OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hillsborough (Nou Hampshire)

Hillsborough és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 4.828 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hillsborough tenia 4.928 habitants, 1.922 habitatges, i 1.312 famílies. La densitat de població era de 43,6 habitants per km².
Dels 1.922 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.500$ i la renda mediana per família de 50.445$. Els homes tenien una renda mediana de 37.016$ mentre que les dones 24.795$. La renda per capita de la població era de 20.122$. Entorn del 6,7% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Franklin Pierce (1804 - 1869) 14è President dels Estats Units

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hillsborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hillsborough». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hopkinton (Nou Hampshire)

Hopkinton és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 5.399 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hopkinton tenia 5.399 habitants, 2.084 habitatges, i 1.544 famílies. La densitat de població era de 48,2 habitants per km².
Dels 2.084 habitatges en un 35,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,1% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 30,5% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.583$ i la renda mediana per família de 69.737$. Els homes tenien una renda mediana de 50.107$ mentre que les dones 28.974$. La renda per capita de la població era de 30.753$. Entorn del 0,7% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hopkinton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hopkinton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Simfonia núm. 4 (Atterberg)

La Simfonia núm. 4 (Sinfonia piccola) en sol menor, op. 14, va ser completada per Kurt Atterberg el 1918. La primera representació d'aquesta obra la va fer Georg Schnéevoigt l'1 de març de 1919 a Estocolm. La versió original tenia una durada aproximada de 20 minuts. L'scherzo es va ampliar el 1945, cosa que va fer que la durada fos d'uns 22 minuts.

## Origen i context

Atterberg va compondre la seva quarta simfonia el 1918 en només dos mesos per una aposta amb Natanael Berg, en què havien d'escriure una peça orquestral animada de menys de 20 minuts.
La sinfonia piccola (simfonia petita) potser s'ha de veure com una pausa, ja que el compositor estava ocupat amb altres coses. Primer va intentar completar la seva òpera El retorn de Härvard (Härvard's Harpolekare), va escriure dues balades per a piano i va haver de practicar la seva part de violoncel per a una interpretació de la Tercera Simfonia d'⁣Aleksandr Skriabin. La simfonia es basa en tota mena de cançons populars sueques que s'acabaven de recollir en aquell moment (1875). Aquesta és probablement també l'explicació que la simfonia va ser popular a Suècia durant un curt període. Amsterdam tampoc va escapar d'aquesta simfonia. Willem Mengelberg va dirigir l'Orquestra Reial del Concertgebouw el 1922 amb aquesta obra al programa. Després la simfonia va quedar oblidada.

## Música

La música és, com era d'esperar, d'un compositor acabat de graduar i encara no ha trobat del tot el seu camí, tradicional en estructura (quatre parts), orquestració i so.

### Moviments

* Con forza sol menor 3/4
* Andante re menor 4/4
* Scherzo: Allegro molto sol menor 3/4
* Rondo-Finale: Allegro molto sol menor 3/4

### Orquestració

Atterberg la va escriure per a una petita orquestra formada per:
* 2 flautes de les quals 1 també flautí, 2 oboès, 2 clarinets, 2 fagots⁣;
* 4 trompes, 2 trompetes, 2 trombons
* timbales
* violins, violes, violoncels, contrabaix

## Discografia

* Sterling: Norrköpings Symfoniorkester dirigida per Sten Frykberg
* cpo: Orquestra Simfònica de la Ràdio de Frankfurt dirigida per Ari Rasilainen
L'enregistrament de Sterling prové d'un LP perquè s'han perdut les cintes originals; l'enginyer de so va ser Robert von Bahr, més tard director de BIS Records. La data de gravació és el 9 de setembre de 1976 a Norrköping.

