# Àzeri

L'àzeri o azerbaidjanès o azerbaidjanés és una llengua turquesa parlada per uns 9.000.000 de persones a l'estat de l'Azerbaidjan, incloent-n'hi 414.900 a la República Autònoma de Nakhtxivan (Azerbaidjan) i altres 20.000.000 aproximadament als estats veïns (sobretot a l'Iran, al territori d'Azerbaijan meridional).
La llengua té dos grans dialectes, l'àzeri del nord, parlat a la República de l'Azerbaidjan i el Daguestan, on és oficial, i l'àzeri del sud, parlat a la regió iraniana de l'Azerbaidjan, on és la llengua majoritària, tot i que no hi és oficial. Encara que hi ha un grau molt alt d'intel·ligibilitat mútua entre ambdues formes d'àzeri, hi ha diferències significatives en fonologia, lèxic, morfologia, sintaxi i fonts de préstecs. També es parla en menor grau a les comunitats àzeris de Geòrgia i Turquia i a les comunitats de la diàspora, principalment a Europa i Amèrica del Nord.
La seva literatura és molt rica. Dintre de la seva família, només és superada per la uzbeka. Els primers textos àzeris daten del segle xiv i estaven escrits amb alfabet àrab. Quan les llengües turqueses van canviar a la grafia llatina, el 1924 ho feu l'àzeri del nord, però en 1939 la Unió Soviètica va imposar l'alfabet ciríl·lic, que va ser el d'ús fins a la independència de l'Azerbaidjan. Els àzeris iranians van intentar recuperar el 1991 la grafia àrab, que a l'Iran s'havia mantingut sempre, però finalment es va imposar l'ús dels caràcters llatins.
L'idioma té moltes paraules provinents del mongol i de l'àrab clàssic, per influència de l'islam. És una llengua aglutinant, com la resta de llengües turqueses. No té articles ni gènere i acostuma a col·locar el verb al final de la frase.
L'àzeri és mútuament intel·ligible amb el turc i el turcman, fins al punt que en diferents moments han estat considerats la mateixa llengua.
Exemple d'àzeri amb traducció al català: «Ey göylərdə olan Atamız, adın müqəddəs tutulsun…», «Pare nostre que ets al cel, sigui santificat el teu nom…».

## Etimologia i antecedents

Històricament, els seus parlants nadius van referir-se a la llengua com a türk dili o türkcə, que significa "turc" o "turc". En els primers anys després de l'establiment de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan, la llengua encara s'anomenava "turc" als documents oficials. Tanmateix, a la dècada de 1930, el seu nom es va canviar oficialment per "Azerbaidjan". Sovint encara es fa referència a l'idioma com a turci o torki a l'Azerbaidjan iranià. El terme "àzeri", generalment intercanviable amb "azerbaidjan", prové del turc azeri que s'utilitza per al poble ( azeri s'utilitza per a la llengua en turc), ell mateix del persa آذری, Āzarī. El terme també s'utilitza per a l'antic azeri, l'antiga llengua iraniana parlada a la regió fins al segle XVII.

