# Wilt Chamberlain

Wilton Norman Wilt Chamberlain (Filadèlfia, 21 d'agost de 1936 - Los Angeles, 12 d'octubre de 1999) fou un jugador de bàsquet professional estatunidenc de l'NBA, que va jugar pels Philadelphia/San Francisco Warriors, els Philadelphia 76ers i per Los Angeles Lakers; també va jugar pels Harlem Globetrotters abans de jugar a l'NBA. Feia 2,15 m i pesava 113 kg quan era rookie abans d'arribar a pesar 124 kg amb els Lakers. Jugava de pivot i es considera pels jugadors dels mateixos temps com un dels jugadors millors i més dominants en la història de l'NBA.
Chamberlain té molts rècords oficials de tots els temps de l'NBA, fent diversos rècords d'anotació, de rebots i de durabilitat. Entre altres aconseguiments notables, és l'únic jugador de la història de l'NBA en tenir de mitjana més de 40 i 50 punts en una temporada o anotar 100 punts en un sol partit de l'NBA. Va guanyar set títols d'anotació, nou de percentatge de tir, i onze títols de rebot, i fins i tot va liderar la lliga en assistències. Tot i que va sofrir una llarga cadena de pèrdues professionals, Chamberlain va tenir una reeixida carrera, guanyant dos títols de l'NBA, aconseguint quatre premis MVP, el premi Rookie de l'Any, un MVP a les finals de l'NBA Finals MVP, i sent elegit en 13 All-Star Games i deu Equips All-NBA, tant en el primer equip com en el segon. Posteriorment, Chamberlain va ser consagrat al Naismith Memorial Basketball Hall of Fame el 1978, elegit a l'equip del 35è aniversari de l'NBA del 1980, i escollit com un dels 50 millors jugadors de la història de l'NBA el 1996.
Chamberlain es coneixia per diversos sobrenoms durant la seva carrera com a jugador. Odiava els que feien referència a la seva alçada, com ara Goliath (Goliat) i Wilt the Stilt (Wilt la Xanca), sobrenom encunyat durant el seu pas per la high school per un periodista esportiu de Filadèlfia. Preferia The Big Dipper (El gran abaixador), encunyat pels seus amics, que veien Chamberlain abaixar el seu cap per no topar amb les entrades de les portes. També se'l coneixia com a Chairman of the Boards.

## Biografia

Wilton Norman Chamberlain va néixer l'agost 21 de 1936, a Filadèlfia, Pennsilvània, el sisè de nou fills dels sudistes Olivia Ruth (de soltera Johnson), una treballadora domèstica, i William Chamberlain, un soldador i manetes. La família vivia en un barri de classe mitjana a la secció de Haddington a l'oest de Filadèlfia. Chamberlain es va criar com a baptista.
El primer esport competitiu de Chamberlain va ser la pista. Com a alumne de quart grau, va dirigir els relleus de Penn de 1946 entre companys d'equip més grans. Alt des de petit, feia 1,83 m als 10 anys. Va estar a punt de morir de pneumònia de petit i, com a resultat, va faltar un any sencer a l'escola. Durant la primera infància, no li interessava el bàsquet, que considerava un joc per a marietes. Segons Chamberlain, però, el bàsquet era el rei a Filadèlfia, així que finalment es va dedicar a l'esport a setè grau, mentre assistia a Shoemaker Junior High School.