## Referències

* 1 2 Jacobsson, Stig. «Atterberg: Orchestral Works, Volume 1: Symphony no. 4 "Sinfonia piccola"». Chandos Records. [Consulta: 2 maig 2024].
* 1 2 «Sinfonia piccola». Levande musikarv. [Consulta: 2 maig 2024].
* ↑ Finkel, Carola. «Symphony No. 5 D minor Op. 20 Sinfonia funebre». stm-sjm. [Consulta: 9 maig 2024].
# Taxa metabòlica en repòs

La taxa metabòlica en repòs (TMR) és la despesa energètica de tot el cos durant un període, dels mamífers (i altres vertebrats), en condicions de repòs estrictes i estables que es defineixen mitjançant una combinació de supòsits d'homeòstasi fisiològica i equilibri biològic. La TMR difereix de la taxa metabòlica basal (TMB) perquè les mesures de TMB han de complir un equilibri fisiològic total, mentre que les condicions de mesura de la TMR es poden alterar i definir per les limitacions contextuals. Per tant, la TMB es mesura en l'estat estacionari "perfecte", mentre que la mesura de TMR és més accessible i, per tant, representa la majoria, si no totes, les mesures o estimacions de la despesa energètica diària.
La calorimetria indirecta és l'estudi o ús clínic de la relació entre la respirometria i la bioenergètica, on es mesura la taxa de consum d'oxigen, de vegades la producció de diòxid de carboni i, menys sovint, la producció d'urea, es transformen en taxes de despesa energètica, expressades com la relació entre i) energia i ii) el període de la mesura. Per exemple, després de l'anàlisi del consum d'oxigen d'un subjecte humà, si es van estimar 5,5 kilocalories d'energia durant una mesura de 5 minuts d'un individu descansant, la taxa metabòlica en repòs és igual a = 1,1 kcal/min. A diferència d'algunes mesures relacionades (per exemple, l'equivalent metabòlic de treball), la TMR en si no es refereix a la massa corporal i no té cap relació amb la densitat energètica del metabolisme.
Ja l'any 1922 a Massachusetts el professor d'enginyeria Frank B Sanborn va demostrar un tractament complet dels factors de confusió en la mesura de la TMB, on les descripcions dels efectes de l'alimentació, la postura, el son, l'activitat muscular i l'emoció proporcionen criteris per separar la TMB de la TMR.

## Referències

* ↑ Ravussin, E.; Burnand, B.; Schutz, Y.; Jéquier, E. «Twenty-four-hour energy expenditure and resting metabolic rate in obese, moderately obese, and control subjects». The American Journal of Clinical Nutrition, vol. 35, 3, 01-03-1982, pàg. 566–573. DOI: 10.1093/ajcn/35.3.566. ISSN: 0002-9165. PMID: 6801963.
* ↑ Sanborn M.S., Frank B. Basal metabolism: its determination and application, 1922, p. 20.
* ↑ McNab, B. K. 1997. On the Utility of Uniformity in the Definition of Basal Rate of Metabolism. Physiol. Zool. Vol.70; 718–720.
* ↑ Speakman, J.R., Krol, E., Johnson, M.S. 2004. The Functional Significance of Individual Variation in Basal Metabolic Rate. Phys. Biochem. Zool. Vol. 77(6):900–915.
# Toquí becfí

El toquí becfí (Arremon assimilis) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Descripció

Mesura uns 20 cm. Té el dors de color groc-oliva. Al cap té franges grises, negres i algunes subespècies tenen el supercili blanc. Els costats del cap són de color negre o gris com una antifaç. La gola és blanca. El centre de les parts inferiors és blanc vorejat de gris i oliva. Les parts inferiors varien segons la subespècie. La població del vessant nord-oest dels Andes (A. a. nigrifrons) i el vessant est dels Andes del nord (A. a. assimilis) no tenen banda negra al pit, tant mateisl la població del centre del Perú al sud de Puno (A. a. poliophrys) sí que la tenen. Tots dos sexes tenen el bec negre. És similar al toquí de corona negra (Arremon abeillei) però es distingeix per les parts superiors de color groc oliva i per preferir hàbitats més humits en elevacions més altes.

## Hàbitat i distribució

Viu al sotabosc dels boscos humits, especialment a prop de les vores, a les muntanyes dels Andes de Veneçuela, Colòmbia, Equador en elevacions que oscil·len entre 1200 i 3200 m i la major part del Perú en elevacions que oscil·len entre 400 i 900 m (A. a. nigrifrons).

