OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rocky River

Rocky River és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 20.735 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rocky River tenia 20.735 habitants, 9.709 habitatges, i 5.437 famílies. La densitat de població era de 1.685,4 habitants/km².
Dels 9.709 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 44% no eren unitats familiars. En el 40,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 24,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.636 $ i la renda mediana per família de 72.361 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.727 $ mentre que les dones 32.145 $. La renda per capita de la població era de 34.663 $. Aproximadament l'1,5% de les famílies i el 2,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rocky River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rocky River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Inese Šlesere

Inese Šlesere (Riga, 2 d'agost de 1972)) és una exmodel i política letona. Fou finalista del concurs de bellesa Mrs. World de 1999, i concursà al Miss Món de 1991.
Fou membre del Saeima entre 2002 i 2011. Està casada amb el polític i home de negocis Ainārs Šlesers, diversos cops Ministre de Letònia, i hi té cinc fills. Des de 2010, és la principal organitzadora de la trobada anual Esmorzar de Creients de Letònia.

## Referències

* ↑ «Latvijas Pirmās partijas un partijas "Latvijas Ceļš" vēlēšanu apvienība». cvk.lv. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 11 novembre 2010].
* ↑ «In the international arena». Lattelecom's Apollo, 19-03-2007. [Consulta: 11 novembre 2010]. «And the first representative of independent Latvia that participated in the global Miss World beauty contest, was Miss Latvia 91, Inese Šlesere.»
# Judith Uwizeye

Judith Uwizeye (Ruanda, 20 d'agost de 1979) és una advocada, acadèmica i política ruandesa, que serveix com a ministre de l'oficina del President de Ruanda des del 31 d'agost de 2017. De juliol de 2014 fins a agost de 2017 fou ministre de la funció pública i treball en el govern de Ruanda.
Va obtenir el grau de Bachelor of Laws a la Universitat Nacional de Ruanda en 2006. Aleshores va marxar a la Universitat de Groningen als Països Baixos on es va graduar amb un màster en dret econòmic i empresarial internacional. En 2006 començà a ensenyar a la facultat de dret a la Universitat Nacional de Ruanda a Huye. Des de llavors, la institució es va unir amb altres institucions públiques d'educació superior per convertir-se en Universitat de Ruanda. En el moment del seu nomenament ministerial el 2014, havia ascendit al rang de professor associat en dret econòmic i empresarial internacional.

## Personal

Judith Uwizeye està casada amb Manase Ntihinyurwa, un funcionari duaner de la Rwanda Revenue Authority, i són els pares de dos fills.

## Vegeu també

* Parlament de Ruanda
* Rosemary Mbabazi

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Umutesi, Doreen. «Meet the new female faces in cabinet». New Times (Rwanda), 31-07-2014. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ Kimenyi, Felly. «Rwanda gets new Cabinet, who is in?». The New Times (Ruanda), 31-08-2017. [Consulta: 1r setembre 2017].
* 1 2 3 Jean Baptiste Micomyiza. «CASS staff Member becomes Minister in the New Cabinet». Kigali: University of Rwanda, College of Arts and Social Sciences (CASS), 24-07-2014. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2017. [Consulta: 31 agost 2017].
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 2016 - Pistola d'aire 10 metres masculina

La competició de Pistola d'aire 10 metres masculina als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 es va celebrar el 6 d'agost al Centre Nacional de Tir.

