OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lliga neerlandesa de futbol 1890-91

LaLliga neerlandesa de futbol 1890–1891 va ser disputada per cinc equips de les ciutats d'Amsterdam, La Haia, Haarlem i Rotterdam. Els equips van participar en la competició que més tard s'anomenaria Eerste Klasse West. Però com que el districte de futbol occidental dels Països Baixos era l'únic que tenia una competició en aquell moment, es podria considerar un campionat nacional, convertint-lo en la primera lliga de futbol pròpiament dita de l'Europa continental. L'HVV Den Haag de La Haia va guanyar el campionat, es va considerar que era el primer oficial, ja que va ser la primera temporada en què tots els equips van jugar el mateix nombre de partits.

## Classificació de la Lliga

| Pos. | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG | Notes |
| 1 | HVV Den Haag | 8 | 6 | 1 | 1 | 17 | 3 | 13 | +14 |
| 2 | Koninklijke HFC | 8 | 4 | 2 | 2 | 18 | 11 | 10 | +7 |
| 3 | RAP | 8 | 2 | 5 | 1 | 10 | 7 | 9 | +3 |
| 4 | Olympia Rotterdam | 8 | 2 | 2 | 4 | 7 | 22 | 6 | -25 | Es van fusionar per formar l'RC en VV Rotterdam |
| 5 | VV Concordia | 8 | 0 | 2 | 6 | 1 | 10 | 2 | -9 | Es van fusionar per formar l'RC en VV Rotterdam |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

## Resultats

| Casa \ Fora | CON | HFC | HVV | OLY | RAP |
| Concordia | | 0–2 | 0–1 | 0–1 | 1–1 |
| HFC | 0–0 | | 1–0 | 9–0 | 1–1 |
| HVV | 2–0 | 5–0 | | 3–0 | 1–1 |
| Olympia | 1–0 | 2–4 | 1–4 | | 1–1 |
| RAP | 2–0 | 3–1 | 0–1 | 1–1 | |

## Referències

* ↑ «Taules de classificació de la lliga neerlandesa de futbol». Rsssf.org. [Consulta: 2 juny 2024].

## Enllaços externs

* RSSSF Eerste Klasse West
* Campionats de la Lliga de futbol dels Països Baixos RSSSF 1898-1954
# Gareth Walters

Gareth Walters (Swansea, Gal·les del Sud, 27 de desembre, 1928 - Kingston, Surrey, 31 de maig, de 2012) va ser un compositor, professor i productor gal·lès.

## Biografia

Gareth Walters va completar la seva educació primerenca a la seva població natal. Quan era escolar va començar a compondre, i va rebre l'ànim del famós compositor, director d'orquestra i pianista britànic Benjamin Britten, que era un hoste freqüent a casa seva. Les visites del compositor estaven relacionades amb els seus preparatius per al primer enregistrament de A Ceremony of Carols, per al qual el pare de Walters, el director d'orquestra Irwyn Ranald Walters, havia suggerit un cor de nois local a Morriston.
El 1949 Gareth Walters va ingressar a la Royal Academy of Music de Londres, i després de tres anys va rebre una beca del Royal College of Music al Conservatori de París, on va continuar els seus estudis amb Jean Rivier i Olivier Messiaen a principis de la dècada de 1950, heretant una elegància formal que va ser característica de la seva música des de llavors. Walters va viatjar a Itàlia per estudiar a l'Accademia Musicale Chigiana de Siena. Durant el seu segon període d'estudi allà el 1954, va rebre l'oferta d'un lloc de professor a la secció "Junior Exhibitioner" de la Royal Academy of Music de Londres.
Gareth Walters va tornar a Gran Bretanya per unir-se al professorat de la Royal Academy of Music i, dos anys més tard, el 1956, va ser nomenat productor al Departament de Música de la BBC a Londres. Entre els seus alumnes hi havia Malcolm Singer, Mervyn Cooke, David Knotts i Martin Anderson. Va ocupar ambdós càrrecs durant gran part de la seva vida professional fins al 1988. Després, a més de la composició, les seves activitats van incloure llargs períodes d'examen (per a l'"Associated Board of the Royal Schools of Music") i l'organització de diverses sèries de concerts, inclòs el "Gower Festival" anual prop de Swansea.
Walters va morir el 31 de maig de 2012 a Kingston, Surrey.