## Etimologia

El nom «Arremon» deriva del grec antic “arrhemon”, “arrhemonos” que significa “silenciós”, “sense parla”. L'epítet «assimilis» prové del llatí “similar” i indica una semblança propera o una relació amb una altra espècie, però no necessàriament congènere.

## Taxonomia

Es reconeixen quatre subespècies:
* A. a. larensis (Phelps & Phelps, 1949) localitzat a Lara, Mérida i Táchira (nord-oest de Veneçuela)
* A. a. assimilis (Boissonneau, 1840) nord de Colòmbia fins al centre nord de Perú.
* A. a. nigrifrons (Chapman, 1923) sud-oest d'Equador i nord-oest de Perú.
* A. a. poliophrys (Berlepsch & Stolzmann, 1896) centre i sud de Perú.

## Referències

* ↑ «Toquí becfí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* 1 2 «Matorralero de Ceja Gris (Arremon assimilis)» (en castellà). Aves de Perú, 19-02-2024. [Consulta: 20 febrer 2024].
* ↑ Jaramillo, Alvaro «Gray-browed Brushfinch (Arremon assimilis), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.sthbrf8.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Sparrows – IOC World Bird List v13.2g» (en anglès americà). IOC, 2023. [Consulta: 9 gener 2024].
# Toquí de peus grans

El toquí de peus grans (Pezopetes capitalis) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae) endèmic de les terres altes de Costa Rica i l'oest de Panamà. És l'únic membre del gènere Pezopetes.

## Descripció

Ocell robust, de 20 cm de llarg i 56g de pes, de cua llarga i gruixuda, amb potes i peus molt grossos, però un bec esvelt aparentment desproporcionat semblant a un pardal. L'adult té el cap de color gris pissarra, que es torna negre als costats de la gola, el front i la corona. Les parts superiors són d'oliva fosca i les ales i la cua són negres amb serrells d'oliva. Les parts inferiors són d'oliva brillant amb un to marró als flancs i a la part inferior del ventre. Els ocells joves tenen el cap ratllat de color fosc d'oliva, amb escates negres a les parts superiors i les parts inferiors d'oliva color oliva.
S'alimenta d'insectes, aranyes i llavors, extrets de la fullaraca amb potents rascades dobles que poden enviar deixalles volant fins a 30 cm. També recollirà baies dels arbustos baixos. Normalment es veu en parelles.

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc dels boscos de muntanya, vegetació secundària, sotabosc de bambú i les vores dels boscos perennes de muntanya (Ridgely i Gwynne 1989) des dels 2150 m d'altitud fins al páramo matollar a 3350 m. Es pot veure fàcilment en llocs com Cerro de la Muerte.
L'abast no es solapa amb altres pardals i toquís (Atlapetes i Arremon) d'aspecte similar. Sovint es troba en parelles o en petits grups familiars, generalment burxant a través de la fullaraca al sotabosc del bosc. Vocalització forta que s'escolta sovint a l'alba. No té dimorfisme sexual

## Referències

* ↑ «Toquí de peus grans». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ «Large-footed Finch (Pezopetes capitalis)» (en castellà). Asociación Ornitológica de Costa Rica, 02-08-2020. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ «Large-footed Finch - data» (en anglès). Encyclopedia of Life. [Consulta: 1r gener 2024].
* 1 2 «Large-footed Finch» (en anglès). Encyclopedia of Life. [Consulta: 1r gener 2024].
* 1 2 Baldwin, Justin W. «Large-footed Finch (Pezopetes capitalis), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.laffin1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ «Large-footed Finch». eBird. [Consulta: 1r gener 2024].
# Torneig d'escacs Hoogovens Wijk aan Zee 1984

