OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Osborn (Missouri)

Osborn és una població del Comtat de DeKalb (Missouri) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 455 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Osborn tenia 455 habitants, 183 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 308,2 habitants per km².
Dels 183 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.344 $ i la renda mediana per família de 44.205 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.792 $ mentre que les dones 18.214 $. La renda per capita de la població era de 16.230 $. Entorn del 4% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Osborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Osborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Can Canals-Miralles

Can Canals-Miralles, també anomenat Can Sangrà, és un edifici situat al carrer Major de Sarrià cantonada amb el de Canet al barri de Sarrià de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

L'edifici primitiu, de planta baixa i un pis, va ser construït en algun moment entre mitjans del segle xviii i el 1797 per la família Canals, fabricants d'indianes. A finals del segle xix, es posà en subhasta i fou adjudicat a Ramon Miralles, constructor i alcalde de Sarrià, que li va afegir un pis. Actualment, és propietat del seu besnet Josep Sangrà i Bosch.

## Descripció

És una casa senyorial de planta baixa i dos pisos, amb terrat. Les façanes estan decorades amb esgrafiats geomètrics i a l'extrem de llevant hi ha una tribuna semicircular de factura més moderna. La façana principal del carrer Major de Sarrià s'obre a un jardí que s'estén al llarg del carrer de Canet, clos per una reixa amb una porta de ferro forjat. A principis del segle xx, el jardí era molt més gran i anava des del carrer de l'Hort de la Vila fins al carrer de Canet.

## Referències

* ↑ «Can Sangrà o Can Canals-Miralles». Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 «Can Canals-Miralles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 «Can Canals-Miralles». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 de Oleza i Roncal, 2023.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Canals
* Vil·la Joana

## Bibliografia

* de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 112. ISBN 978-84-09-55644-1.

## Enllaços externs

* «Can Canals-Miralles». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Roy Hodgson

Roy Hodgson (Croydon, 9 d'agost de 1947) és un exfutbolista anglès que ha destacat per la seva carrera com a entrenador de futbol. Va entrenar del 2012 al 2016 la selecció anglesa.
Hodgson va exercir diverses vegades com a membre del grup d'estudi tècnic de la UEFA al Campionat d'Europa i també va ser membre del grup d'estudi tècnic de la FIFA a la Copa del Món de 2006. Hodgson parla cinc idiomes, i ha treballat com a expert de televisió en diversos dels països on ha treballat. entrenat.

## Palmarès com a entrenador
### Halmstads BK

* 2 Lligues sueques: 1976 i 1979

### Malmö FF

* 5 Lligues sueques: 1985, 1986, 1987, 1988 i 1989
* 2 Copes sueques: 1985-86 i 1988-89

### FC København

* 1 Superlliga danesa: 2000-01
* 1 Supercopa danesa: 2001

## Notes

* ↑ Parla el seu anglès nadiu i fluit el suec, l'alemany, l'italià i el francès

## Referències

* ↑ Cuéllar, José Manuel. «Roy Hodgson, nuevo seleccionador de Inglaterra». ABC, 01-05-2012. [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ «Hodgson és el nou cap víking». UEFA, 24-05-2004.
* ↑ «Copa Mundial de la FIFA 2014™ - Notícies - Hodgson: Tothom associa Brasil amb el futbol - FIFA.com» (en anglès britànic). Arxivat de l'original el 2019-12-24. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «-good-manager-no-just-disappear-655164.html 'L'art de ser un bon gestor no acaba de desaparèixer'». Independent Print Limited, 24-03-2002.
# Home de Lantian

