OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kurt Hasse

Kurt Hasse (Magúncia, 7 de febrer de 1907 - 9 de gener de 1944) va ser un genet alemany que va competir durant la dècada de 1930.
Fill del general Ernst Hasse, va estudiar a l'escola de cavalleria de Hannover entre 1930 i 1936. El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Guanyà la medalla d'or en les proves del concurs de salts individual i concurs de salts per equips. Formà equip amb Marten von Barnekow i Heinz Brandt. En ambdues proves muntà el cavall Tora.
Va morir al camp de batalla del front oriental durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Kurt Hasse». [Consulta: 4 desembre 2023].
* ↑ «Olympedia – Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». [Consulta: 4 desembre 2023].
# Königs Wusterhausen

Königs Wusterhausen és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Limita al nord amb Berlín, al nord-est amb Gosen-Neu Zittau i Spreenhagen, a l'est amb Heidesee, al sud amb Bestensee, al sud-oest amb Mittenwalde i a l'oest amb Wildau i Zeuthen.

## Districtes

Repartiment de la població per districtes :
| Districte | Població | % |
| Königs Wusterhausen | 17.148 | 51,1% |
| Diepensee | 311 | 0,9% |
| Kablow | 861 | 2,5% |
| Niederlehme | 2.871 | 8,6% |
| Senzig | 3.079 | 9,2% |
| Wernsdorf | 1.568 | 4,7% |
| Zeesen | 4.627 | 13,8% |
| Zernsdorf | 3.082 | 9,2% |

## Evolució demogràfica

Població 1624 a 2008 :
| Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població |
| 1624 | 35 | 1933 | 5.661 | 1979 | 13.818 | 1996 | 17.805 |
| 1643 | 10 | 1935 | 6.000 | 1980 | 15.896 | 1997 | 17.547 |
| 1685 | 40 | 1939 | 6.562 | 1981 | 17.078 | 1998 | 17.422 |
| 1700 | 80 | 1944 | 8.611 | 1984 | 18.497 | 1999 | 17.351 |
| 1750 | 204 | 1945 | 9.000 | 1985 | 19.111 | 2000 | 17.262 |
| 1801 | 302 | 1946 | 6.614 | 1987 | 19.068 | 2001 | 17.306 |
| 1850 | 1.000 | 1950 | 6.846 | 1988 | 18.888 | 2002 | 17.247 |
| 1856 | 1.049 | 1951 | 8.000 | 1989 | 18.405 | 2003 | 32.199 |
| 1875 | 1.951 | 1964 | 8.938 | 1990 | 18.130 | 2004 | 32.785 |
| 1889 | 2.334 | 1969 | 10.280 | 1991 | 17.795 | 2005 | 33.092 |
| 1890 | 2.463 | 1970 | 10.435 | 1992 | 17.805 | 2006 | 33.148 |
| 1909 | 4.382 | 1971 | 10.453 | 1993 | 17.623 | 2007 | 33.221 |
| 1910 | 4.568 | 1974 | 11.825 | 1994 | 17.542 | 2008 | 33.416 |
| 1925 | 5.153 | 1975 | 11.915 | 1995 | 17.633 | | |

## Agermanaments

* Příbram
* Germantown (Tennessee)

## Enllaços externs

* Web de Königs Wusterhausen
* Amics de Königs Wusterhausen
* Castell de Königs Wusterhausen Arxivat 2008-10-06 a Wayback Machine.
* Mapa de Königs Wusterhausen Arxivat 2006-04-23 a Wayback Machine.
# L'Ajuntaera

