# Ingemar Johansson (boxejador)

Ingemar Johansson (Göteborg, 22 de setembre de 1932 - Kungsbacka, 30 de gener de 2009), també anomenat el Martell de Thor, va ser un campió del món de pes pesat nascut a Suècia. Entre el 1952 i el 1963 va tenir 28 combats, guanyant-ne 26 (17 per knockout). Les dues derrotes contra Floyd Patterson van ser les úniques de la seva carrera professional. Després de jubilar-se, Johansson va dividir el seu temps entre Florida i Suècia.

## Biografia
### Primers anys

La introducció de Johansson al primer nivell de l'esport va ser desfavorable. Als dinou anys va ser desqualificat per passivitat als Jocs Olímpics d'estiu d'Hèlsinki 1952 a la competició de pes pesat en una lluita contra l'eventual medallista d'or olímpic Ed Sanders. Johansson va sostenir que no estava evadint Sanders (que també va rebre un avís per passivitat), sinó que intentava cansar el seu oponent. Johansson va dir que s'havia limitat a un camp d'entrenament de 10 dies, només havia entrenat amb nouvinguts i el seu entrenador li havia dit que deixés que Sanders fos l'agressor. No obstant això, la seva medalla de plata es va retenir per un mal rendiment i se li va presentar només el 1982.
Johansson s'havia guanyat el seu lloc als Jocs Olímpics guanyant el Campionat Nacional de Suècia a principis del mateix any, 1952, després de noquejar el seu oponent a la primera ronda de la final.
Després dels Jocs Olímpics, Johansson es va aïllar durant sis mesos i va considerar deixar la boxa. No obstant això, va tornar al ring i es va convertir en professional sota la direcció de l'editor i promotor de boxa suec Edwin Ahlquist, guanyant posteriorment les seves primeres 21 baralles professionals. Va guanyar el títol professional escandinau enderrocar i superar el danès Erik Jensen (es trenca la mà dreta en el procés). Una mà trencada i un servei militar d'un any el van mantenir fora del ring fins a finals de 1954. L'agost de 1955, en la seva dotzena lluita professional, Johansson va derrotar a l'antic campió europeu de pes pesat Hein ten Hoff a la primera ronda. Va guanyar el títol de pes pesat escandinau el 1953 i, el 30 de setembre de 1956, va guanyar el Campionat d'Europa dels pes pesats anotant un KO a la 13a ronda sobre l'italià Franco Cavicchi a Milà.
Johansson va defensar amb èxit la seva corona europea contra els pesos pesats classificats Henry Cooper (nocat a la cinquena ronda el 19 de maig de 1957) i Joe Erskine, amb un nocaut técnico a la ronda 13 el 21 de febrer de 1958.