## Llegat
### Premis i honors

Chamberlain és considerat com un dels jugadors de bàsquet més extraordinaris i dominants de la història de l'NBA. Els companys contemporanis sovint tenien por de jugar contra Chamberlain. Russell temia regularment ser avergonyit per Chamberlain, i Walt Frazier va qualificar el seu domini a la cort de còmic.
Chamberlain té nombrosos rècords oficials de tots els temps de l'NBA. L'antic company d'equip Billy Cunningham va dir: «La guia de l'NBA es llegeix com el diari personal de Wilt». Va ser un campió, el millor rebot de tots els temps i un precís tirador de porteria. Va liderar l'NBA en anotacions set vegades, percentatge de tirs de camp nou vegades, minuts jugats vuit vegades, onze rebots i assistències una vegada. Chamberlain és més recordat pel seu joc de 100 punts, que es considera àmpliament un dels rècords més importants del bàsquet. Dècades després del seu rècord, molts equips de l'NBA no van aconseguir 100 punts de mitjana.
El més a prop que un jugador ha arribat als 100 punts va ser Kobe Bryant dels Lakers, que va anotar 81 el 2006. Després, Bryant va dir que el registre de Chamberlain és «impensable ... És bastant esgotador pensar-hi».
A l'escola secundària i a la universitat, Chamberlain va ser el Sr. Basketball USA, el jugador més destacat del torneig de la NCAA el 1957, i el primer equip All-American amb doble consens el 1957 i el 1958. La seva samarreta número 13 va ser retirada pels Kansas Jayhawks, Harlem Globetrotters, Golden State Warriors, Philadelphia 76ers i Los Angeles Lakers. Chamberlain va guanyar dos campionats de l'NBA, quatre premis al jugador més valuós (MVP) de la temporada regular, el premi al debutant de l'any, un premi a l'MVP de les finals i un premi a l'MVP de l'All-Star Game, i va ser seleccionat per a 13 All-Star Games i 10 All-NBA Teams: set primers i tres equips de segon. També va formar dues vegades el primer equip defensiu.
Durant la seva carrera a l'NBA, Chamberlain va cometre poques faltes malgrat el seu joc accidentat al pal, i mai no va sortir d'un partit de temporada regular ni de playoffs en els seus 14 anys de carrera a l'NBA. La seva mitjana de carrera va ser de dues faltes per partit tot i haver fet una mitjana de 45,8 minuts per partit al llarg de la seva carrera. Va tenir cinc temporades en les quals va cometre menys de dues faltes per partit, i un mínim d'1,5 faltes durant la temporada 1962, en la qual també va fer una mitjana de 50,4 punts per partit. Les seves faltes per 36 minuts, una estadística que s'utilitza per comparar jugadors amb una mitjana de minuts molt diferents, va ser d'1,6 per partit.
El joc de Chamberlain va evolucionar durant la seva carrera de jugador. L'entrenador dels Lakers de Chamberlain, Bill Sharman, va dir: «Primer va ser un golejador. Després va ser un rebot i un assistent. Després, amb el nostre gran equip dels Lakers el 1972, es va concentrar en l'extrem defensiu». Durant les seves dues temporades de campionat, Chamberlain va liderar la lliga en rebots mentre la seva puntuació va disminuir. Durant la seva primera temporada de campionat, les seves assistències també van augmentar, registrant dues temporades consecutives amb vuit assistències per partit i guanyant un títol d'assistència. El 1971–72, als 35 anys i corrent menys, el seu joc tenia una mitjana de només nou tirs per partit en comparació amb els 40 de la seva temporada rècord 1961–62. Durant l'època de Chamberlain, encara no s'havien registrat estadístiques defensives com els bloquejos i els robatoris. Segons el director general dels Sixers de la dècada del 1960, Jack Ramsay, «Harvey [Pollack] va dir que solia dir a un dels seus estadístics que fes un seguiment dels blocs de Wilt als grans jocs... Una nit, van arribar a 25». Les dades informades de 112 partits jugats per Chamberlain per als Lakers a la dècada del 1970 mostren que va fer una mitjana de 8,8 blocs per partit.
Per les seves gestes, Chamberlain va ser consagrat al Naismith Memorial Basketball Hall of Fame el 1978, nomenat part de l'equip del 35è aniversari de l'NBA el 1980, un dels 50 millors jugadors de la història de l'NBA el 1996, i va ocupar el lloc a la llista d'ESPN Top of the North American Century. El 2007, ESPN més aviat Chamberlain va ser el segon millor centre de tots els temps per darrere de Kareem Abdul-Jabbar, i va ocupar el segon lloc al Top 50 NBA Players of All-Time in NBA History ' Slam el 2009, i sisè a la llista d'ESPN dels millors jugadors de tots els temps, 2024 i tercers de l'NBA. centre de tots els temps darrere d'Abdul-Jabbar i Bill Russell. El 2022, Chamberlain va ocupar el cinquè lloc a la llista d'ESPN de l'equip del 75è aniversari de l'NBA, i el sisè en una llista similar per The Athletic.

