OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prostitució infantil

La prostitució infantil és la prostitució que implica un infant, i és una forma d'explotació sexual infantil. El terme normalment es refereix a la prostitució d'un menor, o una persona sota l'edat legal de consentiment. A la majoria de jurisdiccions, la prostitució infantil és il·legal com a part de la prohibició general de la prostitució.
La prostitució infantil sol manifestar-se en forma de tràfic sexual, en què un nen és segrestat o enganyat perquè s'impliqui en el comerç sexual, o sexe de supervivència, en el qual el nen es dedica a activitats sexuals per obtenir productes bàsics com ara menjar i habitatge. La prostitució dels nens s'associa habitualment amb la pornografia infantil, i sovint se superposen. Algunes persones viatgen a països estrangers per participar en el turisme sexual infantil. La investigació suggereix que hi pot haver fins a 10 milions de nens involucrats en la prostitució a tot el món. La pràctica està més estesa a Amèrica del Sud i Àsia, però la prostitució infantil existeix a tot el món, als països subdesenvolupats i també als desenvolupats. La majoria dels nens que participen en la prostitució són noies, malgrat l'augment del nombre de nois joves en el comerç.
Tots els països membres de les Nacions Unides s'han compromès a prohibir la prostitució infantil, ja sigui en virtut de la Convenció sobre els drets de l'infant o el Protocol opcional sobre la venda de nens, la prostitució infantil i la pornografia infantil. S'han creat diverses campanyes i organitzacions per intentar aturar la pràctica.

## Referències

* ↑ Willis, Brian M.; Levy, Barry S. «Child prostitution: global health burden, research needs, and interventions». Lancet, vol. 359, 9315, 20-04-2002, pàg. 1417–22. DOI: 10.1016/S0140-6736(02)08355-1. PMID: 11978356.
* ↑ Lim, 1998, p. 171.
* ↑ Jaffe i Rosen, 1997, p. 10.
# Norberto Costa Alegre

Norberto José d'Alva Costa Alegre (nascut en 1951) és un polític africà, antic primer ministre de São Tomé i Príncipe. Va ocupar el càrrec des del 16 de maig de 1992 fins al 2 de juliol de 1994. És membre del Partit de Convergència Democràtica - Grup de Reflexió (PCD-GR) i està casat amb l'antiga ministra d'afers exteriors Alda Bandeira.

## Referències

* ↑ «São Tomé and Príncipe». World Statesman. [Consulta: 4 març 2015].
* ↑ «New Government in Sao Tome». The Spokesman-Review, 17-05-1992, p. 4 [Consulta: 29 octubre 2010].
# Timothy Kehoe

Timothy Jerome Kehoe (Albuquerque, Nou Mèxic, 13 de juny de 1953) és un economista estatunidenc professor de la Universitat de Minnesota. La seva especialitat és la macroeconomia i l'economia internacional.

## Biografia

La seva família és de Newport, Rhode Island, però ell va néixer a Albuquerque, Nou Mèxic en una base militar on el seu pare, un oficial a l'Armada dels Estats Units, fou estacionat durant un període. És llicenciat en Economia i Matemàtiques pel Providence College el 1975 i doctorat en Economia per la Universitat Yale el 1979. Fou professor a la Universitat Wesleyana, l'Institut Tecnològic de Massachusetts i la Universitat de Cambridge (Anglaterra). Des de 1987 es vincula com a professor de la Universitat de Minnesota. Endemés, és assessor del Banc de la Reserva Federal de Minneapolis i integrant de l'Econometric Society. La seva especialitat és la teoria i aplicació de models d'equilibri general.
Va estudiar l'impacte per Espanya de l'ingrés del país a la Unió Europea, així com la reforma fiscal espanyola. Va assessorar la Secretaria de Comerç i Foment Industrial de Mèxic entre 1990 i 1994 i al govern de Panamà el 1997. Ha estat professor visitant de la Universitat d'Alacant, la Universitat Autònoma de Barcelona, la Universitat de Barcelona, la Universitat Pompeu Fabra, El Colegio de México, i l'Institut Tecnològic Autònom de Mèxic, entre molts d'altres. És membre del consell científic de la Barcelona Graduate School of Economics i del MOVE. Conjuntament amb Edward C. Prescott, ha editat el llibre "Great Depressions of the Twentieth Century" una col·lecció d'investigacions sobre la Gran Depressió amb una perspectiva neoclàssica. Fou nomenat Doctor Honoris Causa per la Universitat de Vigo el febrer de 2008 i el març de 2016 per la Universitat Autònoma de Barcelona. Està casat amb la historiadora i també professora de la Universitat de Minnesota Jean Maria O'Brien.

