OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conte d'hivern

«Conte d'hivern» té aquests significats:
* Conte d'hivern (obra de teatre), peça teatral escrita per William Shakespeare publicada el 1623
* Conte d'hivern (pel·lícula de 1992) film francès dirigit per Éric Rohmer
* Conte d'hivern (pel·lícula de 2014), film estatunidenc dirigit per Akiva Goldsman
# Can Ribafort

Can Ribafort és una masia del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Es troba a l'extrem oriental del terme, molt a prop del límit amb l'Ametlla del Vallès. És al costat nord de la carretera BP-1432 a l'est de la rotonda de la cruïlla d'aquesta carretera amb la BV-1435, a l'entrada est de Bigues. És al nord-est del Polígon Industrial Can Barri i a l'est de la urbanització de Can Barri. A llevant seu hi ha la finca de Can Curto i la masia de Can Pere Pau.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Can Vermell (Bigues)

Can Vermell és una masia del veïnat de Vallroja i el Pla, a Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Està situada en el veïnat de Vallroja i el Pla, al nord-oest del Rieral de Bigues, a llevant del Pla del Vermell. Can Vermell és a migdia del veïnat, una mica distanciada de la resta de cases d'aquest nucli: Can Benet, Can Joan, Can Lleuger, Can Lluís, Can Margarins, Ca l'Oncle, Can Piler i Can Puça.
A prop i al sud-oest de Can Vermell hi ha les restes de la masia de Can Puça.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Can Bernat (Bigues)

Can Bernat és una masia de l'antic veïnat de Mont-ras, a Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Està situada a l'antic veïnat de Mont-ras, a prop i a ponent de l'església de Sant Bartomeu de Mont-ras.
Forma aquest veïnat, a més de modernes vil·les de nova construcció, amb l'església de Sant Bartomeu de Mont-ras, Can Cauma, Can Bonfadrí, Can Siurans i Can Xesc.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 21 febrer 2011].
# Riccardo Illy

Riccardo Illy (Trieste, 24 de setembre de 1955) és un polític i empresari italià. Pertany a una família valdesa d'origen hongarès, es llicencià en ciències polítiques per la Universitat de Trieste. De 1993 a 1995 fou director comercial de Cafè Illy i ha estat president de l'Associació d'Empresaris de Trieste. Està casat amb la periodista Rossanna Bettini i ha escrit alguns llibres.
El 1993 deixà el seu càrrec per a presentar-se a eleccions, i fou escollit alcalde de Trieste per la coalició de centreesquerra. Fou reescollit en el càrrec fins al 2001, quan es presentà a les eleccions legislatives italianes de 2001 per l'Ulivo. A les eleccions regionals de Friül-Venècia Júlia de 2003 fou elegit president per la coalició de centreesquerra, amb el suport entre altres de la llista Ciutadans pel President, i el 2004 fou nomenat president de l'Assemblea de les Regions d'Europa. Va perdre ambdós càrrecs després de la derrota a les eleccions regionals de 2008.

## Obres

* Dal caffè all'Espresso (1989)
* Polietica amb Paolo Maurensig (Marsilio, 2003)
* La rana Cinese amb Paolo Fragiacomo (Mondadori, 2006)
* Così perdiamo il Nord (Mondadori, 2008).
| Precedit per: Giulio Staffieri | Alcalde de Trieste 1993 - 2001 | Succeït per: Roberto Dipiazza |
| Precedit per: Renzo Tondo | Presidents de Friül-Venècia Julia 2003 - 2008 | Succeït per: Renzo Tondo |
# Galactosa

La galactosa és un monosacàrid format per una estructura de sis àtoms de carboni (hexosa). La galactosa es converteix en glucosa al fetge com a aportació energètica. A més, forma part dels glucolípids i glucoproteïnes de les membranes cel·lulars de les cèl·lules, sobretot de les neurones.
Des del punt de vista químic, la molècula de galactosa és una aldosa, és a dir, el seu grup funcional és un aldehid (${\ce {COH}}$) ubicat al carboni 1. D'altra banda, i tal com la glucosa, la galactosa és una piranosa atès que teòricament pot derivar de l'hexàgon de sis costats format per 5 àtoms de carboni i 1 d'oxigen, anomenat pirà.
La galactosa és sintetitzada per les glàndules mamàries per produir lactosa, que és un disacàrid format per la unió de glucosa i galactosa, i per això la major aportació de galactosa en la nutrició prové de la ingesta de lactosa de la llet.
La galactana és un polímer del sucre de la galactosa que es troba en l'hemicel·lulosa. La galactana es pot convertir en galactosa en un procés d'hidròlisi.