L'Ajuntaera pa la Plática, l'Esturrie y l'Escarculle e la llengua murciana (lit. ‘L'Associació per la parla, la investigació i la difusió de la llengua murciana’), més coneguda com L'Ajuntaera, és una organització que estudia i difon el patrimoni lingüístic murcià amb activitats, algunes de les quals duu a terme en instituts.
El 2001, L'Ajuntaera va presentar davant l'Assemblea Regional de Múrcia una petició per a incloure la protecció del murcià en l'Estatut, així com per declarar-lo Bé d'Interès Cultural, iniciativa que no va reeixir. Ho ha sol·licitat posteriorment en altres ocasions, com el 2013 de la mà del seu president Francisco Fernández Egea, i el 2016 amb Juan José Navarro Avilés. La petició a voltes ha anat acompanyada del reconeixement tant del murcià com del valencià.
El 2017, l'associació va demanar a la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua d'incloure una llista de 10 mots murcians en el seu diccionari.
L'entitat organitza periòdicament diferents activitats com la Setmana de la llengua murciana, la Mostra de teatre costumista i homenatges a autors en murcià. En concret, durant la Setmana de la llengua murciana lliura les distincions personals de «Breva Macoca», «Presonaje Delustre» i «Presonaje d'Honra», així com hi té lloc un certamen literari en murcià.

## Referències

* 1 2 «L’Ajuntaera solicita que la protección a la lengua murciana se contemple en la reforma del Estatuto de Autonomía» (en castellà). Asamblea Regional de Murcia, 22-03-2016. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ Muñoz, José Antonio. «El habla murciana también tendrá que esperar al Estatuto» (en castellà). El Periódico de España, 07-12-2021. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «L'Ajuntaera solicita que el Estatuto de Autonomía recoja la protección de las hablas y modalidades lingüísticas de Murci» (en castellà). Europa Press, 19-02-2013. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «Riconocencia der Murciano» (en castellà). llenguamaere.com, 17-01-2007. [Consulta: 26 juliol 2023]. «L'Ajuntaera reclama que el estatuto defienda el uso del panocho y del valenciano (La Opinión, 17-1-2017)»
* ↑ «Diez murcianismos para el diccionario de la RAE» (en castellà). La Opinión de Murcia, 17-06-2017. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «L'Ajuntaera rinde homenaje a Esmeraldo Cano en su XXIX Semana la Llengua Murciana, que incluye conferencias y juegos» (en castellà). 20 Minutos, 27-11-2017. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «La obra 'El Rento', de Vicente Medina, será puesta en escena este jueves en la VII Muestra de Teatro Costumbrista» (en castellà). Europa Press, 01-05-2019. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «L'Ajuntaera homenajea a Aurelio Luna» (en castellà). La Opinión de Murcia, 24-11-2016. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «L'Ajuntaera homenajea al escritor José María Álvarez de Sotomayor, en su XXXIII Semana la Llengua Murciana» (en castellà). Gente Digital, 29-11-2022. [Consulta: 26 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de L'Ajuntaera (En murcià)
* Notícia en 7 Regió de Múrcia sobre L'Ajuntaera i la llengua murciana
# L'alzina de Mossèn Cinto

L'alzina de Mossèn Cinto és un arbre (Quercus ilex) situat al Passeig de Gràcia de Barcelona, davant del Palau Robert, en record d'un exemplar centenari va ser lloat el 1903 pel poeta Jacint Verdaguer (Mossèn Cinto) i arrencat el 1908. Està inclosa al catàleg d'Art Públic i a l'inventari dels Petits paisatges de Barcelona.
En el text 'A l'alzina del Passeig de Gràcia', Jacint Verdaguer fa un homenatge a aquella alzina, representant del món rural que va desapareixent pel creixement vertiginós de Barcelona. L'alzina va morir el 1908, va ser arrencada, plantant-ne una altra al mateix lloc, que al seu torn ja és centenària.
El 2012 es va arranjar l'entorn de l'alzina, substituint els panots Gaudí per unes rajoles de color negre que representen l'ombra de l'alzina, creant un gran escocell hexagonal al voltant de l'arbre, i inscrivint en una llosa un fragment de la prosa de Verdaguer:
| « | Almogàver indòmit, ja sabràs posar-te de filera amb aqueixa tropa de plàtans, novella, polida, endiumenjada i fatxendera? | » |
| — Jacint Verdaguer, A l’alzina del Passeig de Gràcia |||