L'home de Lantian (Xinès simplificat: 蓝田人; Xinès tradicional: 藍田人; pinyin: "Lántián rén"), anteriorment Sinanthropus lantianensis (actualment Homo erectus lantianensis) és una subespècie d'Homo erectus. El seu descobriment, el 1963, fou descrit per primer cop per J. K. Woo l'any següent.
Restes de l'home de Lantian foren trobades a Lantian (Xinès simplificat: 蓝田县; pinyin: "Lántián Xiàn"), a la província de Shaanxi, al nord-oest de la Xina, aproximadament a 50 km al sud-est de la ciutat de Xi'an. Poc després del descobriment del primer os (una mandíbula) d'un ésser humà de Lantian a Chenjiawo (Xinès simplificat: 陈家窝), es trobaren a Gongwangling (Xinès simplificat: 公王岭), un crani amb els ossos del nas, un maxil·lar dret i tres dents d'un altre espècimen d'humà de Lantian.
S'estima que la capacitat cranial havia de ser d'uns 780 cm³, similar a la de l'home de Java, un contemporani seu.
L'humà de Lantian és més antic que el més conegut humà de Pequín, però possiblement més jove que l'humà de Yuanmou, el qual, d'acord amb algunes estimacions, podia haver viscut fa 1,7 milions d'anys al que actualment és la Xina.
Es creu que els fòssils trobats corresponen a dues dones que visqueren fa entre 530.000 i 1 milió d'anys, i la segona n'és uns 400.000 anys més antiga. L'humà de Lantian trobat a Gongwangling representa el fòssil més antic mai trobat d′Homo erectus al nord d'Àsia. Els científics classifiquen l'ésser humà de Lantian com una subespècie d'Homo erectus. Els fòssils trobats es poden veure exposats al Shaanxi History Museum, de Xi'an, Xina.
En el mateix estrat i propers als fòssils de l'ésser humà de Lantian, es trobaren fòssils d'animals i artefactes de pedra, com són còdols treballats i escates. La presència d'aquests artefactes de pedra, així com de cendres, suggereix que l'ésser humà de Lantian feia servir eines i coneixia el foc.

## Galeria d'imatges

* (xinès) Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology (IVPP), Beijing, Xina.

## Bibliografia

* (anglès) Woo, J. «Mandible of Sinanthropus lantianensis». Current Anthropology, 5, 2, 1964, pàg. 98–101. DOI: 10.1086/200457.
* (anglès) Woo, J. «Preliminary report on a skull of Sinanthropus lantianensis of Lantian, Shensi». Scientia Sinica, 14, 7, 1965, pàg. 1032–1036. PMID: 5829059.
* (anglès) Woo, J. «The skull of Lantian Man». Current Anthropology, 7, 1, 1966, pàg. 83–86. DOI: 10.1086/200664.
* (anglès) Woo, J. K. «A newly discovered mandible of the Sinanthropus type – Sinanthropus lantianensis». Scientia Sinica, 13, 1964, pàg. 801–811. PMID: 14170540.
* (anglès) Aigner, J. S.; Laughlin, W. S. «The Dating of Lantian Man and His Significance for Analyzing trends in Human Evolution». American Journal of Physical Anthropology, 39, 1, 1973, pàg. 97–110. DOI: 10.1002/ajpa.1330390111. PMID: 4351579.

## Enllaços externs

* (anglès) China Culture Arxivat 2006-12-07 a Wayback Machine..
# Bubo

Bubo és un gènere d'ocells del la família dels estrígids (Strigidae). Als Països Catalans només hi habita el duc (Bubo bubo), que per extensió dona nom a la resta d'espècies del gènere.
Aquestes aus es troben en moltes parts del món, llevat d'Austràlia. Les majors aus de l'ordre dels estrigiformes pertanyen a aquest gènere. Tradicionalment, només s'hi incloïen espècies amb flocs de plomes al cap, però estudis amb ADNmt recolzen la consideració que el duc blanc, que no disposa d'aquestes «orelles» per adaptació al seu mitjà àrtic, pertany a aquest gènere i no al monotípic Nyctea, al qual tradicionalment s'ha classificat.
En algunes classificacions s'han inclòs els ducs pescadors dels gèneres Ketupa i Scotopelia, al gènere Bubo.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, 2023), aquest gènere conté 10 espècies.
* duc africà (Bubo africanus).
* duc del desert (Bubo ascalaphus).
* duc de l'Índia (Bubo bengalensis).
* duc eurasiàtic (Bubo bubo).
* duc del Cap (Bubo capensis).
* duc cendrós (Bubo cinerascens).
* duc de Magallanes (Bubo magellanicus).
* Bubo milesi.
* duc blanc (Bubo scandiacus).
* duc americà (Bubo virginianus).
Anteriorment, el COI considerava que Bubo englobaba 18 espècies. El 2021 afegí una 19ª espècie: Bubo milesi, a partir de la segmentació d'una subespècie del duc africà (B. africanus milesi). Però en la seva llista mundial d'ocells (versió 13.1, 2023) el COI decidí traslladar 9 espècies de Bubo al gènere Ketupa. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), no han adoptat aquest canvis i consideren dins de Bubo encara les següents espècies.
* duc pescador de Blakiston (Ketupa blakistoni).
* duc de Coromandel (Ketupa coromanda).
* duc lletós (Ketupa lactea)
* duc tacat (Ketupa leucosticta).
* duc del Nepal (Ketupa nipalensis).
* duc de les Filipines (Ketupa philippensis).
* duc de Guinea (Ketupa poensis).
* duc de Shelley (Ketupa shelleyi).
* duc d'Indonèsia (Ketupa sumatrana).

