OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Windsor (Carolina del Sud)

Windsor és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 127 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Windsor tenia 127 habitants, 52 habitatges i 34 famílies. La densitat de població era de 49 habitants/km².
Dels 52 habitatges en un 36,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,8% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 37,8% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.833 $ i la renda mediana per família de 42.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.833 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 14.828 $. Entorn del 9,8% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Windsor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Windsor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cedar Valley

Cedar Valley és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 58 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedar Valley tenia 58 habitants, 28 habitatges, i 19 famílies. La densitat de població era de 45,7 habitants per km².
Dels 28 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,53.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,5% tenia menys de 18 anys, un 1,7% entre 18 i 24, un 17,2% entre 25 i 44, un 34,5% de 45 a 60 i un 31% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 56 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.125 $ i la renda mediana per família de 54.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.833 $ mentre que les dones 41.250 $. La renda per capita de la població era de 26.766 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# SWATH

Un SWATH (sigles de les paraules angleses Small Waterplane Area Twin Hull, petites àrees dobles de flotació) és un vaixell tipus catamarà amb una lleu superfície de flotació. El concepte va ser inventat pel canadenc Frederick G. Creed el 1938. Un SWATH és un vaixell impulsat per motors que posseeix dos bucs, cadascun dels quals està-en relació als catamarans comuns - profundament submergit. La plataforma central està unida als bucs per juntures posades al nivell de flotació de tal manera que sembla que l'estructura superior es recolza en dos submarins.

## Característiques

L'interessant de la configuració SWATH és la millora de l'estabilitat de la nau durant temporals, ja que, com que els bucs profundament-en relació als catamarans i trimarans comuns - submergits i estar reduïda la superfície sobre la línia de flotació el navili pateix molt menys l'efecte desestabilitzador de l'onatge o de les ratxes de vent. Aquest tipus de navili pot ser semi-submergible gràcies al fet que pot tenir compartiments estancs o balast en els bucs.
Les seves oscil·lacions es redueixen 20-50% en comparació amb un monocasc de la mateixa càrrega de desplaçament. Però per contrapartida, en tenir més superfície sota la línia de flotació, la fricció amb l'aigua augmenta reduint la velocitat.
La disminució de la superfície de flotació implica que l'amplada d'aquest tipus de nau ha de ser proporcionalment augmentada per mantenir una estabilitat transversal suficient.

## Utilitat

La tecnologia SWATH s'aplica actualment en vaixells tripulats estacionaris, en navilis de recerca científica i més ocasionalment en serveis de ferri.
En l'actualitat (desembre de 2008) un sol paquebot SWATH ha estat construït a l' Radisson Diamond recentment rebatejat Àsia Star .

## Galeria

* Vaixell d'investigació SWATH Planet amb una eslora de 73 m
* Sea Fighter (FSF 1) vaixell SWATH experimental de la marina dels Estats Units
* Vaixell pilot estacionat al port de Rotterdam

## Vegeu també

* Catamarà
* Multi-buc
* Trimarà

## Enllaços externs

* Detalls referents al SWATH Elbe Arxivat 2008-02-25 a Wayback Machine. (En anglès)
* (Jean-François Durand) Navires et marine marchande N ° 28 (En francès)
* Swath international limited. (En anglès)
# Bosc Vertical CaixaForum

El Bosc Vertical CaixaForum és un jardí vertical situat a la mitgera del Palau de la Metal·lúrgia, a l'avinguda de Francesc Ferrer i Guàrdia, 2-4 de Barcelona.

