# Melilla

Melilla (àrab: مليلة, Malila, o, en la pronunciació actual i local, Mlila; en amazic Tamlilt; Rusadir) és una ciutat autònoma d'Espanya situada al nord d'Àfrica. És un enclavament de sobirania espanyola. Hi conviuen quatre religions: cristians, musulmans, jueus i hindús. Té un gran patrimoni del modernisme, només superat a Espanya pel de Barcelona. A més a més, s'hi pot veure l'únic arc gòtic de tot Àfrica.

## Toponímia

El primer nom conegut de la ciutat de Melilla va ser Russadir o Rusaddir, com a colònia fenícia tiria al segle VIII aC. Aquesta denominació va perdurar durant les èpoques cartaginesa i romana fins al segle VII dC. El nom de Melilla té una etimologia incerta. Una possibilitat és que el nom de Melilla provingués del llatí Mellitus o del grec Melita, per la cunyació de monedes al segle I aC en època fenícia amb abelles entre espigues i la inscripció púnica del fenici Russadir, i que aquesta denominació hagués perdurat en temps del desenvolupament comercial marítim de l'època de la província romana de la Mauritània Tingitana. Al segle IX, el geògraf Yaqubi esmenta la població de Malila i al segle XIII els Almohades fortifiquen la població de Maliliyya. El vocable utilitzat pels rifeños autòctons de la zona és Mritch, que prové de l'arrel etimològica de la llengua berber tamazight Tamlilt, que significa literalment "La Blanca", en referència a la pedra calcària de color blanc sobre la qual s'assenta Melilla.

## Història

Els orígens de Melilla estan a un enclavament del poble fenici anomenat Rusadir. Va estar dominat per cartaginesos i romans. Després d'un atac dels vàndals, va ser reconstruïda pels romans d'Orient.
Al segle vii la van conquerir els musulmans i li van donar el seu nom actual. El 930 el califa cordovès Abd al-Rahman III, va aconseguir el suport del cap dels amazics Miknasa, Musa ibn Abi l-Afiya (que abans havia servit als fatimites) el qual es va apoderar de la ciutat i hi va construir muralles i es va erigir en un baluard contra els fatimites i un port fàcilment connectat amb l'Àndalus. El descendents del seu fill al-Buri ibn Musa la van tenir com a punt central dels Mikanasa al Magreb fins que el grup fou derrotat i dispersat per l'almoràvit Yússuf ibn Taixfín el 1070, però ja l'havien abandonat almenys tres anys abans, ja que al-Bakrí diu que el 1067 la població de la ´ciutat i la seva regió van cridar un idríssida hammúdida d'Al-Andalus que fou reconegut sobirà. Llavors la ciutat tenia muralles, hammam, mercats i gran mesquita, a més d'una poderosa ciutadella i estava poblada pels Banu Wartadi o Banu Wartada de la tribu Battuya dels sanhadja. Va ser coneguda com a port comercial encara que el port només es podia utilitzar l'estiu, i que recollia les mercaderies que venien des de Sigilmasa i s'estenien per la Mediterrània. Del 1067 al 1080 va restar independent de Fes o de Nakur però en aquest any fou ocupada pel sobirà almoràvit.
El 1141/1142 un contingent almohade que havia sortit de Tamsaman, va assetjar i ocupar la ciutat. Els almohades la van conservar fins al 1272, quan la van perdre davant els marínides. En aquest temps sembla que el tràfic comercial s'havia desplaçat a un altre port de la costa, Ghassasa (Alcudia als portolans de l'àrab al-kudya al-bayda, un malnom que es donava a la ciutat), i havia perdut importància econòmica i militar i tot el segle xiii i els dos segle següents, fou Ghassasa la que va fer funcions de port de Fes i Taza.
El 1490, davant els rumors d'un atac cristià, els habitants la van abandonar; en revenja per aquesta deserció el sultà wattàsida va fer cremar la ciutat. El 17 de setembre de 1497 els castellans comandats per Pere d'Estopinyà i Virués van desembarcar-hi i la van ocupar sense resistència. Va servir de base per atacar Ghassasa per terra, que fou capturada l'abril de 1506 que els marroquins van recuperar el 1533 però degut a la proximitat de Melilla ja no va tornar a recuperar importància, i l'activitat comercial va passar a al-Mazimma (moderna al-Hoceima). La fortalesa de Tazouta, a la rodalia, que havia estat la capital wattàsida, va esdevenir el centre de resistència als cristians i sota un santó local capital d'un feu que fou virtualment independent a la caiguda dels wattàsides. Els caps de la guerra santa a Tazuta i també a Midjaw no van parar d'atacar Melilla.
Els pretendents marroquins utilitzaven a vegades Melilla com a refugi o com a suport sobretot amb la dinastia sadita. El 1549 el wattàsida deposat Abu Hassun, es va refugiar a Melilla, titulat rei de Badis; el 1550 va acollir a Mawlay Amar, rei de Debdu, i la seva família. Nasir ibn Abd Allah al-Ghalib Billah va iniciar la guerra contra el seu oncle Ahmad al-Mansur, des de Melilla, el 1595.
Mulay Ismail la va assetjar el 1687 i el 1695, Mulay Muhammad III el 1774, però el marroc va reconèixer la titularitat espanyola sobre Melilla amb el Tractat d'Aranjuez de 1780. El 1880 tenia 9.000 habitants. En la guerra de 1893 (incident de Sidi Waryash) fou atacada altre cop. Del 1903 al 1908 va ser teatre de lluites dirigides pel pretendent al-Djilali al-Rugi (er-Roghi) que tenia centre a la kasba de Selwan i lluitava contra el sultà Abd al-Aziz ben al-Hasan, les tropes del qual foren derrotades i no van rebre ajut i es van haver de refugiar a territori espanyol sent després repatriades. A la regió, no gaire lluny es va produir el desastre d'Annual i els combats contra la república del Rif d'Abd al-Krim, que van durar fins al 1921.
A la ciutat es va originar l'aixecament que va desembocar en la guerra civil espanyola el 1936. La ciutat era considerada una "plaça de sobirania" dependent de la província de Màlaga (Ceuta depenia de Cadis). El 1955 tenia 86.500 habitants però en els darrers ha anat perdent població espanyola i l'ha guanyat d'emigrants legals i il·legals marroquins i el 2009 estava per sota dels 80.000 habitants.2019
La Constitució espanyola de 1978, en la seua Disposició Transitòria Cinquena, prevenia que Melilla podria esdevenir una comunitat autònoma si la majoria de l'ajuntament ho acordava.
El govern va remetre a les Corts Generals en gener de 1986 un projecte de llei orgànica per a aprovar l'Estatut d'Autonomia de Melilla. Així es va establir amb la Llei orgànica 2/1995, de 13 de març.