## Obres

* Timothy J. Kehoe and Edward C. Prescott, editors, Great Depressions of the Twentieth Century, Federal Reserve Bank of Minneapolis, 2007.

## Referències

* ↑ http://www.econ.umn.edu/~tkehoe/
* ↑ http://www.gf.org/wp-content/uploads/2015/04/NYTimesAd2015.pdf Arxivat 2016-06-09 a Wayback Machine.
* ↑ Timothy Kehoe : "Si ve una recessió els bancs centrals no hi podran fer res", ara.cat, 19 de juny de 2016
* ↑ Timothy J. Kehoe named Doctor Honoris Causa by UAB al web de la BGSE

## Enllaços externs

* Pàgina de Timothy Kehoe a la University of Minnesota
* Personal page
* Biografia ad Timothy Kehoe a la University of Minnesota
# Ulisses Correia e Silva

Jose Pina Ulisses Correia e Silva (Praia, 4 de juny de 1962) és un empresari i polític capverdià que va ser elegit primer ministre de Cap Verd el 22 d'abril de 2016.
Va prendre possessió després que el seu partit, el Moviment per la Democràcia, guanyés les eleccions parlamentàries del 20 de març de 2016.

## Biografia

Silva va llicenciar-se en Organització i Gestió d'Empreses en 1988 a l'Instituto Superior de Economia e Gestão de la Universidade Técnica de Lisboa. Va començar la seva carrera en el sector bancari i entre 1989 i 1994 va ocupar diversos càrrecs importants en el sector i amb el temps va arribar a ser director d'administració al Banc de Cap Verd. Entre 2002 i 2007 va ocupar diversos llocs de treball docent d'economia a la Universitat Jean Piaget de Cap Verd.
A poc a poc Silva començà a treballar per al govern i fou secretari d'estat per a finances entre 1995 i 1998 i ministre de finances de 1999 a 2000.

### Vida personal

Està casat amb una dona de Praia i té dos fills.

## Referències

* ↑ conexaolusofona.org. «Chefe do Executivo cabo-verdiano promete respostas rápidas mas alerta que não há soluções milagrosas».
* ↑ «Ulisses 2016». Arxivat de l'original el 2016-10-07. [Consulta: 19 abril 2016].
* ↑ «Wayback Machine», 23-04-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-23. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Ulisses Correia e Silva é eleito Primeiro-Ministro de Cabo Verde». [Consulta: 19 abril 2016].
* ↑ «Cabo Verde | Presidential Power» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-04-02. [Consulta: 19 abril 2016].
# Àstrid de Suècia

Àstrid de Suècia, reina dels belgues (Estocolm 1905 - Küssnacht am Rigi (Suïssa) 1935). Princesa de Suècia amb el tractament d'altesa reial que a través del matrimoni esdevingué reina dels belgues. Morta en un accident automobilístic a Suïssa, al voltant de la seva imatge s'ha creat un mite.
Nascuda al Palau Reial d'Estocolm el dia 17 de novembre de l'any 1905, sent filla del príncep Carles de Suècia i de la princesa Ingeborg de Dinamarca. La princesa era neta per via paterna del rei Òscar II de Suècia i de la princesa Sofia de Nassau mentre que per via materna ho era del rei Frederic VIII de Dinamarca i de la princesa Lluïsa de Suècia.
Educada a la distesa cort sueca, la princesa es comprometé l'any 1926 amb el príncep hereu i després rei Leopold III de Bèlgica fill del rei Albert I i de la duquessa Elisabet de Baviera. La parella tingué tres fills:
* SAR la princesa Josepa Carlota de Bèlgica, nascuda a Brussel·les l'any 1927 i morta a Luxemburg l'any 2005. Es casà amb el gran duc Joan I de Luxemburg.
* SM el rei Balduí I de Bèlgica, nat el 1930 a Stuyvenberg i mort a Motril el 1993. Es casà amb l'aristòcrata espanyola Fabiola de Mora y Aragón.
* SM el rei Albert II de Bèlgica, nat el 1934 a Brussel·les. Està casat amb la princesa Paola Ruffo di Calàbria.
Al Castell de Stuyvenberg creà una cort informal allunyada del protocol, la qual cosa era extremadament criticada per l'aristocràcia belga però que era molt apreciada i respectada per les classes populars del país. Aviat Àstrid esdevingué una icona de les classes populars del país. La seva conducta però també la seva mort en accident automobilístic ajudaren a convertir a Àstrid en la reina més popular dels belgues.
El 29 d'agost de 1935 mentre Leopold i Àstrid viatjaven amb cotxe per una carretera al costat del llac suís de Lucerna, el rei perdé el control i tingueren un greu accident en el qual morí la reina a l'edat de 30 anys. Fou enterrada a l'Església de Nostra Senyora de Laeken.
# Palau de Comunicacions i Transports