## Resultat
### Final

| Pos. | Atleta | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Final | Notes |
| 1 | Hoàng Xuân Vinh Vietnam | 10.4 | 10.4 | 10.7 | 10 | 9.8 | 10.6 | 10.1 | 9.8 | 10.1 | 10.3 | 10.6 | 10.3 | 10.4 | 10 | 9.2 | 10.8 | 9.8 | 9.3 | 9.2 | 10.7 | 202.5 | RO |
| 2 | Felipe Almeida Wu Brasil | 10.5 | 10.3 | 10.4 | 10.5 | 10.7 | 10.1 | 9.9 | 9.4 | 9.5 | 10.2 | 10.4 | 9.3 | 10.4 | 9.6 | 10.1 | 10.7 | 10.0 | 9.8 | 10.2 | 10.1 | 202.1 | |
| 3 | Pang Wei R.P. de la Xina | 8.6 | 10.1 | 10.7 | 9.4 | 10.2 | 10.5 | 10.3 | 9.9 | 10.5 | 9.8 | 10.3 | 10.6 | 8.7 | 10.4 | 9.8 | 9.8 | 10.6 | 10.2 | N/D | N/D | 180.4 | |
| 4 | Juraj Tužinský Eslovàquia | 10.6 | 10.2 | 10.3 | 10.5 | 10.1 | 9.7 | 10.5 | 9.9 | 10.2 | 9 | 9.9 | 10.2 | 9.4 | 9.9 | 9.1 | 9.9 | N/D | N/D | N/D | N/D | 159.4 | |
| 5 | Jin Jong-oh Corea del Sud | 10.2 | 10.5 | 9.8 | 9.7 | 9.9 | 9.8 | 9.9 | 10.5 | 9.5 | 10.4 | 9.9 | 10 | 10.6 | 9.1 | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | 139.8 | |
| 6 | Giuseppe Giordano Itàlia | 9.5 | 10.1 | 9.7 | 10.8 | 10.5 | 10.4 | 10.4 | 10.3 | 8.7 | 9.2 | 9.4 | 9.4 | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | 118.4 | |
| 7 | Vladimir Gontcharov Rússia | 10.2 | 9.7 | 10.5 | 10.1 | 9.1 | 9.8 | 9.9 | 9.7 | 10.7 | 9.2 | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | 98.9 | |
| 8 | Jitu Rai Índia | 9.5 | 9.8 | 9.6 | 9.7 | 10.1 | 10.2 | 9.7 | 10.1 | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | N/D | 78.7 | |
# Manuel Olivencia Ruiz

Manuel Olivencia Ruiz (Ronda, 25 de juliol de 1929 - Sevilla, 1 de gener de 2018) fou un advocat i professor universitari espanyol.

## Biografia

Doctor en dret a la Universitat de Bolonya el 1953, fou catedràtic de dret mercantil a la Universitat de Sevilla (on fou professor de Felipe González Márquez), ambaixador extraordinari d'Espanya i delegat en la Comissió de les Nacions Unides per al dret mercantil internacional. Fou sotsecretari d'educació en el primer govern de la transició espanyola. Fou comissari general de l'Exposició Universal de Sevilla 1992 del 1984 al 1991. Va dimitir poc abans que comencés per pressions dels seus superiors.
El 1990 va rebre la Creu de Sant Jordi per la seva contribució a la col·laboració entre Sevilla i Barcelona en el marc dels esdeveniments de 1992. Posteriorment ha estat conseller del Banco Central Hispano El 2005 va ingressar a la Reial Acadèmia de Jurisprudència i Legislació. La seva filla està casada amb el polític del PP Javier Arenas. Ha rebut, entre d'altres, les grans creus de l'Orde d'Alfons X el Savi i l'Orde d'Isabel la Catòlica.

## Obres

* Concepto de Derecho Mercantil. Lecciones de Derecho Mercantil
* El Derecho Mercantil de la Codificación
* El Derecho Mercantil y Derecho de la Empresa.
* El Derecho Mercantil. Origen y Evolución Histórica.

## Referències

* ↑ Protagonistas a terra.es
* ↑ «Homenaje al maestro de los abogados y economistas sevillanos.» Diario de Jerez.

## Enllaços externs

* «Obra de Manuel Olivencia Ruiz» a Dialnet.
* Manuel Olivencia Arxivat 2012-04-24 a Wayback Machine. a Sevillanos Ilustres
# Núria Riera Martos

Núria Riera Martos (Palma, 1968) és una advocada i política mallorquina del PP balear, té 3 fills: Alberto Matas, Pau Matas i Lucía Matas. ha estat consellera d'educació i cultura del Govern de les Illes Balears i portaveu del govern.

