OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bornito de Sousa

Bornito de Sousa Baltazar Diogo, més conegut com a Bornito de Sousa, (Quéssua, Malange, 23 de juliol de 1953) és un docent universitari i polític angolès, Ministre d'Administració del Territori d'Angola, des del 2 de febrer de 2010. Ha estat designat candidat a vicepresident d'Angola pel MPLA a les eleccions legislatives d'Angola de 2017. Després de la victòria del MPLA fou nomenat vicepresident.

## Biografia

Bornito de Sousa va néixer a Quéssua, a la província de Malanje, a Angola, el 23 de juliol de 1953. És fill de Job Baltazar Diogo i Catarina Manuel Simão Bento i està casat amb Maria José Rodrigues Ferreira Diogo, amb la que té 2 filles i 1 fill (José Filipe).
Estudià al Liceu Salvador Correia i, posteriorment, ingressà a la Universitat Agostinho Neto, on es va llicenciar en Dret. Parla anglès, francès i castellà i té coneixements bàsics de kimbundu. Actualment resideix a Maianga, a la província de Luanda.
Ha estat diputat a l'Assemblea Nacional, president del Grup Parlamentari del MPLA); President de la Comissió de Relacions Exteriors de l'Assemblea Nacional; President de la Comissió d'Afers Jurídics, Regiment i Mandats de l'Assemblea Nacional; President de la Comissió Constitucional de l'Assemblea Nacional; Vicepresident de l'Assemblea Parlamentària Paritària ACP – UE i 1r Secretari de les Joventuts del MPLA.
Fou nomenat Ministre d'Administració del Territori d'Angola el 2 de febrer de 2010 i fou reconduït per a les mateixes funcions l'1 d'octubre de 2012, després de les eleccions legislatives d'Angola de 2012.
Actualment és catedràtic de Ciències Polítiques i Dret Constitucional de la Facultat de Dret de la Universitat Catòlica d'Angola. Anteriorment ho fou a la Universitat Agostinho Neto.

## Obres

* Angola – História Constitucional amb Adérito Correia.

## Referències

* 1 2 3 Ministério da Administração do Território. «Ministro da Administração do Território». Arxivat de l'original el 2015-10-02. [Consulta: 5 juny 2017].
* 1 2 Agência Lusa. «Presidente da República nomeia novo executivo e vice-presidente», 02 Fevereiro 2010. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 5 juny 2017].
* 1 2 Governo da República de Angola. «Bornito de Sousa Baltazar Diogo». Arxivat de l'original el 2016-10-13. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ «Novos membros do Executivo empossados hoje», 01 Outubro 2012.
# Juju

Juju o ju-ju (francès: joujou, derivat de 'jouet', 'joguet') és un sistema de creences espirituals que incorpora objectes, com ara amulets i els encanteris utilitzats en la pràctica religiosa, com a part de la bruixeria a l'Àfrica occidental. El terme s'ha aplicat a les religions tradicionals d'Àfrica Occidental.
El terme "juju" i les pràctiques que s'hi associen, van viatjar de l'Àfrica occidental a Amèrica, arran del comerç d'esclaus a través de l'Atlàntic, i encara sobreviuen en alguns llocs, particularment entre els diferents grups de negres cimarrons que han conservat les seves tradicions africanes .

## Visió de conjunt

El juju és utilitzat, de vegades per fer complir un contracte o garantir-ne el compliment. Aquest també pot ser el cas en el context de la migració, la tracta de persones i la prostitució forçosa. En un escenari típic, una dona nigeriana rep un encanteri juju abans de ser enviada a Europa per a la prostitució. L'encanteri del juju pretén assegurar-se que pagarà als seus contrabandistes o traficants i no s'escaparà. El "metge bruixot" que organitza l'encanteri rep uns diners per fer aquest servei
Contràriament a la creença comuna, el vodú no està relacionat amb el juju, malgrat les similituds lingüístiques i espirituals. Hi hauria d'haver un bon juju, que podria provenir de gairebé totes les bones accions; El juju dolent es podria crear de manera inversa. A més el juju, per descomptat, té influència en la sort i la fortuna. Típics d'aquesta superstició són articles petits que es porten al damunt de manera similar a les joies, que normalment contenen "drogues" que són produïdes per "metges bruixots"
El terme "juju" s'utilitza habitualment per referir-se al sentiment d'alguna cosa. Per exemple, si una persona se sent afectada per un objecte o un lloc, diríem que l'objecte o el lloc tenen "mal juju".