El Palau de Comunicacions i Transports és un pavelló del recinte firal de Montjuïc a Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Referències

* ↑ «Palau de Comunicacions i Transports». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Palau de Comunicacions i Transports». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Joan IX d'Alexandria
## Referències

Joan IX (?-1327) va ser el 81è Papa d'Alexandria i patriarca de la Seu de Sant Marc de 1320 a 1327.
Plantilla:Patriarchs of Alexandria
* ↑ Meinardus, Otto F.A.. Two Thousand Years of Coptic Christianity. American University in Cairo Press, 1999, p. 273–279. ISBN 9774247574.
* ↑ «John IX». A: Atiya. The Coptic Encyclopedia. 4. New York City: Macmillan Publishers, 1991.
# Palau de Comunicacions i Transports

El Palau de Comunicacions i Transports és un pavelló del recinte firal de Montjuïc a Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

Va ser projectat pels arquitectes Fèlix de Azúa i Adolf Florensa per a l'Exposició Internacional de 1929. Com el seu veí de la Metal·lúrgia, era uns dels més grans de l'Exposició, amb 16.000 m².ref name=catàleg/>

## Referències

* 1 2 «Palau de Comunicacions i Transports». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Palau de Comunicacions i Transports». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Palau de Comunicacions i Transports

El Palau de Comunicacions i Transports és un pavelló del recinte firal de Montjuïc a Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

Va ser projectat pels arquitectes Fèlix de Azúa i Adolf Florensa per a l'Exposició Internacional de 1929. Era uns dels més grans de l'Exposició, amb 16.000 m².

## Referències

* 1 2 3 «Palau de Comunicacions i Transports». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Palau de Comunicacions i Transports». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Palau de Comunicacions i Transports

El Palau de Comunicacions i Transports és un pavelló del recinte firal de Montjuïc a Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

Va ser projectat pels arquitectes Fèlix de Azúa i Adolf Florensa per a l'Exposició Internacional de 1929, i era un dels pavellons més grans, amb 16.000 m².

## Referències

* 1 2 «Palau de Comunicacions i Transports». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Palau de Comunicacions i Transports». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Joan IX d'Alexandria

Joan IX (?-1327) va ser el 81è Papa d'Alexandria i Patriarca de la Seu de Sant Marc de 1320 a 1327. Durant el seu regnat els coptes sofriren pogroms i vexacions públiques entre elles l'obligació de dur túnica fosca amb turbants blaus i una faixa per distingir-los de la majoria musulmana. El 8 de maig de 1321 moltes esglésies coptes foren destruïdes per fanàtics.

## Notes

* ↑ Meinardus, Otto F.A.. Two Thousand Years of Coptic Christianity. American University in Cairo Press, 1999, p. 273–279. ISBN 9774247574.
* ↑ «John IX». A: Atiya. The Coptic Encyclopedia. 4. New York City: Macmillan Publishers, 1991.
# Slotherhouse

Slotherhouse és una pel·lícula de comèdia de terror nord-americana del 2023 protagonitzada per Lisa Ambalavanar, Sydney Craven, Olivia Rouyre, Bianca Beckles-Rose, Tiff Stevenson i Stefan Kapičić. Dirigida per Matthew Goodhue i escrita per Bradley Fowler i Cady Lanigan, es va estrenar el 30 d'agost de 2023. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Repartiment

* Lisa Ambalavanar com a Emily
* Sydney Craven com a Brianna
* Andrew Horton com a Tyler
* Bianca Beckles-Rose com a Zenny
* Olivia Rouyre com a Madison
* Tiff Stevenson com a Ms. Mayflower
* Sutter Nolan com a Sarah
* Milica Vrzic com a Gabby
* Stefan Kapičić com a Oliver

## Producció

La idea de Slotherhouse es va originar quan el coguionista de la pel·lícula, Bradley Fowler, va intentar fer la "idea més estúpida" que se li podia imaginar. Cady Lanigan ho va descriuree com "quan Mean Girls coneix Happy Death Day amb un toc de Gremlins". Lanigan va declarar que la pel·lícula es va inspirar en les pel·lícules clàssiques de terror i el seu ús d'efectes pràctics.

