OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haverbeeke

L'Haverbeeke és el primer afluent dret del riu Wümme al districte d'Heidekreis a l'estat de Baixa Saxònia (Alemanya). Neix al vessant meridional del munt Wilseder Berg al parc natural de la landa de la Lüneburger Heide i desguassa al marge del bosc Niederhaverbecker Holz al Wümme. Fa part de la conca del Weser.
El 1990 l'associació Verein Naturschutzpark (VNP) va presentar un projecte de trenta anys par a renaturalitzar la landa i els seus rius. Les rectificacions i les rescloses dels rius Beeke i Haverbeeke van deroccar-se per a tornar a crear prats humits i la diversitat de biòtops que van desaparèixer a la fi del segle xix pel monoconreu d'arbres resiners. A Niederhaverbeck, el VNP va crear un sender didàctic al qual s'expliquen la vegetació i altres fenòmens típics de la landa. Per temps sec, de vegades el riu desapareix sota el seu llit sorrenc però continua el seu curs damunt un estrat de llim impermeable, per tornar a sorgir quan aquest estrat ve a la superfície.

## Etimologia

Haverbeeke és un nom compost de dos arrels baix alemanys: Beeke (rierol) i Haver que podria significar civada. El riu va donar el seu nom a dos pobles, amb una variant ortogràfica: Niederhaverbeck (Nieder = de baix) i Oberhaverbeck (ober = de dalt).

## Galeria

* L'Haverbeeke al mig dels prats humits recreats
* Estany a l'Haverbeeke
* Pont a l'Haverbeeke

## Referències

* ↑ Die Nordheide, Hamburg, Edicions Carl H. Brütt, 2005
* ↑ Rundwege für Rollstuhlfahrer/innen durch das Tal der Haverbeeke, Niederhaverbeck, VNP, 2006
* ↑ Hamburger Abendblatt, 13 de març de 1996, pàgina 5
* ↑ Manfred Lütkepohl, Jens Tönnießen: Naturschutzpark Lüneburger Heide. Ellert und Richter, Hamburg 1999, ISBN 3-89234-300-4, pàgina 135
# Eurotial

Eurotiales és un ordre de fongs ascomicets, que són floridures verdes i blaves.
# Sutcliffe

Sutcliffe és una concentració de població designada pel cens a l'estat de Nevada (Estats Units). Segons el cens dels Estats Units del 2000 Sutcliffe tenia 281 habitants, 105 habitatges, i 70 famílies La densitat de població era de 10,85 habitants per km².
Dels 105 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,2% hi vivien parelles casades, en un 20,0% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 64 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36,8 anys. Per cada 100 dones hi havia 109,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 22.292 $. La renda per capita de la població era de 13.629 $. Aproximadament el 27,4% de les famílies i el 30,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sutcliffe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Sutcliffe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Riu Pelly

El riu Pelly (en anglès Pelly River) és un riu canadenc, un dels primers grans afluents del riu Yukon, que té neix a les muntanyes Mackenzie i flueix durant 608 km vers el centre-sud de l'estat de Yukon. El Pelly té dos afluents principals, el Ross i el Macmillan.
El riu fou anomenat amb aquest nom per Robert Campbell en honor de Sir John Henry Pelly, governador de la Companyia de la Badia de Hudson.

## Geografia

El Pelly neix a les glaceres dels vessants occidentals de les muntanyes Selwyn, a més de 1.400 msnm, prop de la frontera entre el Yukon i els Territoris del Nord-oest. Flueix cap al sud i l'oest a través d'una àmplia vall, rebent nombrosos i petits afluents per l'est. Passats els llacs Pelly, on s'uneix el riu Woodside, gira cap a l'oest i més tard, un cop a Tintina Trench fa cap al nord-oest. A la localitat de Ross River rep el riu Ross i poc després passa per la localitat de Faro.
A la confluència del riu Glenlyon, la vall s'estreny i les parets es fan més abruptes. Poc després rep les aigües del riu Tay per la dreta. Uns quants quilòmetres més enllà rep, també per la dreta el riu Earn. Aviat el riu s'obre a la vall, tot rebent el principal dels afluents, el Macmillan. Tot seguit gira cap a l'oest per passar per la població de Pelly Crossing i creua l'autopista de Klondike. 25 km més enllà s'uneix al riu Yukon, prop de l'antic Fort Selkirk.