## Estructura i isomerisme

La galactosa existeix en forma lineal i en forma cíclica. La forma lineal conserva el grup carbonil al final de la cadena. Les formes cícliques poden ser piranoses o furanoses.
La galactofuranosa hom detecta en bacteris, fongs i protozous, En la forma cíclica hi ha dos anòmers, anomenats alfa i beta, ja que la transició de la forma de cadena oberta a la forma cíclica implica la creació d’un nou estereocentre al lloc del carbonil de cadena oberta. En la forma beta, el grup alcohòlic està en posició equatorial, mentre que en la forma alfa el grup alcohòlic està en posició axial.

## Referències

* ↑ Optimising Sweet Taste in Foods (en anglès). Woodhead Publishing, 2006-07-17, p. 264. ISBN 9781845691646.
* ↑ «Galactofuranose biosynthesis in Escherichia coli K-12: identification and cloning of UDP-galactopyranose mutase» (en anglès). Journal of Bacteriology, vol. 178, 4, 2-1996, pàg. 1047–52. DOI: 10.1128/jb.178.4.1047-1052.1996. PMC: 177764. PMID: 8576037.
* ↑ «Galactofuranose in eukaryotes: aspects of biosynthesis and functional impact» (en anglès). Glycobiology, vol. 22, 4, 4-2012, pàg. 456–69. DOI: 10.1093/glycob/cwr144. PMID: 21940757.
* ↑ «Ophardt, C. Galactose». Arxivat de l'original el 2006-09-08. [Consulta: 26 novembre 2015].

## Vegeu també

* Àcid galacturònic
# Sexe, mentides i cintes de vídeo

Sexe, mentides i cintes de vídeo (títol original: Sex, Lies and Videotape) és una pel·lícula estatunidenca realitzada per Steven Soderbergh, estrenada el 1989, que ha estat doblada al català.

## Argument

Graham Dalton torna, després de nou anys d'absència, a la ciutat de la seva adolescència. És acollit pel seu vell amic John Millaney, que no l'ha vist una sola vegada des de la seva marxa. John està casat amb Ann, dona casolana, tímida i reservada, i l'enganya amb la seva pròpia germana, Cynthia. Graham apareix com un ésser estrany i fa amistat amb Ann. Aquesta descobreix un dia que posseeix desenes de vídeos, cadascuna portant un nom femení: Graham reconeix que el seu hobbie és d'entrevistar dones per tal que li contin les seves experiències íntimes.

## Repartiment

* James Spader: Graham
* Andie MacDowell: Ann
* Peter Gallagher: John
* Laura San Giacomo: Cynthia
* Ron Vawter: el terapeuta
* Steven Brill: Barfly
* Alexandra Root: la noia de la cinta
* Earl T. Taylor: Landlord
* David Foil: el col·lega de John

## Premis i nominacions
### Premis

* Palma d'Or, premi FIPRESCI i Premi a la interpretació masculina en el Festival Internacional de Cinema de Canes 1989.
* Premi del públic en el Festival de Cinema de Sundance 1989.

### Nominacions

1990
* Oscar al millor guió original per Steven Soderbergh
* César a la millor pel·lícula estrangera
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Andie MacDowell
* Globus d'Or a la millor actriu secundària per Laura San Giacomo
* Globus d'Or al millor guió

## Referències

* ↑ «Sexe, mentides i cintes de vídeo». esadir.cat.
* ↑ «Sex, Lies and Videotape». The New York Times.
# Campionat del Món de X-Trial 2018

La temporada de 2018 del Campionat del Món de X-Trial fou la 26a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 8 proves puntuables, celebrades entre el 3 de desembre de 2017 i el 29 de març de 2018. Una de les proves destacades va ser el Trial Indoor de Barcelona, disputat el 4 de febrer.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa | 106 |
| 2 | Adam Raga | TRRS | 104 |
| 3 | Jaime Busto | Gas Gas | 65 |
| 4 | Benoit Bincaz | Scorpa | 64 |
| 5 | Miquel Gelabert | Sherco | 43 |
| 6 | James Dabill | Beta | 37 |
| 7 | Jeroni Fajardo | Gas Gas | 36 |
| 8 | Takahisa Fujinami | Montesa | 28 |
| 9 | Alexandre Ferrer | Sherco | 6 |
| 10 | Luca Petrella | TRRS | 3 |