## Vegeu també

* Religions tradicionals africanes
* Vudú
* Candomblé
* Quimbanda

## Referències

* ↑ "Joujou" al Diccionari Larousse (francès)
* ↑ «Juju | Definició de Juju a Dictionary.com». Dictionary.reference.com. [Consulta: 5 juliol 2013] (anglès)
* ↑ Harper, Douglas. «juju». Online Etymology Dictionary (anglès)
* ↑ Augustus Ferryman Mockler-Ferryman, Imperial Africa: the rise, progress and future of the British possessions in Africa, Volum 1, 1898 (anglès)
* ↑ «Sex trafficker used African witchcraft to smuggle children for prostitution». The Telegraph, 29-10-2012.
* 1 2 «People & Power – The Nigerian Connection». Al Jazeera, 11-06-2012.
* ↑ ; Fick, Maggie«FT Seasonal Appeal: The long and dangerous road to slavery», 03-12-2015. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Antonio Aura Boronat

Antonio Aura Boronat (Alcoi, 10 de febrer de 1848 - 20 de desembre de 1922) fou un polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Va fer els seus estudis a Madrid, on va deixar inacabada la carrera de filosofia i lletres, i va aprendre anglès a Gibraltar. Establit a Linares, des del diari El Fomento hi va defensar la revolució de 1868. El 1869 va tornar a Madrid, on va col·laborar a les revistes i diaris El Constitucional, Revista Contemporánea i Revista de España, on defensà la política de Nicolás María Rivero. Fou elegit diputat republicà pel districte d'Alcoi a les eleccions generals espanyoles d'agost de 1872 i 1873, i a les Corts es va posar de part dels anomenats possibilistes, dirigits per Emilio Castelar i Eleuterio Maisonnave Cutayar.
Durant la restauració borbònica ingressà al Partit Republicà Possibilista, del que en fou el cap a Alcoi el 1883, i des de 1884 fou el redactor de política internacional al diari El Globo de Madrid. A les eleccions generals espanyoles de 1891 fou novament candidat per Alcoi pel seu partit, però fou derrotat per José Canalejas y Méndez. Això el va fer apartar-se un temps de la política, però el 1901 va ingressar al Partit Liberal-Demòcrata, dirigit per Canalejas, i fou elegit diputat per Barbastre a les eleccions generals espanyoles de 1901, 1903, 1905, 1907, 1910, 1914, 1916, 1918 i 1919. El 1902 fou nomenat Director General d'Obres Públiques, com també havia estat Subsecretari de Governació. A les eleccions generals espanyoles de 1920 fou escollit novament pel sector del comte de Romanones. El 1910 i el 1916 va exercir de vicepresident del Congrés dels Diputats

## Obres

* William Shakespeare / Víctor Hugo ; traducción de Antonio Aura Boronat (¿hacia 1909?) (traducció a l'castellà)
* La muerte de la República Española (1922)

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.48. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Referència a Aura Boronat
# Noche de verano

Noche de verano és una pel·lícula dramàtica espanyola en blanc i negre del 1962 dirigida per Jordi Grau i Solà en el que fou la seva pel·lícula de debut, i protagonitzada per Francisco Rabal i María Cuadra, amb influències del cinema italià. Fou durament atacada per la censura.