## Referències

* ↑ Barcelona, Històries de. «L'alzina de Jacint Verdaguer al Passeig de Gràcia», 31-08-2022. [Consulta: 9 juliol 2024].
* 1 2 «Art públic». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Petits paisatges». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «L'alzina de Jacint Verdaguer». Passeig de Gràcia, 18-04-2012.
# Una nit sense saber res

Una nit sense saber res (títol original en bengalí, कुछ भी न जानने की एक रात; distribuït en anglès com a A Night of Knowing Nothing) és una pel·lícula documental de 2021 dirigida per Payal Kapadia. El film és una exploració de la vida universitària a l'Índia, i se centra en les cartes escrites per L., una estudiant de l'Institut de Cinema i Televisió de l'Índia, al seu xicot després de separar-se quan ell es veu obligat a deixar l'escola de cinema i se li denega el permís familiar per continuar sortint amb l'L. perquè ella no és de la mateixa casta. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar a la Quinzena de Cineastes del Festival de Canes de 2021, on va guanyar el premi L'Œil d'or a la millor pel·lícula documental. Posteriorment, es va projectar al Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2021, on va ser una de les guanyadores del premi Amplifica Veus.
La distribuïdora Square Eyes va adquirir els drets per comercialitzar el film.

## Referències

* 1 2 «Payal Kapadia’s ‘A Night of Knowing Nothing’ part of Directors’ Fortnight section at Cannes 2021». PTI, 08-06-2021 [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ Naman Ramachandran, "Cannes Fresh Faces: Directors’ Fortnight Selection ‘A Night of Knowing Nothing’ Director Payal Kapadia" Arxivat 20 September 2021 a Wayback Machine.. Variety, 9 July 2021.
* ↑ Marta Bałaga, "Review: A Night of Knowing Nothing" Arxivat 20 September 2021 a Wayback Machine.. Cineuropa, 19 July 2021.
* ↑ Una nit sense saber res a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Cannes' Golden Eye award goes to A Night of Knowing Nothing». Hindustan Times, 18-07-2021. Arxivat de l'original el 9 October 2023. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ Steve Pond, "‘Belfast’ Wins Toronto Film Festival’s People’s Choice Award" Arxivat 12 November 2021 a Wayback Machine.. TheWrap, 18 September 2021.
* ↑ Orlando Parfitt, "Square Eyes takes worldwide rights to Directors’ Fortnight doc ‘A Night of Knowing Nothing’" Arxivat 23 September 2021 a Wayback Machine.. Screen Daily, 4 August 2021.
# Sexologia

Desde la era del cretafico a Iraia le encanta el T-REX de David

## Historia, EN ESPAÑOL DE ESPAÑA, VIVA VOX
### IRAIA LO PRACTICA CON MONOS

A Iraia le gusta hacerlo con Vinicius. A IRAIA LE ENCANTA EL ENORME TITAN DE DAVID.

## Sus gemidos son mas fuertes que los de Pablo con sus juguetes de 20cm

Desde siempre Iraia a comprado juguetes de 20cm para jugar con ellos aunque tiene el enorme T-rex de Deivid para satisfacerse. Ha ella le canta meterse bananas de 45cm

## Ver tambien

* Juguetes de 40cm de Iraia
* Sexologia mèdica
* Anatomia
* Sexòleg
# Sit del Tibet

El sit del Tibet (Emberiza koslowi) és un ocell de la família dels emberízids (Emberizidae). És endèmic del costat oriental de l'altiplà tibetà.
El nom específic koslowi es va donar en reconeixement de l'explorador rus Piotr Kozlov.

## Hàbitat i distribució

Habita vessants pedregoses i àrides, per sobre del bosc, amb escasos arbusts i ginebrons nans dels Himàlaies, a l'oest de la Xina central.

## Descripció

El cap és negre amb ratlles blanques al cap. L'esquena és de color castany.