## Geografia

Es situa al nord-oest del continent africà, banyada pel mar d'Alboran i davant de les costes d'Almeria. Es troba dissenyada en un ampli semicercle al voltant de les platges i el port, a la cara oriental de la península de cap de Tres Forcas, als peus del munt Gurugú i a l'embocadura del riu de Oro, a dos metres d'altitud sobre el nivell del mar. El nucli urbà originari era una fortalesa construïda sobre un monticle peninsular d'uns 30 m d'altitud.

### Clima

El clima de Melilla és un clima mediterrani de tipus Csa segons la classificació climàtica de Köppen, tot i que en el període 1981-2010 es troba gairebé al límit entre els climes semiàrids i no semiàrids. Es tracta d’un clima temperat, amb vents de ponent i llevant, i ocasionalment vents procedents del Sàhara. La temperatura mitjana anual ronda els 19 °C. Els hiverns són suaus, amb una mitjana lleugerament superior als 13 °C al gener, i els estius són càlids, amb una mitjana al mes d’agost d’uns 26 °C. Al mes d’agost, el més calorós de l’estiu, les màximes mitjanes es mantenen una mica per sota dels 30 °C, però les mínimes superen els 22 °C. La precipitació anual es troba lleugerament per sota dels 400 mm. Les pluges més intenses es concentren als mesos d’hivern, primavera i tardor, mentre que l’estiu és una estació molt seca, amb una mitjana al juliol que tot just arriba a 1 mm de precipitació. Les hores de sol anuals són molt elevades, unes 2600 hores.

