OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Virgil (Dakota del Sud)

Virgil és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 25 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Virgil tenia 25 habitants, 13 habitatges, i 7 famílies. La densitat de població era de 9,7 habitants per km².
Dels 13 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 38,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 36% entre 25 i 44, un 32% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 144,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 23.226 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Virgil». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Virgil». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Warner (Dakota del Sud)

Warner és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 419 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Warner tenia 419 habitants, 144 habitatges, i 115 famílies. La densitat de població era de 539,3 habitants per km².
Dels 144 habitatges en un 49,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 20,1% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,3% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.667 $ i la renda mediana per família de 52.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.156 $ mentre que les dones 18.625 $. La renda per capita de la població era de 15.417 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Warner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Warner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cesel·li Bas

Cesel·li Bas (en llatí: Cesellius Bassus) era un cavaller romà nascut a Cartago. Va convèncer Neró que Dido, la fundadora de Cartago, havia amagat grans tresors quan va arribar a l'Àfrica procedent de Tir, i que els podia trobar, car hom li havia revelat tot l'afer en un somni. Neró va donar crèdit a aquesta història i va enviar vaixells per portar els tresors a Roma, però Bas, després de cercar aquí i allà, no va poder trobar res i, desesperat, es va suïcidar.

## Referències

* ↑ Bassus, Cesellius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 472-473
# Worthing (Dakota del Sud)

Worthing és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2007 tenia 1.096 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Worthing tenia 585 habitants, 206 habitatges, i 163 famílies. La densitat de població era de 491 habitants per km².
Dels 206 habitatges en un 47,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,4% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 20,4% no eren unitats familiars. En el 14,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 38,5% entre 25 i 44, un 16,6% de 45 a 60 i un 5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.136 $ i la renda mediana per família de 50.515 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.194 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 16.141 $. Cap de les famílies i el 0,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Worthing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Worthing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Berry Hill

Berry Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 674 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Berry Hill tenia 674 habitants, 399 habitatges, i 126 famílies. La densitat de població era de 289,1 habitants/km².
Dels 399 habitatges en un 10,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 19,8% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 68,4% no eren unitats familiars. En el 58,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,54.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,5% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 39,8% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.529 $ i la renda mediana per família de 43.636 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.778 $ mentre que les dones 23.500 $. La renda per capita de la població era de 22.154 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Berry Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Berry Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Camden (Tennessee)

Camden és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 3.828 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Camden tenia 3.828 habitants, 1.631 habitatges, i 1.014 famílies. La densitat de població era de 133,2 habitants/km².
Dels 1.631 habitatges en un 24,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,1% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 26% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.348 $ i la renda mediana per família de 31.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.413 $ mentre que les dones 20.142 $. La renda per capita de la població era de 15.271 $. Entorn de l'11,6% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Camden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Camden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Caryville (Tennessee)

Caryville és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 2.243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Caryville tenia 2.243 habitants, 897 habitatges, i 644 famílies. La densitat de població era de 166,5 habitants/km².
Dels 897 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.307 $ i la renda mediana per família de 32.604 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.094 $ mentre que les dones 19.500 $. La renda per capita de la població era de 14.452 $. Entorn del 14,6% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Caryville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Caryville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guillem I de Bellême

Guillem I de Bellême († entre 1027 i 1035) fou senyor de Bellême i senyor d'Alençon. Era fill d'Yves I de Bellême o Yves l'Antic.

## Biografia

Guillem fou un vassall fidel del duc de Normandia Ricard II, mort el 1026. En data indeterminada (abans de 1026), Guillem de Bellême apareix combatent al seu senyor feudal, Heribert I del Maine anomenat "Despertagos", segons sembla a causa de l'enfrontament del seu germà, el bisbe Avesgald de Bellême, amb aquest comte que li volia usurpar els drets eclesiàstics. Asvegald es va refugiar al castell de Deuilly on fou assetjat i va haver de fugir al territori del seu germà Guillem I de Bellême, on va anatematitzar a Heribert. Guillem que era senyor d'Alençon i de Perche, va donar suport al bisbe, i va atacar el comtat del Maine aconseguint algunes victòries sota la direcció del noble Guillem Giroir i amb el suport del duc de Normandia.
Però el 1027 o 1028 es va enemistar amb el nou duc Robert el Magnífic de Normandia i no el va reconèixer com a senyor feudal. Guillem fou assetjat pels normands al seu castell d'Alençon i es va haver de rendir sent sotmès a la humiliació d'haver d'anar a presència del duc a demanar clemència amb una cadira de muntar a l'esquena; el duc de Normandia el va perdonar i li va permetre conservar Alençon i Bellême.
Però no va tardar a reprendre la lluita i va enviar els seus fills Folc i Robert a assolar el Maine, que ara era aliat de Normandia; el comte Heribert del Maine va rebre ajut del duc de Normandia Robert el Magnífic i va derrotar els invasors a la batalla de Ballon en què va morir el fill Folc (que era el primogènit) i Robert fou fet presoner; segons Guillem de Jumièges, Guillem va morir del disgust al saber la notícia (després del 1028). Un temps després el bisbe es va reconciliar amb Heribert, li va aixecar l'anatema i va tornar al comtat del Maine on va fer nombroses construccions.
Entre 1017 i 1025, va fundar l'abadia de Lonlay a la qual va cedir totes les esglésies de Domfront, el que indicaria que ja posseïa aquesta vila.