## Comportament

L'estructura del niu d'aquesta espècie té una cúpula que sembla ser única entre els emberízids que tenen estructures de nius obertes. La femella pon 3 o 4 ous.
A l'hivern s'alimenten de cereals i a l'estiu d'insectes, com papallones, llagostes i escarabats.
Els principals depredadors del sit del Tibet són els rapinyaires com els falcons i els mussols i mamífers com les guineus, la mostela i el toixó.

## Referències

* ↑ «Sit del Tibet». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28/02/2023(català)
* ↑ «Emberiza koslowi: BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2017: e.T22720891A111133847» (en anglès). IUCN, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2017-1.rlts.t22720891a111133847.en.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The eponym dictionary of mammals (en anglès). Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2009, p. 229. ISBN 978-0-8018-9304-9.
* ↑ BirdLife International. «Tibetan Bunting. Emberiza koslowi». Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura. Rev. 20/02/2023 (anglès)
* 1 2 3 4 McKenna, Phil. «A Buddhist Monk Saves One of the World's Rarest Birds» (en anglès). Smithsonian Magazine, 01-10-2011. [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ Thewlis, R.M; Martins, R.P. «Observations of the breeding biology and behaviour of Kozlov's Bunting emberiza koslowi» (PDF) (en anglès). 16 p. 57–59. Forktail, 2000. Arxivat de l'original el 2011-06-10. [Consulta: 27 abril 2023].
# La casa torta (pel·lícula)

La casa torta (títol original en anglès, Crooked House) és una pel·lícula de misteri del 2017 dirigida per Gilles Paquet-Brenner, basada en la novel·la homònima d'Agatha Christie de 1949. La pel·lícula és protagonitzada per Max Irons, Terence Stamp, Glenn Close, Gillian Anderson i Stefanie Martini. El rodatge principal va començar el setembre de 2016 i la pel·lícula es va emetre al Regne Unit a Channel 5 el 17 de desembre de 2017. S'ha doblat al valencià per a À Punt; també s'ha subtitulat al català central.

## Repartiment

* Glenn Close com a Edith de Haviland
* Terence Stamp com a inspector en cap Taverner
* Max Irons com a Charles Hayward
* Stefanie Martini com a Sophia Leonides
* Julian Sands com a Philip Leonides
* Honor Kneafsey com a Josephine Leonides
* Christian McKay com a Roger Leonides
* Amanda Abbington com a Clemency Leonides
* Gillian Anderson com a Magda West
* Christina Hendricks com a Brenda Leonides
* Preston Nyman com a Eustace Leonides
* John Heffernan com a Laurence Brown
* Jenny Galloway com a Nanny
* Jacob Fortune-Lloyd com a Brent
* David Kirkbride com a Sergeant Glover
* Tina Gray com a Miss Ackroyd
* Roger Ashton-Griffiths com a Mr Gaitskill
* Andreas Karras com a Iannois Agrodopolous
* Gino Picciano com a Aristide Leonides

## Referències

* 1 2 «La casa torta». À Punt, 25-12-2023. [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ Eden, Richard «'Downton Abbey' creator Julian Fellowes to make Agatha Christie fashionable again». The Daily Telegraph [Londres], 20-03-2011.
* ↑ Higgins, Charlotte «Cannes 2011: Neil LaBute turns his macabre hand to Agatha Christie». The Guardian [Londres], 15-05-2011.
* ↑ Wiseman, Andreas. «Agatha Christie thriller 'Crooked House' underway». Screen International, 13-09-2016. [Consulta: 26 setembre 2016].
* ↑ La casa torta a la Base de dades de cinema en català
# La ciudad y los perros (pel·lícula)

La ciudad y los perros és una adaptació cinematogràfica peruana de la novel·la homònima de l'escriptor peruà Mario Vargas Llosa realitzada en 1985. Va ser dirigida per Francisco José Lombardi, que va ser presentada en la Quinzena de Cineastes 38è Festival Internacional de Cinema de Canes. La seva participació en la direcció li va permetre en aquest mateix any rebre la Conquilla de Plata a la millor direcció al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1985.
A partir d'aquesta producció s'evidencia al Perú la tendència -continuada en els seus films posteriors- a tractar temes de la realitat social peruana, generalment fent adaptacions de les obres d'escriptors peruans com Mario Vargas Llosa, Julio Ramón Ribeyro o Jaime Bayly, o traslladant al Perú l'acció de novel·les foranes, com va succeir amb les del xilè Alberto Fuguet o el rus Fiódor Dostoievski.