## Política i govern
### Marc preautonòmic

Ceuta i Melilla havien estat municipis gadità i malagueny, respectivament, des de la divisió provincial de Javier de Burgos, amb lleus períodes en què van ser separades d'elles (dictadura de Primo de Rivera, Segona República espanyola). En les negociacions prèvies sobre la futura comunitat autònoma andalusa, es va qüestionar, per part dels representants del Partit Socialista Obrer Espanyol, la idoneïtat que Ceuta i Melilla formessin part del nou marc autonòmic andalús. UCD i alguns regionalistes andalusos es van mostrar en contra de separar-les. El PSA no tenia una postura clara. Paral·lelament els ceutins, els melillencs i els ucedistes i socialistes de les ciutats es mostraven contraris a la segregació. Les raons esgrimides pel partit socialista eren dues:
Per un costat, Marroc havia ocupat recentment el Sàhara Occidental, es temia que Ceuta i Melilla fossin atacades pròximament per aquest mateix país. Conseqüentment la nova comunitat autònoma es veuria desestabilitzada. El altre motiu era la consideració de Ceuta i Melilla com a dos bastions de la dreta en els quals era impossible que el PSOE guanyés unes eleccions. Això comprometia la victòria dels socialistes en el futur govern andalús. Finalment Ceuta i Melilla van ser excloses del nou marc autonòmic andalús. Cap de les qüestions exposades pels socialistes es va complir: no hi va haver atac marroquí sobre Ceuta i Melilla i el partit socialista va guanyar les immediates eleccions a ambdues ciutats davant els representants de la dreta.
L'any 1981 els ajuntaments de Ceuta i Melilla van demanar el compliment de la transitoria cinquena de la constitució espanyola que declara que:
| « | Les ciutats de Ceuta i Melilla podran constituir-se en Comunitats autònomes si així ho decideixen els respectius Ajuntaments mitjançant acord adoptat per la majoria absoluta dels seus membres i així ho autoritzen les Corts Generals, mitjançant una Llei Orgànica, en els termes previstos en l'article 144. | » |
A causa de les pressions marroquines els estatuts d'autonomia de Ceuta i Melilla no es van promulgar fins a l'any 1995. L'article no va arribar a aplicar-se mai, ja que el 1995 es va atorgar un Estatut d'Autonomia (Llei Orgànica 1/95, B.O.E. 14 de març de 1995) que va constituir la ciutat en un ens autonòmic no equiparable a una comunitat autònoma. Des de l'entrada en vigor d'aquest estatut es coneix la ciutat com ciutat autònoma. L'estatut de 1995 va fer possible que no es duplicaren els càrrecs a la ciutat, ja que els càrrecs municipals van passar a ser a la vegada autonòmics. D'aquesta manera el president de Melilla és a la vegada l'alcalde, el ple municipal és a la vegada la cambra autonòmica (Assemblea de Melilla) i els regidors són també diputats autonòmics.

### Marc autonòmic

L'any 2005 es va començar un projecte per a la reforma de l'Estatut d'Autonomia, on a més d'assumir majors competències, la ciutat autònoma de Melilla passaria oficialment a denominar-se comunitat autònoma, equiparant-se completament al restant d'autonomies espanyoles. No obstant això, la reforma no es va dur a terme per la negativa del Partit Popular.

### Institucions
#### Consell de Govern de Melilla

El Consell de Govern de Melilla és la institució en què s'organitza l'autogovern de la ciutat autònoma de Melilla. Està integrada per: el President de Melilla que és el suprem representant de la ciutat autònoma i el representant ordinari de l'Estat en la mateixa. La seva elecció té lloc pel vot favorable de la majoria absoluta del Ple de l'Assemblea de Melilla i el seu nomenament correspon al rei. El president de Melilla és Juan José Imbroda.