## Referències

* ↑ El riu Pelly a l'enciclopèdia Britànica
* ↑ Mapa del riu Pelly a mytopo.com
# Sicòmor

El sicòmor (Ficus sycomorus) és una espècie de figuera (del gènere Ficus) originària d'Àfrica del Sud, del Sahel africà i al nord del tròpic de Capricorn, excloent les zones de selva plujosa de l'oest. També creix al sud d'Aràbia, Xipre i zones localitzades de Madagascar, s'ha naturalitzat a Israel-Palestina i Egipte.
El sicòmor fa fins a 20 m d'alt i 6 m d'amplada. Les fulles són en forma de cor amb un àpex rodó, 14 cm de llarg per 10 cm d'ample i disposades esporalment. El pecíol és pubescent. El fruit és una figa grossa comestible de 2 a 3 cm de diàmetre que quan madura és groga o vermella. Floreix i fructifica al llarg de tot l'any amb un pic de juliol a desembre. El tronc exfolia en bandes papiràcies ensenyant la part interior groga. Com altres figueres, té làtex.
El sicòmor té molta importància i es fa servir molt al Pròxim Orient. A l'antic Egipte, es cultivava aquesta espècie de Ficus gairebé exclusivament i se l'anomenava l'arbre de la vida. Encara que aquesta espècie de figuera requereix la presència d'una petita vespa Ceratosolen arabicus que ja no existeix a l'Egipte actual, es creu que Egipte va ser la principal zona de desenvolupament del sicòmor.

## Notes

* ↑ "Death and salvation in ancient Egypt", Jan Assmann, David Lorton, Translated by David Lorton, p171, Cornell University Press, 2005, ISBN 0801442419

## Enllaços externs

* Figweb.org
# Tangerina

La tangerina (Citrus × tangerina) és una planta del gènere citrus. És una varietat de la mandarina (Citrus reticulata). Les tangerines són més petites que la majoria de les taronges i són més fàcils de pelar i dividir en segments. El gust és menys agre que el d'una taronja.
El seu color és taronja. La seva temporada és curta anant d'octubre a abril a l'hemisferi nord. El fruit fresc es fa servir en amanides, postres i molts plats. El suc fresc, congelat i concentrat és molt comú als Estats Units.
Les tangerines han estat cultivades des de fa 3.000 anys a Uganda, Japó, i Djibouti.

## Referències

* ↑ «La curiosa historia del nombre de las tangerinas | Castellano - La Página del Idioma Español = El Castellano - Etimología - Lengua española». [Consulta: 13 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Nutritional Analysis at FooDB
# Calçada

La calçada és la part de la carretera destinada a la circulació dels vehicles. Es compon d'un cert nombre de carrils i la seva zona exterior són els vorals. En les autopistes i autovies, hi ha una o més calçades per cada sentit de circulació, separades per mitjana. En el cas dels carrers, la calçada es defineix per oposició a la vorera (destinada a la circulació dels vianants).

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.81. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 23 novembre 2014].
# Lar (Fars)