## Sinopsi

Barcelona, mitjans dels anys 1960. Miguel demana Rosa que l'acompanyi a la revetlla de Sant Joan a la sala de ball Venus Esport, però aquesta el rebutja i li ho demana a Alicia. Alhora, Bernardo, que està casat amb Carmen, festeja Inés, casada amb el seu amic Alberto.
A la revetlla de Sant Joan de l'any següent, els conflictes plantejats l'any anterior conclouen, llevat un intent de Bernardo de lligar amb Rosa, que no acaba bé.

## Repartiment

* Umberto Orsini - Miguel
* Marisa Solinas - Alicia
* Rosalba Neri - Rosa
* Francisco Rabal - Bernardo
* María Cuadra- Inés
* Lydia Alfonsi - Carmen
* Gian Maria Volontè - Alberto

## Producció

Feta amb evidents influències de Federico Fellini i Michelangelo Antonioni, va patir un tall de gairebé 15 minuts per la censura cinematogràfica. Fins 2020 no es va estrenar en la seva versió sense tallar per la plataforma digital FlixOlé. Fou estrenada a la VI edició del Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata el 21 de març de 1963,

## Crítiques

| « | Cal reconèixer en ºnoche de verano l'obra més madura i interessant del nou cinema espanyol; no es tracta d'un intent tímid sinó d'un pas decidit i ferm. Crec que molt poques vegades s'haurà plantejat al nostre país un film amb tan elevades ambicions com aquest | » |
| — José Luis Guarner |||

## Premis

Fou estrenada en la 6a edició del Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata del 1963, on va obtenir una menció especial. El mateix any va participar en la 8a edició de la Setmana Internacional de Cinema Religiós i de Valors Humans de Valladolid, en la que va guanyar el premi especial del jurat.

## Referències

* ↑ Noche de verano a decine21.com
* ↑ 'Noche de verano', el debut de Jorge Grau, llega sin censura a FlixOlé, Cinemanía, 11 d'abril de 2020
* ↑ 6a edició del Festival de Mar del Plata, al web del Festival
* ↑ Noche de verano (Jorge Grau, 1962) al web del Ministeri de Cultura
* ↑ 8ª Semana Internacional de Cine Religioso y de Valores Humanos de Valladolid, al web de la Seminci

## Bibliografia

* «Obra de Noche de verano. Director: Jorge Grau» a Dialnet., de Pere Gimferrer A:El Ciervo: revista mensual de pensamiento y cultura, ISSN 0045-6896, Nº. 121, 1964, págs. 16-16.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Sexe de supervivència

El sexe de supervivència és una forma de prostitució en què les persones participen a causa de la seva extrema necessitat. Pot incloure el comerç de sexe per menjar, un lloc per dormir o altres necessitats bàsiques; també es pot utilitzar per obtenir drogues. El sexe de supervivència és practicat per sensesostre, refugiats, sol·licitants d'asil i altres persones desfavorides a la societat.
El terme és utilitzat pel comerç sexual, investigadors de la pobresa i treballadors humanitaris.

## Referències

* ↑ Flowers, R. Barri. Street kids: the lives of runaway and thrownaway teens. McFarland, 2010, p. 110–112. ISBN 978-0-7864-4137-2.
* ↑ Hope Ditmore, Melissa. Prostitution and Sex Work (Historical Guides to Controversial Issues in America). Greenwood, 2010, p. 4. ISBN 978-0-313-36289-7.
* ↑ Kelly, Sanja, Julia Breslin. Women's Rights in the Middle East and North Africa: Progress Amid Resistance (Freedom in the World). Freedom House / Rowman & Littlefield Publishers, 2010, p. 556. ISBN 978-1-4422-0396-9.
# Ribulosa

La ribulosa és un monosacàrid cetopentosa que conté cinc àtoms de carboni i inclou un grup funcional cetona. Té la fórmula química ${\ce {C5H10O5}}$ . Són possiles dos enantiòmers, D-ribulosa (D-eritro-pentulosa) i L-ribulosa (L-eritro-pentulosa). D-Ribulosa és el diastereòmer de la D-xilulosa. Els sucres ribulosa es formen en la via pentosa-fosfat. Són importants en la formació de moltes substàncies bioactives. Per exemple la D-ribulosa és producte intermedi en la via de produir D-arabitol mitjançant fongs. També la 1,5-bisfosfat, D-ribulosa combina amb diòxid de carboni al principi del procés de fotosíntesi. Una forma sintètica de la ribulosa (sucroribulosa) és present en alguns edulcorants.

