OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Burdett (Nova York)

Burdett és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 357 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burdett tenia 357 habitants, 147 habitatges, i 97 famílies. La densitat de població era de 142,1 habitants/km².
Dels 147 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.023 $ i la renda mediana per família de 40.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.192 $ mentre que les dones 22.031 $. La renda per capita de la població era de 16.588 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burdett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burdett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Center Moriches

Center Moriches és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 6.655 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Center Moriches tenia 6.655 habitants, 2.319 habitatges, i 1.776 famílies. La densitat de població era de 512,9 habitants per km².
Dels 2.319 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,7% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 17,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.957 $ i la renda mediana per família de 63.986 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.362 $ mentre que les dones 33.661 $. La renda per capita de la població era de 23.084 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Center Moriches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Center Moriches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Partit Social Demòcrata

Partit Social Demòcrata (PSD) fou un partit polític espanyol de centreesquerra fundat el 1976 per Francisco Fernández Ordóñez i Rafael Arias Salgado Montalvo. El 1978 es va integrar en UCD, encara que quan el 1981 es va dissoldre la UCD molts dels seus membres (entre ells, Fernández Ordóñez), es van passar al PSOE. D'altra banda, el nom i les sigles foren adoptades el 1979 per un nou partit liderat per José Ramón Lasuén Sancho i Tomás Miraveta Martínez, també de curta durada.
# Park Hills (Missouri)

Park Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2008 tenia 8.851 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Park Hills tenia 7.861 habitants, 3.181 habitatges, i 2.070 famílies. La densitat de població era de 151,5 habitants per km².
Dels 3.181 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 15,3% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.277 $ i la renda mediana per família de 30.663 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.900 $ mentre que les dones 17.613 $. La renda per capita de la població era de 13.048 $. Entorn del 17,6% de les famílies i el 21,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Park Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Park Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Espíntar de Corint

Espíntar (en grec antic: Σπίνθαρος, llatí: Spintharus) fou un arquitecte nascut a Corint que va començar a reconstruir el gran temple d'Apol·lo de Delfos després de la seva destrucció a causa del foc del 548 aC, segons que explica Pausànias. El temple es va acabar cap al 480 aC i, per tant, segurament no era el mateix arquitecte qui va acabar l'obra.

## Referències

* ↑ Spintharus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 896
# Hennie Kuiper

Hendrikus Andreas «Hennie» Kuiper (Denekamp, 3 de febrer de 1949) és un ciclista neerlandès, ja retirat, que fou professional entre 1973 i 1988.
Durant la seva carrera esportiva aconseguí nombrosos èxits, sent els més destacats la medalla d'or de la prova en ruta dels Jocs Olímpics de Múnic, el 1972, el Campionat del món de ciclisme de 1975, i quatre dels cinc monuments del ciclisme. A les grans voltes va guanyar dues etapes a la Volta a Espanya i tres al Tour de França. Junt a Ercole Baldini i Paolo Bettini són els únics ciclistes en haver guanyat el Campionat del món i la prova en ruta dels Jocs Olímpics.
Després de la seva retirada, Hennie Kuiper es convertí en director esportiu d'un petit equip alemany. Més tard va dirigir els equips Telekom i Motorola.

## Palmarès

* 1972
** Medalla d'or a la prova en ruta dels Jocs Olímpics de Múnic
** 1r al Tour de Drenthe
** 1r a la Milk Race
* 1974
** 1r al Tour d'Indre i Loira
* 1975
** Campionat del món de ciclisme
** Campió dels Països Baixos en ruta
** Campió dels Països Baixos de ciclo-cross
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1976
** 1r a la Volta a Suïssa i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1977
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1978
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Dauphiné Libéré
* 1981
** 1r al Tour de Flandes
** 1r a la Volta a Llombardia
* 1982
** 1r al Gran Premi de Valònia
* 1983
** 1r a la París-Roubaix
* 1985
** 1r a la Milà-Sanremo

