OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Boroqul

Boroqul fou un general mongol de Genguis Kan.
Quan Genguis Kan ja havia estat proclamat dels mongols (ho fou el 1194) però encara era vassall de Wang Khan dels kerait, hi va haver una guerra entre naimans i kerait. En la part final de la lluita els naiman van envair el país kerait, i Djagambu (germà de Wang khan) i Ilqa Sangun (fill de Wang Khan) van haver de fugir. Wang va cridar en ajut a Genguis Kan que li va enviar els seus «quatre grans guerrers» (dorben kulu'ud) és a dir a Bo'ortchu, Muqali, Boroqul i Tchila'un, que van salvar al darrer moment a Sangun, van expulsar els naiman de les terres kerait i van recuperar el bestiar agafat pels naiman. Qassar, germà de Genguis Kan, va acabar la campanya amb una gran victòria sobre els naiman.
El 1203 es va produir la ruptura entre mongols propis i kerait. Els keraits i els seus aliats van iniciar un atac, i Genguis Kan es va retirar a la serralada de Maooundur i després cap a la muntanya Alan o Nga-lan, contrafort de la cadena del Khingan, prop del naixement del Khalkha-gol. La batalla decisiva es va produir poc després i la superioritat numèrica dels kerait va obligar a Genguis Kan a retirar-se en arribar la nit i poc després se li van unir les forces que dirigien el seu fill Ogodai (que va ser ferit) i els seus lloctinents Bo'ortchu i Boroqul. Genguis va iniciar la retirada seguint el Khalkha-gol.

## Referències

* ↑ Rashid al-Din l'anomena Khalaldjin-alt
* ↑ de fet primer va seguir pel actual Olkhui, que surt de les muntanyes Khingan i desaigua a un petit llac cel Gobi oriental, i després pel Khalkha-gol
# Žiar (Žilina)

Žiar és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país, té una poblacio de 477 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1349.

# Refèrencies.

* ↑ «Žiar - Dolinky Información del Ski Resort,condiciones de nieve,Žiar - Dolinky alojamiento en vacaciones de ski». [Consulta: 18 març 2025].
* ↑ «Žiar - Dolinky Información del Ski Resort,condiciones de nieve,Žiar - Dolinky alojamiento en vacaciones de ski». [Consulta: 18 març 2025].
# Hexà

L'hexà és un hidrocarbur saturat lineal de la família dels alcans amb fórmula molecular ${\ce {C6H14}}$. Es tracta d'un líquid incolor, inflamable i amb una olor característica als dissolvents. Es barreja fàcilment amb els dissolvents orgànics apolars, però també en etanol.

## Ús

L'hexà s'utilitza com a dissolvent per a algunes pintures i processos químics.

## Referències

* ↑ «C5 and C6 alkanes». A and B Scott Organic Chemistry. Arxivat de l'original el 13 d’octubre 2007. [Consulta: 30 octubre 2007].

## Vegeu també

* Hidrogen
# Província de Duarte

Duarte és una província del nord-est de la República Dominicana. Esta dividida en 7 municipis i la seva ciutat capital és San Francisco de Macorís. Limita amb les províncies de María Trinidad Sánchez i Samaná a l'est, Monte Plata i Sánchez Ramírez al sud, província de La Vega i Hermanas Mirabal a l'oest i Espaillat al nord. Porta el nom de Juan Pablo Duarte, el fundador de la República Dominicana.
Va ser creada el 1896 com a districte (una antiga subdivisió de país) amb el nom Distrito Pacificador però la constitució de 1907 va canviar la categoria a província. El 1925 el seu nom va ser canviat a Duarte.
La província té una àrea total de 1.605,35 km². el que suposa un 3.3% sobre l'àrea total de la República Dominicana.
Des del 20 de juny de 2006, la província està dividida en els següents municipis i districtes municipals (D.M.):
* San Francisco de Macorís, municipi de cap de la província, districtes municipals: Cenoví, Jaya, La Peña, Presidente Don Antonio Guzmán Fernández
* Arenoso, districtes municipals: El Aguacate, Las Coles
* Castillo
* Eugenio María de Hostos, districte municipal: Sabana Grande
* Las Guáranas
* Pimentel
* Vil·la Riva, districtes municipals: Agua Santa del Yuna, Barraquito, Cristo Rey de Guaraguao, Guáranas Arriba
Llista dels municipis i els districtes municipals amb la seva població segons estimació de 2014.
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Arenoso | 15.122 | 2.895 | 12.227 |
| Castillo | 18.962 | 12.541 | 6.421 |
| Eugenio Maria de Hostos | 16.232 | 5.411 | 10.821 |
| Las Guáranas | 16.022 | 6.524 | 9.498 |
| Pimentel | 23.202 | 14.677 | 8.525 |
| San Francisco de Macorís | 213.906 | 155.132 | 58.774 |
| Vil·la Riva | 35.203 | 4.412 | 30.791 |
| Duarte Província | 338.649 | 201.592 | 137.057 |