#### Composició

En el període 2023-2027, el Partit Popular governa en solitari gràcies a que va obtenir 14 dels 25 diputats de l'Assemblea, una majoria absoluta que va fer possible que Juan José Imbroda tornés a ser investit president el passat 7 de juliol de 2023. Aquest és el seu equip de govern:
Partit Popular de Melilla :
| Càrrec | Nom |
| Alcaldia-presidència | Juan José Imbroda Ortiz |
| Vicepresidència primera. Conselleria d'Economia, Comerç, Innovació, Tecnologia, Turisme i Foment. | Miguel Marín Cobos |
| Vicepresidència segona. Conselleria de Mediambient i Natura. | Daniel Ventura Rizo |
| Vicepresidència tercera. Conselleria de Seguretat Ciutadana | José Bienvenido Ronda Inglés |
| Conselleria de Cultura, Patrimoni Cultural i del Major | Fadela Mohatar Maanan |
| Conselleria d'Hisenda | Daniel Conesa Mínguez |
| Conselleria de Presidència, Administració Pública i Igualtat | Marta Victoria Fernández de Castro Ruiz |
| Conselleria de Polítiques Socials i Salut Pública | Randa Mohamed El Aoula |
| Conselleria d'Educació, Joventut i Esport | Manuel Ángel Quevedo |
| Conselleria de Medi Ambient, Sostenibilitat i Transports | José Ramón Olivares González |
| Conselleria d'Infraestructures, Transport i Habitatge | Francisco Javier González Zorrilla |
| Conselleria de Sanitat | Francisco Martínez López |
| Conselleria de Relacions Institucionals i Afers Europeus | Isabel Martín Ramos |
| Conselleria de Defensa i Seguretat Nacional | Rafael Hernández Fernández |
La Assemblea de Melilla és a la qual correspon l'elaboració i aprovació de les lleis i l'elecció i cessament del president de la Ciutat Autònoma de Melilla.
Les eleccions a l'Assemblea de Melilla són la fórmula democràtica mitjançant la qual els ciutadans de Melilla elegeixen els seus 25 representants polítics a la cambra autonòmica. Després de l'aprovació de l'Estatut d'Autonomia de Melilla mitjançant la Llei Orgànica 2/1995 del 13 de març de 1995, les primeres eleccions al seu Parlament autonòmic es van convocar pel 28 de maig de 1995. Posteriorment s'han celebrat eleccions el 1995, 1999, 2003, 2007, 2011, 2015, 2019 i 2023.

#### Assemblea

L'Assemblea de Melilla està composta pel president, que és alhora l'alcalde i president de la ciutat autònoma, i un total de vint-i-cinc diputats dels diferents partits polítics.
Eleccions a l'Assemblea de Melilla de 2023 :
| Partit | Partit | Candidat | Vots | Vots | Concejals | Concejals |
| | Partit Popular de Melilla | Juan José Imbroda | 15 555 | 52,67 % | 14 | 4 |
| | Coalició per Melilla | Dunia Al-Mansouri | 5557 | 18,81 % | 5 | 3 |
| | Partit Socialista de Melilla | Gloria Rojas | 3148 | 10,66 % | 3 | 1 |
| | Vox | José Miguel Tasende | 2937 | 9,94 % | 2 | = |
| | Somos Melilla | Amin Azmani | 1508 | 5,10 % | 1 | Nou |
| Font: Junta Electoral Central |||||||
Resultats de les eleccions a l'Assemblea de Melilla :
| Partit polític | 2023 | 2023 | 2023 | 2019 | 2019 | 2019 | 2015 | 2015 | 2015 | 2011 | 2011 | 2011 | 2007 | 2007 | 2007 |
| Partit polític | % | Vots | Concejals | % | Vots | Concejals | % | Vots | Concejals | % | Vots | Concejals | % | Vots | Concejals |
| Partit Popular (PP) | 52,67 | 15 555 | 14 | 37,83 | 12 943 | 10 | 42,75 | 13 654 | 12 | 53,91 | 16 852 | 15 | 55,96 | 16 102 | 15 |
| Coalició per Melilla (CpM) | 18,81 | 5557 | 5 | 30,61 | 10 472 | 8 | 26,44 | 8445 | 7 | 23,66 | 7394 | 5 | 21,71 | 6245 | 5 |
| Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) | 10,66 | 3148 | 3 | 14,40 | 4928 | 4 | 12,57 | 4013 | 3 | 8,58 | 2683 | 2 | 18,23 | 5246 | 5 |
| Vox | 9,94 | 2937 | 2 | 7,76 | 2655 | 2 | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| Somos Melilla (SML) | 5,10 | 1508 | 1 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| Ciutadans (CS) | — | — | — | 5,54 | 1897 | 1 | 6,74 | 2154 | 2 | — | — | — | — | — | — |
| Partit Populars en Llibertat (PPL) | — | — | — | — | — | — | 5,43 | 1734 | 1 | 6,81 | 2128 | 2 | — | — | — |