## Biografia

És llicenciada en Dret i funcionària de carrera de l'administració local. Va ser secretària municipal de l'Ajuntament de Montuïri i cap de servei de Funció Pública de la Comunitat Autònoma. Està casada amb Biel Matas, ex-alcalde de Montuïri.
Persona de confiança del president José Ramón Bauzà Díaz, fou la número 4 de les llistes del PP al Parlament a les eleccions de 2011. Des de la seva arribada al govern, n'ha estat la portaveu. El maig del 2013 fou nomenada consellera d'administracions públiques i, el setembre del 2014, consellera d'educació i cultura, després del cessament de Joana Maria Camps Bosch.
Des del 18 juny de 2015 és diputada del Parlament de les Illes Balears pel Partit Popular. Al 2011 ja hi entrà però només hi està 16 dies, ja que fou nomenada directora general de Funció Pública. A la novena legislatura de les Illes Balears (2015-2019), a mitjan legislatura, concretament el 14 de febrer de 2017 fou candidata alternativa a Presidenta del Parlament de les Illes Balears obtingué 20 vots en front als 34 de Balti Picornell. Fou membre de la Comissió d'Economia, la de Cultura, Educació i Esports; la d'Hisenda i Pressuposts; i la d'assumptes institucionals i generals, a més de diferents ponències. A la desena legislatura de les Illes Balears (2019-2023) és membre de la comissió d'Educació, Universitat i Recerca; de control sobre la Radiotelevisió Illes Balears; la d'assumptes institucionals i generals i és portaveu suplent del grup parlamentari popular.

## Referències

* 1 2 3 «Núria Riera, la dona forta del president». Arxivat de l'original el 2014-11-10. [Consulta: 26 setembre 2014].
* ↑ Maria Núria Riera: La más diplomática para apagar el fuego Diario de Mallorca, 27 de setembre de 2014
* ↑ «Cau Joana Maria Camps - dBalears». [Consulta: 26 setembre 2014].
* ↑ «Destituïda la consellera d'Educació balear després del revés judicial al decret de trilingüisme». 324.cat. [Consulta: 27 setembre 2014].
* ↑ Diari de sessions Núm. 66 IX legislatura Elecció del president del Parlament de les Illes Balears PDF
* ↑ Càrrecs parlamentaris
# Pilar Aresti Victoria de Lecea

Pilar Aresti Victoria de Lecea (Bilbao, ?) és una política i empresària basca. És filla de José Aresti, comte d'Aresti, i de Pilar Victoria de Lecea, i està casada amb Ramón de Icaza Zabálburu, un dels principals accionistes del BBVA. El seu cosí, Enrique Aresti, fou assassinat per ETA el 1980.
Militant d'UCD, fou diputada a la Diputació Foral de Biscaia el 1979-1983, apoderada de les Juntes Generals de Biscaia el 1979-1983 i més tard amb el Partit Popular el 1995-1999, i presidenta del Comitè d'Amics del Museu Guggenheim (Bilbao). Durant uns anys fou vocal del comitè regional dels Liberals Bascos afins a Joaquín Garrigues Walker. Fou escollida també senadora per Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 2000. El 24 de juliol de 2000 va patir un atemptat d'ETA al seu domicili del barri de Neguri, del que en va sortir il·lesa. El 2005 fou nomenada vocal del Consell Assessor de l'Observatori Regional de la Violència de Gènere de Madrid.

## Referències

* ↑ La dignidad frente al terror, El País, 30-7-2000
# Passeig Pere III (Manresa)

El Passeig de Pere III és el principal bulevard del municipi de Manresa (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Té una longitud total de 1.070 metres que s'estenen des de la plaça de Sant Domènec fins a la carretera de Vic. Al llarg del traçat s'hi poden distingir tres seccions diferents. Juntament amb el carrer d'Àngel Guimerà, conforma el nucli comercial principal de la ciutat.
Va ser construït durant el segle xix, coincidint amb la primera gran expansió de la ciutat fora del recinte de muralles del segle xiv. El primer tram, que comprèn l'espai entre las actuals places de Sant Domènec i de Crist Rei, va ser inaugurat el 1891. A partir d'aquest moment, els voltants del passeig es van convertir en l'espai predilecte per a les noves residències de la burgesia industrial manresana. Moltes de les famílies industrials de la ciutat i la rodalia van finançar la construcció dels edificis modernistes i noucentistes que es poden trobar passejant per aquesta zona. Alguns exemples en són el Casino, la casa Gabernet Espanyol, la casa Lluvià o el Casal Regionalista.
El nom de passeig de Pere III va ser adoptat el 1928, en honor a aquest sobirà, Pere el Cerimoniós. Un any més tard, es va inaugurar l'últim tram del bulevard, que uneix la plaça d'Espanya amb la de Bonavista.

