OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palau de la Metal·lúrgia

El Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu és un pavelló de la Fira de Barcelona al peu de la muntanya de Montjuïc de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

Va ser projectat pels arquitectes Alexandre Soler i Amadeu Llopart per l'Exposició Internacional de 1929 amb el nom de Palau de la Indústria. Amb una superfície de 16.000 m², l'interior va ser dividit en cinc zones comunicades entre si a través de l'espai central, on s'aixeca una gran cúpula polièdrica, sobre tambor i amb llanternó, i la coberta està formada per una composició de triangles, que fan referència a l'expressionisme centroeuropeu. Disposa d'una llarguíssima façana a l'avinguda de la Reina Maria Cristina, al centre de la qual hi ha un cos avançat, al qual s'accedeix per una escalinata que arriba a un vestíbul a partir de tres obertures de doble alçat, i culmina amb un gran timpà clàssic decorat amb pintures al fresc de Francesc d'Assís Galí, que també pintà uns plafons per a la galeria d'entrada juntament amb Josep Obiols i Manuel Humbert, que hi van realitzar tretze plafons fent clara al·lusió a l'energia, a la força i al treball que la primera genera. Als costats de l'entrada se situen unes torratxes amb escultures al·legòriques d'Enric Casanovas.
Entre el 20 de maig i el 8 de juliol del 1934, la part dreta va acollir l'Exposició de Primavera, impulsada per la Junta d'Exposicions d'Art de Barcelona. A partir d'aquella ocasió, l'espai seria conegut com a Saló de l'Art Modern i acolliria, també, les edicions de 1935 i 1936 d'aquell certamen artístic.
Durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 fou utilitzat en les competicions d'esgrima i de pentatló modern.
El 2023 s'instal·là un jardí vertical, el Bosc Vertical CaixaForum, a la paret mitgera que dona a l'avinguda de Francesc Ferrer i Guàrdia, que el 2014 havia quedat al descobert en ser enderrocat l'antic restaurant La Pèrgola.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 Grandas, M. Carmen. L'Exposició Internacional de Barcelona de 1929. Sant Cugat del Vallès: Els llibres de la frontera, 1988, p. 120-122. ISBN 84-85709-68-3.
* ↑ Merli, Joan «L'Exposició de Primavera de 1932 ençà». Art (volum segon, Octubre 1934 - Juliol 1935, pàg. 228-232.
* ↑ Plantilla:Ref-wpublicació

## Enllaços externs

* «Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Palau de la Metal·lúrgia

El Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu és un pavelló de la Fira de Barcelona al peu de la muntanya de Montjuïc de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

Va ser projectat pels arquitectes Alexandre Soler i Amadeu Llopart per l'Exposició Internacional de 1929 amb el nom de Palau de la Indústria. Amb una superfície de 16.000 m², l'interior va ser dividit en cinc zones comunicades entre si a través de l'espai central, on s'aixeca una gran cúpula polièdrica, sobre tambor i amb llanternó, i la coberta està formada per una composició de triangles, que fan referència a l'expressionisme centroeuropeu. Disposa d'una llarguíssima façana a l'avinguda de la Reina Maria Cristina, al centre de la qual hi ha un cos avançat, al qual s'accedeix per una escalinata que arriba a un vestíbul a partir de tres obertures de doble alçat, i culmina amb un gran timpà clàssic decorat amb pintures al fresc de Francesc d'Assís Galí, que també pintà uns plafons per a la galeria d'entrada juntament amb Josep Obiols i Manuel Humbert, que hi van realitzar tretze plafons fent clara al·lusió a l'energia, a la força i al treball que la primera genera. Als costats de l'entrada se situen unes torratxes amb escultures al·legòriques d'Enric Casanovas.
Entre el 20 de maig i el 8 de juliol del 1934, la part dreta va acollir l'Exposició de Primavera, impulsada per la Junta d'Exposicions d'Art de Barcelona. A partir d'aquella ocasió, l'espai seria conegut com a Saló de l'Art Modern i acolliria, també, les edicions de 1935 i 1936 d'aquell certamen artístic.
Durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 fou utilitzat en les competicions d'esgrima i de pentatló modern.
El 2023 s'instal·là un jardí vertical, el Bosc Vertical CaixaForum, a la paret mitgera que dona a l'avinguda de Francesc Ferrer i Guàrdia, que el 2014 havia quedat al descobert en ser enderrocat l'antic restaurant La Pèrgola.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 Grandas, M. Carmen. L'Exposició Internacional de Barcelona de 1929. Sant Cugat del Vallès: Els llibres de la frontera, 1988, p. 120-122. ISBN 84-85709-68-3.
* ↑ Merli, Joan «L'Exposició de Primavera de 1932 ençà». Art (volum segon, Octubre 1934 - Juliol 1935, pàg. 228-232.
* ↑ Palmer, Jordi «CaixaForum Barcelona instal·larà el primer bosc vertical amb arbres en suspensió». El Nacional, 16-05-2022.