## Referències

* «World Championship X Trial 2018» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 10 abril 2018].
* «Championship overview. Ranking riders 2018» (en anglès). fim-moto.com. FIM, 2018. [Consulta: 10 abril 2018].
# Stephen Yablo

Stephen Yablo és un filòsof estatunidenc nascut canadenc. És professor de Filosofia a l'Institut de Tecnologia de Massachusetts, i havia ensenyat anteriorment a la Universitat de Michigan, Ann Arbor. S'especialitza en la filosofia de la lògica, filosofia de la ment, metafísica, filosofia de la llengua, i filosofia de les matemàtiques.
El seu Ph.D. és de la Universitat de Califòrnia, Berkeley, on va treballar amb Donald Davidson i George Myro. El 2012, va ser elegit Company de l'Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències. Va néixer a Toronto, Ontario, fill de pare polonès Saul Yablo i mare romanesa-canadenca Gloria Yablo (née Herman), ambdós jueus. Està casat amb la companya filòsofa del MIT Sally Haslanger.
El 1993, va publicar un petit document que mostrava que es pot generar una paradoxa semblant a la del mentider (paradoxa de Yablo) sense autoreferència. Ha publicat una gran quantitat de documents influents en la filosofia de la ment, la filosofia de la llengua, i la metafísica, i va donar la Conferència John Locke a Oxford el 2012, la qual va formar la base pel seu llibre Aboutness, la qual un crític la va descriure com "un llibre important i de gran abast que els filòsofs debatran per molt de temps."

## Llibres

* Pensaments (Documents Filosòfics, volum 1) (Premsa Universitària d'Oxford, 2009)
* Coses (Documents Filosòfics, volum 2) (Premsa Universitària d'Oxford, 2010)
* Aboutness (Premsa universitària de Princeton, 2014).

## Referències

* ↑ http://www.mit.edu/~yablo/cv.pdf
* ↑ «Dialogues on Disability: Shelley Tremain Interviews Stephen Yablo». Arxivat de l'original el 2018-09-18. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ https://ndpr.nd.edu/news/50261-aboutness/

## Enllaços externs

* "Paradox Without Self-Reference" - Analysis, vol. 53 (1993), pp. 251–52
* "Mental Causation" - The Philosophical Review, vol. 101, issue 2 (1992), pp. 245–280
* "Go Figure: A Path Through Fictionalism"
* Interview Arxivat 2018-07-27 a Wayback Machine. at 3:AM Magazine
# Timothy Creamer

Timothy "TJ" Creamer (nascut el 15 de novembre de 1959) és un astronauta de la NASA i Coronel de l'Exèrcit dels Estats Units. Creamer va néixer a Fort Huachuca a l'estat d'Arizona, però considera Upper Marlboro a l'estat de Maryland com a la seva ciutat natal. Està casat amb Margaret E. Hammer amb qui té dos fills.

## Enllaços externs

* NASA biography
* Spacefacts biography of Timothy Creamer
# 898
## Esdeveniments

* El Papa Joan IX relleva el Papa Teodor II

## Necrològiques

* Odó I de França
* 15 d'octubre, Marengo:Lambert II de Spoleto

## Referències

* ↑ «Lamberto II come duca di Spoleto in "Dizionario di Storia"» (en italià). [Consulta: 27 octubre 2020].
# Catch the Fair One

Catch the Fair One és una pel·lícula de thriller estatunidenca del 2021 escrita, dirigida i produïda per Josef Kubota Wladyka, basada en una història del mateix Wladyka i de Kali Reis. És protagonitzada per Reis, Daniel Henshall, Tiffany Chu, Michael Drayer, Lisa Emery, Kimberly Guerrero i Kevin Dunn. La trama segueix una exboxejadora anomenada Kaylee que s'uneix voluntàriament a una xarxa de tràfic sexual per trobar la seva germana petita desapareguda. La pel·lícula es va exhibir al Festival de Cinema de Tribeca el 12 de juny de 2021 i es va estrenar als cinemes dels Estats Units l'11 de febrer de 2022. La pel·lícula va rebre elogis de la crítica, amb comentaris positius dirigits a la trama i a les interpretacions. A la 37a edició dels premis Independent Spirit, Reis va rebre una nominació a la millor actriu. S'ha subtitulat al català.