## Argument

Quatre cadets d'una acadèm ia militar de Lima decideixen formar un grup per alleujar l'avorriment a l'acadèmia militar.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Pablo Serra | El Poeta |
| Eduardo Adrianzén | El Esclavo |
| Juan Manuel Ochoa | El Jaguar |
| Gustavo Bueno | Teniente Gamboa |
| Luis Álvarez | El Coronel |
| Liliana Navarro | Teresa |
| Miguel Iza | Arróspide |
| Alberto Ísola | Mayor Garrido |
| Jorge Rodríguez Paz | Padre de Ricardo Arana “El Esclavo” |
| Ramón García | Teniente Huarina |
| Lourdes Mindreau | La Pies Dorados |
| Aristóteles Picho | Boa |
| Antonio Vega | El Rulos |
| Isabel Duval | Tía de Teresa |
| Ricardo Mejía | Pezoa |
| Raúl Romero | Actor de repartiment. |

## Premis

| Any | Lloc | País | Categoria | Resultat |
| 1985 | Mannheim-Heidelberg International Filmfestival | Alemanya | Premi del Jurat | Guanyador |
| 1985 | Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià | Espanya | Conquilla de Plata al millor director | Guanyador |
| 1985 | Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana | Cuba | Coral de Bronce | Nominat |
| 1985 | Festival de Cinema Llatinoamericà de Biarritz | França | Makhila d'Or a la Millor Pel·lícula | Guanyador |
| 1985 | Festival de Canes | França | Seleccionada per la Quinzène de Realisateurs | Nominat |
| 1986 | Premis Oscar | Estats Units | Millor pel·lícula de parla no anglesa | Preseleccionada |

## Referències

* ↑ «Notas y noticias». Debate, VII, 31, 3-1985, pàg. 85 [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ «Quinzaine 1985». quinzaine-realisateurs.com. [Consulta: 12 juny 2017].
* ↑ Premis del 1985 al web del Festival de Sant Sebastià
* ↑ La ciudad y los perros: ¿Qué fue de los actores de este histórico filme?

## Enllaços externs

* Entrevista a La Tortuga
# La gossa Palma

La gossa Palma o Palma, una amistat per a sempre (rus: Пальма) és una pel·lícula de drama infantil russa del 2021 dirigida per Aleksandr Domogarov Jr., basada en fets reals que van tenir lloc entre 1974 i 1976 a l'Aeroport Internacional de Moscou-Vnúkovo. S'ha doblat i subtitulat al català central amb el títol de La gossa Palma, i al valencià amb el nom de Palma, una amistat per a sempre.
Es va estrenar als cinemes el 18 de març de 2021 a càrrec de Central Partnership.

## Sinopsi

L'any 1977 a la Unió Soviètica, el propietari d'una pastora alemanya anomenada Palma vola a l'estranger. Però la Palma s'amaga a l'aeroport i espera el seu amo. Coneix un nen anomenat Kolia Lazarev, que ha perdut la seva mare, i es converteixen en millors amics.

## Referències

* 1 2 «La gossa Palma». Goita què fan, ara!. [Consulta: 4 desembre 2023].
* 1 2 «Palma, una amistat per a sempre». À Punt, 07-01-2024. [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ «Пальма / A Dog Named Palma (2021)» (en russian). www.kinoafisha.info.
# Kutleševo

Kutleševo és un poble del municipi de Dòlneni, al centre de Macedònia del Nord. Segons un cens realitzat el 2002, la població estava formada per 27 habitants, dividits en 26 d'origen macedoni, i un d'origen serbi.