### Resultats al Tour de França

* 1976. Abandona (14a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1977. 2n de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1978. Abandona (17a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1979. 4t de la classificació general. 1r al Premi de la Combativitat
* 1980. 2n de la classificació general
* 1981. 30è de la classificació general
* 1982. 9è de la classificació general
* 1983. Abandona (10a etapa)
* 1984. 56è de la classificació general
* 1985. Abandona (15a etapa)
* 1988. 95è de la classificació general

### Volta a Espanya

* 1975. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1976. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1983. 5è de la classificació general

### Giro d'Itàlia

* 1973. 16è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «KUIPER Hennie (Hendrik)». [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «Palmarès d'Hennie Kuiper (Hol)». [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «Olympedia – Hennie Kuiper». [Consulta: 2 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Hennie Kuiper a sitiodeciclismo.net
* Palmarès de Hennie Kuiper a memoire-du-cyclisme.eu
* Web oficial de Hennie Kuiper (neerlandès)
# Henri Lepage (tirador d'esgrima)

Henri Lepage (Épinal, 30 d'abril de 1908 - Épinal, 26 d'octubre de 1996) va ser un tirador d'esgrima francès, especialista en espasa, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla d'or en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima. En la prova individual fou sisè.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del món d'esgrima de 1947.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Henri Lepage». [Consulta: 3 setembre 2023].
# Henriette Bosché

Henriette Bosché (Brussel·les, 1872 - ?) va ser una artista, decoradora i professora belga activa a la primera meitat del segle xx.

## Introducció

Henriette Bosché va treballar diferents especialitats artístiques com ara gravats, disseny de mobles, brodats i puntes. També va pintar bodegons i paisatges caracteritzats per un estil figuratiu i íntim. El 1905 va fundar la primera associació de dones decoradores. Igualment, va ser membre de l'organització artística de Brussel·les Les Arts de la Femme (1908-1918), on va impartir classes, entre d'altres, a l'escola de punta de boixets que es va fundar en aquesta organització l'any 1909.

## Activitat pedagògica

Juntament amb Adolphe Crespin, va tenir un paper important en la reforma de l'educació artística de l'època. Va fundar el departament d'arts decoratives modernes de l'escola Fernand Cocq d'Ixelles, de la qual Elisabeth Prins va ser una de les seves alumnes. L'èxit del seu enfocament pedagògic va fer que la convidessin a ensenyar a diverses escoles i a formar futurs professors. Va formar els seus alumnes en distintes matèries, donant classes d'estètica a l'Ecole Central de service social i, des de 1936, va ser directora dels Ateliers d'Art de Brussel·les. Cap al 1910 va establir el seu propi estudi d'arts decoratives a casa seva, a Ixelles, dissenyat per l'arquitecte Paul Hamesse. Durant la Primera Guerra Mundial va posar aquest estudi a disposició dels seus alumnes i va donar-hi classes gratuïtes.

## Participació en exposicions

Boshé va mostrar la seva obra en nombroses exposicions. Els anys 1924 i 1931 va participar en les exposicions de l'associació d'artistes de Brussel·les Cercle Artistique et Littéraire. També va participar en exposicions internacionals i exposicions mundials a ciutats com Torí (1902), Lieja (1905), Milà (1906), Brussel·les (1910), Haarlem (1914) o París (1925).
A l'Exposició Internacional d'Arts Decoratives i Indústries Modernes de París, de l'any 1925, va exposar el conjunt 'Bureau d'Information' al pavelló belga dissenyat per Victor Horta. El conjunt estava format per un escriptori i una llibreria amb un panell brodat. Bosché va concedir permís a la cooperativa editorial d'orientació modernista L'Equerre per exposar a l'interior que ella havia dissenyat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Ariaenssens, W. Een studie van de Belgische bijdrage aan de Exposition internationale des Arts décoratifs et industriels modernes de Paris 1925 (tesi) (en neerlandès). Brusel·les: Universitat de Vrije, 1996-1997, p. 46-56, 59-60 i 134-137.
* 1 2 Hubrechts, Loes. Les arts de la femme (1908-1918). Een Brusselse vereniging voor en door vrouwen. Masterproef voorgelegd voor het behalen van de graad master in de richting kunstwetenschap (tesi) (en neerlandès). Universitat de Gent, 2017, p. 167-168.
* ↑ «Elisabeth Prins» (en francès). AAM Editions. [Consulta: 2 març 2024].
* ↑ «Avenue Maurice 44 Ixelles | Paul Hamesse», 28-06-2021. Arxivat de l'original el 2021-06-28. [Consulta: 2 març 2024].
# Megaloceros