## Referències

* 1 2 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 264. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «IOC Version 11.1» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 20-01-2021. [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ «Taxonomic Updates IOC Version 13.1» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 01-01-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 265. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Linsang ratllat

El linsang ratllat (Prionodon linsang) és un vivèrrid present a l'oest de Malàisia, Sumatra, Borneo, Java, Tailàndia i Indonèsia. El linsang ratllat fa al voltant de 74 cm de longitud inclosa la cua. És de color groc pàl·lid i té 5 bandes fosques. Compta amb amples franges al coll i la cua es compon de diverses bandes fosques amb l'extrem fosc. El linsang ratllat té urpes retràctils i unes dents molt esmolades. És la més rara de les civetes, i de vegades se l'anomena civeta tigre. El linsang ratllat viu en selves tropicals, i passa la major part del temps als arbres. El linsang ratllat és omnívor. La seva dieta està formada per esquirols, rates, ocells i sargantanes. Se sap molt poc sobre la reproducció d'aquest linsang. Es creu que té ventrades de dues o tres cries dos cops l'any, en nius, caus o forats als arbres.

## Referències

* ↑ Whitfield, Philip. Macmillan Illustrated Animal Encyclopedia. Macmillan Publishing Company, 1984, p. 92. ISBN 0-02-627680-1.

## Bibliografia

* Philippe Gaubert: Family Prionodontidae (Linsangs). In: Don E. Wilson, Russell A. Mittermeier (editors): Handbook of the Mammals of the World. Volume 1: Carnivores. Lynx Edicions, 2009, ISBN 978-84-96553-49-1, S. 170-174.
* Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, ISBN 0-8018-5789-9.

## Enllaços externs

* Hardwicke (1821). "Prionodon linsang." 1821 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1821. [Consulta: {{{consulta}}}]
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Romana

La romana (el lat. [Statera] romana) és un instrument de mesura que serveix per a pesar, compost d'una palanca de braços molt desiguals, amb la llengüeta sobre el punt de suport. El cos que s'ha de pesar es col·loca en l'extrem del braç menor, i s'equilibra amb un piló, pesal o pes constant que es fa córrer sobre el braç major, on hi ha traçada l'escala dels pesos.
Les romanes s'usen de temps molt llunyans, encara que el seu nom suggereix que la seva forma definitiva, així com la seva utilització, correspon als temps de la Roma Antiga. De llavors ençà s'ha seguit utilitzant en la seva forma més simple i arcaica així com en altres formes més elaborades. L'aparició de la balança i la bàscula mecàniques i, posteriorment, electròniques, han arraconat l'ús de la romana a ambients rurals poc desenvolupats.

## Precisió

L'exactitud i precisió de la romana no és gaire gran. El seu principi de funcionament es basa en les propietats de la palanca, on el pes del cos penjat es contraresta amb el contrapès del piló que pot lliscar al llarg d'una vara graduada. Encara que hi ha diversos models de romanes, totes tenen un braç en forma de vara graduada llarga on es llegeix el pes i un altre més curt del que se suspèn el cos, ja sigui posant-lo en un plat o penjant-lo en un ganxo. Per equilibrar la romana cal moure el piló al llarg de la vara graduada. Quan la romana està equilibrada, la barra graduada està totalment horitzontal i la marca de la vara en què està situat el piló permet llegir el pes de la mercaderia. Des de mitjans del segle XX les romanes van anar quedant obsoletes i estan sent substituïdes per balances de molles i, més endavant, electròniques de lectura directa, molt més exactes i precises. Avui dia el seu ús ha quedat limitat a zones rurals poc desenvolupades.