## Repartiment

* Kali Reis com a Kaylee
* Daniel Henshall com a Bobby
* Tiffany Chu com a Linda
* Michael Drayer com a Danny
* Lisa Emery com a Debra
* Kimberly Guerrero com a Jaya
* Kevin Dunn com a Willie
* Isabelle Chester com a Lisa
* Sam Seward com a Jeremiah
* Mainaku Borrero com a Weeta
* Wesley Leung com a Bobby Jr.

## Referències

* ↑ Rubin, Rebecca (2021-04-20). «Tribeca Film Festival Unveils 2021 Lineup». Variety.
* ↑ Hayes, Dade. «Tribeca Festival Draws Solid Crowds In Person And Online For Covid Comeback Edition», 24-06-2021. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ Lang, Brent. «IFC Films Buys Catch the Fair One, Thriller Starring Boxing Champ Kali Reis (Exclusive)», 04-08-2021. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ Catch the Fair One a la Base de dades de cinema en català
# Elizabeth Mitchell

Elizabeth Mitchell (Los Angeles, 27 de març de 1970) és una actriu estatunidenca.

## Biografia

És la gran de les seves dues germanes, Kristie (nascuda el 1978) i Kate (nascuda el 1982). Els seus pares són advocats. D'adolescent fa teatre durant 7 anys: al "Dallas Theater Center" (6 anys) i a l'Encore Theater (1 any) i interpreta diverses peces. Surt diplomada de la "Booker T. Washington High School" i obté una llicènciatura de teatre a l'"Stephen College de Columbia" (Missouri).
Debuta a la televisió el 1994 en la sèrie Loving. És amb el seu paper de Juliet Burke en la sèrie d'èxit Lost, que es fa conèixer a partir del 2006. Des del 2009, surt regularment a Remake de V, sota els trets d'Erica Evans, un agent de l'FBI.
Està casada amb l'actor i professor d'art dramàtic, Chris Soldevilla, des del 13 de juny del 2004, i amb qui ha tingut un fill, Christopher Jr, nascut el 4 de setembre del 2005. Vivia a Hawaii a l'illa d'Oahu durant el rodatge de la sèrie Lost però el seu domicili és a Bainbridge Island prop de Seattle.

## Filmografia
### Televisió

* 1994: Loving (sèrie TV): Dinah Lee Mayberry Alden McKenzie #2 (1994-1995)
* 1996: L.A. Firefighters (sèrie TV): Laura Malloy
* 1996: The Sentinel, episodi "Scoop" (sèrie TV): Wendy Hawthorne
* 1997: Comfort, Texas (telefilm)
* 1997: JAG, episodi The Court-Martial of Sandra Gilbert (sèrie TV): Tinent Sandra Gilbert
* 1998: GIA (telefilm) amb Angelina Jolie: Linda
* 1998: Significant Others (sèrie TV): Jane Chasen
* 2000: The Linda McCartney Story (TV): Linda McCartney
* 2000-2001: ER (sèrie TV): Dr. Kim Legaspi
* 2001: The Beast (sèrie TV): Alice Allenby
* 2002: Spin city (sèrie TV): Temporada 6, episodi 10
* 2002: Man and Boy (telefilm TV): Cyd Mason
* 2003: The Lyon's Den (sèrie TV): Ariel Saxon
* 2004: 3: The Dale Earnhardt Story (telefilm): Teresa Earnhardt
* 2004: Boston Justice, 1 episodi.
* 2004: Dr. House (sèrie TV), 1 episodi: Soeur Mary Augustine
* 2006-2010: Lost (sèrie TV): Juliet Burke
* Des de 2009: V (sèrie TV): Erica Evans

### Cinema

* 1999: Molly: Beverly Trehare
* 2000: Frequency: Julia 'Jules' Sullivan
* 2000: Perseguint la Betty (Nurse Betty) de Neil LaBute amb Renée Zellweger: Chloe Jensen
* 2001: Hollywood Palms: Blair
* 2001: Double Bang: Dra. Karen Winterman
* 2002: The Santa Clause 2: Melle La Principal Carol Newman
* 2006: La prova del crim (Running Scared): Edele
* 2006: The Santa Clause 3: The Escape Clause: Carol Newman / Mare Noël
* 2011: Answers To Nothing: Kate

## Premis i nominacions

* 2007: Nominada als Premis Saturn com «Millor actriu secundària en una sèrie» per al paper de Juliet Burke a Lost 2004.