## Referències

* ↑ Parada Puig, Raquel. «Ribulosa: características, estructura y funciones», 12-04-2019. [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ «Ribulosa», 23-05-2017. [Consulta: 17 gener 2022].
# Sergio García Pérez

Sergio García Pérez (Barcelona, 1967) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la Legislatura.

## Biografia

Ha treballat com a tècnic en prevenció de riscos laborals i com a tècnic en imatge i so. És membre del Partit Popular de Catalunya; dins la secció barcelonina del partit ha estat secretari de Política Territorial (2004-2007) i vicesecretari de Comunicació i Noves Tecnologies (2007-2011). També va fer de xofer dels presidents del PPC Alberto Fernández Díaz i Alicia Sánchez-Camacho.
A les eleccions municipals espanyoles de 2003, 2007 i 2011 i 2015 fou escollit regidor de l'ajuntament de Viladecans. De 2007 a 2011 ha estat conseller comarcal del Baix Llobregat i coordinador d'Immigració de l'Àrea Metropolitana de Barcelona. Està casat amb María José Díaz Algarín, també militant del PP i regidora a l'ajuntament de Viladecans.
En juny de 2013 va substituir en el seu escó Pedro Chumillas Zurilla, elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 i que havia renunciat per "motius personals". Ha estat portaveu del grup parlamentari popular en la Comissió de Peticions del Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Sergio García Pérez substituirà a Pedro Chumillas com a diputat del PP al Parlament Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., al web del PP de Barcelona
* ↑ El nuevo diputado del PPC hacía de chófer de Camacho, e-notícies, 7 de juny de 2013
* ↑ El PP del Baix Llobregat, en manos de la mujer del ex chófer de Alicia Sánchez Camacho, El Llobregat, 23 de juliol de 2014
* ↑ El baixllobregatí Sergio García Pérez substituirà a Pedro Chumillas com a diputat del PP al Parlament, elbaix.cat, 13 de juny de 2013
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
# Cel·lobiosa

La cel·lobiosa de fórmula química ${\ce {C12H22O11}}$, és un sucre disacàrid format per dues glucoses unides pels grups funcionals hidroxil del carboni 1 en posició beta d'una glucosa i del carboni 4 de l'altra glucosa. Per això aquest compost també s'anomena glucopiranosil(1-4) beta glucopiranosa. En produir-se aquesta es desprèn una molècula d'aigua i ambdues glucoses queden unides mitjançant un oxigen monocarbonílic que actua com a pont.
La cel·lobiosa es pot obtenir per la hidròlisi enzimàtica o àcida de la cel·lulosa i dels materials rics en cel·lulosa com el cotó, jute, o el paper.
El tractament de la cel·lulosa amb anhídrid acètic i àcid sulfúric, dona octoacetat de cel·lobiosa soluble en solvents orgànics no polars.

## Referències

* ↑ Braun, G. "α-Cellobiose Octaacetate" Organic Syntheses, Collected Volume 2, p.124 (1943). «PDF».
# Campionat d'Espanya de trial 2015

La temporada de 2015 del Campionat d'Espanya de trial fou la 48a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 10 proves puntuables, celebrades entre el 25 de gener i el 15 de novembre. 5 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: La Nucia (25 de gener), La Clua (1 de març), Sant Joan (29 de març), Sant Julià de Lòria (12 de juliol) i Cal Rosal (15 de novembre).