## Descripció

És un passeig amb una llargària de 1.070 metres, amb dos trams rectilinis al començament i al final del seu curs unit per una corba que s'enfila suaument pel replà nord-oest de Puigterra. És un carrer ample, arbrat amb plàtans i amb algun petit parterre de verdor. En el seu recorregut hi ha tres petits jardins en sengles places intermèdies, amb jocs infantils i brolladors discrets que contribueixen a fer-lo més bonic.
Té casals modernistes o de factura mixta amb reminiscències gòtiques. Romàniques o renaixentistes, principalment a la part inferior, i a la part superior abunden els edificis de construcció molt més moderna.

## Història

* 1879.- s'assenten les bases d'acord on es fixà que l'amplada del passeig seria de 120 pams i que s'indemnitzaria als propietaris amb 2500 pessetes.
* 1882.- es signaren les bases definitives per la construcció damunt l'antic Torrent dels Predicadors que fou cobert i transformat en claveguera.
* 1891.- s'inaugura el primer tram del passeig la vigília de Sant Pere.
* 1929.- es fa la prolongació del passeig fins a la Bonavista.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Passeig Pere III». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ Morros, Jordi «El torrent dels Predicadors, el secret íntim del passeig Pere III de Manresa». Regió 7.
# Cafè de l'Òpera

El Cafè de l'Òpera és un edifici noucentista de la ciutat de Barcelona protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.
L'establiment és davant del Teatre del Liceu, a la part dreta de l'edifici, i n'ocupa la planta baixa i una part de l'entresol. L'edifici va ser projectat pel mestre d'obres Ramon Ribera i Rodríguez, entre el 1882 i el 1883, amb la façana a la Rambla i cantonada al carrer Aroles.
L'obertura està formada per dos muntants laterals que emmarquen una estructura de fusta amb una porta centrada d'accés a l'interior del local. Els muntants laterals incorporen un sòcol de marbre i un emmarcament superior de fusta decorat amb motius de talla de temàtica vegetal que recorden el modernisme. Una segona estructura de fusta se situa formant una llinda que sobresurt de l'anterior i que conté un tendal modern amb el nom de l'establiment. A les baranes de ferro dels balcons del pis superior, es conserven dos cartells que anuncien també l'establiment.
Pel que fa a l'interior, el local es distribueix en una primera sala més estreta, amb taules a banda i banda i la barra cantonera al final; un segon espai de saló s'obre més ampli amb dues columnes de ferro fos amb capitells allargats per sostenir els embigats de fusta amb la mateixa decoració. A les parets, plafons sobre tela es combinen amb miralls gravats a l'àcid emmarcats per motllures de guix pintades amb els mateixos colors verd fosc i os que trobem també al sostre. Els plafons representen figures femenines que porten cistells i flors a les mans i, als miralls, figures femenines que, per la seva indumentària, podrien ser personatges d'òperes. A l'espai del saló gran es conserven restaurades taules de fusta i cadires Thonet de diferents èpoques. Del mobiliari també destaca el boteller de fusta amb un mirall central amb una lires i l'escut de la ciutat gravat a l'àcid.

## Història

El local va inaugurar-lo com a Cafè de l'Òpera, el 1929, Antoni Dòria, i continua regentat per la mateixa família. Anteriorment hi havia hagut una xocolateria i restaurant anomenada La Mallorquina, propietat del gallec Manuel Docampo, que va encarregar la decoració de l'interior a Amigó entre el 1880 i el 1889. Encara abans, a la dècada de 1860, hi havia la Confiteria La Pampa. Sembla que una part de la decoració dels plafons podria ser també de l'època de la Confiteria. El 1992 es van obrir dos salons al pis superior seguint la mateixa decoració.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cafè de l'Òpera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2017].
# Odette Giuffrida

