OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sepulcre Vidal Xaus

El sepulcre Vidal Xaus és un panteó funerari d'estil modernista datat de 1920, al cementiri de Tiana a la comarca del Maresme. És dissenyat per l'arquitecte badaloní Joan Amigó i Barriga.
És a la part del darrere del cementiri de Tiana. Va ser construït el 1920, fet construir per Mercè Vidal i Xaus. El panteó segueix una estètica modernista, es fet amb marbre i està decorat amb un àngel amb les ales plegades, que presideix la tomba i hi diposita una corona de flors. L'arquitecte badaloni Joan Amigó i Barriga, el va dissenyar. És el màxim representant del modernisme a Badalona i autor d'altres mostres d'art funerari al cementiri Vell de la ciutat, mentre que l'execució va anar a càrrec del marbrista J. Martínez.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Tiana». Mapa de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 «La Tiana mística». La Local Ràdio Tiana. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 «Sepulcre Vidal Xaus». Mapa de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Cementiri de Tiana. Sepulcre Vidal Xaus». Pobles de Catalunya. [Consulta: 8 gener 2023].
# Beatriu I de Provença

Beatriu I de Provença (?, vers 1229-Nocera, Itàlia, 1267) fou comtessa de Provença i Forcalquer (1245 - 1267) i, pel seu casament amb Carles I d'Anjou, també comtessa d'Anjou i Maine i reina consort de Nàpols i Sicília (1266-1267).
Va ser la quarta i més jove filla de Ramon Berenguer V, Comte de Provença i Forcalquer i sa esposa Beatriu, al seu torn filla de Tomàs I de Savoia i Margarida de Ginebra.

## Herència de Provença i Forcalquer

Beatriu, com les seues germanes, mare, i àvia eren conegudes per la seua bellesa. Una descripció seua deia que:
| « | "feia bategar el cor dels barons i tremolar els dits dels trobadors fent vibrar les cordes de les seues lires. Dos dels baladistes de la cort provençal van ser temporalment privats de raó per l'amor que sentien per la fascinant Beatriu." | » |
Les tres filles grans de Ramon Berenguer V es van casar amb gent d'estatus: La major, Margarida, va ser Reina de França gràcies a casar-se amb Lluís IX; la segona, Elionor, va ser reina d'Anglaterra gràcies al seu casament amb Enric III, i la tercera, Sança, va ser reina titular d'Alemanya gràcies al casament amb el germà d'Enric, Ricard de Cornualla. El casament de Margarida amb Lluís IX havia estat arreglat per sa mare, Blanca de Castella, amb l'esperança que ella heretaria Provença i Forcalquier quan el pare morira.
No obstant, en la seua voluntat signada el 20 de juny de 1238 a Sisteron, Ramon Berenguer V inesperadament va deixar els comtats de Provença i Forcalquier a la seua filla més jove i encara fadrina, Beatriu.

## Núpcies i descendents

El 31 de gener de 1246 es casà amb Carles I de Nàpols, iniciant-se així un nou casal a Provença, el casal d'Anjou. Del matrimoni en nasqueren set fills:
* l'infant Lluís d'Anjou (1248)
* la infanta Blanca de Nàpols (1250-1269), casada el 1265 amb Robert III Dampierre
* la infanta Beatriu d'Anjou (1252-1275), casada el 1273 amb Felip I de Courtenay, emperador llatí de Constantinoble
* l'infant Carles II de Nàpols (1254-1309), comte d'Anjou, comte de Provença i rei de Nàpols
* l'infant Felip d'Anjou (1256-1277), rei de Tessalònica
* l'infant Robert d'Anjou (1258-1265)
* la infanta Elisabet d'Anjou (1261-v1300), casada el 1272 amb Ladislau IV d'Hongria
Beatriu va morir el 23 de setembre de 1267.

## Vegeu també

* Llista de comtes de Provença.