## Referències

* ↑ «Slotherhouse». Goita què fan, ara!. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ Thompson, Simon. «The Team Behind Horror Comedy Slotherhouse Came Up With The Title In Seconds». Forbes. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ Squires, John. «Slotherhouse – Killer Sloth Slasher Movie Coming to Theaters This Summer». Bloody Disgusting, 26-07-2023. [Consulta: 20 setembre 2023].

## Enllaços externs

* [ Slotherhouse - Lloc web oficial]
# Tràfic de persones

El tràfic de persones o d'esclaus és el comerç de persones, normalment amb finalitats de treball forçat, esclavitud sexual o prostitució forçosa. Avui dia és una activitat àmpliament tipificada com a delicte a moltes legislacions estatals, i especialment a les dels països signants de la Declaració Universal dels Drets Humans (art. 4).
És habitual que aquest comerç s'aprofiti dels processos de migració. A diferència del viatge voluntari, el tràfic implica l'amenaça o condicions penoses en el periple i a l'arribada. La UNODC, l'Oficina de l'ONU contra la Droga i el Delicte, vetlla per intentar erradicar-lo i ha calculat que suposa entre 5 i 9 milions de dòlars l'any, xifra multiplicada per set pels governs europeus i estimada encara més alta per les ONG. El tràfic de persones aprofita diverses menes de vulnerabilitat (edat, gènere, condició econòmica) i afecta les capes més pobres dels països en desenvolupament o dones i nens d'arreu, que són segrestats o enganyats. Sovint, es relaciona amb bandes de delinqüència organitzada que mantenen diversos negocis il·legals, com ara el tràfic de drogues.
Més del 60% del tràfic de persones està relacionat amb la prostitució forçosa, normalment femenina. Aquestes dones es recluten de diverses formes: poden ser nenes venudes per les seves famílies incapaces de mantenir-les o casades a distància, dones segrestades o immigrants forçades a treballar com a prostitutes per pagar deutes.
Amb un 20% del total segueix el tràfic de nens per a la seva explotació sexual, laboral o en processos d'adopció il·legals. Aquests nens poden ser també venuts per les seves famílies, a vegades amb falses promeses, ser nens de carrer, nens soldat o víctimes de conflictes armats.
Un estudi ha demostrat la presència del trastorn per estrès posttraumàtic complex sense diferència de gènere en les víctimes del tràfic humà.

## Referències

* ↑ Economic Roots of Trafficking in the UNECE Region - Regional Prep. Meeting for Beijing+10 - pr2004/04gen_n03e.htm
* ↑ Hairabedian, Maximiliano, "Tráfico de personas - La trata de personas y los delitos migratorios en el derecho penal argentino e internacional", Editorial Ad Hoc, Buenos Aires, Argentina, 2009)
* ↑ Kissane, Madeleine; Szymanski, Lawrence; Upthegrove, Rachel; Katona, Cornelius «Complex posttraumatic stress disorder in traumatised asylum seekers: A pilot study». The European Journal of Psychiatry, 28, 3, Juliol/Setembre 2014, pàg. 137-144. DOI: 10.4321/S0213-61632014000300001.