## Enregistraments

* ↑ M. Anderson, 'Gareth Walters ...' [obituari] a The Independent (27 de juliol de 2012)
* ↑ Vegeu el lloc web de Toccata Classics, www.toccataclassics.com.
* ↑ M. Anderson, 'Gareth Walters ...' [obituari] a The Independent (27 de juliol de 2012).
* ↑ M. Anderson, 'Gareth Walters ...' [obituari] a The Independent (27 de juliol de 2012)
# Keyport

Keyport és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 7.502 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keyport tenia 7.568 habitants, 3.264 habitatges, i 1.798 famílies. La densitat de població era de 2.072,4 habitants/km².
Dels 3.264 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,4% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 44,9% no eren unitats familiars. En el 38,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 33,2% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.869 $ i la renda mediana per família de 58.176 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.958 $ mentre que les dones 34.036 $. La renda per capita de la població era de 23.288 $. Aproximadament el 4,9% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keyport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Keyport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hartsburg

Hartsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 108 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hartsburg tenia 108 habitants, 54 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 521,2 habitants per km².
Dels 54 habitatges en un 20,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,3% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 44,4% no eren unitats familiars. En el 38,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,7% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 29,6% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 52.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 16.739 $. Cap de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hartsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hartsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# La Permission de dix heures

La Permission de dix heures (títol original en francès) és una òpera en un acte composta el 1866 per Jacques Offenbach sobre un llibret en francès de Mélesville i Pierre Carmouche. Es va estrenar el 9 de juliol de 1867 al Théâtre du Palais-Royal de París.
# Chopin (Orefice)

Chopin és una obra dramaticomusical en quatre actes composta per Giacomo Orefice sobre un llibret en italià d'Angiolo Orvieto. Es va estrenar el 25 de novembre de 1901 al Teatro Lirico de Milà.
L'estrena al Gran Teatre del Liceu es va produir el 30 de desembre de 1939, en la primera temporada després de l'acabament de la guerra civil.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 19 de maig 2018. [Consulta: 17 maig 2018].
* ↑ Antoni Pizà. La dansa de l'arquitecte. publisher, desembre 2012, p. 550–. ISBN 978-84-939148-7-5.
* ↑ Llibre de representacions del Liceu 1847-1936, anotació d'obres posteriors a la pàgina 11.
# Dobrinia Nikititx

Dobrinia Nikititx és una obra dramaticomusical en actes composta per Aleksandr Gretxanínov sobre un llibret en rus . Es va estrenar el 14 d'octubre de 1903 al Teatre Bolxoi de Tverskoi.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 18 maig 2018].
# Cadafal (arquitectura)

Un cadafal és una fortificació o baluard de fusta de les torres i muralles medievals. Penjava recolzant-se en mènsules o bigues de fusta o pedres que sobresortien, incrustades en el mur. Normalment, estaven coberts i no solien ser permanents, sinó instal·lar-se durant un setge. En temps de pau, es creu que els cadafals s'emmagatzemaven com a elements prefabricats.
Tenia una finalitat militar, ja que tenien petites obertures o espitlleres tant en la part frontal com a terra. Això, unit al fet que sobresortien respecte al llenç de muralla o torre, ampliava el camp de tir dels defensors al llarg de la muralla i, especialment, permetia un tret vertical cap avall sobre els atacants de les torres. No obstant això, en estar fets de fusta, cremaven fàcilment. Posteriorment, van ser substituïts per matacans, que eren permanents i en pedra i que van suposar una millora respecte als cadafals.
En moltes construccions en pedra que han sobreviscut de l'època medieval, es delata l'existència d'aquest element per la presència de les petites obertures que regularment puntegen la façana traçant la línia per sota d'un va més gran que era la porta d'accés als cadafals. Aquest fet es pot observar a les espanyoles Torre de Pero Niño (Cantàbria) o a la d'Aldealseñor (Sòria).
Han sobreviscut alguns cadafals medievals, incloent-hi exemples a la torre septentrional del castell de Stokesay, a Shropshire (Regne Unit) i a Laval (França). La ciutadella interior de Carcassona, també a França, mostra cadafals reconstruïts en fusta.

## Cadafals a la tauromàquia

Un cadafal —també dit escadafal, cadafalls, esgarafall o calafalls— és una mena de gàbia utilitzada a les en les festes de bous al carrer. Són estructures senzilles fetes de ferro, sovint pagades entre els socis d'una colla. L'element principal és la gàbia, un espai molt gran enreixat als tres costats, amb el quart contra la paret dels edificis. A dalt hi ha seients per a veure l'espectacle amb més seguretat. L'espai de baix és més llarg que ample i permet l'entrada de 20 o més persones, que hi accedeixen pels espais entre els barrots.
La festa consisteix a eixir al carrer des dels escarafalls, provocar l'animal i fugir entre les reixes abans que el bou abasti la persona. Com que les reixes permeten passar les persones, però no els bous perquè són més grossos, la majoria prefereixen cridar i tocar el bou des de la seguretat de l'escarafall. Tanmateix, s'han vist accidents en què un bou aconseguia tocar algú amb les banyes a través de les reixes.