### Canvis de regles

Part de l'impacte de Chamberlain en el bàsquet és responsabilitat directa seva per diversos canvis de regles a l'NBA, inclòs l'ampliació del carril per intentar mantenir els grans més allunyats de la cistella, la institució de porters ofensius, la prohibició de matar per convertir tirs lliures i una revisió de les regles que regulen l'entrada de la pilota, com ara fer que sigui il·legal l'entrada de la pilota per sobre. A la història del bàsquet, els experts han afirmat que l'únic altre jugador que va forçar un canvi de regles tan massiu és el central dels Lakers de Minneapolis George Mikan, de 2,08 m, que va jugar una dècada abans que Chamberlain i també va provocar molts canvis de regles dissenyats per frustrar els centres dominants, com ara l'ampliació del carril i el porter defensiu.

### Rivalitat entre Chamberlain i Russell
## Estadístiques a l'NBA
### Temporada regular

| Temp. | Equip | PJ | MPP | TC% | TL% | RPP | APP | PPP |
| 1959–60 | Philadelphia | 72 | 46.4* | .461 | .582 | 27.0* | 2.3 | 37.6* |
| 1960–61 | Philadelphia | 79* | 47.8* | .509* | .504 | 27.2 | 1.9 | 38.4* |
| 1961–62 | Philadelphia | 80* | 48.5 | .506 | .613 | 25.7* | 2.4 | 50.4 |
| 1962–63 | San Francisco | 80* | 47.6* | .528* | .593 | 24.3* | 3.4 | 44.8* |
| 1963–64 | San Francisco | 80 | 46.1* | .524 | .531 | 22.3 | 5.0 | 36.9* |
| 1964–65 | San Francisco | 38 | 45.9 | .499* | .416 | 23.5 | 3.1 | 38.9* |
| 1964–65 | Philadelphia | 35 | 44.5 | .528* | .526 | 22.3 | 3.8 | 30.1* |
| 1965–66 | Philadelphia | 79 | 47.3* | .540* | .513 | 24.6* | 5.2 | 33.5* |
| 1966–67† | Philadelphia | 81* | 45.5* | .683* | .441 | 24.2* | 7.8 | 24.1 |
| 1967–68 | Philadelphia | 82 | 46.8* | .595* | .380 | 23.8* | 8.6* | 24.3 |
| 1968–69 | L.A. Lakers | 81 | 45.3* | .583* | .446 | 21.1* | 4.5 | 20.5 |
| 1969–70 | L.A. Lakers | 12 | 42.1 | .568 | .446 | 18.4 | 4.1 | 27.3 |
| 1970–71 | L.A. Lakers | 82 | 44.3 | .545 | .538 | 18.2* | 4.3 | 20.7 |
| 1971–72† | L.A. Lakers | 82 | 42.3 | .649* | .422 | 19.2* | 4.0 | 14.8 |
| 1972–73 | L.A. Lakers | 82* | 43.2 | .727* | .510 | 18.6* | 4.5 | 13.2 |
| Carrera | Carrera | 1,045 | 45.8 | .540 | .511 | 22.9 | 4.4 | 30.1 |
| All-Star | All-Star | 13 | 29.8 | .590 | .500 | 15.1 | 2.7 | 14.6 |
L'NBA no va començar a portar estadístiques de taps per partits fins a la temporada posterior a la retirada de Chamberlain.