Lar (farsi لار) és una ciutat de la província de Fars al sud de l'Iran, capital històrica de la regió del Laristan i capital moderna del comtat de Larestan.
Té una població de 66.377 habitants (2005). La població estimada de Lar el 1523 era de 20.000 persones. A l'inici del segle xviii s'estimava en 50.000 habitants. El 1808 Dupré considera exagerada la xifra de 15.000. El 1881 s'estimava en 6.000 habitants. El 1950 eren 11.656 habitants, el 1956 eren 14.188 habitants, i el 1966 es va passar a 37.198 habitants.
Els habitants són de majoria sunnita però hi ha també xiïtes. La comunitat jueva, important durant segles, ha desaparegut.
Es parla una forma dialectal del persa coneguda com a lari o achomi o ajami, amb una sintaxi notablement diferent, suposadament derivada del pahlavi, la llengua dels parts, mare també dels altres dialectes perses moderns, però ha conservat moltes peculiaritats perdudes en el persa modern; el lari només és una llengua parlada i per escriure s'utilitza el persa.
La ciutat moderna (Shahr-e Jadid) fou construïda després del terratrèmol del 1960 que va destruir part de la ciutat vella (Shahr-e Ghadim). El basar de Qaisariye, presafàvida, es troba a la part vella i està proposat com Patrimoni de la Humanitat des de 2007. La ciutat disposa d'un tren d'alta velocitat entre la ciutat i l'estació de policia (10 km), des d'on continua com a línia normal cap altres ciutats veïnes
Sota els Ilkhànides fou governada per una família local que va quedar independent de fet el 1335 dominant tot el Laristan. Aquesta família es tradicionalment anomenada Milàdida per ser suposadament descendent del mític Gurgin Milad, que hauria rebut la zona del també mític sobirà kayànida persa Kay Khusraw, però en aquest temps probablement havia estat suplantada per una família turcomana que per enllaços matrimonials o per conveniències polítiques s'hauria atribuït aquest origen. La progressiva pèrdua de la seva posició en les rutes comercials van provocar més tard el fí de la dinastia.
Al segle xv al XVIII fou un centre caravaner destacat. Els llocs destacats a part del basar, són:
* Avinguda de Khiyaban-i Himmat que creau la ciutat de nord a sud, construïda després de 1960.
* Fortalesa de pedra d'Adhadaha Paykar (Cos de Dragó) sobre una roca que domina la ciutat. Un antic castell dels reis fou destruït per un terratrèmol el 1593.
* Masjid-i djum al costat del bazar amb un mihrat de marbre del segle xiv avui en un museu a Xiraz.
Al segle xx estava dividida en 14 barris (kuy) però progressivament se'n van anar creant de nous.

## Referències

* ↑ Cities in Iran: 2005 Population Estimates
* ↑ Bazaar of Qaisariye in Laar - UNESCO World Heritage Centre
* ↑ «راهها». Arxivat de l'original el 2007-01-03. [Consulta: 2 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Gerash Informació i fotos
* Khodmooni Fòrum Arxivat 2018-04-19 a Wayback Machine.
* Emaddeh informació i fotos Arxivat 2020-07-16 a Wayback Machine.
# Microhierax

Microhierax és un gènere d'ocells rapinyaires de la família dels falcònids (Falconidae). Coneguts genéricamente com a falconets, aquest gènere inclou les espècies més petites entre els rapinyaires diurns. Habiten principalment al sud-est asiàtic, arribant algunes espècies fins a la Xina o Pakistan.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, 2022) aquest gènere està format per cinc espècies.
* falconet blanc-i-negre (Microhierax melanoleucos).
* falconet d'Indonèsia (Microhierax fringillarius).
* falconet de collar (Microhierax caerulescens).
* falconet de front blanc (Microhierax latifrons).
* falconet de les Filipines (Microhierax erythrogenys).

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 354. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
# Sòl nitrificat

Un sòl nitrificat és aquell en què s'ha dut a terme el procés de nitrificació, una transformació bioquímica clau en el cicle del nitrogen. Aquest procés converteix l'amoni (NH4+) en nitrits (NO2−) i posteriorment en nitrats (NO3−) mitjançant l'acció de bacteris nitrificants com Nitrosomonas i Nitrobacter.

## Característiques principals

* Presència de nitrats: Els nitrats són la forma més oxidada i soluble del nitrogen, cosa que els fa fàcilment disponibles per a les plantes, però també susceptibles de ser rentats per l'aigua.
* Activitat microbiana: El procés de nitrificació depèn de microorganismes quimioautòtrofs que oxiden l'amoni en condicions aeròbiques.
* Condicions òptimes: La nitrificació es produeix millor en sòls airejats, amb pH neutre o lleugerament àcid, i suficient humitat.

