OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ornithion

Ornithion és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae). Agrupa espècies natives de l'Amèrica tropical (Neotròpic), on es distribueixen des del sud de Mèxic a través d'Amèrica Central i del Sud fins a l'est del Perú, el nord de Bolívia i l'Amazònia brasilera, amb una població aïllada a la costa est d'aquest país.

## Descripció

Els ocells d'aquest gènere són molt petits, mesurant al voltant de 8 cm de longitud, de bec gruixut, inconspicus al dosser i a les vores de selves humides de baixa altitud, i que són reconeguts principalment per la vocalització.

## Taxonomia i etimologia

Els amplis estudis geneticomoleculars realitzats per Tello et al. (2009) van descobrir una quantitat de relacions noves dins de la família Tyrannidae que encara no estan reflectides en la majoria de les classificacions. Seguint aquests estudis, Ohlson et al. (2013) van proposar dividir Tyrannidae en 5 famílies. Segons l'ordenament proposat, Ornithion roman a Tyrannidae, en una subfamília Elaeniinae (Cabanis & Heine, 1859-60), en una tribu Euscarthmini (Ihering, 1904), al costat de Zimmerius, Stigmatura, Inezia, Euscarthmus, part de Phyllomyias, Camptostoma i Mecocerculus (excloent-hi Mecocerculus leucophrys).
El nom genèric Ornithion prové del grec antic i significa “petit ocell” (diminutiu d'«ornis» que significa “ocell”).
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* Ornithion semiflavum - tiranet ventregroc.
* Ornithion brunneicapillus - tiranet capbrú.
* Ornithion inerme - tiranet tacat.

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ Ridgely, Robert S.; Tudor, Guy. Field guide to the songbirds of South America: the passerines. 1. ed. Austin, TX: Univ. of Texas Press, 2009, p. 402, làmines 41(4-5). ISBN 978-0-292-71748-0.
* ↑ Tello, Jose G.; Moyle, Robert G.; Marchese, Daniel J.; Cracraft, Joel «Phylogeny and phylogenetic classification of the tyrant flycatchers, cotingas, manakins, and their allies (Aves: Tyrannides)» (en anglès). Cladistics, 25, 5, 10-2009, pàg. 429–467. DOI: 10.1111/j.1096-0031.2009.00254.x. ISSN: 0748-3007.
* ↑ Ohlson, Jan I.; Irestedt, Martin; Ericson, Per G. P.; Fjeldså, Jon «Phylogeny and classification of the New World suboscines (Aves, Passeriformes)». Zootaxa, 3613, 1, 07-02-2013. DOI: 10.11646/zootaxa.3613.1.1. ISSN: 1175-5334.
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. Londres: Christopher Helm, 2010, p. 284. ISBN 978-1-4081-2501-4 [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ Peters, James Lee. Check-list of birds of the world. v.3. Cambridge: Harvard University Press, 1937 [Consulta: 19 març 2025].
# Palau de les Arts Gràfiques

El Palau de les Arts Gràfiques és un pavelló de l'Exposició Internacional de 1929 a la muntanya de Montjuïc, catalogat com a bé cultural d'interès local. Actualment, és la seu del Museu d'Arqueologia de Barcelona.

## Història i descripció

Va ser construït entre 1927 i 1929 segons el projecte de l'arquitecte Pelai Martínez i Paricio, que comptà amb la col·laboració de Raimon Duran i Reynals.

## Descripció

És un edifici de planta aproximadament triangular, que s'organitza al voltant d'un nucli hexagonal cobert amb una cúpula. Els dos braços del triangle que flanquegen la façana principal tenen al davant unes lògies amb arcs de mig punt sostinguts per columnes toscanes. Tot el conjunt és un excel·lent exemple del classicisme de línia brunelleschiana, amb els paraments estucats en blanc i els elements estructurals i ornamentals recoberts amb terracuita, solució practicada per alguns arquitecte als anys vint.