## Enllaços externs

* «Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Jerzy Buzek

Jerzy Karol Buzek (Smilowitz, 3 de juliol de 1940) és un enginyer i polític polonès, que va ser Primer Ministre de Polònia entre 1997 i 2001. Del 14 de juliol de 2009 al 17 de gener de 2012 fou President del Parlament Europeu en substitució de Hans-Gert Pöttering. Fou la primera persona d'Europa de l'Est a ocupar aquest càrrec.
Està casat amb Ludgarda Buzek i pare de l'actriu Agata Buzek.

## Referències

* ↑ «Euro parliament elects new leader» (en anglès). BBC News, 14-07-2009 [Consulta: 14 juliol 2009].
* ↑ Buzek, Ludgarda. «BIP (Biuletyn Informacji Publicznej)» (en polonès). [Consulta: 2 desembre 2011].
# Marina de Grècia

Marina de Grècia, duquessa de Kent (Atenes, Grècia 1906 - Londres, Regne Unit 1968). Princesa de Grècia i de Dinamarca i Duquessa de Kent (1934-1968).

## Orígens familiars

Nascuda a Atenes el 13 de desembre de 1906. Tercera filla del príncep Nicolau de Grècia i de la gran duquessa Helena de Rússia. Era neta del rei Jordi I de Grècia i de la gran duquessa Olga de Rússia per part de pare; i per part de mare del gran duc Vladimir de Rússia i de la princesa Maria de Mecklenburg-Schwerin. Era besneta del tsar Alexandre II de Rússia i del rei Cristià IX de Dinamarca.
Visqué la seva infantesa a Grècia, fins que el 1917 partí a l'exili amb la seva família a San Remo i París, on va viure amb serioses dificultats econòmiques.

## Núpcies i descendents

L'any 1934 es casà amb el príncep Jordi del Regne Unit i va tenir tres fills:
* SAR el príncep Eduard del Regne Unit, nascut l'any 1935 a Londres. Està casat amb Katherine Worsley.
* SAR la princesa Alexandra de Kent, nascuda a Londres el 1936. Es casà amb Sir August Ogilvy.
* SAR el príncep Miquel de Kent, nascut a Windsor el 1942. Està casat amb Maria Cristina von Rebnitz.
Arran del seu casament amb el duc de Kent, la princesa Marina esdevingué una de les dones més admirades al Regne Unit per la seva elegància i classe. Els retrats de Cecil Beaton il·lustrant una Marina altiva i seductora ajudaren a crear d'ella un mite a la cort de Londres.
El duc de Kent morí l'any 1942 en servei mentre pilotava un avió durant la Segona Guerra Mundial. La princesa Marina de Grècia va ser l'última princesa de naixement casada en el si de la família reial britànica.
La princesa Marina portà una important vida pública representant en nombroses ocasions la seva neboda la reina Elisabet II del Regne Unit en preses de possessions de presidents africans i en visites a països com Canadà o Mèxic. També restà vinculada al torneig de tennis de Wimbledon del qual era una seguidora.
La relació amb les seves cunyades la reina Elisabet Bowes-Lyon i la duquessa Alícia Montagu-Douglas-Scott no foren mai gaire bones, ella les anomenava "les petites escoceses del poble". La princesa Marina morí al Palau de Kensington l'any 1968.
# Miklós Szinetár