## Importància

* Fertilitat del sòl: Els nitrats generats són essencials per al creixement vegetal, ja que són la principal font de nitrogen absorbida per les plantes.
* Impacte ambiental: Un excés de nitrificació pot causar contaminació per lixiviació de nitrats a aigües subterrànies o emissions de gasos com l'òxid nitrós (N2O), contribuint al canvi climàtic.
# Cilícia

Cilícia fou una regió del sud-est de l'Àsia Menor. Fou una satrapia persa, possessió grega i selèucida, i després una província romana i romana d'Orient. El seu nom actual és Çukurova.

## Geografia

La regió de Cilícia ocupa un espai geogràfic que abasta des de la Mediterrània fins a Pamfília, on les muntanyes de Nur la separen de Síria. Es poden distingir dues parts separades per les Muntanyes del Taure: una part és la situada al nord i a l'est del Taure, que és força accidentada mentre que l'altra part és una plana només interrompuda per una estreta gorja que antigament era coneguda amb el nom de la Porta del Ferro. La primera, la Cilícia del Taure, va pertànyer en general a la Capadòcia.
L'antiga Cilícia, limitava al sud amb la mar Mediterrània, a l'oest amb Pamfília, al nord amb Licaònia i Capadòcia i a l'est amb les muntanyes de Nur que arribaven fins al golf d'Issos. Estava dividida en dues subregions naturals separades entre si pel riu Lamus:
* Cilícia Tràquea (i més tard Isàuria) a la part occidental del riu, de relleu muntanyós. Per aquesta zona passa el riu Calycadnus i, a l'antiguitat estava coberta de boscos que subministraven fusta a Fenícia i Egipte.
* Cilicia Campestris o Cilicia Pedias a la zona oriental del riu, de relleu més pla. La Cilícia Campestris arribava fins a Soli i després cap a l'est-sud-est fins al Cap Karadash (antic Magarsos). El riu Cidnos desemboca més enllà de Tars. Al nord de Tars les muntanyes del Taure tancaven el país.
* ↑ «Cilícia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ramsay, 1908, p. 112.
* ↑ Estrabó, Geografia, XIV.5.6-7
* ↑ Wainwright, 1956, p. 205-206.
# Club Polideportivo Ejido

El Polideportivo Ejido va ser un club de futbol espanyol, de la ciutat d'El Ejido, a la província d'Almeria (Andalusia). Va ser fundat el 1969 i va desaparèixer el 2012.
Disputava els seus partits a l'Estadi Municipal Santo Domingo, inaugurat el 2001 i amb capacitat per a 7.870 espectadors. Anteriorment, l'equip jugava al vell estadi Municipal Santo Domingo.

## Dades del club

* Temporades a Primera divisió: 0
* Temporades a Segona divisió: 6
* Temporades a Segona divisió B: 5
* Temporades a Tercera divisió: 9
* Millor posició a la lliga: 13é (Segona divisió temporades 2002/03 i 2004/05)

### Temporades

| Temporada | Divisió | Posició | Copa del Rei |
| 1969–87 | Regional | — | |
| 1987/88 | 3a Divisió | 3r | |
| 1988/89 | 3a Divisió | 7è | |
| 1989/90 | 3a Divisió | 3r | |
| 1990/91 | 3a Divisió | 2n | |
| 1991/92 | 2a Divisió B | 5è | |
| 1992/93 | 2a Divisió B | 14è | |
| 1993/94 | 2a Divisió B | 17è | |
| 1994/95 | 3a Divisió | 3r | |
| 1995/96 | 3a Divisió | 1r | |
| 1996/97 | 2a Divisió B | 17è | |
| 1997/98 | 3a Divisió | 2n | |
| 1998/99 | 3a Divisió | 2n | |
| 1999/00 | 3a Divisió | 1r | |
| 2000/01 | 2a Divisió B | 2n | |
| 2001/02 | 2a Divisió | 18è | |
| 2002/03 | 2a Divisió | 13è | |
| 2003/04 | 2a Divisió | 18è | |
| 2004/05 | 2a Divisió | 13è | |
| 2005/06 | 2a Divisió | 15è | |
| 2006/07 | 2a Divisió | 11è | |
| 2007/08 | 2a Divisió | 22n | |
| 2008/09 | 2a Divisió B | 3r | Vuitens de final |
| 2009/10 | 2a Divisió B | 4t | |
| 2010/11 | 2a Divisió B | 14è | Setzens de final |
| 2011/12 | 2a Divisió B | abd | |