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa | 126 |
| 2 | Adam Raga | Gas Gas/TRS | 122 |
| 3 | Jeroni Fajardo | Beta | 90 |
| 4 | Albert Cabestany | Sherco | 89 |
| 5 | Jaime Busto | Montesa | 87 |
| 6 | Jorge Casales | Beta | 64 |
| 7 | Miquel Gelabert | Sherco | 58 |
| 8 | Oriol Noguera | Montesa | 54 |
| 9 | Arnau Farré | Gas Gas | 43 |
| 10 | Pol Tarrés | Sherco | 28 |

## Categories inferiors
### TR2

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Marc Riba | Beta | 137 |
| 2 | Marcos Méndez | Sherco | 119 |
| 3 | Samuel Obradó | Beta | 107 |

### TR3

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Francesc Recio | Beta | 140 |
| 2 | Adrián Artidiello | Gas Gas | 113 |
| 3 | Luis Pastor | Gas Gas | 97 |

### Altres

| Categoria | Guanyador | Motocicleta |
| TR4 | Sergio Puyo | Sherco |
| Veterans | Joan Solé | Beta |
| Júnior | Gabriel Marcelli | Gas Gas |
| Cadet | Pablo Suárez | Sherco |
| Juvenil A | Rodrigo Marchal | Gas Gas |
| Juvenil B | Lluc Miquel | Sherco |

## Classificació per marques
### TR1 - TR2

| Posició | Marca | Punts |
| 1 | Beta Trueba | 444 |
| 2 | Sherco | 405 |
| 3 | Montesa | 297 |
| 4 | Gas Gas | 218 |

### Júnior

| Posició | Marca | Punts |
| 1 | Sherco | 323 |
| 2 | Gas Gas | 235 |
| 3 | Montesa | 79 |
| 4 | Beta Trueba | 63 |

## Referències

* «SPEA RFME Campeonato de España de Trial 2015» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 25-11-2015. [Consulta: 1r gener 2016].
# Dream Scenario

Dream Scenario és una pel·lícula de fantasia de comèdia negra estatunidenca del 2023 escrita i dirigida pel cineasta noruec Kristoffer Borgli. Està produïda per Ari Aster i Lars Knudsen sota la seva productora Square Peg, juntament amb Nicolas Cage, Jacob Jaffke i Tyler Campellone. És protagonitzada pel mateix Cage, Julianne Nicholson, Michael Cera, Tim Meadows, Dylan Gelula i Dylan Baker. Cage interpreta Paul Matthews, un professor de biologia evolutiva que comença a aparèixer en els somnis dels altres. S'ha doblat i subtitulat al català.
Dream Scenario es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Toronto el 9 de setembre de 2023 i es va estrenar en una selecció de cinemes el 10 de novembre de 2023, abans d'ampliar-se el 22 de novembre. Va rebre crítiques positives i va ser nominada a premis com el Globus d'Or al millor actor musical o còmic per a Nicolas Cage.

## Referències

* ↑ D’Alessandro, Anthony. «A24's TIFF Nicolas Cage Comedy 'Dream Scenario' Sets Fall Release». Deadline Hollywood, 14-08-2023. Arxivat de l'original el August 29, 2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ «Dream Scenario». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 juny 2024].
* ↑ Hazelton, John. «Toronto unveils 2023 Platform line-up; 'Dream Scenario' with Nicolas Cage to open». Screen Daily, 02-08-2023. Arxivat de l'original el August 8, 2023. [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «TIFF Platform Lineup Includes Nicolas Cage Comedy 'Dream Scenario' On Opening Night; Barry Jenkins, Nadine Labaki & Anthony Shim To Serve On Sidebar Jury». Deadline, 02-08-2023. Arxivat de l'original el August 4, 2023. [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ «Dream Scenario». TIFF. Arxivat de l'original el September 22, 2023. [Consulta: 18 agost 2023].
# Stephen Daldry

Stephen Daldry (Dorset, Anglaterra, 2 de maig de 1961) és un director, escenògraf i productor anglès.