## Referències

* ↑ Davin, 1963, p. 182.
* ↑ «Monumenta Germaniae Historica, Scriptores, Tomus XXIII, Annales Sancti Victoris Massilienses, anno 1245, p. 5.». Arxivat de l'original el 2017-11-15.
* ↑ Peter der Zweite Graf von Savoyen, Markgraf in Italien, sein Haus und seine Lande, doc. 49, p. 22-23.
* ↑ «Monumenta Germaniae Historica, Scriptores, Tomus XXIII, Chronica Albrici Monachi Trium Fontium, anno 1235, p. 938.». Arxivat de l'original el 2014-11-10.
* ↑ Runciman, 1958, p. 72.
* ↑ Layettes du Trésor des Chartes, vol. II', doc. 2719, p. 378-382.
* ↑ Matthæi Parisiensis, Monachi Sancti Albani, Chronica Majora, vol IV, p. 485.
* ↑ Lane Poole, p. 148.
# Himeri

Himeri és el nom dels següents personatges:
* Himeri de Prusa, sofista grec
* Himeri (Himerius, Ἱμέριος) fou el pare de Iàmblic, se l'esmenta en diverses cartes escrites per Libani
* Himeri de Nicomèdia, bisbe de Nicomèdia
* Himeri (general), general de Justinià I
# Le Parapluie fantastique

La Parapluie fantastique és un curtmetratge mut francès de 1903 dirigit per Georges Méliès.

## Producció i temes

Méliès interpreta el mag a la pel·lícula, els efectes especials dels quals es van aconseguir mitjançant escamoteigs i fosa.
La pel·lícula està fortament influenciada pel mite de Pigmalió, com suggereix la inscripció "Galathea Théâtre" al plató i diversos motius clàssics, com ara vestits grecs, instruments musicals clàssics com l'aulos i la lira, i un teló de fons que mostra un paisatge clàssic amb un tempietto. L'estudiós clàssic Martin M. Winkler conclou: "Méliès, el cineasta-màgic-creador és evidentment un Pigmalió modern."

## Estrena

La pel·lícula va ser venuda per la Star Film Company de Méliès i està numerada del 506 al 507 als seus catàlegs. A Amèrica, la pel·lícula es va vendre com Ten Ladies in One Umbrella; a Gran Bretanya, el títol era Ten Girls in One Umbrella. El títol variant Ten Ladies in an Umbrella fou usat per la restauració de la pel·lícula per David Shepard el 2008. Una impressió en paper de la pel·lícula sobreviu a la Biblioteca del Congrés dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 152–53, ISBN 2903053073
* ↑ Winkler, Martin M. (2020), Ovid on Screen: A Montage of Attractions, Cambridge: Cambridge University Press, p. 173, <https://www.google.cat/books/edition/Ovid_on_Screen/m23IDwAAQBAJ?hl=ca&gbpv=1&pg=PA173&printsec=frontcover>
* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 346, ISBN 9782732437323
* ↑ Méliès, Georges (2008), Georges Méliès: First Wizard of Cinema, Los Angeles: Flicker Alley, ISBN 1893967352
* ↑ Niver, Kemp R. & Bergsten, Bebe (1985), Early Motion Pictures: The Paper Print Collection in the Library of Congress, Washington, D.C.: Library of Congress, p. 321

## Enllaços externs

* Le Parapluie fantastique a YouTube
# Quiscalus

Quiscalus és un dels gèneres d'ocells, de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 15.1, 2025), aquest gènere conté 7 espècies:
* Quíscal comú (Quiscalus quiscula Linnaeus, 1758)
* Quíscal del Carib (Quiscalus lugubris Swainson, 1838)
* Quíscal de Nicaragua (Quiscalus nicaraguensis Salvin & Godman, 1891)
* Quíscal de les Antilles (Quiscalus niger Boddaert, 1783)
* Quíscal d'aiguamoll (Quiscalus major Vieillot, 1819)
* Quíscal de Mèxic (Quiscalus mexicanus Gmelin, JF, 1788)
* Quíscal becfí (Quiscalus palustris Swainson, 1827)

## Referències

* ↑ «Quiscalus (Quiscalus sp.) - Avibase». [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Quiscalus Vieillot, 1816» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Oropendolas, orioles, blackbirds – IOC World Bird List». [Consulta: 19 març 2025].
# Lancaster