Miklós Szinetár (Budapest, 8 de febrer de 1932) és un guionista i director de cinema hongarès. Va dirigir més de 20 pel·lícules entre 1962 i 1991.
Sota la direcció d'Elek Huzella, va estudiar composició i cant sota la direcció de József Sallai. Va assistir a l'Escola d'Interpretació de Budapest el 1949-1953. Del 1953 al 1960 va ser director del Teatre de l'Opera de Budapest, i del 1953 al 2004 va ser professor al Col·legi de Teatre i Arts del Cinema. Del 1960 al 1962 va ser director artístic del Teatre Petőfi de Budapest. De 1962 a 1971 va dirigir Magyar Televízió. Està casat amb l'actriu hongaresa Ildikó Hámori, amb qui ha tingut un fill i una filla. El 2007 va escriure un llibre sobre òperes. Va rebre el premi Kossuth el 1970.
La seva pel·lícula Az erőd va participar en l'11è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Filmografia (selecció)

* Délibáb minden mennyiségben (1962)
* Háry János (1965)
* Baleset (1967)
* Rózsa Sándor (sèrie de televisió, 1971)
* Az erőd (1979)

## Llibres

* Kalandjaim. Szubjektív dokumentumok; Magvető, Bp., 1988
* Így kell ezt!... Vagy másképp. Szinetár Miklós elmondja életét Kozák Gyulának; Balassi, Bp., 2003
* Röptében a világ körül; Helikon, Bp., 2003
* Operán innen, operán túl. Tudósítások, levelek, beszélgetések; Editorial, Bp., 2007
* Pályázat; Európa, Bp., 2012
* A második pályázat; Európa, Bp., 2013
* Senki többet? Pályázat harmadszor...; Európa, Bp., 2016

## Referències

* ↑ Szinetár Miklós a port.hu
* ↑ «11th Moscow International Film Festival (1979)». MIFF. Arxivat de l'original el 3 abril 2014. [Consulta: 19 gener 2013].
# Renan Contar

Renan Barbosa Contar (Campinas, 25 de desembre de 1983) és un polític brasiler, diputat estatal per Mato Grosso do Sul.
És fill de René Roberto Contar i Miriam Machado Barbosa Contar, i el seu avi patern era d'origen libanès. Va establir-se a Campo Grande després de graduar-se a l'Acadèmia Militar d'Agulhas Negras. Està casat amb Iara Diniz i té rang de capità de l'exèrcit brasiler.
L'any 2018 es va presentar a les eleccions a l'Asamblea Legislativa de Mato Grosso do Sul, sent-ne el candidat més votat per la legislatura 2019-2022. En les eleccions de 2022, va candidatar-se al càrrec de governador de l'estat. En el primer torn, va obtenir el 26,71% dels votos, mentre que Eduardo Riedel en va aconseguir el 25,16%. En la segona volta, celebrada el 30 d'octubre, Riedel va donar la volta i va superar Contar (56,90% i 43,10%, respectivament).

## Referències

* ↑ «Capitão Contar» (en portuguès brasiler). Gazeta do Povo, 2018. Arxivat de l'original el 2020-02-13.
* ↑ «Capitão Contar - PRTB» (en portuguès brasiler). Assembleia Legislativa de Mato Grosso do Sul. [Consulta: 2 octubre 2022].
* ↑ «Capitão Contar e Eduardo Riedel vão para o 2º turno em MS». G1. Globo. [Consulta: 20 octubre 2022].
* ↑ «Riedel vence em 72 das 79 cidades de MS; Contar leva em apenas 7 municípios» (en portuguès brasiler). G1. Globo, 30-10-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].
# Campionat del Món de X-Trial 2014