Odette Giuffrida (Roma, 12 d'octubre de 1994) és una judoka italiana, que competeix en la categoria de pes semi lleuger (actualment -52Kg). Ha participa en 3 Olimpíades, guanyant 2 medalles. A més, ha guanyat 2 medalles (1 d'or) en els Campionats del Món i 3 medalles (1 d'or) en els Campionats d'Europa.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2016 | Rio de Janeiro | 2 | -52 Kg |
| 2020 | Tòquio | 3 | -52 Kg |
| 2020 | Tòquio | 1a ronda | Equips mixt |
| 2024 | París | 5a posició | -52 Kg |
| 2024 | París | 5a posició | Equips mixt |
| Campionat del Món ||||
| 2013 | Rio de Janeiro | 1/8 final | -52 Kg |
| 2014 | Txeliàbinsk | 1/8 final | -52 Kg |
| 2015 | Astanà | 5a posició | -52 Kg |
| 2017 | Budapest | 1/8 final | -52 Kg |
| 2018 | Bakú | 2a ronda | -52 Kg |
| 2019 | Tòquio | 1/8 final | -52 Kg |
| 2022 | Taixkent | 1/8 final | -52 Kg |
| 2023 | Doha | 3 | -52 Kg |
| 2024 | Abu Dhabi | 1 | -52 Kg |
| Campionat d'Europa ||||
| 2013 | Budapest | 5a posició | -52 Kg |
| 2014 | Montpeller | 1a ronda | -52 Kg |
| 2015 | Bakú | 5a posició | -52 Kg |
| 2016 | Kazan | 2a ronda | -52 Kg |
| 2017 | Varsòvia | 5a posició | -52 Kg |
| 2019 | Minsk | 5a posició | -52 Kg |
| 2020 | Praga | 1 | -52 Kg |
| 2021 | Lisboa | 2 | -52 Kg |
| 2022 | Sofia | 7a posició | -52 Kg |
| 2023 | Montpeller | 5a posició | -52 Kg |
| 2024 | Zagreb | 2 | -52 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 19 març 2025].
* ↑ «Resultats oficials» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 8 juliol 2024].
# Portada/efemèride abril 2

« 1 d'abril · 2 d'abril · 3 d'abril »
# Roger Español i Tor

Roger Español i Tor (Tarragona, 2 de març de 1974) és un músic i saxofonista català que forma part de la banda The Harlock i Soweto. Va perdre un ull per bala de goma el Primer d'Octubre.
Una pilota de goma de la policia li va llevar un ull el 1r d'octubre de 2017, durant el Referèndum sobre la independència de Catalunya, quan estava a prop de l'Institut Ramon Llull de Barcelona. Va interposar una demanda contra els responsables de l'operatiu. Un mes després dels fets, depenia de la medicació per a no sentir dolor ni patir mareigs.
Posteriorment, ha participat en diverses manifestacions, com ara la de Som Escola. Va rebre la Creu de Sant Jordi el 2018 «per la seva defensa del referèndum de l'1 d'octubre de 2017.» Tanmateix, el 9 de gener de 2024 diversos mitjans van recollir una publicació seva a Twitter en què feia saber que l'havia retornat, crític amb la llei d'amnistia i el rumb polític del govern.
En les eleccions espanyoles d'abril de 2019 es va presentar per a la demarcació de Barcelona dins de la candidatura del Front Republicà, i en les de novembre del mateix any va ser candidat al Senat per Junts per Catalunya.
El 19 de març de 2025 Roger Español fou amnistiat pel delicte d'atemptat contra l'autoritat, i, en canvi, quatre policies nacionals espanyols serien acusats d'haver provocat la pèrdua d'un ull a Roger Español l'1 d'octubre de 2017.

## Referències

* ↑ «Roger Español: «Qui més renega ara de l’1-O és l'esquerra independentista»» (en espanyol europeu). [Consulta: 23 gener 2021].
* 1 2 «Roger Español, galardonado con la Creu de Sant Jordi». Diari de Terrassa.
* ↑ Catalunya, Parlament de. «El Parlament aprova la prohibició total de l'ús de pilotes de goma a partir del 30 d'abril de 2014». [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ Oriol March Ledesma. Los entresijos del "procés". Los Libros De La Catarata, 23 març 2018, p. 104–. ISBN 978-84-9097-446-9.
* ↑ Enderrock.cat. «| Enderrock.cat». [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ «Roger Español torna a sortir al carrer». [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 30 persones i 24 entitats». Gencat, 17-07-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-18. [Consulta: 18 juliol 2018].
* ↑ «Roger Español retorna la Creu de Sant Jordi i carrega contra l'amnistia: "Deixa la violència en res"». El Nacional, 13-01-2024. [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ González, Sara «Roger Español: «El 'com pitjor, millor' és l'únic que ens queda»». Nació Digital, 04-04-2019 [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ Orriols, Núria «Roger Español serà el candidat de JxCat al Senat». Ara, 03-10-2019 [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ «Deneguen l'amnistia als policies acusats de fer perdre l'ull a Roger Español i aniran a judici». 324, 19-03-2025. [Consulta: 19 març 2025].
# Cíxids