## Família i descendència

Era fill d'Yves I de Bellême. Va deixar cinc fills:
* Guerí, senyor de Domfront (que hauria mort abans que el seu pare)
* Folc, mort a la batalle de Ballon (Saint-Quentin-de-Blavou)
* Robert I de Bellême, successor de Guillem
* Guillem II Talvas, que va succeir després a Robert I de Bellême
* Yves, bisbe de Sées

## Notes i referències

* ↑ Orderic Vital, Histoire de Normandie, Tom 2, ed. Guizot, 1825, pàg. 20
* ↑ després de Ricard II fou duc durant un any Ricard III i llavors va pujar al tron Robert
* ↑ Guillaume de Jumièges, Histoire des ducs de Normandie, ed. Guizot, 1826, llibre VI, pàg. 139
* ↑ Joseph Decaëns, L'évêque Yves de Sées, Pierre Bouet et François Neveux (dir.) a Les évêques normands du XIe siècle, Caen 1995, ISBN 2-84133-021-4
# Cunionàcies

Cunionàcia (Cunoniaceae) és una família de plantes amb flors amb 26 gèneres i prop de 350 espècies. Són plantes llenyoses de la flora anàrtica i originàries de Nova Guinea, Nova Zelanda, sud de Sud-amèrica, illes mascarenyes i sud d'Àfrica. Molts d'aquests gèneres tenen una distribució disjunta per exemple Cunonia es troba a Sud-àfrica i a Nova Caledònia i Caldcluvia i Eucryphia a Austràlia i a Sud-amèrica.
Hi ha espècies de fulla persistent i altres de caducifòlies. El fruit és comestible en algunes espècies i és en forma de càpsula llenyosa amb diverses llavors amb endosperm oleós.
Les famílies Baueraceae, Davidsoniaceae, Eucryphiaceae, que prèviament s'havien considerat distintes actualment s'inclouen dins les cunionàcies.

## Gèneres

| Acrophyllum Acsmithia Aistopetalum Anodopetalum Bauera Caldcluvia Callicoma Calycomis Ceratopetalum | Codia Cunonia Davidsonia Eucryphia Geissois Gillbeea Gumillea Hooglandia Lamanonia | Pancheria Platylophus Pseudoweinmannia Pullea Schizomeria Spiraeanthemum Vesselowskya Weinmannia |

## Referències

* ↑ Takhtadzhi︠a︡n, Armen Leonovich. Flowering Plants (en anglès). Springer, 2008, p. 295. ISBN 1402096097.

## Enllaços externs

* MOBOT Lista de Gros. Cunoniaceae
* Hooglandia, un nuevo género de Cunoniaceae (pdf file)
# Construcció ciclòpia

La construcció ciclòpia és un tipus de maçoneria característica de l'arquitectura micènica, construïda amb enormes roques calcàries, mínimament desbastades, que encaixen entre si i sense argamassa (construcció en pedra seca). Les roques podien ser utilitzades en brut, però a vegades es troben més o menys treballades; en poques ocasions, es troben completament escairades. Els espais entre els carreus se solien omplir amb petits trossos de pedra calcària. Aquest tipus de construcció no s'ha de confondre amb la tècnica megalítica.