## Història i descripció

Va ser inaugurat el 13 d'abril del 2023, promogut per la Fundació La Caixa en col·laboració amb la Fira de Barcelona i l'Ajuntament de Barcelona, per a celebrar el 20è aniversari del centre cultural CaixaForum Barcelona, situat al costat.
El jardí cobreix la paret mitgera que va quedar al descobert el 2014 en ser enderrocat l'antic restaurant La Pèrgola. Té una longitud de 50 m i una alçada de 12 m, ocupant una superfície de 535 m², amb 19.000 plantes i una desena d'arbres, entre ells una olivera, un garrofer, un magraner, un salze i dos pollancres. La instal·lació vegetal està subjectada per una gran estructura autoportant d'acer galvanitzat, amb plantació sobre llana de roca. La base dels arbres són unes grans jardineres penjades en forma d'escultura que reprodueixen el subsol amb les arrels, explicant així la formació geològica dels penya-segats de Montjuïc. El sistema de reg disposa de 13 dipòsits amb 2.000 litres de capacitat cadascun, que aprofiten l'aigua de la pluja i poden cobrir un mes de reg a l'estiu i tres mesos a l'hivern.

## Referències

* ↑ «Barcelona ja té el primer bosc vertical amb arbres en suspensió». Betevé, 13-04-2023.
* 1 2 Palmer, Jordi «CaixaForum Barcelona instal·larà el primer bosc vertical amb arbres en suspensió». El Nacional, 16-05-2022.
* 1 2 «Neix al CaixaForum el primer bosc vertical de Barcelona». 3Cat, 13-04-2023.
# Catedral Santa Maria d'Aush

La catedral Santa Maria està situada a la comuna francesa d'Auch, al departament del Gers (Llenguadoc-Rosselló Migdia-Pirineus). És la catedral de l'arquebisbat d'Aush. El 1906, va quedar catalogat com a monument històric. Va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO en 1998.

## Vegeu també

* Arquebisbat d'Aush
* Llista de monuments del districte d'Aush

## Enllaços externs

* Referència n. PA00094702, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
* La catedral a la oficina de turisme d'Auch

## Referències

* ↑ Referència n. PA00094702, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
# Tuğba Taşçı

Tuğba Taşçı (Fatih, Istanbul, 19 d'agost de 1984) és una jugadora de bàsquet turca. Va jugar pel Beşiktaş i pel Galatasaray, ambdós equips d'Istanbul. Està casada amb Jordan Theodore, jugador de bàsquet estatunidenc.

## Referències

* ↑ https://www.eurohoops.net/tr/euroleague-tr/644258/theodore-daha-hic-bu-kadar-asik-olmamistim/
* ↑ https://www.takvim.com.tr/spor/2018/11/05/tugba-tasci-kimdir-kac-yasinda-jordan-theodoredan-galatasaray-aciklamasi

## Enllaços externs

* Tuğba Taşçı a FIBA
# Yo la vi primero

Yo la vi primero és una pel·lícula espanyola en clau de comèdia dirigida el 1974 dirigida per Fernando Fernán Gómez (en la qual també hi surt com a actor) i protagonitzada per Manuel Summers, qui també és coautor del guió. És considerada una comèdia agredolça original però amb un guió desestructurat influït per Del rosa al amarillo.

## Sinopsi

Un nen de 10 anys, Ricardo, enamorat de la seva veïna Paloma, té un accident i roman 25 anys en coma. Quan es desperta encara té la mentalitat d'un nen de 10 anys, i veu com el seu amor està casada amb un individu insuportable.

## Repartiment

* Manuel Summers - Ricardo
* María del Puy - Paloma
* Fernando Rubio - Vicente
* León Klimovsky - Faustino
* Fernando Fernán Gómez - Doctor
* Irene Gutiérrez Caba - Ricarda

## Premis

Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics
| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1974 | Millor actriu secundària | Irene Gutiérrez Caba | Guanyadora |

## Referències

* ↑ 'Yo la vi primero', una gran niñada, El País, 20 de maig de 1982
* ↑ Yo la vi primero a fotogramas.es
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1974». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Jaume Planas i Simó

Jaume Planas i Simó (Barcelona, 5 de juny de 1889 - Barcelona, 4 de maig de 1974) fou director, tenor i compositor.