## Referències

* 1 2 3 «40157 Museu d'Arqueologia de Catalunya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Pavelló d'Arts Gràfiques (Museu d'Arqueologia)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Palau de les Arts Gràfiques. Museu d'Arqueologia». UPCommons.
# Xilulosa

La xilulosa és una cetopentosa, un monosacàrid que conté cinc àtoms de carboni, i que inclou un grup funcional de cetona. Té la fórmula química ${\ce {C5H10O5}}$. A la natura es troba en les dues formes d'enantiòmers L i D. La L-xilulosa s'acumula a l'orina en els pacients amb pentosúria, per la deficiència en l'enzim L-xilulosa reductasa. Com que la L-xilulosa és un sucre reductor com la D-glucosa, els pacients amb pentosúria s'havien diagnosticat erròniament en el passat com diabètics.

## Referències

* ↑ «Xylulose - an overview» (en anglès). ScienceDirect Topics. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Doten, R. C.; Mortlock, R. P. «Production of D- and L-xylulose by mutants of Klebsiella pneumoniae and Erwinia uredovora». Applied and Environmental Microbiology, 49, 1, 1-1985, pàg. 158–162. DOI: 10.1128/aem.49.1.158-162.1985. ISSN: 0099-2240. PMID: 2983605.
* ↑ «Pentosuria» (en castellà). Orphanet. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Edelman, Morton H. «PENTOSURIA ASSOCIATED WITH DIABETES MELLITUS» (en anglès). Archives of Internal Medicine, 72, 1, 01-07-1943, pàg. 31. DOI: 10.1001/archinte.1943.00210070039003. ISSN: 0003-9926.
# Scott Cleverdon

Scott Cleverdon (nascut el 31 de juliol de 1969) és un actor escocès més conegut com l'àngel Pyriel a la pel·lícula The Prophecy 3: The Ascent. També ha fet una actuació de veu important.
Va néixer i es va criar a Edimburg, assistint a la Broughton High School, Edinburgh i es va formar a la Acadèmia Reial Escocesa de Música i Drama de Glasgow. El 1994, va proporcionar la veu de Cletus Cassidy, també conegut com a "Carnage" a "Spider-Man: The Animated Series". El 2008 Cleverdon va protagonitzar la pel·lícula Ecstasy basada en The Undefeated de la novel·la d'Irvine Welsh Ecstasy: Three Tales of Chemical Romance.
El 2011 va interpretar Gonzalo Fernández de Córdoba a la sèrie de televisió, Borgia, on també actuava la seva esposa, l'actriu catalana Assumpta Serna, a la que va conèixer el 1993 en el rodatge de Sharpe.

## Vida personal

Està casat amb l'actriu catalana Assumpta Serna des de 1993. Viuen a Los Angeles i Europa, i organitzen conjuntament un taller d'actuació.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2000 | The Prophecy 3: The Ascent | Pyriel (àngel del genocidi) | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1996 | Gargoyles | Rory Dugan/Cuchulain, Hunter (veu) | 4 Episodis |
| 1996 | Spider-Man: The Animated Series | Cletus Kasady/Carnage, Michael Pingree (veu) | 3 Episodis |
| 1998 | The New Batman Adventures | Thomas Blake (veu) | Episodi: "Cult of the Cat" |
| 1999 | Batman Beyond | Jack (voice) | Episodi: "Dead Man's Hand" |

### Videojocs

| Any | Títol | paper | Notes |
| 1999 | Star Wars: Episode I – The Phantom Menace | Obi-Wan Kenobi / Nute Gunray | |
| 2000 | Star Wars Episode I: Jedi Power Battles | Obi-Wan Kenobi | |
* Ecstasy (2007)
* Dear Green Place (2006) — Vigo Masterson
* Wedding Belles (2007) — Kevin
* Tortilla Heaven (2007) — Jesus
* Goya's Ghosts (2006) — French General
* The Amazing Grace (2006) — Oliver
* Soldier of God (2005) — Geoffrey
* 55 Degrees North (2005) — Cory North
* Murphy's Law (2005) — Daniel McGeechan
* Rebus:The Hanging Garden (sèrie de televisió) (2000) — "Pretty Boy" Summers
* Soccer Dog: European Cup (2004) — Alex Foote
* Kill the Man (1999) — Revolutionary No. 3
* Royal Standard (1999) — Loki
* Secret Service Guy (1999) — Victor Fresco
* Germans (1998) — Willi Sonnenbruch
* McHale's Navy (1997) — David
* Beverly Hills, 90210 (1997) — Neil Phillips
* The Sentinel (1996) — Connor
* Kiss & Tell (1996) — Scott DeBirdy
* Baywatch Nights (1995) — Photographer
* Sharpe's Company (1994) — Lt. Harry Price
* Taggart (1993) — Jeremy Napier
* Soldier Soldier (1992) — 2nd Lt Nesbitt
* No Job for a Lady (1992) — Craig
* Agatha Christie's Poirot — (1991) — President