## Física de la pesada

El valor de la pesada amb la romana, així com amb la balança clàssica, no depèn de la intensitat gravitatòria del lloc de la pesada, ja que en el seu funcionament es compensa el moment creat pel cos penjat i el moment antagonista que fa el piló. Amb una bàscula electrònica, o amb un dinamòmetre, el pes seria diferent en funció de la força del camp gravitatori. Exemple: si es posa 1 kg de tomàquets en el ganxo de la romana, el contrapès de la romana no variarà la seva posició, ja sigui a la vall o a l'altiplà; si utilitzéssim una bàscula electrònica, la mesura a la vall seria més gran que a l'altiplà. És a dir, la balança i la romana comparen masses i la bàscula mesura forces.

## Referències

* ↑ Alejandro Escarpa. Tecnología romana. Ediciones AKAL, 28 febrer 2000, p. 9–. ISBN 978-84-460-0996-2.
* ↑ Manual de Física y Química: obra de texto para la segunda enseñanza. Imprenta de D. Manuel Minuesa, 1865, p. 21–.
* ↑ DCVB:Llengüeta.
* ↑ D. José Oriol RONQUILLO. Diccionario de materia mercantil, industrial y agrícola, que contiene la indicación, la descripción y los usos de todas las mercancías. Imp. Agustín Gaspar, 1857, p. 601–.

## Vegeu també

* Balança
* Llei de Hooke, per ressorts.
Viccionari
# Bachelor of Arts

El Bachelor of Arts (abreviat B.A., BA o A.B.), del llatí Artium Baccalaureus, és un títol de Grau concedit per a un curs de primer cicle o programa en les arts liberals i/o les ciències en els països anglosaxons i a l'Espai Europeu d'Ensenyament Superior. S'obté després de tres anys d'estudis a la Unió Europea, Gran Bretanya, Singapur, Austràlia, Nova Zelanda, Hong Kong, l'Índia o Àfrica del sud, i després de quatre anys als Estats Units o Escòcia.

## Vegeu també

* Master of Science
* Bachelor of Science
* Grau acadèmic
# Hallucigenia

Hallucigenia és un fòssil problemàtic quant a la seva filogènia, amb unes dimensions aproximades de 3 centímetres de longitud. Se n'han trobat exemplars al prolífic jaciment dels esquists de Burgess, al sud-oest del Canadà, i a la Xina. A causa de la seva estranya morfologia (algunes potes acabades en urpes, d'altres no i espines), els paleontòlegs no donaven crèdit al que veien. El seu nom, Hallucigenia, que significa «irreal», va ser atorgat per Simon Conway Morris; no obstant això, el primer nom l'hi va donar Walcott, i fou Canadia sparsa. Aleshores es va considerar aquest animal un poliquet. Amb el temps, aquesta classificació ha perdut força, i ara sembla més assentada la idea que en realitat pertanyia al llinatge dels onicòfors.

## Referències

* ↑ Steiner, M.; Hu, S.; Liu, J.; Keupp, H. «A new species of Hallucigenia from the Cambrian Stage 4 Wulongqing Formation of Yunnan (South China) and the structure of sclerites in lobopodians». Bulletin of Geosciences, 87, 2012, pàg. 107–124. DOI: 10.3140/bull.geosci.1280.
* ↑ Smith, Martin R.; Ortega-Hernández, Javier (2014). "Hallucigenia's onychophoran-like claws and the case for Tactopoda". Nature 514 (7522): 363. doi:10.1038/nature13576
# Pares pelegrins