## Història i evolució

L'azerbaiyano va evolucionar a partir de la branca oriental del turc Oghuz ("Turquic occidental") que es va estendre al Caucas, a l'Europa de l'Est, i al nord de l'Iran, a l'Àsia occidental, durant les migracions turques medievals. El persa i l'àrab van influir en la llengua, però les paraules àrabs es van transmetre principalment a través del persa literari. L'azerbaiyano és, potser després de l'uzbek, la llengua turca sobre la qual el persa i altres llengües iranianes han exercit l'impacte més fort, principalment en fonologia, sintaxi i vocabulari, menys en morfologia.
La llengua turca de l'Azerbaidjan va suplantar gradualment les llengües iranianes en el que ara és el nord-oest de l'Iran, i una varietat de llengües del Caucas i les llengües iranianes parlades al Caucas, particularment l'udi i l'àzeri antic. A principis del segle XVI, s'havia convertit en la llengua dominant de la regió. Era una de les llengües parlades a la cort dels safàvides, afxàrids i qajars.
El desenvolupament històric de l'Azerbaidjan es pot dividir en dos períodes principals: primerenc (c. segle al XVIII) i modern (segle XVIII fins a l'actualitat). Els primers azerbaiyanos es diferencia del seu descendent perquè contenia un nombre molt més gran de préstecs, frases i elements sintàctics perses i àrabs. Els primers escrits en azerbaiyano també demostren la intercanviabilitat lingüística entre els elements oghuz i kypchak en molts aspectes (com ara pronoms, terminacions de casos, participis, etc.). A mesura que l'Azerbaiyano va passar de ser només un llenguatge de poesia èpica i lírica a ser també un llenguatge de periodisme i investigació científica, la seva versió literària s'ha tornat més o menys unificada i simplificada amb la pèrdua de molts elements turcs arcaics, iranismes i otomanismes i altres paraules, expressions i regles que no van aconseguir popularitat entre les masses azerbaiyanes.
L'annexió russa dels territoris de l'Iran al Caucas a través de les guerres russo-iranianes de 1804–1813 i 1826–1828 va dividir la comunitat lingüística en dos estats. Després, l'administració tsarista va encoratjar l'expansió de l'Azerbaidjan a la Transcaucàsia oriental com a reemplaçament del persa parlat per les classes altes, i com a mesura contra la influència persa a la regió.
Entre c. El 1900 i el 1930, hi va haver diversos plantejaments competitius per a la unificació de la llengua nacional en el que ara és la República de l'Azerbaidjan, popularitzat per estudiosos com Hasan bey Zardabi i Mammad agha Shahtakhtinski. Malgrat les grans diferències, tots tenien com a objectiu principal facilitar la lectura i comprensió de la literatura per a les masses semi-alfabetitzades. Tots van criticar l'ús excessiu d'elements perses, àrabs i europeus tant en el llenguatge col·loquial com literari i van demanar un estil més senzill i popular.
La Unió Soviètica va promoure el desenvolupament de l'idioma però el va retrocedir considerablement amb dos canvis successius d'escriptura –del persa al llatí i després a l' escriptura ciríl·lica–, mentre que els azerbaiyanos iranians van continuar utilitzant l'escriptura persa com sempre. Malgrat l'ampli ús de l'Azerbaidjan a la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan, es va convertir en la llengua oficial de l'Azerbaidjan només el 1956. Després de la independència, la República de l'Azerbaidjan va decidir tornar a una escriptura llatina modificada.

## Literatura en Àzeri

El desenvolupament de la literatura d'Azerbaidjan està estretament relacionat amb el turc d'Anatòlia, escrit en escriptura perso-àrab. Exemples del seu despreniment daten del segle XIV o anteriors. Kadi Burhan al-Din, Hasanoghlu i Imadaddin Nasimi van ajudar a establir l'Azerbaidjan com una llengua literària al segle XIV a través de la poesia i altres obres. Un governant de l'estat de Qara Qoyunlu, Jahanshah, va escriure poemes en llengua azerbaiyana amb el sobrenom de "Haqiqi". Sultan Yaqub, un governant de l'estat d'Aq Qoyunlu, va escriure poemes en llengua azerbaiyana. El governant i poeta Ismail I va escriure sota el pseudònim Khatā'ī (que significa "pecador" en persa) durant el segle XV. Durant el segle XVI, el poeta, escriptor i pensador Fuzûlî va escriure principalment en azerbaiyano però també va traduir els seus poemes a l'àrab i al persa.
El desenvolupament de la literatura d'Azerbaidjan està estretament relacionat amb el turc d'Anatòlia, escrit en escriptura perso-àrab. Exemples del seu despreniment daten del segle XIV o anteriors. Kadi Burhan al-Din, Hasanoghlu i Imadaddin Nasimi van ajudar a establir l'Azerbaidjan com una llengua literària al segle XIV a través de la poesia i altres obres. Un governant de l'estat de Qara Qoyunlu, Jahanshah, va escriure poemes en llengua azerbaiyana amb el sobrenom de "Haqiqi". Sultan Yaqub, un governant de l'estat d'Aq Qoyunlu, va escriure poemes en llengua azerbaiyana. El governant i poeta Ismail I va escriure sota el pseudònim Khatā'ī (que significa "pecador" en persa) durant el segle XV. Durant el segle XVI, el poeta, escriptor i pensador Fuzûlî va escriure principalment en azerbaiyano però també va traduir els seus poemes a l'àrab i al persa.
Mohammad-Hossein Shahriar és una figura important de la poesia azerbaidjana. La seva obra més important és Heydar Babaya Salam i es considera un cim de la literatura Àzeri i va guanyar popularitat al món de parla turca. Va ser traduït a més de 30 idiomes.
A mitjans del segle XIX, la literatura azerbaidjana s'ensenyava a les escoles de Bakú, Ganja, Shaki, Tbilisi i Erevan. Des de 1845, també s'ensenya a la Universitat Estatal de Sant Petersburg a Rússia. El 2018, els programes de llengua i literatura d'Azerbaidjan s'ofereixen als Estats Units a diverses universitats, com ara la Universitat d'Indiana, la UCLA i la Universitat de Texas a Austin. La gran majoria, si no tots els cursos d'idiomes d'Azerbaidjan, ensenyen el nord de l'azerbaiyano escrit en escriptura llatina i no el sud d'azerbaiyano escrit en l'escriptura persa-àrab.
La literatura moderna a la República de l'Azerbaidjan es basa principalment en el dialecte Shirvani, mentre que a la regió iraniana de l'Azerbaidjan (l'Azerbaidjan històric) es basa en el Tabrizi.