## Referències

* ↑ Especialistas impartieron taller para actuar y dirigir ante cámaras a Red Cultura de Costa Rica
* ↑ «Mi novio es más joven / Assumpta Serna y Scott Cleverdon». Mi novio es más joven, 08-09-2015. Arxivat de l'original el 18 de gener 2022. [Consulta: 22 febrer 2022].
* ↑ Geneall
* ↑ Assumpta Serna y Scott Cleverdon imparten un taller de comunicación para ejecutivos, web del Festival de Cinema de Huelva
# Campionat del Món de X-Trial 2017

La temporada de 2017 del Campionat del Món de X-Trial fou la 25a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 4 proves puntuables, celebrades entre el 5 de febrer i el 31 de març. Una de les proves destacades va ser el Trial Indoor de Barcelona, disputat el 5 de febrer.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa HRC | 80 |
| 2 | Adam Raga | TRRS | 60 |
| 3 | Jeroni Fajardo | Vertigo | 37 |
| 4 | Albert Cabestany | Sherco | 35 |
| 5 | Takahisa Fujinami | Montesa HRC | 20 |
| 6 | James Dabill | Gas Gas | 19 |
| 7 | Jaime Busto | Montesa HRC | 15 |
| 8 | Franz Josef Kadlec | Gas Gas | 5 |
| 9 | Alexandre Ferrer | Sherco | 4 |
| 10 | Loris Gubian | Beta | ? |

## Referències

* «World Championship X-Trial 2017» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 10 d'abril 2017. [Consulta: 10 abril 2017].
* «FIM X-Trial World Championship Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM, 2017. [Consulta: 10 abril 2017].
# Explotació sexual infantil

L'explotació sexual infantil defineix el "paraigua" de delictes i activitats que impliquen infligir abús sexual a un infant per a un benefici econòmic o personal. L'explotació sexual comercial consisteix a forçar un nen a la prostitució, tràfic sexual, matrimoni precoç, turisme sexual infantil i qualsevol altra empresa d'explotació dels nens per a activitats sexuals. Segons l'Oficina de Justícia Juvenil i Prevenció de la Delinqüència dels EUA, la manca de denunciar el crim i "les dificultats associades a identificar i mesurar les víctimes i els autors" ha fet gairebé impossible crear una estimació nacional de la prevalença de l'explotació sexual comercial de nens als Estats Units. Es calcula que hi ha un milió de nens que són explotats per al sexe comercial a tot el món; del milió de nens que són explotats, la majoria són nenes.

## Referències

* ↑ «Commercial Sexual Exploitation of Children and Sex Trafficking». Office of Juvenile Justice and Delinquency Prevention, 8-2014, pàg. 1.
# Concili d'Aquisgrà