## Biografia

Fou un músic polifacètic que començà actuant en cafès i el 1923 interpretà La traviata al Liceu, es passà al gènere de l'opereta i va escriure música per al cinema, com la sardana Terra catalana de la pel·lícula Mercedes (1932).
El 1928 actuà a l'Havana amb la companyia d'Esperanza Iris. A través de la seva activitat com a director d'orquestrines, fou un dels introductors del jazz a Catalunya amb les cèlebres sessions a la Granja Royal de l'orquestra de Jaume Planas y sus Discos Vivientes amb la que participà en 1932 en la primera comèdia del cine sonor espanyol, el musical Mercedes de Josep Maria Castellví i Marimon, protagonitzada per Josep Santpere i Pei. Més tard esdevingué funcionari de l'Ajuntament de Barcelona i contrabaix de l'Orquestra del Liceu.
Es va casar amb la italiana Guillermina Corio.

## Referències

* 1 2 «Necrològica de Jaume Planas». La Vanguardia, 05-05-1974, pàg. 36.
* ↑ Romaguera i Ramió, Joaquim. El jazz y sus espejos (en castellà). vol.1. Ediciones de la Torre, 2002, p. 71. ISBN 9788479603083.

## Bibliografia

* Tom X, pag. 136 d'Història de la Música Catalana, Valenciana i Balear. Xosé Aviñoa. Edicions 62
# Cal·lítrique

La cal·lítrique (Callitriche), també anomenat estel d'aigua, és un gènere de plantes herbàcies perennes de la família de les plantaginàcies. Són plantes pròpies de les aigües dolces estancades o de corrent molt lent que tradicionalment s'havien inclòs dins d'una família monotípica pròpia, les cal·litricàcies o Callitrichaceae. Avui en dia encara es pot trobar així en algunes de les obres de referència del nostre país
Tanmateix, d'acord amb el sistema de classificació APG II, basat en anàlisis moleculars i genètics, aquest gènere està emparentat amb els altres representants de la família Plantaginaceae, encara que a primer cop d'ull no s'hi assembli gaire.

## Taxonomia

És un gènere de determinació complexa que als PPCC té entre 7 o 8 espècies segons diferents criteris</ref name=fib></ref>.
* Callitriche fassetti
* Callitriche hermaphroditica,
** Sinònim Callitriche autumnalis
* Callitriche heterophylla,
** Sinònim Callitriche anceps, Callitriche bollanderi
* Callitriche intermedia,
* Callitriche longipedunculata,
* Callitriche marginata,
** Sinònim Callitriche sepulta
* Callitriche palustris,
** Sinònim Callitriche verna
* Callitriche pedunculosa,
** Sinònim Callitriche nuttallii
* Callitriche peploides,
* Callitriche stagnalis,
* Callitriche terrestris,
** Sinònim Callitriche austinii, Callitriche deflexa
* Callitriche trochlearis,

## Referències

* ↑ «estel d'aigua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ Thomé, Otto Wilhelm. Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (pdf) (en alemany), 1885 [Consulta: 30 abril 2015]. Arxivat 2015-05-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Cal·lítrique». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.II, pàg.587. ISBN 84-7226-620-6 (Vol. II). </ref name=fib><ref>«CALLITRICHACEAE» (en castellà). Flora Ibérica. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Callitriche palustris» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Flora Catalana
# Cal·lítrique

La cal·lítrique (Callitriche), també anomenat estel d'aigua, és un gènere de plantes herbàcies perennes de la família de les plantaginàcies. Són plantes pròpies de les aigües dolces estancades o de corrent molt lent que tradicionalment s'havien inclòs dins d'una família monotípica pròpia, les cal·litricàcies o Callitrichaceae. Avui en dia encara es pot trobar així en algunes de les obres de referència del nostre país
Tanmateix, d'acord amb el sistema de classificació APG II, basat en anàlisis moleculars i genètics, aquest gènere està emparentat amb els altres representants de la família Plantaginaceae, encara que a primer cop d'ull no s'hi assembli gaire.