## Llengua franca

Una koinè azerbaidjana va servir com a llengua franca a la majoria de parts de Transcaucàsia, excepte a la costa del mar Negre, al sud de Daguestan, la regió d'Anatòlia oriental i a tot l'Iran des del segle XVI fins a principis del XX, juntament amb la literatura oficial de l'Azerbaidjan, la llengua més important de la cort i la cort. regions, concretament perses. Des de principis del segle XVI fins al transcurs del segle XIX, aquestes regions i territoris van ser governats pels safàvides, els afxarids i els qajars fins a la cessió de la Transcaucàsia pròpiament dita i el Daguestan per part de l'Iran Qajar a l'Imperi Rus segons el Tractat de Gulistan de 1813 i el Tractat de Turkmenia de 1828. Segons l'Estatut de l'escola del Caucas de 1829, l'Azerbaïdià s'havia d'ensenyar a totes les escoles de districte de Ganja, Shusha, Nukha (actual Shaki), Shamakhi, Quba, Bakú, Derbent, Erevan, Nakhchivan, Akhaltsikhe i Lankaran. A partir de 1834, es va introduir com a llengua d'estudi a Kutaisi en comptes de l'armeni. El 1853, l'azerbaiyani es va convertir en una llengua obligatòria per als estudiants de tots els orígens a tota la Transcaucàsia amb l'excepció de la governació de Tiflis.

## Alfabets

Alfabet àzeri: taula de transliteració :
| Àrab | Llatí | Ciríl·lic | Llatí | IPA |
| fins a 1918 | 1918–1939 | 1958–1991 | des de 1992 | IPA |
| ﺍ | A a | А а | A a | [ɑ] |
| ﺏ | B в | Б б | B b | [b] |
| ﺝ | C c | Ҹ ҹ | C c | [dʒ] |
| چ | Ç ç | Ч ч | Ç ç | [tʃ] |
| ﺩ | D d | Д д | D d | [d] |
| ﻩ | E e | Е е | E e | [e] |
| ع | Ə ə | Ә ә | Ə ə | [æ] |
| ﻑ | F f | Ф ф | F f | [f] |
| گ | G g | Ҝ ҝ | G g | [ɡʲ] |
| ﻍ | Ƣ ƣ | Ғ ғ | Ğ ğ | [ɣ] |
| ﺡ,ﻩ | H h | Һ һ | H h | [h] |
| ﺥ | X x | Х х | X x | [x] |
| ی | Ь ь | Ы ы | I ı | [ɯ] |
| ی | I i | И и | İ i | [ɪ] |
| ژ | Ƶ ƶ | Ж ж | J j | [ʒ] |
| ک | K k | К к | K k | [k] |
| ﻕ | Q q | Г г | Q q | [ɡ] |
| ﻝ | L l | Л л | L l | [l] |
| ﻡ | M m | М м | M m | [m] |
| ﻥ | N n | Н н | N n | [n] |
| ﻭ | O o | О о | O o | [ɔ] |
| ﻭ | Ɵ ɵ | Ө ө | Ö ö | [œ] |
| پ | P p | П п | P p | [p] |
| ﺭ | R r | Р р | R r | [r] |
| ﺙ,ﺱ,ﺹ | S s | С с | S s | [s] |
| ﺵ | Ş ş | Ш ш | Ş ş | [ʃ] |
| ﺕ,ﻁ | T t | Т т | T t | [t] |
| ﻭ | U u | У у | U u | [u] |
| ﻭ | Y y | Ү ү | Ü ü | [y] |
| ﻭ | V v | В в | V v | [v] |
| ی | J j | Ј ј | Y y | [j] |
| ﺫ,ﺯ,ﺽ,ﻅ | Z z | З з | Z z | [z] |