La temporada de 2014 del Campionat del Món de X-Trial fou la 22a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 5 proves puntuables, celebrades entre el 4 de gener i el 28 de març. Una de les proves destacades va ser el Trial Indoor de Barcelona, disputat el 4 de febrer.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa HRC | 100 |
| 2 | Albert Cabestany | Sherco | 69 |
| 3 | Adam Raga | Gas Gas | 60 |
| 4 | James Dabill | Beta | 41 |
| 5 | Jeroni Fajardo | Beta | 35 |
| 6 | Takahisa Fujinami | Montesa HRC | 26 |
| 7 | Loris Gubian | Ossa Factory | 18 |
| 8 | Jorge Casales | Gas Gas | 17 |
| 9 | Matteo Grattarola | Gas Gas | 5 |
| 10 | Steven Coquelin | Gas Gas | 3 |

## Referències

Plantilla:Commmonscat
* «FIM X-Trial World Championship 2014» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 2015-01-06. [Consulta: 29 març 2014].
* «FIM X-Trial World Championship Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM, 2014. Arxivat de l'original el 2014-01-31. [Consulta: 29 març 2014].
# Campionat del Món de X-Trial 2014

La temporada de 2014 del Campionat del Món de X-Trial fou la 22a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 5 proves puntuables, celebrades entre el 4 de gener i el 28 de març. Una de les proves destacades va ser el Trial Indoor de Barcelona, disputat el 4 de febrer.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa HRC | 100 |
| 2 | Albert Cabestany | Sherco | 69 |
| 3 | Adam Raga | Gas Gas | 60 |
| 4 | James Dabill | Beta | 41 |
| 5 | Jeroni Fajardo | Beta | 35 |
| 6 | Takahisa Fujinami | Montesa HRC | 26 |
| 7 | Loris Gubian | Ossa Factory | 18 |
| 8 | Jorge Casales | Gas Gas | 17 |
| 9 | Matteo Grattarola | Gas Gas | 5 |
| 10 | Steven Coquelin | Gas Gas | 3 |

## Referències

* «FIM X-Trial World Championship 2014» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 2015-01-06. [Consulta: 29 març 2014].
* «FIM X-Trial World Championship Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM, 2014. Arxivat de l'original el 2014-01-31. [Consulta: 29 març 2014].
# Segundo Bru Parra

Segundo Bru Parra (Aiora, 1949) és un economista, professor i polític valencià. Està casat amb la política i antiga alcaldessa de València Clementina Ródenas.

## Biografia

Va fer els estudis primaris al Col·legi del Sagrat Cor dels Germans Maristes i es va llicenciar en Ciències Econòmiques i Comercials a la Universitat de València, on fou deixeble d'Ernest Lluch. En aquells anys va militar al Partit Socialista del País Valencià. De 1970 a 1975 va treballar com a economista a la Caixa d'Estalvis de València.
És catedràtic d'Economia Aplicada en la Universitat de València, on ha estat professor des de 1972. Com a militant del PSPV-PSOE, ha estat membre del comitè federal del PSOE de 1978 a 1980, i ha estat elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983, 1987, 1991 i 1995. Durant aquests anys ha estat Conseller d'Economia i Indústria de la Generalitat Valenciana (1981-1982), conseller d'Indústria i Comerç (1982-1983), conseller d'Indústria, Comerç i Turisme (1983-1987), president de l'Institut Valencià de la Petita i Mitjana Indústria (IMPIVA) (1984-1987) i president de l'Institut Turístic Valencià (ITVA) (1985-1987). Posteriorment ha estat senador per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 2000 i 2004 i fou president de la Comissió d'Afers Exteriors del Senat d'Espanya de 2004 a 2008.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.101. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa del Senat
# Palau de la Metal·lúrgia

El Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu és un pavelló del recinte firal de Montjuïc a Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