«Lancaster» té aquests significats:
* Toponímia:
** Estats Units:
*** Lancaster (Califòrnia)
*** Lancaster (Carolina del Sud)
*** Lancaster (Kansas)
*** Lancaster (Kentucky)
*** Lancaster (Massachusetts)
*** Lancaster (Minnesota)
*** Lancaster (Missouri)
*** Lancaster (Nou Hampshire)
*** Lancaster (Nova York)
*** Lancaster (Ohio)
*** Lancaster (Texas)
*** Lancaster (Wisconsin)
*** Lancaster Mill, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud
** Regne Unit:
*** Lancaster (Lancashire), ciutat al nord-oest d'Anglaterra, antiga capital del comtat de Lancashire
*** Comtat de Lancaster
*** Ducat de Lancaster, ducat reial d'Anglaterra
* Biografies:
** Agustín de Lancaster y Araciel, duc d'Abrantes (Lisboa, 1639 - segle XVIII), noble i militar portuguès
** Brett Lancaster (Shepparton, 1979), ciclista australià
** Burt Lancaster (1913 - 1994), actor estatunidenc
** Ian Lancaster Fleming (Londres, 1908 - Canterbury, 1964), periodista i escriptor britànic
** Joseph Lancaster (1778 - 1838), pedagog anglès
* Miscel·lània: Casa de Lancaster, branca de la casa reial anglesa dels Plantagenet
# Distria Krasniqi

Distria Krasniqi (Peć, Iugoslàvia, 10 de desembre de 1995) és una judoka kosovar que competeix en la categoria de pes mig lleuger (actualment -52 Kg). Ha participat en 2 Olimpíades, guanyant la medalla d'or en la categoria de -48 Kg, als Jocs Olímpics de Tòquio i una medalla de plata en la categoria de -52 Kg, als Jocs Olímpics de París. A Tòquio es va convertir en la 2a medalla d'or olímpica de la història aconseguida en qualsevol esport, pel país balcànic. A més, ha guanyat 2 medalles de bronze en els Campionats del Món i 6 medalles (2 d'or) en els Campionats d'Europa.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 1 | -48 Kg |
| 2024 | París | 2 | -52 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2015 | Astanà | 1/8 final | -52 Kg |
| 2017 | Budapest | 7a posició | -52 Kg |
| 2018 | Bakú | 2a ronda | -48 Kg |
| 2019 | Tòquio | 3 | -48 Kg |
| 2021 | Budapest | 5a posició | -48 Kg |
| 2022 | Taixkent | 3 | -52 Kg |
| 2023 | Doha | 5a posició | -52 Kg |
| Campionat d'Europa ||||
| 2013 | Budapest | 2a ronda | -52 Kg |
| 2014 | Montpeller | 2a ronda | -48 Kg |
| 2015 | Bakú | 2a ronda | -52 Kg |
| 2016 | Kazan | 1a ronda | -52 Kg |
| 2017 | Varsòvia | 7a posició | -52 Kg |
| 2018 | Tel-Aviv | 2 | -52 Kg |
| 2020 | Praga | 3 | -48 Kg |
| 2021 | Lisboa | 1 | -48 Kg |
| 2022 | Sofia | 3 | -52 Kg |
| 2023 | Montpeller | 2 | -52 Kg |
| 2024 | Zagreb | 1 | -52 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Kosovo hails Krasniqi's gold medal in judo at Tokyo Games» (en anglès). Associated Press, 24-07-2021.
* ↑ «Resultats oficials» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 2 juliol 2024].
# Portada/efemèride abril 6

« 5 d'abril · 6 d'abril · 7 d'abril »
# Copa de la Lliga hongaresa de futbol

La Copa de la Lliga hongaresa de futbol (Magyar Ligakupa) fou una competició anual per eliminatòries de futbol a Hongria. Va ser creada l'any 2007 i cancel·lada al cap de vuit anys, el 2015.