## Referències

* ↑ Listado de Códigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Oficina Nacional de Estadistica Arxivat 13 March 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Oficina Nacional de Estadística. «División Territorial 2008» (PDF) (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-04-14. [Consulta: 1r octubre 2009].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Estamaciones y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2014» (PDF) (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 2 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Timberville

Timberville és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 1.739 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Timberville tenia 1.739 habitants. La densitat de població era de 759,9 habitants per km².
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Timberville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Anna Turbau

Anna Turbau (Barcelona, 27 de març de 1949 - 19 de març de 2025) fou una fotoperiodista catalana.
Va estudiar disseny gràfic a l'Escola Massana i després a l'Escola Elisava, on es va interessar per la fotografia. Després de fotografiar el Barri Xino de Barcelona del 1975, en unes imatges que mostren la pobresa i marginació que el franquisme volia amagar, va decidir aparcar el disseny i centrar-se en la fotografia. El 1976 va anar a Galícia a viure, on va documentar les lluites socials. Les seves imatges van mostrar la realitat dels pobles petits i oblidats en el temps, la seva arquitectura, la seva gent i el paper de les dones a la societat rural. Ha treballat per revistes com Interviú, Primera Plana i Actual.
També ha fet diverses exposicions com Galicia 1975-1979. A intimidade da imaxe, el 2018 al Palacio Municipal de Exposiciones de La Corunya, i le 2019 a Pontevedra. També va fer l'exposició ''Documentalismo fotográfico en los 70'' el 2014 al Jardí Botànic de Madrid, juntament amb Cristina García Rodero, Cristóbal Hara, Fernando Herráez, Koldo Chamorro i Ramón Zabalza. El seu estil fotogràfic s'ha comparat al de Pilar Aymerich o Manel Armengol.
Ha publicat el llibre ''Anna Turbau. Galicia, 1975-1979'', editat pel Consello da Cultura Galega, que acompanya l'exposició del mateix nom amb una selecció dels 10.000 negatius d'aquesta època.

## Referències

* ↑ Pardo, Rebeca. «Anna Turbau: la mirada que sacó a la luz una Galicia diferente» (en espanyol europeu), 02-09-2012. [Consulta: 1r octubre 2020].
* 1 2 3 ARTEINFORMADO. «Anna Turbau. Artista» (en castellà), 20141217. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Anna Turbau: «Galicia era un tópico en los 70, pero yo conocí la realidad, los conflictos»» (en castellà), 19-10-2017. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Anna Turbau, exposición en el Pazo da cultura de Pontevedra» (en castellà). [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Documentalismo fotográfico en los 70» (en castellà), 13-06-2014. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ Editor, Logopress-. «Poéticas de la democracia. Imágenes y contraimágenes de la Transición» (en castellà), 03-12-2018. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Encuentro acerca de la publicación «Anna Turbau. Galicia,... - NUMAX» (en castellà). [Consulta: 1r octubre 2020].
# Cantó d'Auch nord-est

Auch Nord-Est és un cantó del departament del Gers a França amb les següents comunes:
* Auch
* Aunhats
* Crastas
* La Hita
* Lo Bolin
* Montagut
* Nougaroulet
* Poicasquèr
* Torrenquets

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1988 | Jean Laborde | PS |
| 1988-1992 | Alain Sorbadère | PS |
| 1992-1998 | Alain Duffourg | UDF |
| 1998- | Alain Sorbadère | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Shamseddin Seyed-Abbasi

Shamseddin Seyed-Abbasi fou un lluitador iranià, especialista en lluita lliure, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles en el Campionat del Món, d'or el 1970 i de plata el 1969 i 1971, així com una medalla d'or en els Jocs Asiàtics de 1970.