Megaloceros és un gènere de mamífer artiodàctil extint de la família dels cèrvids. Les astes creixien més ràpidament que la resta del cos. Se n'han trobat restes fòssils arreu d'Euràsia.
S'extingiren el desè mil·lenni abans de Crist aproximadament.

## Taxonomia

* M. algarensis
* M. algericus
* M. antecedens
* M. cazioti
* M. cretensis
* M. dawkinsi
* M. giganteus
* M. luochuanensis
* M. obscurus
* M. pachyosteus
* M. savini
* M. verticornis

## Referències

* ↑ Werdelin i Sanders, 2010, «Cervidae» (A. W. Gentry).
* 1 2 3 4 Agustí, 1997, p. 140.

## Bibliografia

* Agustí, J. Memoria de la Tierra: Vertebrados fósiles de la Península Ibérica (en castellà). El Serbal, 1997. ISBN 84-7628-195-1.
* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Henry Mwakajumba

Henry Mwakajumba (Tanzania, 1990) és un cineasta, guionista i director de fotografia africà, conegut per la seva obra centrada en temes socials. El 2013, va obtenir la llicenciatura en Ciències Socials i Desenvolupament Comunitari a la Universitat Tumaini d'Iringa, a Tanzània. La seva formació universitària ha estat un factor clau en el seu enfocament cinematogràfic i la seva voluntat de donar veu a les vivències de la seva gent.
Durant un temps, va residir a Ulldecona, involucrant-se activament en el panorama cinematogràfic català i internacional. Va participar com a director convidat en la vuitena edició del Festival Internacional de Cinema i Paisatge, Món FILMAT, organitzat per Lo Pati d'Amposta. Va col·laborar amb institucions, com ara, l'Escola per l’Art i la Cultura de la Diputació de Tarragona, o l'ONG Wanawake Mujer, utilitzant el cinema com a mitjà per sensibilitzar i conscienciar les persones sobre la necessitat d'empoderament de les dones i la construcció d'una societat més equitativa.
El 2022, a Madrid, va presentar la pel·lícula, Lost and Found, que aborda la violència contra les dones. La pèrdua de la seva germana va inspirar Mwakajumba a reflexionar sobre la violència de gènere. Aquesta introspecció es va intensificar quan va ser pare d'una nena i després de l'assassinat de dues dones molt populars a l'Àfrica. Aquestes vivències van ser la motivació per escriure i dirigir una obra que destaca la necessitat de lluitar contra la violència contra les dones. La seva sèrie televisiva de 17 capítols, Baba Olivia, també aborda qüestions socials i ambientals, amb una narrativa que explora les expectatives de gènere.

## Filmografia

* 2015, Mwalimu Masemele, director i guionista.
* 2016, Tunu (The Gift), ajudant de càmera.
* 2019, Tug of war, tècnic d'imatge digital.
* 2020, Baba Olivia, sèrie de televisió, director i guionista.
* 2022, Lost and Found, director i guionista.

## Referències

* 1 2 3 4 «Viajar a través de la gran pantalla» (en espanyol europeu). Diari de Tarragona. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Aguaita.cat. «Últim cap de setmana de mónFILMAT amb grans noms del cinema independent». [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ «Coslada acoge el estreno de la película Lost and Found, una visión amplia de la violencia de género - Cultura y Fiestas» (en castellà). Ayuntamiento de Coslada, 24-11-2023. [Consulta: 12 gener 2024].
* 1 2 «Lost and Found de Henry Mwakajumba, una historia real... desgraciadamente» (en castellà). El Plural, 04-12-2023. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ «Lost and Found». Teatre Auditori Alcanar. [Consulta: 12 gener 2024].