## Historial

L'historial de la competició és el següent:
| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 2007-08 | Videoton | 1-0 / 2-0 | Debrecen |
| 2008-09 | Videoton | 3-1 | Pécsi FC |
| 2009-10 | Debrecen | 2-1 | Paks |
| 2010-11 | Paks | 1-2 / 3-0 | Debrecen |
| 2011-12 | Videoton | 3-0 | Kecskemét |
| 2012-13 | Ferencváros | 5-1 | Videoton |
| 2013-14 | Diósgyőr | 2-1 | Videoton |
| 2014-15 | Ferencváros | 2-1 | Debrecen |

## Palmarès

| Equip | Campió | Finalista | Anys campió | Anys finalista |
| Videoton | 3 | 2 | 2007-08, 2008-09, 2011-12 | 2012-13, 2013-14 |
| Ferencváros | 2 | - | 2012-13, 2014-15 | - |
| Debrecen | 1 | 3 | 2009-10 | 2007-08, 2010-11, 2014-15 |
| Paks | 1 | 1 | 2010-11 | 2009-10 |
| Diósgyőr | 1 | - | 2013-14 | - |
| Pécsi | - | 1 | - | 2008-09 |
| Kecskemét | - | 1 | - | 2011-12 |

## Referències

* ↑ «Hungary - List of League Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Jarabacoa

Jarabacoa és un municipi de la República Dominicana a la província de La Vega. Aquesta localitat es caracteritza pel seu clima primaveral, amb una temperatura mitjana de 21 graus Celsius. Coneguda també com la capital ecològica de la República Dominicana.

## Geografia

Situada en el mateix centre de la serralada central, Jarabacoa s'aixeca en un altiplà de 525 m. d'altura. Limita al nord amb La Vega, al sud-est amb Señor Nouel, Constanza al sud i Jánico al nord-oest. Té una naturalesa impressionant. Per aquest municipi passa el riu més gran del Carib, el Yaque del Norte (300 quilòmetres), dos impressionants salts d'aigua: el Salto de Jimenoa i el Salto Baiguate i es troba prop al Pic Duarte (el més gran de les Antilles amb 3.175 metres).

## Comunicacions

Les carreteres principals conduïxen a La Vega, Constanza, Manabao, Jumunuco, Tavera i Janico. La població es troba a 2 hores i mitja de Santo Domingo en un recorregut de 130 quilòmetres per l'Autopista Duarte i 21 quilòmetres per la carretera Federico Basilis.

## Història

El 27 de setembre de 1858 Jarabacoa comença la seva vida com a municipi, categoria obtinguda després d'una trajectòria que venia des de principi del segle xix. Jarabacoa havia estat un territori habitat pels indis taínos. A l'arribar els Espanyols a l'illa, alguns es van establir en aquest lloc, a la recerca d'or i plata, però després van abandonar la zona. Després es va donar un procés d'establiment de població massiva a conseqüència de les primeres invasions haitianes sobre la part espanyola de l'Illa. La de Toussaint Louverture, en 1801 i la J. Dessalines, en 1805. En ser incendiada i destruïda La Vega per Dessalines, el 1805, molts dels seus habitants es van refugiar en les muntanyes de Jarabacoa on posteriorment es van quedar a viure. Durant l'ocupació haitiana (1822-1844) continu l'emigració a Jarabacoa, la qual augment durant les guerres per la Independència. Molts habitants del Sud es van establir aquí.
En 1854 Jarabacoa és erigit com a lloc militar en virtut de la seva posició estratègica en la comunicació entre el Cibao i el Sud. Tenia una població de 2.000 habitants i molts dels seus homes es van destacar com soldats brillants en les gestes per la independència. Tals són els casos del General José Duren i el també General Norberto Tiburcio. Quatre anys més trigui Jarabacoa és elevada a la categoria de Comuna mitjançant un decret del President Pedro Santana, el 7 de Setembre.

## Persones destacades

* Norberto Tiburcio. Militar.
* Huascar Rodriguez. Empresari
* Obdulio Jimenez. Empresari.
* Juan Pablo Sierra (1920-2004) Empresari.
* Belarminio Ramirez. Empresari.
* Víctor Manuel Ramírez (Nelito).(1930-2006). Poeta, investigador i empresari.
# Salcedo (República Dominicana)