## Referències

* ↑ «Hamshahri Newspaper» (en persian). Hamshahri. [Consulta: 6 juliol 2010].
* 1 2 «Olympedia – Shamseddin Seyyed Abbasi». [Consulta: 18 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 18 març 2025].
# Sulfamida

La sulfamida és un dels primers agents antimicrobians introduïts en clínica. Totes les sulfamides deriven de la para-aminobenzè sulfonamida (sulfanilamida). Actuen interferint competitivament la síntesi d'àcid fòlic pels bacteris, en substituir de manera competitiva l'àcid para-aminobenzoic (PABA) al pas previ a la formació d'àcid dihidrofòlic. Es comporten com a bacteriostàtiques.
Les sulfamides més emprades són la sulfadiacina, sulfametoxina, sulfafurazol i les sulfamides combinades (trisulfamides).

## Referències

* ↑ «Sulfamida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Immaculada Cerdà Sanchis

Immaculada Cerdà Sanchis (Algemesí, 17 de maig de 1965) és tècnica lingüística, filòloga i docent, acadèmica de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua. És tècnica lingüística de la Diputació de València des de 1990, i cap de la Unitat de Normalització Lingüística des de 2000.
Com a responsable d'aquesta Unitat efectua tasques d'assessorament, planificació i control del pressupost. Col·labora amb altres institucions com ara l'AVL, la Universitat de València, la Universitat Politècnica de València, la Conselleria de Cultura, l'Escola Superior d'Art i Disseny, entre d'altres.
Al març de l'any 2016 fon elegida acadèmica a l'AVL, i prengué possessió el 5 de juliol d'aquell any, sent juntament amb Carme Miquel, una de les tres úniques acadèmiques de la institució en aquell moment.
Al 2019 l'Ajuntament d'Algemesí li va concedir el seu Guardó d'Honor, que fou lliurat el 20 de gener, per la seua «dedicada defensa, promoció i dignificació del valencià en tots els àmbits».

## Referències

* 1 2 Senso Alzira, Carles. «Algemesí otorga el Guardó d'Honor a la filóloga, docente y académica Immaculada Cerdà» (en castellà). Levante, 01-12-2018. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «La Acadèmia se queda a un paso de completar su renovación en un solo pleno» (en castellà). Levante-EMV, 12-03-2016. [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ «Joan Francesc Mira, Carme Miquel i Rafael Ramos, entre els nous acadèmics de l'AVL». AVL, 12-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-23. [Consulta: 16 maç 2016].
* ↑ Ricós, F. «Los diez candidatos a la AVL, cortados por el patrón de la filología catalana». Las Provincias, 03-03-2016 [Consulta: 23 març 2017].
* 1 2 «Inmaculada Cerdá recibirá este año el Guardó d'Or». Levante-EMV, 08-01-2020. [Consulta: 7 novembre 2020].
* ↑ «Entrevista a Immaculada Cerdà i Carme Miquel, noves acadèmiques de la llengua». Revista Saó, 14-06-2016. [Consulta: 7 novembre 2020].
* ↑ «Cerdà Sanchis, Immaculada». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 19 març 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a la web de l'AVL Arxivat 2016-11-06 a Wayback Machine.
# Grifopitec

El grifopitec (Griphopithecus) és un gènere extint de primats que visqueren durant el Miocè superior, entre fa 16,5 i 15 milions d'anys.
Segons David R. Begun i col·laboradors, els avantpassats d'aquest gènere arribaren a Europa fa uns 16,5 milions d'anys, abans de la formació de la mar Mediterrània, i tornaren a Àfrica fa 9 milions d'anys.
| Griphopithecus | Hylobates    Sivapithecus-Pongo clade  Dryopithecus-Homo clade |

## Referències

* ↑ Hartwig, 2002, «European hominoids» (G. G. Gunnell i K. D. Rose).

## Bibliografia

* Hartwig, W. C. The Primate Fossil Record (en anglès). Cambridge University Press, 2002. ISBN 0-521-66315-6.
# Pumanyà

Pumanyà, en documents antics Puigmanyà o Puig Manyà, fou una masia, actualment en ruïnes, del nord-est del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès, a prop del límit amb Castellcir.
És dalt d'una carena al sud-oest de Colljovà i al nord-oest de Rubió, en el costat meridional del Sot de Pumanyà, per on discorre el torrent de Colljovà. En subsisteixen les parets mestres fins a força alçada, de manera que se'n veu perfectament la planta i la distribució de les dependències. Fou abandonada ja des del segle xviii.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Mens sana in corpore sano