### Campió del món de pes pesat

Johansson va guanyar la seva oportunitat a la corona mundial dels pes pesats quan va derrotar al millor rival Eddie Machen a la primera ronda del seu partit d'eliminació el 14 de setembre de 1958. Davant de 53.615 aficionats a l'estadi de futbol d'Ullevi, Johansson va derrotar Machen tres vegades, i finalment el va acabar amb una pluja de cops a les 2:16 de la primera ronda. Johansson va signar llavors per lluitar contra el campió Floyd Patterson.
Johansson era una figura acolorida a la ciutat de Nova York mentre s'entrenava per a la lluita. Evitant el règim d'entrenament monàstic afavorit per Patterson i altres lluitadors, Johansson es va entrenar al complex de Catskill de Grossingers. Semblava que no entrenava especialment dur, i sovint se'l veia als llocs nocturns amb la seva atractiva xicota, Elaine Sloane, a qui va demanar a sortir mentre treballava per a Sports Illustrated.
Va entrar al ring al Yankee Stadium el 26 de juny de 1959, com un desfavorit per 5-1. Johansson va passar les dues primeres rondes de la trobada retirant-se i fent un lleuger cop esquerre al campió. A la tercera ronda, Johansson va llançar un ganxo esquerre ample que Patterson va bloquejar amb la mà dreta. Quan va allunyar la mà dreta de la seva posició protectora davant la barbeta, Johansson el va perforar amb una mà dreta curta i poderosa. Patterson va baixar, es va aixecar amb cames inestables i es va posar dempeus. Johansson va seguir el seu avantatge i va enviar a Patterson sis vegades més a la ronda abans que el combat fos aturat per l'àrbitre Ruby Goldstein. Johansson ho va celebrar amb la seva xicota i futura esposa Birgit Lundgren i l'endemà un titular d'un diari de Nova York va expressar la sorpresa de la ciutat. Es deia: Ingo - És Bingo. Quan Johansson va tornar a Suècia, va volar amb un helicòpter, va aterrar al principal estadi de futbol de Göteborg, la seva ciutat natal, i va ser aplaudit per 20.000 persones. Va aparèixer a la portada de Sports Illustrated, així com a la portada de la revista Life el 20 de juliol de 1959, al costat de Birgit.
Johansson va ser un campió extravagant, un precursor dels Swinging Sixties. Una publicació va anomenar Johansson Cary Grant de boxa i el 1960 va aparèixer a la pel·lícula All the Young Men com a mariner, al costat de les estrelles Alan Ladd i Sidney Poitier. Allà on anava, als Estats Units o a Suècia, tenia una dona preciosa al braç, amb paparazzi fent fotos.
En aquell moment, el campió de pes pesat retirat Rocky Marciano, que es va asseure al costat del ring i va presenciar com Johansson eliminava a Patterson, va considerar una possible remuntada per a un combat de campionat contra Johansson. Va entrar a un camp d'entrenament, mantenint-lo de perfil baix, però va abandonar la idea perquè no podia entrar en la condició que tenia anteriorment, sentint-se massa vell per a una lluita pel títol.