Salcedo es la ciutat capital de la província Hermanas Mirabal de la República Dominicana. És el lloc de naixement de les germanes Mirabal, qui van lluitar contra el dictador Rafael Trujillo. Salcedo es troba al vall Cibao, sud de la Cordillera Septentrional. Té una àrea total de 432.95 km² amb un únic districte municipal: Jamao Afuera. En el lloc on és ara la ciutat de Salcedo hi havia una ciutat molt petita amb el nom de Juana Núñez. Va ser fet un Puesto cantonal (antiga categoria ara anomenada Districte Municipal) el 1880 com a part de la vella província La Vega. Amb la creació de la província Espaillat el 1885, Juana Núñez va ser feta part d'aquesta província. El 1891, el seu nom va ser canviat de Juana Núñez al present Salcedo. Salcedo va ser convertit en municipi el 1905 i, quan la província Salcedo (ara Hermanas Mirabal) va ser creada el 1952, es convertí en la capital d'aquesta província.

## Referències

* ↑ Garcia, Franklin. «Last Surviving Mirabal Sister, Doña Dede, Dead at 88» (en anglès americà). Huffington Post, 03-02-2014. [Consulta: 1r agost 2018].
* ↑ Oficina Nacional de Estadística. «División Territorial 2008» (PDF) (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-04-14. [Consulta: 1r octubre 2009].
* ↑ {{{títol}}} (en castellà).
# Nadejda Oremburg

El BC Nadezhda Orenburg (Надежда Оренбург) és un equip femení de Basquetbol rus de la ciutat d'Orenburg. Fou fundat el 1994. Els seus colors són el blanc i el vermell, i juga els seus partits com a local al Pavelló esporti d'Orenburg.
El Nadezhda va quedar en tercera posició a la primera divisió russa les temporades 2010 i 2011, a més d'aconseguir disputar la final de la Copa russa els anys 2011 i 2012. Les dues vegades perdé la final contra el UMMC Ekaterinburg. També ha estat, des del 2005, participant regularment en competicions organitzades per la FIBA Europa, arribant a disputar la EuroCopa femenina del 2010, que perdé davant del Sony Athinaikos Athens, i ha participat en l'Eurolliga de bàsquet femenina les temporades 2009, 2011 i 2012.
Al Nadezhda hi va jugar la catalana Anna Cruz.

## Referències

* ↑ Información del club en la web de la FIBA
* ↑ Profile in eurobasket.com
* ↑ Profile in FIBA Europe's website
# Creu de l'Hospital de la Santa Creu

La Creu de l'Hospital de la Santa Creu està situada als jardins de Rubió i Lluch al barri del Raval de Barcelona, al mig del pati de l'antic hospital.

## Història

L'any 1691, una deixa del metge Onofre Estadella va permetre refer una creu en mal estat, a la que l'escultor Bernat Vilar hi va afegir la columna salomònica i el pedestal, de marbre blanc i rosat. El 1936, durant la Guerra Civil va ser feta malbé, i el 29 de juliol del 1939 se'n inaugurar la reproducció exacta.

## Descripció

Té una alçada total de 6,07 m, i és probablement la que ja hi havia a un costat del pati. La columna és considerada com un dels millors exemples de columna salomònica. Les pautes del seu traçat s’ajusten a les marcades per Juan Caramuel en el seu tractat teòric Arquitectura civil recta y obliqua considerada y dibuxada en el templo de Jerusalem erigido en el Monte Moria por el Rey Salomón, publicat l'any 1678.

## Referències

* ↑ Fabre, Jaume; Huertas, Josep Maria. «Creu de l'Hospital de la Santa Creu». Art Públic. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Subirana Rebull, Rosa Maria. «Creu de l'Hospital de la Santa Creu». Art Públic. Ajuntament de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Hospital de la Santa Creu: Creu de l'Hospital». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Europeu (gentilici i adjectiu)

Europeu, o europeus, pot referir-se a:

## En general

* Europeu s'utilitza com a adjectiu per referir-se a allò que pertany, procedeix o està relacionat amb Europa
** Grups ètnics a Europa
** Demografia d'Europa
** Cuina europea
* Europeu també s'utilitza com a adjectiu per referir-se a allò que pertany o està relacionat amb la Unió Europea
** Ciutadania de la Unió Europea
** Demografia de la Unió Europea