## Localitzacions d'estructures ciclòpies

Els exemples més famosos en són les murades de Micenes i Tirint, però l'arquitectura ciclòpia es va utilitzar en altres assentaments micènics com Gla i en altres estructures com els tolos.
Els nurags de l'edat del bronze a Sardenya també van ser construïts amb tècnica ciclòpia. La cultura talaiòtica de les Illes Balears, o més concretament de les Gimnèsies (Mallorca i Menorca), amb els seus talaiots i navetes, també va utilitzar aquesta tècnica constructiva. Algunes construccions que daten de l'època romana i són considerades ciclòpies es poden trobar, per exemple, a Tarragona (Catalunya), en una gran part de les muralles romanes.
A Irlanda, la maçoneria ciclòpia es pot veure en la construcció d'algunes esglésies altmedievals.
Als Andes, en algunes construccions incaiques es va utilitzar també la tècnica ciclòpia. L'exemple més significatiu és la fortalesa de Sacsayhuamán, situada a dos quilòmetres de Cusco (Perú). Algunes cultures preincaiques també van utilitzar aquesta tècnica constructiva, com es pot observar, per exemple, a la ciutat de Tiwanaku, (Bolívia).
A Wyoming, EUA, la presa Pathfinder a l'embassament de Pathfinder Reservoir, situat a 76 quilòmetres al sud-oest de Casper (Wyoming), està construïda amb tècnica ciclòpia; tot i que és una estructura de principis del segle xx.

## Vegeu també

* Pedra seca.
* megalitisme.

## Referències

* ↑ PLANTALAMOR MASSANET, L. (1991) L'arquitectura prehistórica i protohistórica de Menorca i el seu marc cultural. Treballs del Museu de Menorca 12. Maó.
* ↑ BAUER, B. (2007) Ancient Cuzco. University of Texas Press
* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/567
* ↑ FROST, N. «National Register of Historic Places — Inventory-Nomination Form: Pathfinder Dam». National Park Service, 1971. [Consulta: 24 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Descripció de Micenes (anglès).
* La civilització micènica Arxivat 2006-09-02 a Wayback Machine. (anglès).
# Jeremy Coon

Jeremy Coon (nascut el 1979) és un productor executiu i editor estatunidenc de la pel·lícula del 2004 Napoleon Dynamite, un èxit de culte fet amb un pressupost de 400.000 dòlars que ha guanyat més de 44 milions de dòlars des del seu llançament i productor de la sèrie animada del mateix nom.

## Educació

Coon va assistir a l'escola de cinema a la Universitat Brigham Young i es va graduar el 1997 a la Lloyd V. Berkner High School a Richardson, Texas.

## Carrera

A la Brigham Young es va fer amic del seu company estudiant de cinema Jared Hess, on li van parlar del naixent guió de Hess per a Dynamite i va acceptar recaptar els diners per produir la pel·lícula. El dia de la inauguració del Festival de Cinema de Sundance de 2004, Coon va vendre la pel·lícula a Fox Searchlight Pictures per 3,2 milions de dòlars.
Després d'un rodatge de 22 dies a Preston (Idaho), Coon va editar la pel·lícula durant una sessió de nou dies amb el programari d'Apple Final Cut Pro per primera vegada. "Vam passar aproximadament un any reunint la nostra tripulació: el 95 per cent eren amics del departament de correus de BYU", va dir a la publicació d'Apple Pro. "La gent venia a veure'm i jo ni tan sols sabia quina hora del dia era".
Coon va codirigir les pel·lícules documentals Raiders!: The Story of the Greatest Fan Film Ever Made i A Disturbance in the Force, sobre el rodatge de Star Wars Holiday Special. Tots dos documentals van rebre ressenyes positives de la crítica.

## Referències

* ↑ Lussier, Germain. «See How The Star Wars Holiday Special Came to Be in a New Documentary» (en anglès americà). io9, 17-11-2020. [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «Raiders!». Rotten Tomatoes. [Consulta: 4 desembre 2023].
* ↑ «A Disturbance in The Force». Rotten Tomatoes. [Consulta: 4 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Entrevista a apple.com
* Entrevist a moviemaker
# José Álvarez de Toledo y Gonzaga

José Álvarez de Toledo y Gonzaga (Madrid, 16 de juliol de 1756 - Sevilla, 9 de juny de 1796), XV Duc de Medina-Sidonia, XI Marquès de Villafranca del Bierzo, XI Marquès dels Vélez i Príncep de Paternò, va ser Camarlenc del Rei Carles IV, Inquisidor General a Sevilla i un dels principals mecenes de l'artista Francisco de Goya.