### Playoffs

| Temp. | Equip | PJ | MPP | TC% | TL% | RPP | APP | PPP |
| 1960 | Philadelphia | 9 | 46.1 | .496 | .445 | 25.8 | 2.1 | 33.2 |
| 1961 | Philadelphia | 3 | 48.0 | .489 | .553 | 23.0 | 2.0 | 37.0 |
| 1962 | Philadelphia | 12 | 48.0 | .467 | .636 | 26.6 | 3.1 | 35.0 |
| 1964 | San Francisco | 12 | 46.5 | .543 | .475 | 25.2 | 3.3 | 34.7 |
| 1965 | Philadelphia | 11 | 48.7 | .530 | .559 | 27.2 | 4.4 | 29.3 |
| 1966 | Philadelphia | 5 | 48.0 | .509 | .412 | 30.2 | 3.0 | 28.0 |
| 1967† | Philadelphia | 15 | 47.9 | .579 | .388 | 29.1 | 9.0 | 21.7 |
| 1968 | Philadelphia | 13 | 48.5 | .534 | .380 | 24.7 | 6.5 | 23.7 |
| 1969 | L.A. Lakers | 18 | 46.2 | .545 | .392 | 24.7 | 2.6 | 13.9 |
| 1970 | L.A. Lakers | 18 | 47.3 | .549 | .406 | 22.2 | 4.5 | 22.1 |
| 1971 | L.A. Lakers | 12 | 46.2 | .455 | .515 | 20.2 | 4.4 | 18.3 |
| 1972† | L.A. Lakers | 15 | 46.9 | .563 | .492 | 21.0 | 3.3 | 14.7 |
| 1973 | L.A. Lakers | 17 | 47.1 | .552 | .500 | 22.5 | 3.5 | 10.4 |
| Carrera | Carrera | 160 | 47.2 | .522 | .465 | 24.5 | 4.2 | 22.5 |