Els cíxids (Cixiidae) són una família d'hemípters auquenorrincs distribuïts a tot el món i que comprèn més de 2.000 espècies de més de 150 gèneres. Les espècies de Cixiidae solen ser comparativament petites (mida corporal inferior a un centímetre).
Els adults s'alimenten d'herbes, arbustos i / o arbres, alguns d'ells són polífags, mentre que uns altres estan especialitzats en les seves plantes hostes (monòfags). Un parell d'espècies són cavernícoles, alimentant-se d'arrels en les coves volcàniques. Les femelles ocasionalment usen impressionants "cues de cera" produïdes per la cera que produeixen les plaques en la punta del seu abdomen.
Diverses espècies tenen importància econòmica (per exemple, Hyalesthes obsoletus, Haplaxius crudus). Són comuns els paràsits en aquests insectes, causant malalties en els palmells de coco i fullatge, vinya, remolatxa i lliris.
# Sportverein Darmstadt 1898

L’SV Darmstadt 98, nom complet Sportverein Darmstadt 1898 e.V., és un club de futbol alemany de la ciutat de Darmstadt a l'estat de Hessen. Avui dia el club té seccions d'atletisme, basquetbol, animadores esportives, senderisme, judo, i tennis taula.
El club nasqué el 22 de maig de 1898 amb el nom FC Olympia Darmstadt. El 1919 s'anomenà breument Rasen-Sportverein Olympia abans d'unir-se amb el Darmstädter Sport Club 1905 l'11 de novembre del mateix any, esdevenint Sportverein Darmstadt 98. El Darmstädter Sport Club 1905 havia estat el resultat de la unió prèvia el 1905 entre Viktoria 1900 Darmstadt i Germania 1903 Darmstadt.
L'Olympia jugà a la Westkreisliga entre 1909 i 1913. A finals dels anys 20 i durant els 30 l'SV Darmstadt participà en la Kreisliga Odenwald i en la Bezirksliga Main-Hessen. El 1933, sota la reorganització del futbol alemany realitzada pel Tercer Reich, el club no ascendí a un dels grups de Primera Divisió fins al 1941, any en què ingressà a la Gauliga Hessen-Nassau. Durant les dècades dels anys 50, 60 i 70, el club participà majoritàriament a la segona categoria del futbol alemany, arribant a guanyar la Regionalliga Süd el 1973. Disputà dues temporades a la Bundesliga (1978-79 i 1981-82). Estigué a punt d'ascendir de nou el 1988 quan perdé una promoció amb l'SV Waldhof Mannheim a la pròrroga del tercer partit. L'any 1997 el club patí problemes financers i fou descendit a la Tercera i Quarta categories. Des de la temporada 2010-11 juga a la 3. Liga. La temporada 2012-13 evità el descens per la renúncia de Kickers Offenbach.

## Palmarès

* Regionalliga Süd (II)
** 1973
* 2. Bundesliga Süd (II)
** 1978, 1981
* Regionalliga Süd (IV)
** 2011
* Hessenliga
** 1950, 1962, 1964, 1971, 1999, 2004, 2008
* Copa de Hessen
** 1966$^†$, 1999, 2001, 2006, 2007, 2008, 2013
* $^†$ Guanyat per l'equip reserva.

## Referències

* ↑ Ruhl: "Ein bitterer Tag für den OFC" (alemany) kicker.de, published: 3 Juny 2013, accés: 4 Juny 2013

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
* Perfil a abseits-soccer.com
* SV Darmstadt 98 a Weltfussball.de (alemany)