## Referències

* ↑ http://makedonija.name/municipalities/dolneni/kutlesevo
* ↑ (macedònic)(anglès)Recensement de 2002
# Kutlèixevo

Kutleševo és un poble del municipi de Dòlneni, al centre de Macedònia del Nord. Segons un cens realitzat el 2002, la població estava formada per 27 habitants, dividits en 26 d'origen macedoni, i un d'origen serbi.

## Referències

* ↑ http://makedonija.name/municipalities/dolneni/kutlesevo
* ↑ (macedònic)(anglès)Recensement de 2002
# Randolph (Nou Hampshire)

Randolph és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 339 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Randolph tenia 339 habitants, 146 habitatges, i 104 famílies. La densitat de població era de 2,8 habitants per km².
Dels 146 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 1,4% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,2% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.139$ i la renda mediana per família de 52.083$. Els homes tenien una renda mediana de 40.625$ mentre que les dones 35.208$. La renda per capita de la població era de 25.092$. Entorn del 2% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Randolph». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Randolph». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kutlèixevo

Kutlèixevo és un poble del municipi de Dòlneni, al centre de Macedònia del Nord. Segons un cens realitzat el 2002, la població estava formada per 27 habitants, dividits en 26 d'origen macedoni, i un d'origen serbi.

## Referències

* ↑ http://makedonija.name/municipalities/dolneni/kutlesevo
* ↑ (macedònic)(anglès)Recensement de 2002
# Senokos

Senokos (Сенокос en macedònic) és un poble del municipi de Dòlneni, al centre de Macedònia del Nord. El poble es troba a 11 quilòmetres al nord-est de Prílep, al sud-est de Dòlneni. Està dividit en tres parts. L'equip de futbol local es diu Estrella Roja FC. Segons un cens realitzat el 2002, la població és de 315 habitants, distribuïda ètnicament de la manera següent:
* Macedonis: 314
* Altres: 1

## Referències

* ↑ Link to the web site Makedonija
* ↑ (macedònic)(anglès)Recensement de 2002
# Stratford (Nou Hampshire)

Stratford és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 942 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stratford tenia 942 habitants, 397 habitatges, i 235 famílies. La densitat de població era de 4,6 habitants per km².
Dels 397 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,6% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 30,1% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.594$ i la renda mediana per família de 33.295$. Els homes tenien una renda mediana de 29.375$ mentre que les dones 21.488$. La renda per capita de la població era de 13.783$. Entorn del 10,7% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stratford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stratford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Petició per comprar Califòrnia per a Dinamarca

La petició per comprar Califòrnia per a Dinamarca, també coneguda com a Denmarkification (un joc de paraules amb Californication), és una campanya humorística que va obtenir més de 200.000 signatures com a resposta a les declaracions de Donald Trump sobre la compra de Groenlàndia el 2019. Aquetsa proposta va guanyar gran popularitat a principis del 2025.
Organitzada per Xavier Dutoit, un suís-francès, la petició proposava irònicament que Califòrnia es convertís en la «Nova Dinamarca», amb referències a Los Angeles, rebatejada com a «Løs Ångeles», en un joc de paraules. La idea va sorgir després que Dutoit escoltés una conversa sobre la proposta de Trump mentre estava de vacances a les Filipines. Dutoit va crear la petició amb l’ajuda d’un grup d’amics multinacional, incloent-hi Kenneth Haar, un danès que va destacar que la incorporació de Califòrnia a Dinamarca permetria implementar polítiques inspirades en el model escandinau, com ara assistència sanitària universal, un major benestar social i infraestructures sostenibles. Aquesta campanya també va fer referència a la ciutat de Solvang, coneguda com «la capital danesa d’Amèrica», fundada el 1911 i famosa per la seva arquitectura danesa i el museu dedicat a Hans Christian Andersen.

## Referències

* 1 2 «A joke petition seeks to help Denmark buy California as Trump eyes Greenland» (en anglès), 12-02-2025. [Consulta: 12 març 2025].