## Referències

* ↑ sportingnews.com. «Warriors riding high on Wilt the Stilt», 05-03-2007. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2007. [Consulta: 26 gener 2008].
* 1 2 3 nba.com. «Wilt Chamberlain Summary», 10-02-2007. [Consulta: 26 gener 2008].
* 1 2 espn.com. «Chamberlain towered over NBA», 10-02-2007. [Consulta: 26 gener 2008].
* ↑ Schwartz, Larry. «Wilt battled loser label», 10-02-2007. [Consulta: 26 gener 2008].
* 1 2 hoophall.com. «Wilt Chamberlain Biography», 10-02-2007. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2008. [Consulta: 26 gener 2008].
* ↑ Wilt Chamberlain (biography) – NBA Encyclopedia, Playoff Edition.
* ↑ «Chamberlain, Wilt(on) Norman – Scribner Encyclopedia of American Lives, Thematic Series: Sports Figures-HighBeam Research». Arxivat de l'original el 29 de juny de 2014. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ Chamberlain, Wilt. Wilt: Just Like Any Other 7-Foot Black Millionaire Who Lives Next Door. New York, Macmillan, 1973, p. 16.
* ↑ Cherry 2004
* ↑ Cherry 2004
* ↑ Cherry 2004
* ↑ «Wilt Chamberlain Biography». Naismith Memorial Basketball Hall of Fame, 10-02-2007. Arxivat de l'original el 16 de febrer de 2008. [Consulta: 26 gener 2008].
* 1 2 3 4 «Chamberlain towered over NBA». ESPN, 12 d’octubre 1999. Arxivat de l'original el 22 de febrer de 2012. [Consulta: 26 gener 2008].
* ↑ «NBA History: Wilt Chamberlain». NBA.com, 2 d’octubre 2002. Arxivat de l'original el 16 d’octubre de 2002. [Consulta: 26 gener 2008].
* ↑ Lazenby, Roland. «Big Norman». HoppsHype, 24 d’agost 2006. Arxivat de l'original el 3 de gener de 2008. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ espn, 1999. Arxivat de l'original el 12 de maig de 2019 [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «11 Memorable Wilt Chamberlain Performances». NBA.com. Arxivat de l'original el 28 de febrer de 2018. [Consulta: 30 desembre 2022].
* 1 2 Pomerantz 2005
* ↑ «Wilt: 'I Maybe Could have Scored 140'». Associated Press, Categoria 1999. Arxivat de l'original el 24 de maig de 2009. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ Pomerantz 2005
* ↑ chron, 21-07-2007. Arxivat de l'original el 26 de febrer de 2014 [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ Adande, J. A. «Where There's Wilt...». Los Angeles Times, 24-01-2006. Arxivat de l'original el 17 d’octubre de 2015 [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ Stein, Marc «Sorry, Wilt: You're no Kobe». ESPN, 24-01-2006. Arxivat de l'original el September 1, 2017 [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Toronto Raptors vs. Los Angeles Lakers recap». ESPN, 22-01-2006. Arxivat de l'original el 17 de gener de 2012. [Consulta: 5 febrer 2011].
* ↑ Bresnahan, Mike «81 for the Books». Los Angeles Times, 23-01-2006. Arxivat de l'original el 3 de març de 2014 [Consulta: 17 març 2022].
* 1 2 Lawrence, Mitch. «Chamberlain's feats the stuff of legend». ESPN, 15 d’octubre 1999. Arxivat de l'original el 20 de febrer de 2012. [Consulta: 27 gener 2008].
* ↑ Heisler, Mark. Giants: Big Men Who Shook the NBA. Chicago: Trumph Books, 2005, p. 14. ISBN 978-1572437661.
* ↑ Martinez, Nico. «In 112 Career Games, Wilt Chamberlain Averaged 8.8 Blocks Per Game. That Would Be An NBA Record By A Margin of 3.3 Blocks.». Fadeaway World, 5 d’abril 2020. Arxivat de l'original el 3 d’octubre de 2021. [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ «NBA 75th Anniversary Team announced». NBA.com, 21 d’octubre 2021. Arxivat de l'original el 20 d’octubre de 2022. [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ «NBA 75th Anniversary Team announced». NBA.com, 21 d’octubre 2021. Arxivat de l'original el 20 d’octubre de 2022. [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ «ESPN's 'SportsCentury' Goes Back-Back-Back». The Washington Post, 22-01-1999. Arxivat de l'original el 28 d’agost de 2017 [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ «Top N. American athletes of the century». ESPN, 29 d’octubre 1999. Arxivat de l'original el 24 de maig de 2009. [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ «Daily Dime: Special Edition The game's greatest giants ever», 06-03-2007. Arxivat de l'original el 25 de març de 2007. [Consulta: 26 gener 2008].
* ↑ «Ranking the top 74 NBA players of all time: Nos. 10–1». ESPN.com, 13-05-2020. Arxivat de l'original el 19 de novembre de 2020. [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «The NBA's 75th Anniversary Team, ranked: Where 76 basketball legends check in on our list». ESPN.com, 21-02-2022. Arxivat de l'original el 25 d’abril de 2022. [Consulta: 7 d’abril 2022].
* ↑ «NBA 75: Top 75 NBA players of all time, from MJ and LeBron to Lenny Wilkens». The Athletic, 23-02-2022. Arxivat de l'original el 7 d’abril de 2022. [Consulta: 7 d’abril 2022].
* ↑ Sheridan, Chris. «Until his dying day, Wilt was invincible». ESPN, 14 d’octubre 1999. Arxivat de l'original el 20 de febrer de 2012. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ Sachare, Alex. «Wilt Chamberlain: An Appreciation». NBA.com, 2000. Arxivat de l'original el 16 d’agost de 2000. [Consulta: 20 d’agost 2010].