## Biografia

És principalment conegut per haver dirigit Billy Elliot (2000), història d'un jove adolescent britànic apassionat de la dansa fins al punt d'esdevenir ballarí a la Gran Bretanya dels anys 1980 i Les hores, adaptació de la novel·la de Michael Cunningham, esbossant un retrat creuat de tres dones encarnades per Nicole Kidman, Julianne Moore i Meryl Streep.
Stephen Daldry ha permès a Nicole Kidman i Kate Winslet assolir l'Oscar a la millor actriu respectivament per als films Les hores i El lector.

## Vida personal

Tot i que Daldry ha estat casat del 2001 amb l'artista d'actuació i editora Lucy Sexton, amb qui té una filla, Annabel Clare (nascuda el 2003), es descriu senzillament com a gai perquè les persones el prefereixen ("no els agrada la confusió").
Anteriorment havia tingut una relació amb el dissenyador Ian MacNeil durant 13 anys. Es van conèixer en la producció exterior d' Alice in Wonderland a Lancaster (Lancashire) el 1988, i després van començar a col·laborar en produccions teatrals.

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són

### Llargmetratges

* 2000: Billy Elliot
* 2002: Les hores (The Hours)
* 2008: El lector (The Reader)
* 2011: Tan fort i tan a prop
* 2014: Trash

### Curts

* 1998: Eight
* 2003: Cinema16
* 2006: Fussballfieber

## Posada en escena

* 1992: An Inspector Calls
* 2005: Billy Elliot the Musical
* 2013: The Audience de Peter Morgan

## Productor

* 2001: The 'Billy Elliot' Boy, episodi de la sèrie Omnibus (coproductor) (TV)

## Referències

* 1 2 «Stephen Daldry» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-08-02. [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ Giltz, Michael «The golden Hours». The Advocate, 18-03-2003.
* ↑ «Stephen Daldry». Matt & Andrej Koymasky - The Living Room - Biographies. Arxivat de l'original el 2008-05-09. [Consulta: 3 agost 2018].
* ↑ Wood, Gaby. «How Britain became the toast of Broadway». Londres: The Observer, 14-06-2009.
* ↑ The Broadway League. «Stephen Daldry». IBDB.
* ↑ «HOW WE MET: STEPHEN DALDRY AND IAN MACNEIL», 21-04-1996.
* ↑ The Broadway League. «Ian MacNeil – Broadway Cast & Staff - IBDB». www.ibdb.com.
* ↑ «Stephen Daldry». [Consulta: 2 agost 2018].
# Amanda Peet

Amanda Peet és una actriu estatunidenca nascuda l'11 de gener de 1972 a Nova York.

## Biografia

Amanda Peet és filla d'un advocat, Charles Peet, i d'una mare assistent social, Penny. Després d'uns començaments en publicitat per a Skittles, fa els seus primers passos en el cinema el 1995 amb la pel·lícula Animal Room. Deu anys més tard, el 2005, enlluerna la pantalla amb tot el seu encant, al costat del jove Ashton Kutcher, a la pel·lícula de Nigel Cole, A lot like love.
A partir de 2021 ha debutat com a guionista i directora, amb guions que combinen l'humor i el drama i amb els quals emociona i diverteix alhora. És la creadora y guionista de la sèrie La directora, una comèdia protagonitzada per l'actriu canadenca Sandra Oh.
Amanda està casada amb l'actor/autor David Benioff (el 30 de setembre del 2006 a Nova York). El 21 de febrer del 2007 a Los Angeles, Amanda Peet va donar a llum una nena anomenada Frances Pen.