## Vegeu també

* Flora M'mbugu-Schelling

## Enllaços externs

* CCMA. «Telenotícies comarques - La vuitena edició del festival de cinema i paisatge Món Filmat, organitzat pel centre d'art Lo Pati, d'Amposta, aposta pels nous valors - 3Cat». [Consulta: 12 gener 2024].
* EnaCast. «Entrevista amb Pili Millan, productora de "Lost and Found"». Alcanar Radio. [Consulta: 12 gener 2024].
# Herfried Sabitzer

Herfried Sabitzer (nascut el 19 d'octubre de 1969) és un jugador de futbol austríac ja retirat que va representar la selecció d'Àustria. És el pare del futbolista i també internacional austríac Marcel Sabitzer.

## Carrera de club

Nascut a Estiria, Sabitzer va començar la seva carrera professional a l'Alpine Donawitz i va marcar-hi 9 gols en la seva temporada de debut a la Bundesliga. Això li va valer un pas al SV Casino Salzburg on va formar una reeixida col·laboració amb Heimo Pfeifenberger abans de perdre el seu lloc en favor de Nikola Jurčević. El corpulent davanter es va traslladar al LASK Linz i, posteriorment, es va disputar la final de la Copa de la UEFA de 1994 que el Salzburg va perdre davant l'Internazionale. El 1995, es va incorporar al Grazer AK i va marcar un rècord de 15 gols la temporada 1997-1998, fet que li va valer un retorn a Salzburg. Després va perdre la final de la Copa d'Àustria l'any 2000, irònicament contra el GAK.
Durant la temporada 2000-2001 va passar a jugar al Bad Bleiberg de Segona Divisió i mitja temporada després va passar a l'SV Mattersburg. En la seva darrera temporada professional va marcar 12 gols i va assolir l'ascens del Mattersburg a la Bundesliga austríaca de futbol.
Posteriorment va acabar la seva carrera com a jugador al SC Kalsdorf.

## Carrera internacional

Va debutar amb Àustria el 1992 i va jugar-hi 6 partits, marcant un gol en la victòria per 7-0 de la classificació a la UEFA Euro 1996 contra Liechtenstein el 26 d'abril de 1995. El seu darrer partit internacional va ser un partit amistós el març de 1997 contra Eslovènia.

### Gols com a internacional

    Els resultats i els resultats indiquen primer el nombre de gols d'Àustria.
| No | Data | Lloc | Oponent | Marcador | Resultat | Competició |
| 1. | 26 d'abril de 1995 | Stadion Lehen, Salzburg, Àustria | Liechtenstein | 4 –0 | 7–0 | Classificació per l'Eurocopa 1996 |

## Referències

* ↑ «Match log for Herfried Sabitzer». national-football-teams.com. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ «Wann, wenn nicht jetzt? 26:0 Tore» (en german). sportv1.orf.at, 2006. [Consulta: 6 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Herfried Sabitzer a National-Football-Teams.com (anglès)
# Landseer

El Landseer (tipus Continental-Europeu) és una raça de gossos. Molts clubs canins consideren el Landseer simplement com una variant blanca i negra del Terranova, però la FCI (Federació Cinològica Internacional) la reconeixen com una raça diferenciada.

## Història

Tant els Terranova com els Landseer descendeixen dels gossos utilitzats pels pescadors de la regió de Terranova i Labrador del Canadà. Es considera que aquests gossos són descendents de gossos d'aigua i gossos de guarda de bestiar importats per vaixells pesquers portuguesos i bascos. A l'època victoriana, els gossos de Terranova en blanc i negre eren més populars que la coloració negra sòlida, i van ser objecte d'una sèrie d'artistes del segle xix com Sydenham Edwards, Philip Reinagle, Samuel Jones i el més famós Edwin Henry Landseer (1802-1873), el nom del qual es va utilitzar per descriure Terranova en blanc i negre ja el 1896.Al segle XX la coloració negra sòlida es va popularitzar i va suplantar els animals bicolors, tant que a la dècada de 1930 es va fer un esforç concertat per recrear els gossos que es veuen a les pintures de Landseer. Els esforços d'aquests criadors van donar lloc a la raça Landseer. A Gran Bretanya i Amèrica del Nord, els gossos de colors Landseer es consideren una varietat de la raça Terranova, però el 1976 es va crear un club de raça per a gossos de color Landseer a Alemanya. Aviat van seguir clubs similars a Bèlgica i Holanda, i ara es consideren una raça separada a l'Europa continental amb un reconeixement separat de la FCI.