El Torneig d'escacs Hoogovens Wijk aan Zee 1984 va ser la 46a edició del Torneig de Wijk aan Zee Chess. Es va celebrar a Wijk aan Zee el gener de 1984. El torneig el varen guanyar Alexander Beliavsky i Viktor Korchnoi.
    46è Torneig Hoogovens, grup A, gener de 1984, Wijk aan Zee, Països Baixos, Categoria XII (2557) JugadorRàting1234567891011121314TotalPerf.Posició 1 Alexander Beliavsky (Unió Soviètica)2565½1½½½½1111½111027671–2 2 Viktor Korchnoi (Suïssa)2635½1½½½½111½1111027621–2 3 Predrag Nikolić (Iugoslàvia)257000Does not appear1½½10½½11½17½26133 4 Ulf Andersson (Suècia)2630½½0Does not appear½½½½½½½11½725804 5 András Adorján (Hongria)2570½½½½Does not appear½½1½0½½½½6½25565–9 6 Robert Hübner (RFA)2620½½½½½Does not appear100½0½116½25525–9 7 Vladimir Tukmakov (Unió Soviètica)2550½½0½½0Does not appear½½½½½116½25575–9 8 Anthony Miles (Anglaterra)2615001½01½Does not appear1½0½1½6½25525–9 9 John van der Wiel (Països Baixos)251500½½½1½0Does not appear½1½½16½25605–9 10 Gennadi Sosonko (Països Baixos)256000½½1½½½½Does not appear½½½½6252810 11 Hans Ree (Països Baixos)24800½0½½1½10½Does not appear0½½5½250611 12 Eugenio Torre (Filipines)2565½000½½½½½½1Does not appear0½5246912 13 Gert Ligterink (Països Baixos)244500½0½000½½½1Does not appear½4242413 14 Paul van der Sterren (Països Baixos)2475000½½00½0½½½½Does not appear3½238814

## Referències

* ↑ «All-time Tournaments - Tata Steel Chess». [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ suenteus po 147. «Wijk aan Zee Hoogovens 1984». chessgames.com, 1984.
# Dòlgaets

Dòlgaets (en macedònic Долгаец) és un poble situat al municipi de Dòlneni, a Macedònia del Nord. L'any 2002, es va realitzar un cens que va determinar que, al poble, hi havia una població de 70 habitants, tots ells d'ètnia macedònia.

## Referències

* ↑ (macedònic)(anglès)Recensement de 2002
# Eleccions municipals de 2023 a Tortosa

Les eleccions municipals de 2023 a Tortosa van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 28 de maig de 2023 a Tortosa, al Baix Ebre, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 21 regidors de l'Ajuntament de Tortosa.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Tortosa, en tenir 22.883 persones censades, l'hi correspon 21 regidors.

## Candidatures

El 26 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona Tortosa de va proclamar vuit candidatures del municipi de Tortosa en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Vox (VOX)
* Esquerra Republicana De Catalunya - Acord Municipal (ERC - AM)
* Valents (VALENTS)
* Ciutadans-Partido De La Ciudadania (CS)
* Junts Per Tortosa - Compromís Municipal (CM)
* Candidatura D'Unitat Popular- Tortosa- Alternativa Municipalista (CUP-AMUNT)
* Movem Tortosa - Partit Dels Socialistes De Catalunya - Candidatura De Progrés (MT-PSC-CP)
* Salvem Lo Monument-Defensem Tortosa (SALVEM LO MONUMENT-DEFENSEM TORTOSA)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Tortosa tenia una població de 33.890 habitants, dels quals 22.883 persones van ser cridades a votar en alguna de les 41 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 57,0%, el qual cosa implica que un total de 13.034 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Tortosa va registrar una xifra lleugerament més alta, situant-se en 1,4 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Tortosa |
| Participació (14h) | 35,0% ( -4,2%) |
| Participació (18h) | 46,0% ( -5,6%) |
| Participació (20h) | 57,0% ( -9,4%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 28 de mayo de 2023.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 15 abril 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 juny 2023].
Plantilla:Eleccions municipals a Tortosa Plantilla:Eleccions municipals de 2023 al Baix Ebre
# To (kana)

En l'escriptura japonesa, els caràcters と (hiragana) i ト (katakana) són dues mores o kanes que ocupen la 20a posició en el sistema modern d'ordenació alfabètica gojūon (五十音), entre て i な; i el setè en el poema iroha, entre へ i ち. En la taula a la dreta, que segueix l'ordre gojūon (per columnes, i de dreta a esquerra), es troba en la quarta columna (た行, «columna TA») i la cinquena fila (お段, «fila O»). En fonologia, una mora és la unitat superior al segment i inferior a la síl·laba.
Tant と com ト provenen del kanji 止. Poden dur l'accent dakuten: ど, ド. Existeix una versió hentaigana de と, que prové del kanji 登.