Mens sana in corpore sano és una citació provinent de la sàtira desena del poeta romà Juvenal (segle i), que expressa l'aspiració d'un esperit equilibrat en un cos equilibrat. Tot i això, avui en dia s'empra per a dir «una ment sana en un cos sa». La sàtira en qüestió està dedicada a mostrar la vanitat de la recerca de fama, beneficis i honors i expressa que només el savi s'adona que tot plegat és efímer i danyós, però no fa cap mena de referència a l'esport.
La frase fou emprada sovint al Renaixement per expressar que l'ànima no pot viure sense el cos i per reivindicar el gaudi corporal. El psiquiatra Mariano de la Cruz va donar irònicament el títol Mens sana in corpore insepulto (esperit sa en un cos encara no sebollit) a una sèrie de converses amb Jaume Boix i Arcadi Espada, escrits en els últims mesos de la seva vida, quan el seu cos malalt encara no era sebollit i que el seu esperit quedava sa. La marca japonesa de calçat esportiu Asics es basa en l'acrònim de la variant anima sana in corpore sano. En observar la tendència d'esportius d'utilitzar mètodes i mitjans no gaire sans per obtenir els cos desitjat (esteroids anabolitzants, excès d'entrenament) hi ha variants més moderns com «cos musculós en ànima malparada» o la mateixa variant llatina, combinació de dues locucions: mens sana in corpore insepulto.
És també el lema de molts clubs esportius, com per exemple el Club de Gimnasia y Esgrima La Plata i de l'Asociación Atlética Argentinos Juniors.

## Referències

* ↑ Juvenal. «Sàtira X». A: Sàtires (vol. II i últim) (en llatí & català). Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1961, p. 53, vers 356. ISBN 9788498590661.
* ↑ Vilanou, Conrad. «L'ombra de Juvenal». A: Josep Montserrat Molas. La salut. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2005, p. 160-162. ISBN 9788495091741.
* ↑ López, Alfred «¿De dónde proviene la expresión ‘Mens sana in corpore sano’?». 20 Minutos, 07-07-2014 [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ Boix i Angelats, Jaume; Espada Enériz, Arcadi. Mens sana in corpore insepulto : últimes converses amb Mariano de la Cruz. 1. ed. Barcelona: Edicions 62, 2002, p. 220. ISBN 8429751238.
* ↑ «About Asics» (en anglès). Asics. [Consulta: 16 octubre 2019].
* ↑ Agulló Calatayud, Victor «Aproximació al perfil sociodemogràfic del consumidor recreatiu d'esteroides anabolitzants». Quaderns de Ciències Socials, 2013, pàg. 24.
# Mateu I de Constantinoble

Mateu I (en grec medieval Ματθαῖος Α') va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1397 al 1410, amb una breu interrupció entre els anys 1402 i 1403.
Amb quinze anys va entrar a un monestir per fer-se monjo. Va ser ordenat diaca i després sacerdot i metropolità de Cízic l'any 1387, quan era patriarca de Constantinoble Nil I, del que havia estat deixeble. Manuel II Paleòleg el va nomenar patriarca l'any 1397 però molt aviat va tenir l'oposició dels metropolitans Macari d'Ancira i Mateu de Medea, que el van excomunicar en un sínode l'any 1402, aprofitant que l'emperador havia anat a Occident. Quan va tornar el va restaurar al seu lloc, i va governar l'Església Ortodoxa fins a la seva mort l'any 1410.

## Referències

* ↑ «Ματθαῖος Α´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 20 juliol 2023].
# Shamseddin Seyed-Abbasi

Shamseddin Seyed-Abbasi (Teheran, 4 de febrer de 1943 - Teheran, 16 de març de 2004) fou un lluitador iranià, especialista en lluita lliure, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure. Quatre anys més tard, als Jocs de Munic, fou cinquè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles en el Campionat del Món, d'or el 1970 i de plata el 1969 i 1971, així com una medalla d'or en els Jocs Asiàtics de 1970.

## Referències

* ↑ «Hamshahri Newspaper» (en persian). Hamshahri. [Consulta: 6 juliol 2010].
* 1 2 «Olympedia – Shamseddin Seyyed Abbasi». [Consulta: 18 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 18 març 2025].
# Egeó (satèl·lit)