## Taxonomia

És un gènere de determinació complexa que als PPCC té entre 7 o 8 espècies segons diferents criteris</ref name=fib></ref>.
* Callitriche fassetti
* Callitriche hermaphroditica,
** Sinònim Callitriche autumnalis
* Callitriche heterophylla,
** Sinònim Callitriche anceps, Callitriche bollanderi
* Callitriche intermedia,
* Callitriche longipedunculata,
* Callitriche marginata,
** Sinònim Callitriche sepulta
* Callitriche palustris,
** Sinònim Callitriche verna
* Callitriche pedunculosa,
** Sinònim Callitriche nuttallii
* Callitriche peploides,
* Callitriche stagnalis,
* Callitriche terrestris,
** Sinònim Callitriche austinii, Callitriche deflexa
* Callitriche trochlearis,

## Referències

* ↑ «estel d'aigua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ Thomé, Otto Wilhelm. Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (pdf) (en alemany), 1885 [Consulta: 30 abril 2015]. Arxivat 2015-05-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Cal·lítrique». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.II, pàg.587. ISBN 84-7226-620-6 (Vol. II).
* ↑ «CALLITRICHACEAE» (en castellà). Flora Ibérica. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Callitriche palustris» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Flora Catalana
# Cal·lítrique

La cal·lítrique (Callitriche), també anomenat estel d'aigua, és un gènere de plantes herbàcies perennes de la família de les plantaginàcies. Són plantes pròpies de les aigües dolces estancades o de corrent molt lent que tradicionalment s'havien inclòs dins d'una família monotípica pròpia, les cal·litricàcies o Callitrichaceae. Avui en dia encara es pot trobar així en algunes de les obres de referència del nostre país
Tanmateix, d'acord amb el sistema de classificació APG II, basat en anàlisis moleculars i genètics, aquest gènere està emparentat amb els altres representants de la família Plantaginaceae, encara que a primer cop d'ull no s'hi assembli gaire.

## Taxonomia

És un gènere de determinació complexa que als PPCC té entre 7 o 8 espècies segons diferents criteris.
* Callitriche fassetti
* Callitriche hermaphroditica,
** Sinònim Callitriche autumnalis
* Callitriche heterophylla,
** Sinònim Callitriche anceps, Callitriche bollanderi
* Callitriche intermedia,
* Callitriche longipedunculata,
* Callitriche marginata,
** Sinònim Callitriche sepulta
* Callitriche palustris,
** Sinònim Callitriche verna
* Callitriche pedunculosa,
** Sinònim Callitriche nuttallii
* Callitriche peploides,
* Callitriche stagnalis,
* Callitriche terrestris,
** Sinònim Callitriche austinii, Callitriche deflexa
* Callitriche trochlearis,

## Referències

* ↑ «estel d'aigua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ Thomé, Otto Wilhelm. Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (pdf) (en alemany), 1885 [Consulta: 30 abril 2015]. Arxivat 2015-05-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Cal·lítrique». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.II, pàg.587. ISBN 84-7226-620-6 (Vol. II).
* 1 2 «CALLITRICHACEAE» (en castellà). Flora Ibérica. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Callitriche palustris» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Flora Catalana
# Cal·lítrique

La cal·lítrique (Callitriche), també anomenat estel d'aigua, és un gènere de plantes herbàcies perennes de la família de les plantaginàcies. Són plantes pròpies de les aigües dolces estancades o de corrent molt lent que tradicionalment s'havien inclòs dins d'una família monotípica pròpia, les cal·litricàcies o Callitrichaceae. Avui en dia encara es pot trobar així en algunes de les obres de referència del nostre país
Tanmateix, d'acord amb el sistema de classificació APG II, basat en anàlisis moleculars i genètics, aquest gènere està emparentat amb els altres representants de la família Plantaginaceae, encara que a primer cop d'ull no s'hi assembli gaire.