Diversos concilis significatius de l'Església llatina van celebrar-se a Aquisgrà (també coneguda en francès com Aix-la-Chapelle) a inicis de l'edat mitjana.
Al Concili mixt del 798, Carlemany proclamà una capitular de 81 capítols, majoritàriament una repetició de la legislació eclesiàstica anterior, que va ser acceptada pel clergat i adquirí autoritat canònica.
Al Concili del 799, després d'una discussió de sis dies, el bisbe Fèlix d'Urgell es declarà a sí mateix vençut per les tesis d'Alcuí de York i abjurà de la seva teoria de l'adopcionisme.
Al Concili celebrat el 809, l'Església franca adoptà l'afegit del filioque al Credo (la qual cosa contribuí al Cisma Est-Oest), tot i que el Papa Lleó III rebutjà reconèixer-ho con a vàlid (i l'Església de Roma no acceptaria aquest afegit fins el 1014).
Als sínodes del 816-819 la qüestió principal va ser la disciplina clerical i monàstica. El concili del 816 establí la Norma d'Aix, que es convertí en obligatòria en totes les canongies. El concili de 819 imposà una nova revisió de la Regla de Sant Benet sobre els monjos de l'orde benedictí per Benet d'Aniane. Diversos monestirs i serveis de la corona que van seguir aquest concili es poden trobar a la Notitia de servitio monasteriorum.
El sínode del 836 va ser molt seguit i es dedicà a la restauració de la disciplina eclesiàstica que havia quedat afectada per les guerres civils entre Lluís el Sant i els seus fills.
Entre el 860 i el 862 tres concilis s'ocuparen de la qüestió del divorci del rei Lotari II i la seva muller Teutberga.
Al 1166 va tenir lloc el concili cismàtic, aprovat per l'antipapa Pasqual III, en el qual es decretà la canonització de Carlemany, que va ser solemnement celebrada el 29 de desembre d'aquell any.

## Referències

* ↑ Romanides, Ioannes S. «The Imperial Coronation of Charlemagne». A: Franks, Romans, Feudalism, and Doctrine: An Interplay Between Theology and Society. Holy Cross Orthodox Press, 1981. ISBN 978-0-916586-54-6.
* ↑ Bulgakov, Sergius. The Comforter. Wm. B. Eerdmans Publishing, 2004, p. 91–. ISBN 978-0-8028-2112-6.
* ↑ Gil, Moshe. A History of Palestine, 634-1099. Cambridge: University Press, 1992, p. 453–. ISBN 978-0-521-40437-2.
* ↑ Barth, Karl. The Doctrine of the Word of God. I : prolegomena to Church Dogmatics. T. & T. Clark, 1975, p. 478–. ISBN 978-0-567-09013-3.
* ↑ La Due, William J. Trinity Guide to the Trinity. A&C Black, 2003, p. 62–. ISBN 978-1-56338-395-3.
* ↑ Blei, Karel. Freedom of Religion and Belief: Europe's Story. Van Gorcum, 2002, p. 37–. ISBN 978-90-232-3846-1.
* ↑ West, Charles. «'Dissonance of Speech, Consonance of Meaning': The 862 Council of Aachen and the Transmission of Carolingian Conciliar Records». A: Writing the Early Medieval West. Cambridge University Press, 2018. DOI 10.1017/9781108182386. ISBN 9781108182386.
# Concili d'Aquisgrà

Diversos concilis significatius de l'Església llatina van celebrar-se a Aquisgrà (també coneguda en francès com Aix-la-Chapelle) a inicis de l'edat mitjana.
Al Concili mixt del 798, Carlemany proclamà una capitular de 81 capítols, majoritàriament una repetició de la legislació eclesiàstica anterior, que va ser acceptada pel clergat i adquirí autoritat canònica.
Al Concili del 799, després d'una discussió de sis dies, el bisbe Fèlix d'Urgell es declarà a sí mateix vençut per les tesis d'Alcuí de York i abjurà de la seva teoria de l'adopcionisme.
Al Concili celebrat el 809, l'Església franca adoptà l'afegit del filioque al Credo (la qual cosa contribuí al Cisma Est-Oest), tot i que el Papa Lleó III rebutjà reconèixer-ho con a vàlid (i l'Església de Roma no acceptaria aquest afegit fins el 1014).
Als sínodes del 816-819 la qüestió principal va ser la disciplina clerical i monàstica. El concili del 816 establí la Norma d'Aix, que es convertí en obligatòria en totes les canongies. El concili de 819 imposà una nova revisió de la Regla de Sant Benet sobre els monjos de l'orde benedictí per Benet d'Aniane. Diversos monestirs i serveis de la corona que van seguir aquest concili es poden trobar a la Notitia de servitio monasteriorum.
El sínode del 836 va ser molt seguit i es dedicà a la restauració de la disciplina eclesiàstica que havia quedat afectada per les guerres civils entre Lluís el Pietós i els seus fills.
Entre el 860 i el 862 tres concilis s'ocuparen de la qüestió del divorci del rei Lotari II i la seva muller Teutberga.
Al 1166 va tenir lloc el concili cismàtic, aprovat per l'antipapa Pasqual III, en el qual es decretà la canonització de Carlemany, que va ser solemnement celebrada el 29 de desembre d'aquell any.