Egeó, també conegut com a Saturn LIII (designació provisional S/2008 S 1), és un satèl·lit natural de Saturn. El seu descobriment va ser anunciat per Carolyn Porco de l'equip de científics de les imatges de la Cassini-Huygens el 3 de març de 2009, a partir d'observacions preses el 15 d'agost de 2008.
Egeó orbita dins del segment de brillants de l'Anell G de Saturn, i és probablement una de les principals fonts de l'anell. Rebuigs despresos de la lluna formen un arc brillant a prop de la vora interior, que al seu torn s'expandeix per formar la resta de l'anell. Egeó orbita en una ressonància 7:6 amb Mimas, el que provoca una oscil·lació d'aproximadament 4 km cada 4 anys al seu semieix major. Suposant que té el mateix albedo que Pal·lene, s'estima que té la meitat de quilòmetres de diàmetre. Orbita a Saturn en una distància mitjana de 167.500 km en 0,80812 dies, amb una inclinació orbital de 0,001° de l'equador de Saturn, amb una excentricitat de 0,0002.
Va ser anomenada com a Egeó, un dels Hecatonquirs.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ «IAU Circular Nº 9023». Arxivat de l'original el 2019-05-01. [Consulta: 20 octubre 2010].
* ↑ Jennifer Blue Saturnian Satellite Named Aegaeon Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine., Usgs Astrogeology Hot Topics, 5 de maig de 2009
# Kòtxani

Kòtxani (macedònic: Кочани, coneguda igualment per la transliteració Kočani) és una ciutat de Macedònia del Nord, situada a uns 100 quilòmetres a l'est de la capital Skopje, i és el tercer centre regional de la part oriental del país.
La ciutat s'estén pel vessant nord de la vall de Kòtxani, al llarg de la riba del riu Kòtxani, on abandona els vessants de les muntanyes i travessa la vall. Al nord de la ciutat hi ha la serra d'Osogovo (2.252 m), i 8 quilometres (5.0 mi) al sud la vall està tancada per la muntanya Plačkovica (1.754 m). La ciutat es troba a 350,450 m metres sobre el nivell del mar. La ciutat té un clima subtropical humit, influenciat per un clima mediterrani alterat que penetra al llarg del riu Bregalnica. La temperatura mitjana és 12,9 °C amb 538 mm (21,2 a) de precipitacions.

## Història

A causa de la seva favorable ubicació geogràfica, juntament amb les excel·lents característiques climàtiques naturals, Kòtxani va ser habitada ja en l'antiguitat pels tracis. Més endavant, al segle vi els eslaus van habitar parts de la regió. Ciril i Metodi van romandre a la vall des de l'any 845 fins al 855 i van començar a predicar el cristianisme en llengua eslava.
Tot i que l'assentament va existir molt abans, Kòtxani és esmentada per primera vegada en una carta de l'any 1337 en què el dèspota Jovan Oliver va donar l'església de Sant Demetri a Kòtxani.Les troballes arqueològiques a la mateixa ciutat han revelat restes d'un assentament en els períodes romà i romà d'Orient. A principis del segle xv va caure sota el domini otomà. El cronista i geògraf Evliya Çelebi, que la va visitar el 1662, va registrar que tenia 600 llars, una mesquita, una fonda i 15 botigues d'artesania. Durant el segle xviii i principis del xix, el ritme de creixement de la població de la ciutat es va estancar. Va ser cap al 1878 que la població va començar a augmentar, moment en què tenia unes 450-500 llars. La vila té dues residències feudals en forma de torres que es creu que daten dels segles XVI-XVII.
Almenys 59 persones van morir i 152 van resultar ferides després d'un incendi a la discoteca Pulse durant un concert el 16 de març de 2025.

## Referències

* ↑ «Total resident population, households and dwellings in the Republic of North Macedonia, by settlement, Census 2021». MAKSTAT database. State Statistical Office of the Republic of North Macedonia. [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ «Куманово е втор град во државата по зелени површини». KumanovoNews. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «Death toll from North Macedonia nightclub fire rises to 59» (en anglès britànic). BBC News, 16-03-2025. [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ «Arrest warrants issued for four people after nightclub fire in North Macedonia kills 59». Sky News.
# Margall perenne

El margall o raigràs (Lolium perenne), és una herba poàcia nativa d'Europa i del nord d'Àfrica, però cultivada i naturalitzada a tot el món.

## Descripció

La planta és baixa, fins a 90 cm, sense pilositat ni estolons ni rizoma. les fulles són de color verd fosc suaus amb venes paral·leles a la part de l'anvers. La lígula és curta i truncada amb petites aurícules. Les espiguetes de la inflorescència té una sola gluma, les anteres són grogues pàl·lid i floreix de maig a novembre. Les arrels estan colonitzades per micorices.

## Cultiu i usos

És una important planta farratgera que es planta en moltes pastures i mescles de llavors. A Irlanda i el Regne Unit s'acostuma a plantar junt amb trèvols.
En barreges de llavors també s'utilitza en camps d'esports i en gespa en llocs d'hivern no gaire fred.

## Galeria fotogràfica

* Planta
* Fulles
* Fruits

## Referències

* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 2 maig 2023].

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Forest Service Fire Ecology
* Photo gallery