## Filmografia

* 1995: Animal Room
* 1996: She's the One
* 1996: One fine Day
* 1997: Ellen Foster (Telefilm)
* 1997: Touch Me
* 1997: Grind
* 1998: Playing by Heart
* 1999: Simply Irresistible
* 1999: Body Shots
* 1999-2001: Jack & Jill (Sèrie de televisió)
* 2000: Takedown
* 2000: Whipped
* 2000: Isn't she Great
* 2000: Falses aparences
* 2001: Tres idiotes i una bruixa (Saving Silverman)
* 2002: Igby Goes Down
* 2002: High Crimes
* 2002: Changing Lanes
* 2003: Quan menys t'ho esperes (Something's Gotta Give)
* 2003: Whatever We Do
* 2003: Identity
* 2004: Més falses aparences (The Whole Ten Yards)
* 2005: Melinda i Melinda
* 2005: A Lot Like Love
* 2005: Syriana
* 2005: The Martian Child
* 2006: Griffin and Phoenix
* 2006: Fast Track
* 2006-2007: Studio 60 on the Sunset Strip (Sèrie de televisió)
* 2007: Martian Child
* 2008: $5 a Day
* 2008: What Doesn't Kill You
* 2009: 2012
* 2010: Please Give
* 2010: Gulliver's Travels
* 2011: Bent (Sèrie de Televisió)
* 2013: Identity Thief
* 2012 - 2013: The Good Wife (Sèrie de Televisió)
* 2013: Trust Me
* 2015 - 2016: Togetherness (Sèrie de televisió)
* 2015: Sleeping with Other People

## Referències

* ↑ «Amanda Peet: biografía y filmografía» (en castellà). AlohaCriticón, 22-07-2017. [Consulta: 3 desembre 2021].
* 1 2 Trzenko, Natalia «Netflix: Amanda Peet, la actriz que iba por el trono de Julia Roberts y decidió dedicarse a escribir gracias a Game of Thrones» (en castellà). La Nación [Buenos Aires], 20-08-2021. ISSN: 0325-0946.
* ↑ Thorpe, Vanessa. «Amanda Peet: the actor-turned-writer behind Netflix’s witty campus drama The Chair» (en anglès). The Guardian, 28-08-2021. [Consulta: 3 desembre 2021].
# Maria Dorotea de Saxònia-Weimar

Maria Dorotea de Saxònia-Weimar (en alemany Dorothea Maria von Sachsen-Weimar) va néixer a Weimar (Alemanya) el 14 d'octubre de 1641 i va morir al palau de Moritzburg de Zeitz l'11 de juny de 1675. Era una princesa de la Casa de Wettin, filla del duc Guillem IV (1598-1662) i d'Elionor Dorotea d'Anhalt-Dessau (1602-1664).

## Matrimoni i fills

El 3 de juliol de 1656 es va casar a Dresden amb Maurici de Saxònia-Zeitz (1619-1681), fill de l'elector Joan Jordi I de Saxònia (1585-1656) i de la princesa de Prússia Magdalena Sibil·la de Prússia (1587-1659). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Elionor Magdalena (1658-1661).
* Guillemina Elionor (1659).
* Erdmuda Dorotea (1661-1720), casada amb el duc Cristià II de Saxònia-Merseburg (1653-1694).
* Guillem Maurici (1664-1718), casat amb Maria Amàlia de Brandenburg-Schwedt (1670-1737).
* Joan Jordi (1665-1666).
* Cristià August (1666-1725).
* Frederic Enric (1668-1713), casat primer amb Ângela Sofia de Württemberg-Bernstadt i després amb Filipina Anna de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Schloss Meadow.
* Maria Sofia (1670-1671).
* Magdalena Sibil·la, nascuda i morta el (1672).
* Sofia Guillemina, nascuda morta el (1675).

## Bibliografia

* Anne-Simone Knöfel: Dorothea Maria von Sachsen-Weimar. A: Sächsische Biografie. Herausgegeben vom Institut für Sächsische Geschichte und Volkskunde, bearb. von Martina Schattkowsky.

## Enllaços externs

* http://gso.gbv.de
* Johann Hübners ... Drey hundert und drey und dreyßig Genealogische Tabellen, Tab. 171 Arxivat 2012-04-20 a Wayback Machine.