#### Presidents

Presidents de Melilla :
| Legislatura | President/a | Partit | Inici de mandat | Fi de mandat |
| 1995-1999 | Ignacio Velázquez Rivera | PP | 14 de març de 1995 | 3 de març de 1998 |
| 1995-1999 | Enrique Palacios Hernández | Independiente | 3 de març de 1998 | 5 de juliol de 1999 |
| 1999-2003 | Mustafa Hamed Moh Mohamed Aberchán | CpM | 5 de juliol de 1999 | 19 de juliol de 2000 |
| 1999-2003 | Juan José Imbroda Ortiz | UPM | 20 de juliol de 2000 | 16 de juny de 2003 |
| 2003-2007 | Juan José Imbroda Ortiz | PP | 16 de juny de 2003 | 9 de juliol de 2007 |
| 2007-2011 | Juan José Imbroda Ortiz | PP | 9 de juliol de 2007 | 4 de juliol de 2011 |
| 2011-2015 | Juan José Imbroda Ortiz | PP | 4 de juliol de 2011 | 6 de juliol de 2015 |
| 2015-2019 | Juan José Imbroda Ortiz | PP | 6 de juliol de 2015 | 18 de juny de 2019 |
| 2019-2023 | Eduardo de Castro González | Indep. (ex-Cs) | 18 de juny de 2019 | 7 de juliol de 2023 |
| 2023-2027 | Juan José Imbroda Ortiz | PP | 7 de juliol de 2023 | En el càrrec |

### Justícia

El partit judicial de Melilla per a l'administració de justícia i l'òrgan màxim del poder judicial de la ciutat autònoma és el Tribunal Superior de Justícia d'Andalusia, Ceuta i Melilla.

## Economia

Declarat port franc, Melilla es beneficia del trànsit comercial, amb moltes empreses espanyoles allà instal·lades per obtenir beneficis fiscals. Més d'un 50% de l'activitat empresarial està lligada a l'habitatge. Destaca també el paper de la pesca.
Depèn del Marroc i Espanya per a abastir-se de béns bàsics. Centenars de persones creuen cada dia la frontera per treballar. El mur de contenció que pretén frenar la immigració il·legal és una font constant de problemes.

## Festes locals

Les festes locals de Melilla són les següents:
* El 2 de setembre se celebra el Dia de la Ciutat Autònoma de Melilla.
* El 8 de setembre, dia de la Verge de la Victòria, patrona de Melilla.
* El 17 de setembre, Dia de Melilla, se celebra l'aniversari de la incorporació de Melilla a la Corona d'Espanya (desembarcament de Pedro de Estopiñán y Virués el 1497).
* El 19 de març, dia de Sant Josep, se celebra l'aniversari de l'alçament del setge a Melilla (1774-1775) del Sultà de Marroc.