Va ser projectat pels arquitectes Alexandre Soler i Amadeu Llopart per l'Exposició Internacional de 1929 amb el nom de Palau de la Indústria. Amb una superfície de 16.000 m², l'interior va ser dividit en cinc zones comunicades entre si a través de l'espai central, on s'aixeca una gran cúpula polièdrica, sobre tambor i amb llanternó, i la coberta està formada per una composició de triangles, que fan referència a l'expressionisme centroeuropeu. Disposa d'una llarguíssima façana a l'avinguda de la Reina Maria Cristina, al centre de la qual hi ha un cos avançat, al qual s'accedeix per una escalinata que arriba a un vestíbul a partir de tres obertures de doble alçat, i culmina amb un gran timpà clàssic decorat amb pintures al fresc de Francesc d'Assís Galí, que també pintà uns plafons per a la galeria d'entrada juntament amb Josep Obiols i Manuel Humbert, que hi van realitzar tretze plafons fent clara al·lusió a l'energia, a la força i al treball que la primera genera. Als costats de l'entrada se situen unes torratxes amb escultures al·legòriques d'Enric Casanovas.
Entre el 20 de maig i el 8 de juliol del 1934, la part dreta va acollir l'Exposició de Primavera, impulsada per la Junta d'Exposicions d'Art de Barcelona. A partir d'aquella ocasió, l'espai seria conegut com a Saló de l'Art Modern i acolliria, també, les edicions de 1935 i 1936 d'aquell certamen artístic.
Durant els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 fou utilitzat en les competicions d'esgrima i de pentatló modern.
El 2023 s'instal·là un jardí vertical, el Bosc Vertical CaixaForum, a la paret mitgera que dona a l'avinguda de Francesc Ferrer i Guàrdia, que el 2014 havia quedat al descobert en ser enderrocat l'antic restaurant La Pèrgola.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 Grandas, M. Carmen. L'Exposició Internacional de Barcelona de 1929. Sant Cugat del Vallès: Els llibres de la frontera, 1988, p. 120-122. ISBN 84-85709-68-3.
* ↑ Merli, Joan «L'Exposició de Primavera de 1932 ençà». Art (volum segon, Octubre 1934 - Juliol 1935, pàg. 228-232.
* ↑ Palmer, Jordi «CaixaForum Barcelona instal·larà el primer bosc vertical amb arbres en suspensió». El Nacional, 16-05-2022.

## Enllaços externs

* «Palau de la Metal·lúrgia, Electricitat i Força Motriu». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# 900
## Esdeveniments

* Els vikings s'estableixen al nord de França i comencen les incursions a la Mediterrània
* Arriba el molí de vent a Espanya per influència persa
* Benet IV escollit papa

## Naixements

* Yuán Dŏng (900-962) Pintor xinès, fou un fundador de l'Escola del Sud

## Necrològiques

* Papa Joan IX
# Zehra Neşe Kavak

Zehra Neşe Kavak (Üsküdar, Istanbul, 30 de juny de 1963) és una metgessa i acadèmica turca. És la primera turc/a elegida a l'Academia Mundial de les Arts i Ciències (WAAS).

## Trajectòria

És graduada de la Facultat de Medicina Cerrahpaşa (especialitzada en cirurgià, "Cerrah paşa" significa Paixà Cirurgià) de la Universitat d'Istanbul, el 1986. Des de 1987 fins a 1991 va especialitzar-se en ginecologia, en hospitals d'Istanbul i de Londres (St. John's Hospital). El 2005 va esdevenir la primera metgessa turca en ser elegida membre de l'Associació Mundial de Perinatologia.
És casada amb Cavit Kavak, exdiputat al parlament turc, exministre, i un dels fundadors de l'Anavatan Partisi a Turquia. La parella té dos fills, Mehmet i Hasan. Se la coneix com a Speedy Gonzalez entre els seus estudiants.

