# Marta Pazos

Marta Pazos (Pontevedra, 1976) és una directora d'escena, escenògrafa, dramaturga i artista visual gallega. Les seves obres es caracteritzen per una estètica en la qual l'ús del color és predominant.

## Trajectòria

Filla d'una infermera i un músic de jazz, Pazos és llicenciada en Belles arts per la Universitat de Barcelona, en l'especialitat de pintura. En 1999 va crear el seu primer espectacle i va fundar la seva primera companyia, anomenada Belmondo. Anys més tard, el 2007, va fundar la companyia de teatre Voadora al costat de l'actor Hugo Torres i el productor José Díaz, que va ser reconeguda el 2013 amb el Premi de la Crítica de Galícia en la modalitat d'arts escèniques i audiovisuals.
Com a directora d'escena de Voadora, Pazos va dirigir diversos espectacles, entre ells, Tokio3, finalista dels premis Max de 2013 al millor espectacle revelació i guanyador de cinc premis de teatre María Casares, Sueño de una noche de verano (2017), Garage (2017), peça amb la qual va inaugurar la temporada 2017-2018 del MA Scéne Nationale de Montbéliard a França o Hemos venido a darlo todo (2019).
També ha dirigit produccions com Martes de Carnaval (2017), la primera obra en gallec de Ramón María de Valle-Inclán per al Centre Dramàtic Galego, l'òpera A amnesia de Clío (2019), composta per Fernando Buide, amb llibret de Fernando Epelde, l'òpera bufa composta per Raquel García-Tomás i llibret d'Helena Tornero, Je suis narcissiste (2019) del Teatro Real de Madrid, Teatro Español i Teatre Lliure, que va ser nominada a millor estrena mundial en els International Opera Awards; Siglo mío, bestia mía (2020), obra amb la qual Lola Blasco va obtenir el Premi Nacional de Literatura Dramàtica el 2016 o l'òpera Alexina B. (2023) composta per Raquel García-Tomás, amb text d'Irène Gayraud, inspirada en les memòries d'Hérculine Barbin / Alexina B., Mes souvenirs.
El febrer de 2021, va dirigir per al Teatre Lliure de Barcelona, la primera adaptació teatral de l'únic guió cinematogràfic de Federico García Lorca, Viaje a la Luna. El maig d'aquest mateix any, va estrenar la seva tercera adaptació de William Shakespeare, Othello en el Teatro de La Abadía de Madrid, i el novembre, va estrenar per al Centre Dramàtic Nacional, l'obra de Federico García Lorca, Comedia sin título.
En 2022, Pazos va estrenar en el Centre Dramàtic Galego, l'obra de la dramaturga Avelina Pérez, As oito da tarde cando morren as nais; després, amb Christina Rosenvinge i María Folguera va dirigir Safo, que es va estrenar en el Festival Internacional de Teatre Clàssic de Mèrida; i també Twist, per al Teatre Circo Price de Madrid. Aquest mateix any també va ser la coordinadora del laboratori de creació del Màster Oficial en Ensenyaments Artístics Pensament i Creació Escènica Contemporània de l'Escola Superior d'Art Dramàtic de Castella i Lleó.
Les seves obres es caracteritzen per una estètica en la qual l'ús del color és predominant.
En 2024 va estrenar l'espectacle Dique de la companyia Nova Galega de Dansa, un homenatge a les 200 dones gallegues que van excavar el dic de la Campana a Ferrol, considerada l'obra més gran d'enginyeria hidràulica del segle xix, realitzada entre 1874 i 1879. Les estibadores van retirar 245.000 metres cúbics de terra i pedres que van transportar sobre els seus caps en 58.000 cistells.