## Referències

* ↑ «Aldeaseñor». Arxivat de l'original el 2008-07-25. [Consulta: 20 abril 2010].
* ↑ DIEC i DCVB Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Tauromàquia

## Enllaços externs

* Diccionario del románico aragonés
* Terminología de castillos C
* El Arte románico: Fortificaciones Militares... Torres (Atalayas), Alcazabas, Murallas y Castillos
* Voces de fortificaciones Arxivat 2007-07-03 a Wayback Machine.
Viccionari
# Matka

Matka és una obra dramaticomusical en un acte composta el 1927 per Alois Hába sobre un llibret en txec del mateix compositor. Es va estrenar el 17 de maig de 1931 al Staatstheater am Gärtnerplatz de Múnic.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 2010-03-09. [Consulta: 21 maig 2018].
# Torquat d'Acci

Torquat és venerat com a sant patró de Guadix (Granada). La tradició el fa primer bisbe de la ciutat i un dels Set barons apostòlics de la Bètica. D'existència incerta, al voltant seu hi ha diverses llegendes i tradicions.

## Llegenda

No sabem res sobre la vida d'aquest bisbe. Segons la tradició, va evangelitzar la ciutat d'Acci (avui Guadix, a la província de Granada, on va ser el primer bisbe. No se sap del cert si hi hauria mort màrtir.
Segons aquesta tradició, Torquat va ésser un dels Set barons apostòlics, missioners que havien estat ordenats a Roma i enviats pels sants Pere apòstol i Pau de Tars a evangelitzar la Bètica al segle i, repartint-se en diferents ciutats i essent martiritzats tots ells.

## Historicitat

* Article principal: Set barons apostòlics
Les fonts més antigues que citen els barons daten del segle X i podrien remuntar-se als segles VIII o IX; semblen, però, obres hagiogràfiques on, sense fonament històric, s'enaltia l'església andalusa, llavors sota el domini musulmà. En fonts anteriors, tant històriques com litúrgiques, i fins i tot en una inscripció del segle VI trobada a Guadix i on surten llistats trenta sants, no s'esmenten mai aquests sants. Segurament es tracta d'una llegenda pietosa de l'època visigoda, elaborada amb la intenció de reforçar els vincles de l'Església local amb Roma, fent que l'evangelització hispànica fos directament obra de la predicació de deixebles de l'apòstol Pere.
La llegenda tingué molt èxit, especialment a partir de la seva difusió en els falsos cronicons dels segles xvi i xvii i, particularment, de la falsa crònica de Dextre, que oferia molts detalls sobre els sants i la seva activitat en la Bètica, tots ells obra del falsificador jesuïta Jerónimo Román de la Higuera.

## Veneració

Les suposades relíquies de Torquat van ésser trobades al segle viii, quan la invasió musulmana de la regió. Van ésser traslladades, amb les d'Eufrasi d'Iliturgi, a Galícia i van instal·lar-se a l'església de Santa Comba de Baños. Al segle X es traslladaren al monestir de San Salvador de Celanova (Celanova, província d'Ourense).
En 1592, el sepulcre va ésser obert i part de les relíquies van ésser portades a la catedral de Guadix (un braç, la mandíbula i un os del peu), Santiago de Compostel·la, Ourense i El Escorial. Després també van dur-se'n algunes al col·legi jesuïta de Guadix i, en 1627, a la Catedral de Granada. Les de Celanova van quedar-se a l'altar major de l'església del monestir, juntament amb les de Rossend de Celanova.

## Notes

* ↑ Una altra llegenda els fa companys de Sant Jaume el Major durant el seu viatge a Hispània. Els altres barons van ser els sants: Hesiqui de Carcere (Cazorla o Cieza), Cecili d'Elvira (Granada), Ctesifon de Bergi (Berja), Indaleci d'Urci (prop d'Almeria), Eufrasi d'Iliturgi (Andújar o Cuevas de Lituergo) i Secundi d'Abula (Abla, Almeria).
* ↑ San Torcuato y los 7 Varones Apostólicos

## Enllaços externs

* Torquatus
* Torquatus von Acci
* San Torquato Vescovo di Guadix Arxivat 2021-02-14 a Wayback Machine.
# Myrmecina

Myrmecina és un gènere de formigues de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae). Es distribueix per les regions holàrtica i Indomalaia, incloent-hi la península Ibèrica.