## En publicacions

* <i id="mwIQ">The European</i> (revista de 1953). Revista cultural i política d'extrema dreta publicada entre 1953 i 1959.
* <i id="mwJA">The European</i> (newspaper). Setmanari britànic publicat entre 1990 i 1998
* <i id="mwJw">The European</i> (revista de 2009). Revista alemanya publicada per primera vegada el setembre de 2009
* The European Magazine. Revista publicada a Londres 1782–1826
* The New European. Diari pop-up setmanal britànic publicat per primera vegada el juliol de 2016

## Vegeu també

* Totes les pàgines amb títols que continguin European
* Pàgines que comencen per «European»
* Europe (disambiguation)
* The Europeans (disambiguation)
* Transeuropean (disambiguation)
* Pan-European (disambiguation)
* Totes les pàgines amb títols que continguin Europaea
* Totes les pàgines amb títols que continguin Europaeus
* Totes les pàgines amb títols que continguin Europaeum
* European African
* "White people", a term for set of ethnic groups with varying definitions
# Motuvon

Motovun (pronunciació croata: [mɔtɔ̌ʋuːn], italià: Montona o Montona d'Istria) és un poble i un municipi al centre d'Ístria, a Croàcia.
En l'antiguitat, tant els celtes com els il·liris van construir les seves fortaleses a la ubicació de l'actual Motovun. El nom del poble també és d'origen celta, derivat de Montona, que significa "un poble als turons". El Parenzana, un ferrocarril de via estreta que anava de Trieste a Poreč entre 1902 i 1935, passava per sota de la ciutat.
Motovun és una ciutat medieval que va créixer al lloc d'una antiga ciutat anomenada Castellieri. Es troba en un turó a 270 metres sobre el nivell del mar amb cases repartides per tot el turó. Als murs interiors hi ha diversos escuts de diferents famílies governants de Motovun i dues làpides d'habitants romans (datant del segle I).
Als segles X i XI va pertànyer al bisbe de Poreč. Des de l'any 1278 va ser presa per Venècia i envoltada per murs sòlids que encara es conserven intactes, i s'utilitza com a passarel·la amb vistes úniques sobre els quatre racons d'Istria. Les tres parts de la vila estan comunicades per un sistema de fortificacions interiors i exteriors amb torres i portes de la ciutat que contenen elements d'estil romànic, gòtic i renaixentista, construïts entre els segles XIV i XVII. És un exemple típic de l'arquitectura colonial veneciana.

## Referències

* ↑ Lalli Paćelat, Ivana; Brkić Bakarić, Marija; Matticchio, Isabella. «Službena dvojezičnost u Istarskoj županiji: stanje i perspektive» (en croat) p. 815-837, 30-10-2020. DOI: 10.31724/rihjj.46.2.20.
* ↑ Naklada Naprijed, The Croatian Adriatic Tourist Guide, pgs. 15–16, Zagreb (1999), ISBN 9531780978
# Marta Lach

Marta Lach (Osiek, 26 de maig de 1997) és una ciclista polonesa. Actualment corre a l'equip ciclista femení Team SD Worx-Protime, en ciclisme de carretera.

## Palmarès

* 2014
** Campiona de Polònia en ruta júnior
* 2019
** Vencedora d'una etapa al Gran Premi Elsy Jacobs
* 2020
** Campiona de Polònia en ruta
* 2021
** 1a a la La Picto-Charentaise
* 2022
** Vencedora d'una etapa al Tour de Romandia
** Vencedora d'una etapa al Tour de Bretanya femení
* 2023
** Vencedora d'una etapa al Tour de Bretanya femení
** 1a al Gran Premi de Fourmies
** 1a a la Grisette Gran Premi de Valònia
* 2024
** 1a al Festival Elsy Jacobs a Garnich
** 1a al Festival Elsy Jacobs a Luxembourg
** 1a al Tour de l'illa de Chongming i vencedora de dues etapes
* 2025
** 1a a la Nokere Koerse

### Resultats a les Grans Voltes

Resultats al Giro d'Itàlia
* 2019: 47a posició
* 2021: 24a posició
* 2022: 34a posició
Resultats al Tour de França
* 2022: no surt a la 6a etapa
* 2023: 51a posició
* 2024: no surt a la 6a etapa

## Referències

* ↑ «Marta Lach» (en anglès). UCI. [Consulta: 19 març 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com