### Revenja amb Patterson
## Registre professional

26 victòries (17 nocauts), 2 derrotes :
| No. | Resultat | Registre | Oponent | Tipus | Ronda, temps | Data | Ubicació | Notes |
| 28 | Victòria | 26–2 | Brian London | PTS | 12 | 21 abril 1963 | Johanneshovs Isstadion, Estocolm, Suècia | |
| 27 | Victòria | 25–2 | Dick Richardson | KO | 8 (15), 2:13 | 17 juny 1962 | Ullevi, Gothenburg, Suècia | Va guanyar el títol europeu de pes pesat |
| 26 | Victòria | 24–2 | Wim Snoek | KO | 5 (10), 1:15 | 15 abril 1962 | Kungliga tennishallen, Estocolm, Suècia | |
| 25 | Victòria | 23–2 | Joe Bygraves | TKO | 7 (12), 2:08 | 9 febrer 1962 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 24 | Derrota | 22–2 | Floyd Patterson | KO | 6 (15), 2:45 | 13 març 1961 | Exhibition Hall, Miami Beach Florida, EEUU | Pels títols de pes pesat NBA, NYSAC, i The Ring |
| 23 | Derrota | 22–1 | Floyd Patterson | KO | 5 (15), 1:51 | 20 juny 1960 | Polo Grounds, ciutat de Nova York, Nova York, EUU | Perd els títols de pes pesat NBA, NYSAC, i The Ring |
| 22 | Victòria | 22–0 | Floyd Patterson | TKO | 3 (15), 2:03 | 26 juny 1959 | Yankee Stadium, ciutat de Nova York Nova York, EUU | Va guanyar els títols de pes pesat NBA, NYSAC, i The Ring |
| 21 | Victòria | 21–0 | Eddie Machen | KO | 1 (12), 2:16 | 14 setembre 1958 | Ullevi, Gothenburg, Suècia | |
| 20 | Victòria | 20–0 | Heinz Neuhaus | TKO | 4 (12), 2:56 | 13 juliol 1958 | Ullevi, Gothenburg, Suècia | |
| 19 | Victòria | 19–0 | Joe Erskine | TKO | 13 (15) | 21 febrer 1958 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | Conservà títol europeu de pes pesat |
| 18 | Victòria | 18–0 | Archie McBride | PTS | 10 | 13 desembre 1957 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 17 | Victòria | 17–0 | Henry Cooper | KO | 5 (15), 2:57 | 19 maig 1957 | Estadi Råsunda, Estocolm, Suècia | Conservà títol europeu de pes pesat |
| 16 | Victòria | 16–0 | Peter Bates | KO | 2 (10), 1:45 | 28 desembre 1956 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 15 | Victòria | 15–0 | Franco Cavicchi | KO | 13 (15), 1:16 | 30 setembre 1956 | PalaDozza, Bologna, Itàlia | Va guanyar el títol europeu de pes pesat |
| 14 | Victòria | 14–0 | Hans Friedrich | PTS | 10 | 15 abril 1956 | Kungliga tennishallen, Estocolm, Suècia | |
| 13 | Victòria | 13–0 | Joe Bygraves | PTS | 8 | 24 febrer 1956 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 12 | Victòria | 12–0 | Hein ten Hoff | KO | 1 (8), 1:00 | 28 agost 1955 | Ullevi, Gothenburg, Suècia | |
| 11 | Victòria | 11–0 | Günter Nurnberg | KO | 7 (8) | 12 juny 1955 | Westfalenhalle, Dortmund, Alemanya | |
| 10 | Victòria | 10–0 | Uber Bacilieri | UD | 8 | 3 abril 1955 | Kungliga tennishallen, Estocolm, Suècia | |
| 9 | Victòria | 9–0 | Aldo Pellegrini | DQ | 5 (8) | 4 març 1955 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | Pellegrini va ser desqualificat per repetits cops baixos |
| 8 | Victòria | 8–0 | Kurt Schiegl | TKO | 5 (8), 2:28 | 13 febrer 1955 | Kungliga tennishallen, Estocolm, Suècia | |
| 7 | Victòria | 7–0 | Ansell Adams | PTS | 8 | 6 gener 1955 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 6 | Victòria | 6–0 | Werner Wiegand | TKO | 5 (8), 2:45 | 5 novembre 1954 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 5 | Victòria | 5–0 | Raymond Degl'lnnocenti | KO | 2 (6) | 3 desembre 1953 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 4 | Victòria | 4–0 | Erik Jensen | PTS | 6 | 12 març 1953 | K.B. Hallen, Copenhaguen, Dinamarca | Va guanyar el títol escandinau vacant de pes pesat |
| 3 | Victòria | 3–0 | Lloyd Barnett | PTS | 8 | 6 març 1953 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 2 | Victòria | 2–0 | Emile Bentz | KO | 2 (6), 0:32 | 6 febrer 1953 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |
| 1 | Victòria | 1–0 | Robert Masson | KO | 4 (8), 1:30 | 5 desembre 1952 | Exhibition i Congress Centre, Gothenburg, Suècia | |

## Referències

* ↑ «Ingemar Johansson | Swedish boxer» (en anglès). [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ «• Ingemar Johansson boxer •». [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ «Ingemar Johansson Boxer Stats» (en anglès). [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ «Biografia de Floyd Patterson». [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «Obituari». The Times. Arxivat de l'original el 24 maig 2010 [Consulta: 24 juny 2015].
* 1 2 Sveriges Radio. «Ingemar Johansson – "The Champ"». [Consulta: 24 juny 2015].
* 1 2
* ↑ «OBITUARY: Johansson confounded skeptics against Patterson». Reuters, 31-01-2009 [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Boxing News». The Sweet Science. Arxivat de l'original el 27 febrer 2012. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «BoxRec: Ingemar Johansson». [Consulta: 6 setembre 2021].