## Espècies

El gènere Myrmecina inclou 105 espècies, de les que només una viu a la península Ibèrica:
* Myrmecina graminicola (Latreille, 1802)

## Referències

* 1 2 «Hormigas.org - Género Myrmecina» (en castellà). [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ «Myrmecina - AntCat» (en anglès). [Consulta: 21 novembre 2023].
# Hillsdale (Missouri)

Hillsdale és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.477 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hillsdale tenia 1.477 habitants, 529 habitatges, i 368 famílies. La densitat de població era de 1.629,4 habitants per km².
Dels 529 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 21,2% hi vivien parelles casades, en un 40,1% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.159 $ i la renda mediana per família de 23.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.327 $ mentre que les dones 23.594 $. La renda per capita de la població era de 9.776 $. Entorn del 27,3% de les famílies i el 30,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hillsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hillsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Hoberg

Hoberg és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 60 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoberg tenia 60 habitants, 24 habitatges, i 19 famílies. La densitat de població era de 386,1 habitants per km².
Dels 24 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 13,3% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 24.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.875 $ mentre que les dones 32.500 $. La renda per capita de la població era de 10.121 $. Entorn del 27,8% de les famílies i el 32,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoberg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoberg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Joe Wright

Joe Wright (Londres, 25 d'agost de 1972) és un director de cinema anglès.

## Biografia

Wright va néixer a Londres, ciutat en què els seus pares van fundar el teatre de marionetes Little Angel Theatre, ubicat al districte d'Islington. Des de jovenet va demostrar interès per les belles arts, especialment per la pintura. En la seva infantesa va sofrir burles a causa de la seva condició de dislèxic i el seu excés de pes, raó per la qual va trobar refugi al teatre. En 1980 es va inscriure a l'escola de teatre Anna Scher Theatre, a la qual va assistir dos dies a la setmana, durant deu anys. En aquella època va realitzar alguns curtmetratges en format Súper 8. Els esmentats films l'ajudarien posteriorment que fos admès al Camberwell College of Arts, malgrat el fet que va abandonar el col·legi abans d'obtenir el seu Certificat d'Educació Secundària (GCSE). Al principi aspirava a ser actor; tanmateix, després de la mort del seu pare, va decidir que la seva carrera seria la de director de cinema. El 1991 va ser admès a l'institut Central Saint Martins College of Art and Design on va estudiar cinematografia. El seu últim any d'estudis va aconseguir una beca per realitzar un curtmetratge produït per la BBC que es va titular Crocodile Snap i va ser nominat als Premis BAFTA. Després de l'èxit assolit se li va oferir la direcció de la sèrie televisiva Nature Boy, amb la que obtindria la seva segona nominació de la Academia Britànica de les Arts Cinematogràfiques i de la Televisió

## Filmografia

| Any | Títol | Nominacions als Oscar | Premis Oscar |
| 1997 | Crocodile Snap | | |
| 1998 | The End | | |
| 2005 | Pride & Prejudice | 4 | |
| 2007 | Expiació | 7 | 1 |
| 2009 | The Soloist | | |
| 2011 | Hanna | | |
| 2012 | Anna Karenina | 4 | 1 |
| 2015 | Pan: Viatge al País de Mai Més | | |
| 2017 | Darkest Hour | | |

### Sèries de televisió

* 2000: Nature Boy
* 2002: Bodily Harm
* 2003: Charles II: The Power & the Passion
* 2025: M, il figlio del secolo

## Referències

* 1 2 3 4 Entrevista amb Joe Wright
* ↑ Joe Wright: He has a stellar leading lady and talent to burn, 26 d'agost de 2007, The Independent
* ↑ Boy wonder floats out of puppet theatre into big screen, 2 de setembre de 2007, The Sunday Times
* ↑ Joe Wright: a new movie master, 5 de juliol de 2010, Telegraph
* ↑ «Joe Wright, Focus Features». Arxivat de l'original el 2010-03-28. [Consulta: 27 desembre 2010].
* ↑ Meet the puppet master, Liz Hoggard, 11 de setembre de 2005, The Guardian

## Enllaços externs

* Joe Wright a Filmaffinity
* Joe Wright a IMDB