## Taxonomia

És un gènere de determinació complexa que als PPCC té entre 7 o 8 espècies segons diferents criteris. Aquesta és la llista que Flora Ibérica proposa de les espècies citades a la península Ibèrica, amb indicacions de quines d'elles estan als PPCC:
* C. brutia Petagna: PPCC
* C. cribrosa Schotsman
* C. deflexa A. Braun ex Hegelm.
* C. hamulata Kütz. ex W.D.J. Koch: PPCC
* C. lenisulca Clavaud: PPCC
* C. lusitanica Schotsman
* C. obtusangula Le Gall: PPCC
* C. palustris L.: PPCC
* C. platycarpa Kütz.: PPCC
* C. regis-jubae Schotsman
* C. stagnalis Scop.: PPCC
* C. truncata Guss.
* C. truncata subsp. occidentalis (Rouy) Schotsman: PPCC
Altres espècies conegudes de Callitriche
* Callitriche fassetti
* Callitriche hermaphroditica,
** Sinònim Callitriche autumnalis
* Callitriche heterophylla,
** Sinònim Callitriche anceps, Callitriche bollanderi
* Callitriche intermedia,
* Callitriche longipedunculata,
* Callitriche marginata,
** Sinònim Callitriche sepulta
* Callitriche palustris,
** Sinònim Callitriche verna
* Callitriche pedunculosa,
** Sinònim Callitriche nuttallii
* Callitriche peploides,
* Callitriche stagnalis,
* Callitriche terrestris,
** Sinònim Callitriche austinii, Callitriche deflexa
* Callitriche trochlearis,

## Referències

* ↑ «estel d'aigua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ Thomé, Otto Wilhelm. Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (pdf) (en alemany), 1885 [Consulta: 30 abril 2015]. Arxivat 2015-05-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Cal·lítrique». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.II, pàg.587. ISBN 84-7226-620-6 (Vol. II).
* 1 2 «CALLITRICHACEAE» (en castellà). Flora Ibérica. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Callitriche palustris» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Flora Catalana
# Cal·lítrique

La cal·lítrique (Callitriche), també anomenat estel d'aigua, és un gènere de plantes herbàcies perennes de la família de les plantaginàcies. Són plantes pròpies de les aigües dolces estancades o de corrent molt lent que tradicionalment s'havien inclòs dins d'una família monotípica pròpia, les cal·litricàcies o Callitrichaceae. Avui en dia encara es pot trobar així en algunes de les obres de referència del nostre país
Tanmateix, d'acord amb el sistema de classificació APG II, basat en anàlisis moleculars i genètics, aquest gènere està emparentat amb els altres representants de la família Plantaginaceae, encara que a primer cop d'ull no s'hi assembli gaire.

## Taxonomia

És un gènere de determinació complexa que als PPCC té entre 7 o 8 espècies segons diferents criteris. Aquesta és la llista que Flora Ibérica proposa de les espècies citades a la península Ibèrica, amb indicacions de quines d'elles estan als PPCC:
* C. brutia Petagna: PPCC
* C. cribrosa Schotsman
* C. deflexa A. Braun ex Hegelm.
* C. hamulata Kütz. ex W.D.J. Koch: PPCC
* C. lenisulca Clavaud: PPCC
* C. lusitanica Schotsman
* C. obtusangula Le Gall: PPCC
* C. palustris L.: PPCC
* C. platycarpa Kütz.: PPCC
* C. regis-jubae Schotsman
* C. stagnalis Scop.: PPCC
* C. truncata Guss.
* C. truncata subsp. occidentalis (Rouy) Schotsman: PPCC
Altres espècies conegudes de Callitriche:
* Callitriche fassetti
* Callitriche hermaphroditica,
** Sinònim Callitriche autumnalis
* Callitriche heterophylla,
** Sinònim Callitriche anceps, Callitriche bollanderi
* Callitriche intermedia,
* Callitriche longipedunculata,
* Callitriche marginata,
** Sinònim Callitriche sepulta
* Callitriche pedunculosa,
** Sinònim Callitriche nuttallii
* Callitriche peploides,
* Callitriche terrestris,
** Sinònim Callitriche austinii, Callitriche deflexa
* Callitriche trochlearis,

## Referències

* ↑ «estel d'aigua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ Thomé, Otto Wilhelm. Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (pdf) (en alemany), 1885 [Consulta: 30 abril 2015]. Arxivat 2015-05-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Cal·lítrique». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.II, pàg.587. ISBN 84-7226-620-6 (Vol. II).
* 1 2 «CALLITRICHACEAE» (en castellà). Flora Ibérica. [Consulta: 19 març 2025].