## Comparació d'algunes paraules

| Àzeri | Català | Àzeri | Català | Àzeri | Català |
| yaşam | vida | bəli | sí | sabahınız xeyir | bon dia |
| ana | mare | ata | pare | günortanız xeyir | bona tarda |
| oğlan | fill | qız | noia | axşamınız xeyir | bona nit |
| salam | hola | sağ olun | gràcies | ağ | blanc |

## Referències

* ↑ Azerbaidjanés en pronúncia occidental i azerbaidjanès en pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu: el llibre d'estil.
* ↑ «Nakhchivan Autonomous Republic» (en anglès). Nakhchivan.az. Arxivat de l'original el 2012-12-09. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ "Peoples of Iran" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. in Looklex Encyclopedia of the Orient. Consultat el 22 gener 2009.
* ↑ "Iran: People" Arxivat 2012-02-03 a Wayback Machine., CIA: The World Factbook: 24% of Iran's total population. Consultat el 22 gener 2009.
* ↑ G. Riaux, "The Formative Years of Azerbaijani Nationalism in Post-Revolutionary Iran", Central Asian Survey, 27(1): 45-58, març 2008: 25% of Iran's total population (p. 46). Consultat el 22 gener 2009.
* ↑ "Iran" Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine., Amnesty International report on Iran and Azerbaijanis. Consultat 30 juliol 2006.
* ↑ "Borders and Brethren: Iran and the Challenge of Azerbaijani Identity" in The Azerbaijani Population by Brenda Shaffer, pp. 221–225. The MIT Press (2003), ISBN 0-262-19477-5
* ↑ Coene, Frederik. he Caucasus (en anglès). Routledge, 2009, p. 74. ISBN 1135203024.
* ↑ Reflections on Knowledge and Language in Middle Eastern Societies (en anglès). Cambridge Scholars Publishing, 2010, p. 295. ISBN 1443824739.
* ↑ «Türk dili, yoxsa azərbaycan dili? (Turkish language or Azerbaijani language?)» (en àzeri). BBC, 09-08-2016. [Consulta: 15 agost 2016].
* ↑ «The Language of Azerbaijan: Turkish or Azerbaijani?». , 26-09-2018.
* ↑ Foundation, Encyclopaedia Iranica. «Welcome to Encyclopaedia Iranica» (en anglès americà). [Consulta: 17 març 2025].
* ↑ Rahmati, Nemat; Korkut M. Buğday. Aserbaidschanisch Lehrbuch : unter Berücksichtigung des Nord- und Südaserbaidschanischen. Wiesbaden: Harrassowitz, 1998. ISBN 978-3-447-03840-9. OCLC 40415729.
* ↑ Stevenson, Angus. Oxford dictionary of English. Oxford University Press, 2010, p. 113. ISBN 9780199571123.
* ↑ "The Turkic Languages", Osman Fikri Sertkaya (2005) in Turks – A Journey of a Thousand Years, 600–1600, London ISBN 978-1-90397-356-1
* ↑ Wright, Sue. Ethnicity in Eastern Europe: Questions of Migration, Language Rights and Education. Multilingual Matters Ltd., 1998, p. 49. ISBN 978-1-85359-243-0.
* ↑ Bratt Paulston, Christina. Linguistic Minorities in Central and Eastern Europe. Multilingual Matters Ltd., 1 October 1998, p. 98–115. ISBN 978-1-85359-416-8.
* 1 2 Foundation, Encyclopaedia Iranica. «Welcome to Encyclopaedia Iranica» (en anglès americà). [Consulta: 17 març 2025].
* ↑ John R. Perry, "Lexical Areas and Semantic Fields of Arabic" in Csató et al. (2005) Linguistic convergence and areal diffusion: case studies from Iranian, Semitic and Turkic, Routledge, p. 97: "It is generally understood that the bulk of the Arabic vocabulary in the central, contiguous Iranic, Turkic and Indic languages was originally borrowed into literary Persian between the ninth and thirteenth centuries CE..."
* ↑ Karpat, K. The Politicization of Islam: Reconstructing Identity, State, Faith, and Community in the Late Ottoman State. Oxford University Press, 2001, p. 295.