## Referències

* ↑ Romanides, Ioannes S. «The Imperial Coronation of Charlemagne». A: Franks, Romans, Feudalism, and Doctrine: An Interplay Between Theology and Society. Holy Cross Orthodox Press, 1981. ISBN 978-0-916586-54-6.
* ↑ Bulgakov, Sergius. The Comforter. Wm. B. Eerdmans Publishing, 2004, p. 91–. ISBN 978-0-8028-2112-6.
* ↑ Gil, Moshe. A History of Palestine, 634-1099. Cambridge: University Press, 1992, p. 453–. ISBN 978-0-521-40437-2.
* ↑ Barth, Karl. The Doctrine of the Word of God. I : prolegomena to Church Dogmatics. T. & T. Clark, 1975, p. 478–. ISBN 978-0-567-09013-3.
* ↑ La Due, William J. Trinity Guide to the Trinity. A&C Black, 2003, p. 62–. ISBN 978-1-56338-395-3.
* ↑ Blei, Karel. Freedom of Religion and Belief: Europe's Story. Van Gorcum, 2002, p. 37–. ISBN 978-90-232-3846-1.
* ↑ West, Charles. «'Dissonance of Speech, Consonance of Meaning': The 862 Council of Aachen and the Transmission of Carolingian Conciliar Records». A: Writing the Early Medieval West. Cambridge University Press, 2018. DOI 10.1017/9781108182386. ISBN 9781108182386.
# Papa Joan IX

Joan IX (Tívoli, ? – Roma, 5 de gener del 900) fou Papa de l'Església Catòlica del 898 al 900.
Abat d'un monestir benedictí, Joan va ser escollit papa amb l'ajuda de Lambert II de Spoleto, que li va permetre vèncer l'altre candidat que optava a l'elecció. El seu rival, Sergi, va ser excomunicat i expulsat de la ciutat, tot i que, uns anys més tard, acabaria accedint al tron pontifici com a Sergi III.
Durant el seu pontificat, va convocar un concili a Ravenna, en el que va finalitzar la tasca iniciada pel seu predecessor. Es va rehabilitar definitivament el papa Formós a qui, en l'anomenat "Concili del Cadàver", se'l va sotmetre a judici després d'exhumar-ne el cos.
En aquest concili es va decretar que l'elecció papal, per ser vàlida, havia de fer-se en presència d'un representant de l'emperador i recaure sobre un membre del clergat romà. També va prohibir el costum de saquejar els palaus dels bisbes de Roma o del Papa després de la seva mort.
Va declarar invàlida la consagració d'Arnulf com a emperador i va coronar el seu protector, Lambert.
Va morir el 5 de gener del 900 i fou enterrat a l'atri de la basílica de Sant Pere.

## Bibliografia

* Tommaso di Carpegna Falconieri. «LAMBERTO, re d'Italia, imperatore». A: Dizionario Biografico degli Italiani. 63. Roma: Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 2004.
* Claudia Gnocchi. «Giovanni IX». A: Enciclopedia dei Papi. 2. Roma: Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 2000.
* Gaetano Moroni. Dizionario di erudizione storico-ecclesiastica da S. Pietro sino ai nostri giorni. 31. Venezia: Tipografia Emiliana, 1845.
* Claudio Rendina. I Papi - storia e segreti. Roma: Newton&Compton editori, 2005.
* Ferdinand Gregorovius. «- libro V, cap. VII, par. 3». A: Storia di Roma nel Medioevo.
# Magnus II de les Òrcades

Magnus II (c. 1185 o 1190 – 1239) fou el primer de la línia Angus de earls escocesos (o jarls) de les Òrcades. El seu títol era "Earl of Orkney and Caithness". Era fill de Gille Críst, Earl d'Angus, i de la seva segona esposa, Ingibiorg Ericsdottir de Caithness; Ingibiorg era néta de l’Orkneyar Jarl Rögnvald Kali Kolsson. Magnus rebé el Comtat de les Òrcades del rei Haakon IV de Noruega el 1236 després de la mort de Jon Haraldsson el 1231, tot i que hi havia altres candidats. El primer Magnus de les Òrcades fou Sant Magnus Erlendsson, qui governà des del 1108 fins cap al 1117. Magnus II morí tres anys més tard, succeint-lo el seu fill Gilbert.