## Romanització

Segons els sistemes de romanització Hepburn, Kunrei-shiki i Nihon-shiki:
* と, ト es romanitzen com a «to».
* ど, ド es romanitzen com a «do».

## Escriptura

* El caràcter と s'escriu amb dos traços:
* Traç diagonal cap avall a la dreta, encara que més vertical que l'horitzontal.
* Traç semblant a una C aixafada a l'esquerra, situat a sota del primer traç però tocant-lo.
* El caràcter ト s'escriu amb dos traços:
* Traç vertical.
* Traç diagonal cap avall a la dreta que parteix de la mitja part del primer traç.
* Els caràcters ト i ド poden anar acompanyats de la versió petita del caràcter ウ (ゥ) per formar les síl·labes tu, du per a la transcripció de paraules manllevades d'altres idiomes

## Altres escriptures

と / ト en braille japonès :
| と / ト to | ど / ド do | とう / トー tō/tou | どう / ドー dō/dou | altres kanes basades en と | altres kanes basades en と | altres kanes basades en と | altres kanes basades en と |
| と / ト to | ど / ド do | とう / トー tō/tou | どう / ドー dō/dou | ちょ / チョ cho | ぢょ / ヂョ jo/dyo | ちょう / チョー chō | ぢょう / ヂョー jō/dyō |
Alfabet fonètic: 「東京のト」 (»el to de Tòquio»)
* Codi Morse: ・・－・・

## Referències

* ↑ Bernabé, Marc. Japonès en vinyetes. Norma editorail, maig del 2005, p. 17-19 i 26-28. ISBN 84-9814-162-1.
* ↑ «mora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Romanization of Japanese Kana – Modified Hepburn System» (pdf) (en anglès) p. 2. Government Digital Service (GDS) – The National Archives (Regne Unit), 01-10-2016.
* ↑ «Japanese Braille» (en anglès). Accessible Japan, 12-10-2015. [Consulta: 4 febrer 2024].

## Bibliografia

* López i Vidal, Lluc López i. L'escriptura japonesa. Editorial UOC, 2008. ISBN 978-84-9788-772-4.
* Nolla i Cabellos, Albert. L'escriptura en kanji (pdf). Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, p. 40.
# Robert Henrotin de Santarés

Robert Henrotin de Santarés (nascut entre els segles XIX i XX), fou un diplomàtic francès i agent secret del règim de Vichy o un estafador que s'hi va fer passar. Fins i tot el seu nom veritable és controvertit: «als actes de la policia apareix com a Robert de la Mar(c)k, si bé apareix en preferència com a Robert Henrotin de Santarès i posseïa targetes de visita com «Príncep de Borbó-Parma». Segons Mercedes Terra, el seu nom veritable era Robert Henrotin de Santarès, sense cap títol de noblesa. Després de la Segona Guerra Mundial visqué exiliat a Uruguai d'on el 1950 en va ser deportat després de saber-se la seva veritable identitat. Embarcà al vapor Kerguelen en direcció de Bordeus el 7 d'agost de 1950.

## Referències

* 1 2 Sudamerika: Und die vierzig Räuber, Der Spiegel, Hamburg, 27 de setembre de 1950, (en català, Amèrica del Sud: i els quaranta lladres) (alemany)
* ↑ Mercedes Terra, Roberto de la Marck, un espía de fuste, Montevideo, Universitat de la República Uruguay, departament de Historia Americana, Facultat de Humanitats i ciències de l'Educació, 2010, pàgina 2 (castellà)
* ↑ Vegeu la informació apareguda el 8 d'agost de 1950 al diari xilè Mercurio.
# Pittsburg (Nou Hampshire)

Pittsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 867 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pittsburg tenia 867 habitants, 386 habitatges, i 264 famílies. La densitat de població era d'1,2 habitants per km².
Dels 386 habitatges en un 22,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,9% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 32,9% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.516$ i la renda mediana per família de 42.500$. Els homes tenien una renda mediana de 31.250$ mentre que les dones 25.455$. La renda per capita de la població era de 17.703$. Entorn del 5% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pittsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pittsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.