* ↑ Tonoyan, Artyom Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft, 169, 2, 2019, pàg. 368 (note 4). DOI: 10.13173/zeitdeutmorggese.169.2.0367.
* ↑ «Alphabet Changes in Azerbaijan in the 20th Century». Azerbaijan International, Spring 2000. [Consulta: 21 juliol 2013].
* ↑ Language Commission Suggested to Be Established in National Assembly.
* ↑ Johanson, Lars. Brown. Concise Encyclopedia of Languages of the World. Elsevier, 6 April 2010, p. 110–113. ISBN 978-0-08-087775-4.
* 1 2 Öztopcu, Kurtulus. «Azeri / Azerbaijani». American Association of Teachers of Turkic Languages. Arxivat de l'original el 8 March 2021. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ Javadi, Hasan; Burrill, Kathleen (2012). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica. Vol. III/3: Azerbaijan IV–Bačča(-ye) Saqqā (Online ed.). Encyclopædia Iranica Foundation. § x. Azeri Turkish Literature, pp. 251-255. "The 15th century saw the beginning of a more important period in the history of the Azeri Turkish literature. The position of the literary language was reinforced under the Qarāqoyunlu (r. 1400–68), who had their capital in Tabriz. Jahānšāh (r. 1438–68) himself wrote lyrical poems in Turkish using the pen name of 'Ḥaqiqi.'"
* ↑ V. Minorsky. Jihān-Shāh Qara-Qoyunlu and His Poetry (Turkmenica, 9). Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London. — Published by: Cambridge University Press on behalf of School of Oriental and African Studies, 1954. — V.16, p . 272, 283: «It is somewhat astonishing that a sturdy Turkman like Jihan-shah should have been so restricted in his ways of expression. Altogether the language of the poems belongs to the group of the southern Turkman dialects which go by the name of Azarbayjan Turkish.»; «As yet nothing seems to have been published on the Br. Mus. manuscript Or. 9493, which contains the bilingual collection of poems of Haqiqi, i.e. of the Qara-qoyunlu sultan Jihan-shah (A.D. 1438—1467).»
* ↑ Javadi, Hasan; Burrill, Kathleen (2012). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica (Online ed.). Encyclopædia Iranica Foundation. § x. Azeri Turkish Literature. "He wrote a maṯnawi entitled Yusof wa Zoleyḵā, and dedicated it to the Aqqoyunlu Sultan Yaʿqub (r. 1478-90), who himself wrote poetry in Azeri Turkish." Adapted from Javadi, Hasan; Burrill, Kathleen (1988). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica. London and New York: Routledge & Kegan Paul. § x. Azeri literature. "He wrote a maṯnawī entitled Yūsof wa Zoleyḵā, and dedicated it to the Āq Qoyunlū Sultan Yaʿqūb (r. 883-96/1478-90), who himself wrote poetry in Azeri."
* ↑ Doerfer, G. (2011). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica. Vol. III/3: Azerbaijan IV–Bačča(-ye) Saqqā (Online ed.). Encyclopædia Iranica Foundation. § viii. Azeri Turkish, pp. 245-248.
* ↑ Mark R.V. Southern. Mark R V Southern (2005) Contagious couplings: transmission of expressives in Yiddish echo phrases, Praeger, Westport, Conn. ISBN 978-0-31306-844-7
* ↑ Johanson, Lars. Brown. Concise Encyclopedia of Languages of the World. Elsevier, 6 April 2010, p. 110–113. ISBN 978-0-08-087775-4.
* 1 2 Öztopcu, Kurtulus. «Azeri / Azerbaijani». American Association of Teachers of Turkic Languages. Arxivat de l'original el 8 March 2021. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ Javadi, Hasan; Burrill, Kathleen (2012). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica. Vol. III/3: Azerbaijan IV–Bačča(-ye) Saqqā (Online ed.). Encyclopædia Iranica Foundation. § x. Azeri Turkish Literature, pp. 251-255. "The 15th century saw the beginning of a more important period in the history of the Azeri Turkish literature. The position of the literary language was reinforced under the Qarāqoyunlu (r. 1400–68), who had their capital in Tabriz. Jahānšāh (r. 1438–68) himself wrote lyrical poems in Turkish using the pen name of 'Ḥaqiqi.'"