## Vegeu també

* Dia Mundial contra el Tràfic d'Éssers humans
* Tràfic sexual
# Markéta Dvoráková

Markéta Dvořáková (Opavě (Txèquia), 1977) és una compositora txeca i professora de piano d'Opavě.
Va estudiar composició i tocar el piano al Conservatori Janáček d'Ostrava amb Jan Grossmann i Edvard Schiffauer (1992-98), i va continuar els seus estudis a l'Acadèmia Janáček de Música i Arts Escèniques de Brno, on va estudiar composició amb Leoš Faltus (1998-2003); cursos de composició a Český Krumlov amb Marek Kopelent, Vinko Globokar, Osvaldas Balakauskas el 1999.
Actualment és professora de piano a l'Escola Primària de Música de Polanka, però també ensenya entonació, ritme i anàlisi auditiva al Conservatori d'Ostrava i teoria musical i composició, instrumentació i arranjament de composicions i harmonia a JAMU de Brno. Dvořáková compon cançons principalment per a les seves filles i alumnes de l'Escola de Música de Primària, però també li agrada escriure òperes. Ella mateixa va escriure The Giraffe Opera i tres òperes més en col·laboració amb el compositor Ivo Medek. També compon per a conjunts vocals infantils i adults, la majoria de vegades per al conjunt vocal femení "Notabene", en el qual també canta.
Els seus èxits compositius estan sent molt valorats, la qual cosa avala la nominació al Premi Alfred Radok en la categoria Talent de l'any el 2002, o el lloc guanyador al Premi Anual de l'OSA en la categoria "Autor jove de música clàssica amb més èxit" l'any 2006. El 2018 va guanyar el concurs internacional Opus ignotum amb l'adaptació del folk femení, el song príš i l'adaptació de la música clàssica. el 2021 va guanyar el 2n premi al concurs de composició Stonavská Barborka pel seu cicle "Živůtky" per a dues veus femenines.

## Referències

* ↑ narodni-divadlo.profil/marketa-dvorakova-1594924
* ↑ narodni-divadlo.profil/marketa-dvorakova-1594924
* ↑ http://www.kapralova.org/MARKETA.htm
* ↑ http://www.kapralova.org/MARKETA.htm
* ↑ http://www.kapralova.org/MARKETA.htm
# Chattanooga (Oklahoma)

Chattanooga és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 432 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chattanooga tenia 432 habitants, 170 habitatges, i 114 famílies. La densitat de població era de 340,4 habitants per km².
Dels 170 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.944 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.545 $ mentre que les dones 19.821 $. La renda per capita de la població era de 12.989 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chattanooga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chattanooga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Ana Bacalhau

Ana Bacalhau (Lisboa, 5 de novembre de 1978) és una cantant portuguesa. La seva popularitat arribà com a veu solista del grup Deolinda, grup inspirat pel fado i pels seus orígens tradicionals.

## Biografia

Llicenciada en Llengua i Literatures Modernes, en el vessant de llengua portuguesa i llengua anglesa, també és llicenciada en. Va exercir la seva professió com a arxivera fins al març del 2009, quan la va abandonar per dedicar-se professionalment al grup Deolinda.
Anteriorment, fou vocalista del grup Lupanar, del qual fou membre fundadora. Amb aquell mateix grup, gravà un CD ("Abertura" de 2005) i participà en un àlbum d'homenatge a Carlos Paredes. També participà en un trio de jazz anomenat Tricotismo. Està casada amb el contrabaixista José Pedro Leitão, integrant del grup Deolinda.

## Referències

* 1 2 3 cineteatroestarreja.com
* ↑ Correio da manhã
* ↑ Caras

## Enllaços externs

* MySpace de Deolinda
* MySpace de Lupanar
# Bahar Toksoy

Bahar Toksoy o Bahar Toksoy Guidetti (İzmir, 6 de febrer de 1988), és una jugadora de voleibol turca. El 2019 juga al Fenerbahçe de Kadıköy, Istanbul. Ha jugat per diversos equips turcs en la seva carrera, i al Pallavolo Scandicci d'Itàlia l'any 2015-16. Des del 2008 juga a la selecció nacional turca de voleibol femení. Està casada amb el seu exentrenador (Giovanni Guidetti) des de la seva etapa al Vakıfbank SK.

## Referències

* ↑ fanatik. «Bahar Toksoy, VakıfBanktan ayrıldı» (en turc). [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «Bahar Toksoy Guidetti İtalyaya transfer oldu» (en turc), 30-11-2001. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ migration; migration. «Evde kocam işte hocam» (en turc). [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «Guidetti ile Bahar evlendi» (en turc). [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ ARAT, Süleyman. «İtalyan damat Türk gelini takımdan gönderdi» (en turc). [Consulta: 29 desembre 2020].

## Vegeu també

* Meryem Boz
* Ece Hocaoğlu
* Ayşe Melis Gürkaynak
* Seda Türkkan
* Polen Uslupehlivan