## Vida i família

Va néixer a Madrid el 1756, fill d'Antonio Álvarez de Toledo y Pérez de Guzmán, XI marquès de Villafranca, i de María Antonia Gonzaga i Caracciolo. Als 13 anys, era duc de Fernandina com a hereu de la Casa de Villafranca del Bierzo, i va obtenir el càrrec de gentilhome de cambra del Rei. Va arribar a ser camarlenc de Carles IV, però el fracassat intent del seu amic Alejandro Malaspina per expulsar el favorit de la Reina Maria Lluïsa, Manuel Godoy, va provocar un primerenc final a la carrera política del duc.
Va heretar tot el patrimoni del seu pare junt amb el del seu cosí, Pedro d'Alcántara Pérez de Guzman y Pacheco, XIV duc de Medina-Sidonia, que va morir sense descendència. Es va casar amb la seva cosina Cayetana de Silva y Álvarez de Toledo, XIII duquessa d'Alba, perquè el ducat d'Alba es mantingués en la família Álvarez de Toledo. Amb aquest casament, els ducs es van convertir una de les parelles més riques i amb més títols del regne, en compentencia directa amb els Ducs d'Osuna. Tanmateix, el pla matrimonial que uniria en els seus descendents la Casa de Medina-Sidonia i la Casa d'Alba no va donar resultat, per la primerenca mort de duc el 1796 sense descendència, passant els seus títols al seu germà Francisco de Borja Álvarez de Toledo y Gonzaga.
Durant la seva estada a la cort, va entrar a formar part del cercle del culte Infant Gabriel, per la qual cosa es va fer protector d'artistes, com a Joseph Haydn i Francisco de Goya. Va construir el Palau de Buenavista a Madrid, on la seva dona va establir una cort paral·lela a la de la Reina Maria Lluïsa i va reunir una importantíssima col·lecció d'art que avui en dia està repartit entre el Palau de Medina Sidonia i el Palau de Liria. A més va obtenir el Toisón d'Or, la Gran Cruz de l'Ordre de Carles III i va ser nomenat, el 1791, Inquisidor General de Sevilla. Es va traslladar a viure al seu palau sevillà, on va exercir el seu càrrec i va morir el 1796.

## Referències

* Biografia de José Álvarez de Toledo i Gonzaga en la Fundació Casa Medina Sidonia Arxivat 2011-06-16 a Wayback Machine.
# Portada/efemèride abril 2

Giacomo Casanova
« 1 d'abril · 2 d'abril · 3 d'abril »
# Brúixola solar

La brúixola solar va ser inventada per William Austin Burt, la va patentar el 25 de febrer de 1836. Al segle xix, la brúixola solar seria emprada per a topografiar territoris, on les brúixoles regulars eren susceptibles de pertorbació degut als abundant minerals que feien les lectures inexactes.
Principalment es feia servir a partir de la posició del sol o de la Lluna, sabent l'hora local (rellotge) i la declinació de l'astre (per mitjà de taules), la brúixola solar va permetre als agrimensors traçar les línies als mapes amb més precisió, estalviant un valuós temps als seus usuaris.
El funcionament és el següent:
* Ajustar la declinació del sol per aquell dia, obtinguda per mitjançant taules, en el limb perpendicular al limb horari.
* Ajustar la latitud en el limb de l'alidada.
* Ajustar l'hora local aproximada en el limb horari que gira sobre un eix polar.
* Orientar l'instrument, mantenint-lo anivellat, de manera que la imatge del sol aparegui entre les línies traçades en la pantalla que hi ha sota la lent.
* Ajustar el limb horari fins que la imatge entre línies quedi perpendicular al primer conjunt.
* L'eix horari, llavors apuntarà cap al pol.
Altres mesures:
* Apuntant les pínnules cap a un objecte terrestre es podrà llegir la seva demora al limb graduat en graus.
* La declinació magnètica es podrà llegir per comparació amb la brúixola de la placa base.

## Vegeu també

* Astrocompass
* Vegvísir

## Referències

* 1 2 Description of the Solar Compass , pp. 3-19
* 1 2 A Key to the Solar Compass, and Surveyor’s Companion, pp. 9-11

## Enllaços externs

* Brúixola solar en línea http://www.rodrigogil.com/relojdesol.php
# Hepatopàncrees

Hepatopàncrees és el nom que rep una glàndula digestiva integrada per la fusió del pàncrees i del fetge, que fa la funció de secretor de sucs digestius, essent així actor de la funció digestiva de diversos grups d'invertebrats (crustacis, aràcnids i mol·luscs).