## Referències

* ↑ «Marta Pazos» (en castellà). voadora. Arxivat de l'original el 26 de octubre de 2020. [Consulta: 10 novembre 2021].
* 1 2 «Dirección escénica. Capítulo 6: Marta Pazos» (en castellà). Revista Godot, 12-08-2020. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Marta Pazos | Ágora escénica». www.juntadeandalucia.es. [Consulta: 6 novembre 2022].
* 1 2 García, Rocío. «Marta Pazos, la dramaturga que abraza los colores» (en castellà). El País, 26-07-2022. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ García, Rocío. «Marta Pazos, la dramaturga que abraza los colores» (en castellà). El País, 26-07-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Voadora | Premios da Crítica Galicia | Web oficial da Fundación Premios da Crítica Galicia» (en gallec). Arxivat de l'original el 10 de noviembre de 2021. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ Vizoso, Sonia «“El teatro está en auge porque irradia el calor que no dan las pantallas”» (en castellà). , 30-06-2015 [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ EP «‘Tokio 3’ triunfan en unos Premios María Casares reivindicativos» (en castellà). , 28-03-2013 [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ CORROTO, PAULA «¿Y si Lisandro fuera transexual?» (en castellà). , 31-03-2017 [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ Ojeda, Alberto. «Voadora, contra el machismo de la industria automovilística en la cuna de Peugeot» (en castellà), 20-10-2017. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Garage Voadora. La vida es un accidente» (en castellà). Revista Godot, 08-10-2018. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Evento: Hemos venido a darlo todo | Cultura de Galicia» (en castellà). www.cultura.gal. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ Cultura, Secretaría Xeral de. «Nova: El CDG inicia los ensayos de Martes de Carnaval bajo la dirección artística de Marta Pazos | Cultura de Galicia» (en castellà). [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Marta Pazos dirixe a primeira ópera galega de gran formato do século XXI | Erregueté» (en gallec). [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Voadora estrena la ópera 'A amnesia de Clío'» (en castellà), 08-11-2019. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ ««Je suis narcissiste», ópera contemporánea... y de risa» (en castellà), 03-03-2019. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Marta Pazos: "Primero las personas y después el arte"» (en castellà), 06-03-2019. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ EFE. «Peralada y el Teatro Real, entre finalistas de los International Opera Awards» (en castellà), 10-02-2020. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «El dolor del mundo a través de los ojos de Lola Blasco» (en castellà), 09-11-2020. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Alexina B.» (en castellà). Gran Teatre del Liceu, 18-03-2023. [Consulta: 18 juliol 2023].
* ↑ Artezblai. «Marta Pazos adapta al teatro el único guion de cine escrito por Lorca: 'Viaje a la Luna'» (en espanyol europeu). ARTEZBLAI. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ actualización, Madrid Creada /Última. ««Othello» ya no es ninguna tragedia» (en castellà). La Razón, 13-05-2021. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Voadora estrenará 'Othello' en 2021» (en castellà). Revista Godot, 22-04-2020. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Masescena - Marta Pazos romperá las paredes del Centro Dramático Nacional este otoño con el estreno de ‘Comedia sin título’, de Federico García Lorca». www.masescena.es. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Comedia sin título - Centro Dramático Nacional». dramatico.mcu.es. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Marta Pazos y el poder transformador de Lorca» (en castellà). Revista Godot, 11-11-2021. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ Press, Europa. «'Ás oito da tarde, cando morren as nais' se estrenará en cuatro ayuntamientos gallegos y dos portugueses». www.europapress.es, 12-04-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Christina Rosenvinge protagoniza ‘Safo’, un poema escénico, visual y musical creado junto a María Folguera y Marta Pazos en homenaje a la poetisa de Lesbos - Festival Internacional de Teatro Clásico de Mérida». www.festivaldemerida.es. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «'Twist': homenaje al Price» (en castellà). abc, 21-10-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «La creadora Marta Pazos participará en el nuevo máster de la Escuela Superior de Arte Dramático de Castilla y León» (en castellà). El Español, 16-04-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Marta Pazos: «En las artes escénicas venimos de una dirección tiránica, de descuido»» (en castellà). El Norte de Castilla, 02-05-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ León, Junta de Castilla y. «La creadora Marta Pazos participará en la nueva residencia artística del máster de la Escuela Superior de Arte Dramático de Castilla y León» (en castellà). La creadora Marta Pazos participará en la nueva residencia artística del máster de la Escuela Superior de Arte Dramático de Castilla y León. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Nova Galega de Danza baila polas 200 mulleres que hai 150 anos escavaron o Dique da Campá de Ferrol» (en gallec). Praza Pública, 21-06-2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
* ↑ «Dique | Axencia Galega das Idustrias Culturais». industriasculturais.xunta.gal. [Consulta: 14 juliol 2024].