## Enllaços externs

* Elizabeth Mitchell a Lostpédia (francès)
* The JackandJuliet Forum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Lloc rus Elizabeth Mitchell
# Ilary Blasi

Ilary Blasi (Roma, 28 d'abril del 1981), és una showgirl italiana.

## Els inicis

Va entrar al món de l'espectacle de molt petita; amb 3 anys va fer el seu primer spot publicitari; amb 5 anys va fer la seva primera aparició en una pel·lícula a "David e David", dirigida per Giorgio Capitano; i amb 6 anys va participar a "Da grande" (de Franco Amurri i a "Vizio de vivere" (de Dino Risi). Fàcilment va aconseguir papers a les pel·lícules "Fiori di zucca" (1988) (de Stefano Pomicia) i "La dolce casa degli orrori (1989) (de Lucio Fulci). Durant aquells anys, és la imatge de nombroses campanyes publicitàries, d'entre elles les més recordades són: Bilboa (crema de sol), Cicciobello Rock (joguines), Renault (cotxes), Barilla (pasta), Galbusera (alimentació), Findus (alimentació) i Sanson (alimentació). El 1999 participa en algunes telepromocions i és víctima del programa d'humor Scherzi a Parte (Bromes a part).

## La consagració

L'any 2001 aconsegueix una gran popularitat gràcies a les seves aparicions al programa "Passaparola" (Pasaparaula). Va continuar treballant al programa fins al 2003. Al juliol de 2003, es converteix juntament amb Alvin, en presentadora del programa musical "Top of the Pops", emès a Rai Due.
Des del setembre de 2003, és hostessa del programa de Fabio Fazio "Che tempo fa" (Quin temps fa), emès a Rai Tre. Des del setembre de 2004, és la presentadora del programa "CD Live" emès per Rai Due.
El 2006, acompanya a Giorgio Panariello i Victoria Cabello en la presentació del Festival de San Remo. Aquell mateix any va presentar amb Mago Forest i Cristina Chiabotto el Festivalbar. Des del 15 de gener de 2007 presenta el programa "Le Iene" a Italia 1.
Des del 13 de setembre de 2007, presenta juntament amb Mago Forest, el programa "Mai dire Candid", s'emet justament abans de "Le Iene", programa que ella presenta amb Luca Bizzarri i Paolo Kessisoglu.

## Curiositats

* En una entrevista del programa "Le Iene", sota la "pressió" del Trio Medusa, va confessar que abans de casar-se amb el seu marit, era aficionada de la Lazio.
* Des de l'octubre de 2007, és la protagonista dels spots de la companyia telefònica Vodafone, juntament amb el seu marit Francesco Totti i el futbolista del Milan Gennaro Gattuso.
* Està casada amb el futbolista Francesco Totti amb qui té dos fills, Christian i Chanel.

## Referències

* ↑ Gurioli, Deborah «Ilary Blasi». Magazine delle Donne. A Revista Da Muhler, 22-01-2016 [Consulta: 30 juliol 2017].
# La guerra empieza en Cuba (pel·lícula)

La guerra empieza en Cuba és una pel·lícula espanyola de 1957 dirigida per Manuel Mur Oti, basada en l'obra de teatre homònima de Víctor Ruiz Iriarte que representa una visió satírica del passat aleshores recent.

## Sinopsi

Poc després de l'esclat de la guerra hispano-estatunidenca el 1898, la cupletista Juanita decideix tornar a la Península quan se n'assabenta que la seva germana, una dona capriciosa i extravagant, està casada amb el governador de Badajoz. Juanita decideix treure profit de la semblança amb la seva germana.

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1957 | Millor actor secundari | Jesús Tordesillas | Guanyadora |
| 1957 | Millor música | Salvador Ruiz de Luna | Guanyadora |

## Referències

* ↑ La guerra empieza en Cuba. Visión satírica del pasado per Berta Muñoz Caliz
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1957». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 8 gener 2016].
# Lesley Roy