Pares pelegrins i Mares pelegrines (en anglès Pilgrim Fathers , Pilgrim Mothers o, només, Pilgrims) és el nom donat a un dels primers grups anglesos que al segle xvii, es van establir al territori del que després serien els Estats Units per crear una "Nova Jerusalem". Es trobaven reunits per l'església puritana d'encuny calvinista i es refugiaven de les persecucions religioses - per exemple els de l'oficial anglicana - i de la inestabilitat política que es vivia a Europa. La denominació "Pilgrim Fathers" per designar aquests colons recent sorgeix en el segle xix associada a un passatge bíblic.
Els Pilgrims començar el seu viatge al 5 d'agost de 1620 en partir del port de Southampton a bord del vaixell Mayflower, després de travessar l'Atlàntic Nord i arribar a les costes americanes de Nova Anglaterra el novembre d'aquell mateix any a la zona on s'emplaça l'actual ciutat de Provincetown pràcticament en el Cap Cod de Massachusetts. Aquests viatgers desitjaven establir-se a la colònia anglesa de Jamestown (Virgínia) que havia estat fundada el 1607, però errors de navegació els van portar a zones més septentrionals.
El 21 de novembre 1620 (11 de novembre segons el calendari julià que era aleshores vigent entre els britànics) alguns dies abans de desembarcar - el que va passar el 26 novembre 1620 - el centenar de passatgers del Mayflower va jurar el Pacte del Mayflower (Mayflower Compact) instigats per 41 d'ells contra les persecucions del rei Jaume I d'Anglaterra. Es feia un edicte que establia regles per a la vida en comú i per als principis que regirien el futur establiment a fundar en el Nou Món, establiment que va resultar ser la Colònia de Plymouth. El Pacte del Mayflower incloïa criteris democràtics i de respecte per les creences religioses personals. Un mes més tard, el 21 de desembre els Pilgrims van fundar la ciutat de Plymouth (anomenada llavors "New Plymouth»).
El primer any a la colònia els va resultar molt nefast a causa d'un clima bastant més fred de l'esperat que els va ocasionar fam i epidèmies. Van aconseguir sobreviure en gran manera gràcies a les ajudes que els van donar els indígenes Wampanoag.
El novembre de 1621, al notar una recuperació, la comunitat de Pilgrims organitzà una jornada d'acció de gràcies pel qual -segons la tradició- van ser complimentats els indígenes que els havien ajudat això resultaria l'origen de l'actual Dia d'acció de gràcies ( Thanksgiving Day ).

## Referències

* ↑ «Plymouth, el poble natal d'Amèrica». Ara.cat.
* ↑ Thomas Prince, A chronological history of New England in the form of annals (1736) Chronology 73, 84–86.

## Vegeu també

* Massasoit
# Dit del peu en martell

El dit del peu en martell és el nom que se li dona a una deformitat d'un dit del peu, principalment la tercera falange del peu, en el qual adopta una actitud flexionada, doblant l'extrem del dit cap avall, donada per un moviment de flexió forçada i brusca de la tercera falange.

## Vegeu també

* Fractura de Bush
* Fractura per avulsió

## Referències

* ↑ (castellà) MedlinePlus - Dedo del pie en martillo
* ↑ de Cardona i Recasens, Eva; Esquirol, Jordi. Glossari de Fisioteràpia. Univ. Autònoma de Barcelona, 2009, p. 83. ISBN 8449026148.

## Enllaços externs

* Cotauli, Fractures:dit-en-martell
# Penermon

Penermon és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 75 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Penermon tenia 75 habitants, 31 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 137,9 habitants per km².
Dels 31 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,9% hi vivien parelles casades, en un 22,6% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 1,3% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 16% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 66,7 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.875 $ i la renda mediana per família de 38.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.083 $ mentre que les dones 15.625 $. La renda per capita de la població era de 10.549 $. Entorn del 15% de les famílies i el 25% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Penermon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Penermon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Parlament d'Åland

El Lagting, o Lagtinget, és el Parlament de les Illes Åland, una regió autònoma, desmilitaritzada i monolingüe sueca de Finlàndia. El Lagting té 30 escons. Envia un representant al Parlament de Finlàndia, l'Eduskunta. La seva primera reunió plenària fou el 9 de juny de 1922, quan la cambra es coneixia com a Assemblea Regional d'Åland. En commemoració d'aquest fet, cada 9 de juny se celebra a les Illes Åland el Dia de l'Autonomia.

## Composició actual

Composició (2023) :
| Partit | Vots | % | Representants | Diferència |
| Liberals per Åland | | 30 | 9 | 3 |
| Centre d'Åland | | 21.2 | 7 | 2 |
| Agrupació de no-alineats | | 15.3 | 5 | 1 |
| Socialdemòcrates | | 12.8 | 4 | 1 |
| Coalició Moderada | | 12.6 | 4 | = |
| Iniciativa Sostenible | | 5.1 | 1 | 1 |
| Futur d'Åland | | 2.9 | 0 | 1 |
| Democràcia d'Åland | - | - | 0 | 1 |

## Enllaços externs

* Åland Lagting Arxivat 2007-10-27 a Wayback Machine. - Pàgina oficial
* Llei d'autonomia d'Åland Arxivat 2007-07-04 a Wayback Machine. - al Lagtinget