* ↑ V. Minorsky. Jihān-Shāh Qara-Qoyunlu and His Poetry (Turkmenica, 9). Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London. — Published by: Cambridge University Press on behalf of School of Oriental and African Studies, 1954. — V.16, p . 272, 283: «It is somewhat astonishing that a sturdy Turkman like Jihan-shah should have been so restricted in his ways of expression. Altogether the language of the poems belongs to the group of the southern Turkman dialects which go by the name of Azarbayjan Turkish.»; «As yet nothing seems to have been published on the Br. Mus. manuscript Or. 9493, which contains the bilingual collection of poems of Haqiqi, i.e. of the Qara-qoyunlu sultan Jihan-shah (A.D. 1438—1467).»
* ↑ Javadi, Hasan; Burrill, Kathleen (2012). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica (Online ed.). Encyclopædia Iranica Foundation. § x. Azeri Turkish Literature. "He wrote a maṯnawi entitled Yusof wa Zoleyḵā, and dedicated it to the Aqqoyunlu Sultan Yaʿqub (r. 1478-90), who himself wrote poetry in Azeri Turkish." Adapted from Javadi, Hasan; Burrill, Kathleen (1988). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica. London and New York: Routledge & Kegan Paul. § x. Azeri literature. "He wrote a maṯnawī entitled Yūsof wa Zoleyḵā, and dedicated it to the Āq Qoyunlū Sultan Yaʿqūb (r. 883-96/1478-90), who himself wrote poetry in Azeri."
* ↑ Doerfer, G. (2011). "Azerbaijan". In Yarshater, Ehsan (ed.). Encyclopædia Iranica. Vol. III/3: Azerbaijan IV–Bačča(-ye) Saqqā (Online ed.). Encyclopædia Iranica Foundation. § viii. Azeri Turkish, pp. 245-248.
* ↑ Mark R.V. Southern. Mark R V Southern (2005) Contagious couplings: transmission of expressives in Yiddish echo phrases, Praeger, Westport, Conn. ISBN 978-0-31306-844-7
* ↑ Öztopcu, Kurtulus. «Azeri / Azerbaijani». American Association of Teachers of Turkic Languages. Arxivat de l'original el 8 March 2021. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ Pieter Muysken, "Introduction: Conceptual and methodological issues in areal linguistics", in Pieter Muysken (2008) From Linguistic Areas to Areal Linguistics, p. 30-31 ISBN 978-90-272-3100-0
* ↑ Viacheslav A. Chirikba, "The problem of the Caucasian Sprachbund" in Muysken, p. 74
* ↑ Lenore A. Grenoble (2003) Language Policy in the Soviet Union, p. 131 ISBN 978-1-4020-1298-3
* ↑ Keith Brown, Sarah Ogilvie.
* ↑ Nikolai Trubetzkoy (2000) Nasledie Chingiskhana, p. 478 Agraf, Moscow ISBN 978-5-77840-082-5 (Russian)
* ↑ J. N. Postgate (2007) Languages of Iraq, p. 164, British School of Archaeology in Iraq ISBN 978-0-903472-21-0
* ↑ Homa Katouzian (2003) Iranian history and politics, Routledge, pg 128: "Indeed, since the formation of the Ghaznavids state in the tenth century until the fall of Qajars at the beginning of the twentieth century, most parts of the Iranian cultural regions were ruled by Turkic-speaking dynasties most of the time. At the same time, the official language was Persian, the court literature was in Persian, and most of the chancellors, ministers, and mandarins were Persian speakers of the highest learning and ability"

## Vegeu també

* Àzeris.

## Enllaços externs

* Àzeri, alfabets i pronunciació en omniglot.com
Viccionari