## Vegeu també

* Safiye Ali

## Referències

* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/turkiyeyi-onurlandiran-secim-13842610
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/prof--kavak-einstein-in-akademisinde-yonetime-girdi-gundem-1194636/
* ↑ http://arsiv.sabah.com.tr/2008/03/15/ct/haber,2D9ADF3907304F99BA199224F70A828B.html
* ↑ http://www.dtik.org.tr/FaydaliBilgiler/Makaleler/531_%C3%96%C4%9Frencilerinin_Sevgilisi__%C4%B0lklerin_Kad%C4%B1n%C4%B1_Speedy_Gonzales.html Arxivat 2017-01-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web
* "Cada dona ha de fer mamografia des de 40 anys": Entrevista amb Zehra Neşe Kavak
# Demet Akalın

Demet Akalın (Gölcük, 23 d'abril de 1972) és una cantant de pop turca. De jove ha treballat com a model per l'agencia turca de modelatge Neşe Erberk. Amb el seu àlbum Kusursuz 19 (Perfect 19) rebé un disc d'or el 2007. Està casada amb Okan Kurt, amb qui té una filla, Hira, nascuda el 2014. La parella van aparèixer en una pel·lícula de Yeşilçam com a actors convidats l'any 2016.

## Referències

* ↑ «Demet Akalın» (en turc). biyografi.info. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «MÜ-YAP TÜRKİYE MÜZİK ENDÜSTRİSİ ÖDÜLLERİ (MUYAP premis de la indústria musical turca)» (en turc). mu-yap.org. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın yeni evinden fotoğraf paylaştı (Demet Akalın, fotos compartides de la nova llar» (en turc). hurriyet.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın bebeğini düşürdü» (en turc). hurriyet.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın anne oldu» (en turc). sabah.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın Okan Kurt çifti Şahan Gökbakar’ın yeni filminde rol aldı» (en turc). hurriyet.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].

## Enllaços externs

* Demet Akalın - Lloc web oficial (turc)
* Entrevista amb Demet Akalın (turc)
# Cadira Barcelona

La cadira Barcelona és una obra dissenyada per Lilly Reich i Ludwig Mies van der Rohe per al Pavelló alemany de l'Exposició Internacional de 1929 a Barcelona.

## Història

Tot i que molts arquitectes i dissenyadors de mobles de l'època Bauhaus tenien la intenció de proporcionar habitatges ben dissenyats i mobles impecablement fabricats per a l'"humà comú", la cadira Barcelona va ser-ne una excepció. Va ser dissenyada per a la reialesa espanyola, per supervisar les cerimònies d'inauguració de l'exposició i descrita per la revista Time com a "sumptuosa habitant del pavelló alemany".
Des del 1953, Knoll Inc ha continuat fabricant el seient. Fan el marc en dues configuracions diferents d'acer, crom i acer inoxidable. La cadira és feta gairebé completament a mà. Reproduccions no autoritzades proliferen arreu del món i es venen sota diverses marques.

## Descripció

Van der Rohe va dissenyar aquestes cadires juntament amb la seva sòcia, Lilly Reich. És un moble amb l'estructura d'acer inoxidable polit i el seient i el respatller de cuir. Recorda la sella curulis, les cadires que utilitzaven els magistrats romans, i també es va convertir ràpidament en objecte paradigmàtic de l'arquitectura moderna.

## Construcció

La construcció de la cadira és molt artesana i n'han sortit moltes imitacions. Les originals porten al quadre la signatura de Mies van der Rohe i el logotip de Knoll, l'empresa que en té la llicència de fabricació.
Una cortina vermella i una catifa negra són els altres elements que hi ha a l'interior del pavelló i amb els quals combina el mobiliari. Combinats amb el marbre groguenc del mur, dibuixen els colors de la bandera alemanya.

## Referències

* ↑ http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,809146,00.html Arxivat 2012-08-30 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.knoll.com/products/brochures/Barcelonachair.pdf Arxivat 2012-08-13 a Wayback Machine.
* 1 2 «la Cadira Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-08-04. [Consulta: 27 agost 2012].

## Bibliografia

* Sourcebook of Modern Furniture, Third Edition, Jerryll Habegger and Joseph H. Osman.
* Mies van der Rohe, Aurora Cuito i Cristina Montes.
* Bauhaus, Hans Engels i Ulf Meyer.
* Modernism - designing a new world, Christopher Wilk, V&A p. 155.
* Oxford Dictionary of Modern Design, Jonathan Woodham.