## Jugadors destacats

Nota: la llista inclou jugadors que hagin disputat u mínim de 100 partits de lliga i/o hagin estat internacionals.
| Marc Bernaus Ildefons Lima Mariano Toedtli José Bello Amigo Avimiled Rivas Jurica Vučko László Éger Antonio de Nigris Gerardo Torrado Stephen Sunday Mirosław Trzeciak | José Calado Carlos García Badías Bogdan Mara Dennis Şerban Risto Vidaković Kike Burgos Marcelino Elena Carles Llorens Víctor Salas Pedro Vega Félix Hernández |

## Palmarès

* Sense títols

## Vegeu també

* Club Deportivo El Ejido 2012

## Referències

* ↑ El Polideportivo Ejido, primer abandono (Polideportivo Ejido, first withdrawal); ABC, 18 gener 2012 (castellà)
* ↑ «El Poli Ejido da el sorpresón al hacer una 'manita' al Villarreal» (en castellà). Marca, 29-10-2008 [Consulta: 7 febrer 2012].
# Carrie (pel·lícula de 2013)

Carrie és una pel·lícula estatunidenca de 2013 dirigida per Kimberly Peirce. Amb guió de Lawrence D. Cohen i Roberto Aguirre-Sacasa, està basada en la novel·la homònima de Stephen King, i és un remake de la versió cinematogràfica que va fer Brian de Palma el 1976, amb Sissy Spacek, Piper Laurie, Amy Irving i John Travolta, entre d'altres.

## Argument

Carrie (Chloë Grace Moretz) és una noia tímida que té una mare (Julianne Moore), una dona profundament religiosa, que la maltracta. Les seves companyes d'institut es burlen d'ella, i li gasten una broma molt pesada durant el ball de graduació; però Carrie farà ús dels seus poders de telequinesi i els utilitzarà per venjar-se de tots els que l'envolten.

## Repartiment

* Chloë Grace Moretz: Carrie White
* Julianne Moore: Margaret White
* Judy Greer: Rita Desjardin
* Gabriella Wilde: Sue Snell
* Ansel Elgort: Tommy Ross
* Portia Doubleday: Chris Hargensen
* Alex Russell: Billy Nolan

## Campanya de vídeo viral

La pel·lícula es va publicitar mitjançant una campanya de vídeo, Telekinetic Coffee Shop Surprise, que va esdevenir viral a la plataforma de YouTube, arribant als 24 milions de visites en tres dies. El vídeo mostrava una dona que, arran d'una discussió, emputjanva un home contra la paret d'una cafeteria i l'elevava a l'aire mitjançant telequinesi (com la protagonista de la pel·lícula). Així, pretenia ser una broma pels clients reals, que s'espantaven davant de la situació, causant reaccions divertides.
El vídeo va ser gravat a una cafeteria neoyorkina real per l'empresa Thinkmodo, una empresa de màrqueting de "guerrilla", amb actors i dobles professionals. Tot i les crítiques de publicacions com TheBlaze Arxivat 2018-11-14 a Wayback Machine., els creadors afirmen que les reaccions mostrades no són d'actors, sinó de les persones reals a les que van sorprendre. L'èxit del vídeo va fer que fos reproduït per mitjans tant dels Estats Units com de la resta del món. Fins i tot, va ser inclosa en el ranking d'Unruly Media dels anuncis més compartits del 2013 en la vuitena posició amb 2,17 milions de shares.