Lesley Roy (Balbriggan, 17 de setembre de 1986) és una cantautora irlandesa. Representarà Irlanda en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2021, que se celebrarà a la ciutat neerlandesa de Rotterdam.
Roy va créixer a Balbriggan, una ciutat a 32 kilòmetres de Dublín. Quan tenia set anys, va començar a tocar la guitarra, i als 15 anys, ja va enregistrar les seves primeres maquetes. El 2008 va publicar el seu primer àlbum, Unbeautiful. Després va anar a viure a Nova York per treballar-hi com a compositora. Va escriure cançons per a Adam Lambert, Jana Kramer, Medina, Miss Montreal i Deorro, entre d'altres. Amb l'últim va cantar i tocar al Festival de Coachella. Viu entre Irlanda i els Estats Units.
El 5 de març del 2020, el difusor irlandès Raidió Teilifís Éireann (RTÉ) va anunciar que Lesley Roy representaria Irlanda al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2020 amb la cançó Story of My Life. Com que aquella edició va ser cancel·lada per la pandèmia per coronavirus de 2019-2020, Roy va ser seleccionada internament per representar el país al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2021 amb el tema Maps. No va arribar a la final.
Està casada amb la seva dona americana des del desembre del 2010.

## Referències

* ↑ «Lesley Roy's story continues for Ireland» (en anglès). Eurovision.tv, 17 desembre 2020. [Consulta: 2 abril 2021].
* ↑ «Lesley Roy shares 'Maps' for Rotterdam» (en anglès). Eurovision.tv, 26-02-2021. [Consulta: 2 abril 2021].
# Lourdes de Orduña

Lourdes de Orduña (Madrid, 30 de març de 1953) és una dissenyadora de roba i complements espanyola, nominada tres cops al Goya al millor disseny de vestuari.
És neboda del director de cinema Juan de Orduña. Apassionada per l'art, va començar com a interiorista i va acabar en el disseny de moda, destacant en el disseny de barrets i complements; resideix a Madrid. Està casada amb el jutge i antic fiscal general de l'estat Eduardo Torres-Dulce Lifante, amb qui té dos fills.
Des de 1991 col·labora en el disseny de vestuari a les pel·lícules de José Luis Garci, amic personal seu, i començà professionalment al cinema com a ajudant de vestuari de Gumersindo Andrés a El abuelo (1998), en la que es va fer icònic el disseny del barret que lluïa Cayetana Guillén Cuervo. Després debutà com a dissenyadora de vestuari a You're the One (Una historia de entonces) (2000) de Garci i ha estat nominada al Goya al millor disseny de vestuari pels seus treballs a Tiovivo c. 1950 (2005), Luz de domingo (2007), Sangre de mayo (2008) i Holmes & Watson, Madrid days (2013), totes elles amb José Luis Garci.

## Filmografia

* El abuelo (1998)
* You're the One (Una historia de entonces) (2000)
* Hotel Danubio (2003)
* Tiovivo c. 1950 (2004)
* Ninette (2005)
* Luz de domingo (2007)
* Sangre de mayo (2008)
* Holmes & Watson, Madrid days (2012)

## Referències

* ↑ La diseñadora Lourdes de Orduña, Expansión, 20 de març de 2015
* ↑ Con la estrella en la solapa, El Mundo, 23 de novembre de 2014
* ↑ Grandes diseñadoras de vestuario: entrevista a Lourdes de Orduña, stylelovely.com, 28 de juliol de 2013
* ↑ Lourdes de Orduña: 'El sombrero es un guiño a la belleza de la mujer', cosasdehoyo.com, 12 de novembre de 2013
* ↑ Tiovivo c. 1950 al web dels Goya
* ↑ Luz de domingo al web dels Goya
* ↑ Holmes & Watson, Madrid days al web dels Goya
* ↑ La figurinista Lourdes de Orduña, varias veces nominada a los ‘Goya’, hablará en el MEH sobre el vestuario en el cine, burgostv, 25 de gener de 2017
# Guido d'Arezzo
## Traduccions de Guido

* El compositor i musicòleg alemany Michael Hermesdorff traduí el segle xix el seu Micrologus a l'idioma alemany.

## Galeria de fotografies

* Monument a Arezzo
* Estàtua per Lorenzo Nencini, s. XIX (Florència, Uffizi)
* Mà de Guido, manuscrit del s. XV, de Màntua (Oxford University MS Canon. Liturg. 216. f.168 recto)
* Casa natal de Guido d'Arezzo, a Arezzo

## Bibliografia

* Claude V. Palisca: "Guido of Arezzo", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed July 14, 2005), (subscription access) Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine.
* Richard H. Hoppin, Medieval Music. New York, W.W. Norton & Co., 1978. ISBN 0-393-09090-6