## Referències

* ↑ «Orkneyjar - The Earls of Orkney: The Angus Line». www.orkneyjar.com. Arxivat de l'original el 2023-01-23. [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ Saint-Clair, Roland William. «The Earldom of Caithness 871-1476». A: The Saint-Clairs of the Isles; Being a History of the Sea-Kings of Orkney and Their Scottish Successors of the Sirname of Sinclair, 1862. ISBN 978-1-298-50478-4.
# Hollie Daniels

Hollie Daniels (1983) és una supervivent del tràfic sexual i advocada de víctimes de violència domèstica de Columbus, Ohio, EUA.
La seva mare la va vendre per primera vegada als 15 anys i va ser esclavitzada mitjançant el consum de drogues durant 17 anys. Amb l'ajut d'un innovador programa judicial anomenat CATCH Court, que detecta criminals que en realitat són víctimes, va poder sortir-se'n el 2015. La majoria de les dones que són víctimes de tràfic sexual als Estats Units es marquen amb tatuatges o cicatrius i des de llavors ha anat transformant els tatuatges del seu propi cos per reafirmar el control sobre la seva vida.
Quan va sortir de la presó, es va implicar en una organització sense ànim de lucre anomenada Reaching For the Shining Starz, que ajuda a possibles víctimes del tràfic sexual. Aviat va arribar a ser-ne directora executiva. En la primera sortida com a voluntària va trobar la seva germana petita Rosie, que havia seguit una trajectòria semblant a la seva. Va continuar visitant-la cada setmana al llarg d'un any, fins que va aconseguir que també deixés enrere la vida al carrer.
Va obtenir una beca per estudiar Comunicació a Ohio State i treballa com a defensora legal de les víctimes de violència domèstica en un tribunal de Columbus.

## Referències

* ↑ «The Shining Starz». [Consulta: 6 desembre 2020].
* 1 2 «BBC 100 Women 2019: Who is on the list this year?». BBC, 16-10-2019. [Consulta: 6 desembre 2020].
* 1 2 3 «De-branding my body - The former sex slaves transforming their tattoos», 26-10-2019. [Consulta: 6 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Girls talking life Entrevista amb Hollie Daniels
# Piper Stege Nelson

Piper Stege Nelson (EUA) és una activista pels drets de les dones.
Va treballar amb la iniciativa Let Girls Learn promoguda per Michelle Obama. També ha participat en el comitè d'acció política Annie's List que fomenta la participació de les dones a la política. També ha editat The Texas Observer i ha treballat per a l'Institut Nacional Democràtic i l'Agència de Protecció de Medi Ambient dels EUA. El 2021 era la responsable d'estratègies públiques de The Safe Alliance que treballa contra els abusos infantils, les agressions sexuals, la violència domèstica i el tràfic sexual.
El 2021 la BBC la va incloure entre les 100 dones més inspiradores.

## Referències

* 1 2 3 «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021.
* ↑ «SAFE staff named one of BBC’s 100 most inspiring, influential women for 2021» (en anglès americà), 17-12-2021. [Consulta: 18 febrer 2022].
* ↑ «How the Texas ban on most abortions is harming survivors of rape and incest» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2022].
# Medalla del Servei General a l'Índia (1909)

La Medalla del Servei General de l'Índia (anglès: Indian General Service Medal - 1909 IGSM) va ser una medalla de campanya aprovada l'1 de gener de 1909, per lliurar-la als oficials i homes dels exèrcits britànic i indi. A partir de 1919, també va ser atorgat a oficials i homes de la Royal Air Force, amb el fermall de Waziristan 1925 concedit únicament a la RAF.