## Monuments i llocs d'interès

Tota la zona de Melilla és declarada Bé d'interès cultural (BIC) com a Conjunt Històric-Artístic i actualment presenta la màxima protecció de la Llei de Patrimoni. Melilla va ser declarada com a tal l'11 d'agost de 1953 amb identificador RI-53-0000022.
En el seu interior existeixen monuments com:
* Jaciment púnic-romà (Casa del Governador).
* Museu d'Arqueologia, Història i Costumista Sefardí i Berber, Magatzems de les Peñuelas, segle xviii.
* Pinacoteca de Melilla, Torre de la Vela, calabossos, Capella de l'Enramada, segle xvi i Muralla Real, segle xviii.
* Museu de l'Exèrcit, Baluard de la Concepció Alta, Magatzem de Pólvora, segle xviii, plataformes d'artilleria i Llengua de Sierpe, Baluard de la Concepció Baixa, Casa del 2º Farer, antic despatx del cronista oficial.
* Església de la Puríssima Concepció (1687, reconstruïda en 1757), on es venera una imatge de La nostra Senyora de la Victòria, patrona de la ciutat.
* Aljubs de 1571.
* Biblioteca Pública de l'Estat.
* Magatzems i Sala d'Armes de sant Juan, segle xviii Associació d'estudis De Melilla, Museu Etnogràfic.
* Magatzems de Sant Joan Vell.
* Magatzems de Florentina.
* Hospital del Rei, segle xviii.
* Hospital i botiga de San Francisco, segle xvii.
* Hospital Militar Pagès, segle xx.
* Far de Melilla, segle xx.
* Coves del Conventic, segle xviii.
* Coves de la Florentina, segle xviii.
* Caserna de Santa Ana, segle xiii i Aljub Vell, segle xvi.
* Caserna de la Maestranza, segle xviii.
* Conjunt monumental de la Porta de Santiago; segle xvi, Fossat de Santiago; segle xvi, la Plaça de l'Avanzadilla; segle xvi, i la Porta de Santa Anna; segle xvi.
* Conjunt monumental de la Plaça d'Armes, Plaza d'Armes, Baluards de San José Alt, San José Baix, Sant Pere Alt i Sant Pere Baix, segles xvii i XVIII.
* Conjunt monumental Fossat de l'Hornabeque, Fossat de l'Hornabeque; segle xvii i XVIII, Baluard de les Cinc Paraules; segle xviii, Baluard de Sant Fernando, Casernes de Sant Fernando i Porta i Túnel de la Victòria; segle xviii.
També compta amb edificis historicistes, eclèctics, art déco i classicistes de gran valor i bellesa.
Cal destacar:
* Església del Sagrat Cor de Jesús.
* Mesquita Central.
* Sinagoga Yamín Benarroch.
* Capella Castrense.
* Capella de l'Hospital de la Creu Vermella, actual Parròquia de San Francisco Javier.
* Parròquia de la Medalla Miraculosa.
* Antic Col·legi del Bon Consell, seu actual de la universitat Nacional d'Educació a Distància i Centre Cultural Federíco García Lorca.
* Col·legi dels Germans de les Escoles Cristianes, actual Col·legi La Salle el Carmen
* Grup Escoles Mixtes, actual seu de la conselleria d'Economia i Hisenda de la Ciutat Autònoma de Melilla.
* Gran Hotel Regna Victoria, actual Casa dels Cristalls.
* Antic Cinema Monumental.
* Casa David J. Melul.
* Casa de Félix Saénz.
* Casa de l'Aqüeducte.
* Casa la Pilarica.
* Casa de Vicente Martínez.
* Casa de Lázaro Torres.
* Casa d'Enrique Nieto.
* Casa de Julián Argos.
* Casa de María Belso Reich.
* Casa de José Morely.
* Casino Militar.
* Casino Español
* Antiga redacció del Telegrama del Rif.
* Antic Economat Militar.
* Antics Grans Magatzems la Reconquesta.
* Antic Banc de Bilbao.
* Cambra Oficial de Comerç, Indústria i Navegació.
* Plaça de bous.
* Gran Teatre Kursaal.
* Casino Militar, Centre Cultural dels Exèrcits.
* Comandància General de Melilla i Palacio del Comandant General de Melilla.
* Comandància d'Enginyers
* Palau de l'Assemblea.

## Relacions Institucionals
### Ciutats Germaness

* Antequera (Espanya)
* Caracas (Veneçuela)
* Cavite (Filipines)
* Mantua (Itàlia)
* Ceuta (Espanya)
* Màlaga (Espanya)
* Montevideo (Uruguai)
* Motril (Espanya)
* Toledo (Espanya)
* Vélez-Málaga (Espanya)

### Convenis

Regions que tenen un conveni de col·laboració:
* Andalusia, Espanya (2024).

## Vegeu també

* Mustafa Aberchán

## Referències

* 1 2 3 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 575. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Wheels, Solidary. «AMAZIGH: EL PUEBLO OLVIDADO DE MELILLA» (en castellà), 19-08-2020. [Consulta: 18 març 2025].
* ↑ García Hernán, Enrique; Maffi, Davide. Política, estrategia, organización y guerra en el mar (en castellà). CSIC, 2006, p.743. ISBN 8484832244.
* ↑ Tratados, convenios y declaraciones de paz y de comercio... desde el año de 1700 hasta el día (en castellà). Imp. de Alegria y Charlain, 1843, p. 565.
* ↑ Remacha Tejada, José Ramón «Las fronteras de Ceuta y Melilla». Anuario español de derecho internacional, 10, 1994, pàg. 195–238. ISSN: 0212-0747.
* ↑ «I GEOGRAFÍA FÍSICA DE MELILLA». [Consulta: 18 març 2025].
* 1 2 «El Estat espanyol». A: Geografia d'Espanya. Ariel, 2009, p. 586. ISBN 978-84-344-3468-4.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en castellà).
* ↑ Caso de no aconseguir-se dita majoria, es tramitaran successives propostes. Si, transcorregut el termini de dos mesos a partir de la primera votació, cap candidat hagués obtingut la majoria simple, el Parlament quedarà automàticament dissolt i el President de la Junta en funcions convocarà noves eleccions. Estatut d'Autonomia Art. 118 Cap. III Tít. IV
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Pérez de Lama, 1998, p. 576.
* ↑ Melilla Monumental. «Patrimonio» (en castellà). Arxivat de l'original el 8 de juliol 2017. [Consulta: 11 octubre 2014].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en castellà).