## Referències

* 1 2 «Landseer (EUROPÄISCH-KONTINENTALER TYP)». Fédération Cynologique Internationale. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Newfoundland» (en anglès americà). dogs.animal-world.com. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Fogle, Bruce. The encyclopedia of the dog. New York, NY : DK Publishing, 2009, p. 345. ISBN 978-0-7566-6004-8.
* ↑ Morris, Desmond. Dogs : the ultimate dictionary of over 1,000 dog breeds. North Pomfret, Vt. : Trafalgar Square Pub., 2002, p. 669. ISBN 978-1-57076-219-2.
* ↑ Morse, Deborah Denenholz; Danahay, Martin A. Victorian Animal Dreams: Representations of Animals in Victorian Literature and Culture (en anglès). Ashgate Publishing, Ltd., 2007. ISBN 978-0-7546-5511-4.
* ↑ Walsh, John Henry "Stonehenge". The dog: its varieties and management (en anglès). 57, 1873.
* ↑ Bondeson, Jan. Amazing Dogs: A Cabinet of Canine Curiosities (en anglès). Amberley Publishing Limited, 2011-03-15. ISBN 978-1-4456-0964-5.
# Aligot vesper europeu

L'aligot vesper europeu, aligot vesper, pilot (Pernis apivorus) o falcó vesper i falcó de Muntanya a les Illes Balears, és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Es comú com a ocell nidificant a la Catalunya humida. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Morfologia

* Fa uns 55 cm i fa 135-150 cm d'envergadura alar.
* És marró grisós per sobre i per sota és blanc amb taques fosques.
* Té la cua llarga amb algunes barres i un bec petit adaptat a la seva peculiar alimentació.
* Presenten dimorfisme sexual: la femella és lleugerament més grossa i fosca que el mascle.

## Reproducció

Generalment, aprofita nius d'altres rapinyaires o de còrvids, en arbres caducifolis grans, situats en zones humides. Fa la posta durant el maig-juny. Pon 2 ous que la parella cova durant 30-35 dies i, també, tots dos alimenten els petits fins que volen, als 48 dies.

## Alimentació

Prefereix, més aviat, les vespes que no pas les abelles. Per això, posseeix unes escates protectores al voltant del bec i dels ulls, i, de fet, les picades d'aquests insectes no semblen afectar-lo gaire. A més dels himenòpters i les seues larves, també cerca altres insectes, erugues, cucs, granotes, rèptils, etc.

## Distribució geogràfica

És un ocell estival a la major part d'Europa i Àsia Occidental. Hiverna a l'Àfrica tropical.

## Costums

És molt abundant en migració (a mitjan abril fins a maig i a finals d'agost) i només fa niu en algun indret del nord del Principat de Catalunya.

## Observacions

Fa servir el camp magnètic terrestre i la memòria visual per ajudar-se en la migració (serralades, rius, etc.), evita les grans masses d'aigua i, per tant, poden ésser vistos en gran quantitat travessant la Mediterrània en uns pocs indrets, com ara l'Estret de Gibraltar, el Bòsfor, Israel, etc.

## Referències

* ↑ «Aligot vesper europeu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 8 desembre 2022 (català)
* ↑ Diccionari Normatiu Valencià [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 268. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Estrada et al., Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ª. Lynx editions, 2018, p. 82. ISBN 978-84-16728-07-7.
* 1 2 BirdLife International. «European Honey-buzzard. Pernis apivorus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 37. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de la població d'aligot vesper al Principat de Catalunya (català)
* Descripció i hàbitat d'aquesta espècie. (francès) i (anglès)
* Taxonomia d'aquesta espècie. (anglès)