## Referències

* ↑ There Will Be Blood a Out, per Shana Naomi Krochmal, 25/9/2013 (anglès)
* ↑ Carrie Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. a Cinemes Canal Salat
* ↑ Carrie a Rotten Tomatoes (anglès)
* ↑ Jardí, Sílvia «Un vídeo simula que una chica tiene poderes de telequinesia y se convierte en viral». El Periódico, 10-10-2013 [Consulta: 13 novembre 2018].
* ↑ Waterhouse, David. «Unruly Unveils The Top 20 Most Shared Ads Of 2013». [Consulta: 13 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Carrie a The New York Times (anglès)
# El ratpenat (novel·la)

El ratpenat (en noruec: Flaggermusmannen) és un novel·la policíaca escrita el 1997 per l'escriptor noruec Jo Nesbø. És la primera de la sèrie Harry Hole.
L'autor va començar a escriure aquesta novel·la durant unes vacances a Austràlia. La idea va sorgir a bord d'un avió d'Oslo a Sydney, en un vol de 13 hores. Nesbø va descobrir la cultura aborígena australiana i els seus mites, que li van servir d'inspiració per la novel·la. Va estar acabada en 5 setmanes.
Meritxell Salvany va traduir aquesta novel·la al català el 2015. L'Editorial Proa la va publicar el març del 2015. Té 448 pàgines.

## Argument

La trama gira entorn el policia noruec Harry Hole, que és enviat a Sydney, Austràlia per treballar com a agregat a la investigació de la policia australiana sobre la mort d'una jove celebritat noruega, Inger Holter. Al principi el seu xicot, Evans White, n'és el principal sospitós. Hole rep l'ajuda del company aborigen Andrew Kensington; junts descobriran que estan tractant amb un assassí en sèrie que estrangula dones rosses. Hole fa amistat amb una pel-roja sueca anomenada Birgitta. A mesura que la història esdevé més complexa, Harry té problemes per a trobar l'assassí i es torna alcohòlic. El passat del Harry i la cultura a Austràlia també estaran involucrats en aquesta història.

## Referències

* 1 2 «El ratpenat». [Consulta: 26 juny 2018].
* ↑ Espasa, Marina «Beethoven, Bono i l'entreteniment». Ara.cat, 22-04-2015.
* ↑ ABELLA, ANNA «Jo Nesbo, l'il·lusionista». El Periódico, 25-04-2015.

## Enllaços externs

* Primer capítol de la novel·la (en català)
# Espérance Sportive de Tunis

L'Espérance Sportive de Tunis, també conegut com a EST, Taraji o Espérance (àrab: الترجي الرياضي التونسي, at-Tarajī ar-Riyāḍī at-Tūnisī, ‘l'Esperança Esportiva Tunisenca’), és un club poliesportiu tunisià de la ciutat de Tunis. Compta amb seccions poliesportives de futbol, handbol, voleibol, rugbi, natació, boxa, lluita i judo.

## Història

El club va ser fundat el 25 de gener de 1919 per Mahamed Zaoui i Hédi Kallei a un cafè de Bab Souika, el Café de l'Espérance, lloc del qual n'obtingué el nom. Els seus colors inicials van ser el blanc i el verd.

## Palmarès de la secció de futbol

* Una copa afro-asiàtica (1995)
* Una recopa nord-africana (2008)

### Competicions nacionals

* Lliga tunisiana de futbol
** 1942, 1959, 1960, 1970, 1975, 1976, 1982, 1985, 1988, 1989, 1991, 1993, 1994, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
* Copa President tunisiana
** 1957, 1964, 1978, 1979, 1980, 1986, 1989, 1991, 1997, 1999, 2006, 2007, 2008, 2011
* Supercopa President tunisiana
** 1993, 2001

### De la CAF

* Dues Lligues de Campions de la CAF (1994 i 2011)
* Una Recopa africana (1998)
* Una Supercopa africana (1995)
* Una Copa de la CAF (1997)

### De la UAFA

* Dues Lliga de Campions aràbiga (1993 i 2009)
* Una Supercopa aràbiga (1998)

## Jugadors destacats

* Radhi Jaidi
* Ziad Tlemçani
* Hassen Gabsi

## Entrenadors destacats

* Carlos Alberto Cabral 2007

## Notes

* ↑ «Tunisia - Foundation Dates of Clubs». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Tunisia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ títol anterior a la independència
* ↑ «Tunisia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web de seguidors
* Web de seguidors i fòrum