OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Friars Point

Friars Point és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.480 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Friars Point tenia 1.480 habitants, 476 habitatges, i 348 famílies. La densitat de població era de 510,2 habitants per km².
Dels 476 habitatges en un 42% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,3% hi vivien parelles casades, en un 39,9% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,7% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 15,3% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.750 $ i la renda mediana per família de 19.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.386 $ mentre que les dones 16.898 $. La renda per capita de la població era de 10.769 $. Entorn del 38,1% de les famílies i el 44% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Friars Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Friars Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Morgan City (Mississipi)

Morgan City és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 305 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morgan City tenia 305 habitants, 98 habitatges, i 77 famílies. La densitat de població era de 206,6 habitants per km².
Dels 98 habitatges en un 41,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,7% hi vivien parelles casades, en un 40,8% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,1% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 69,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.219 $ i la renda mediana per família de 17.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.375 $ mentre que les dones 13.929 $. La renda per capita de la població era de 9.465 $. Entorn del 33,8% de les famílies i el 42,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morgan City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morgan City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Janina Ochojska

Janina Ochojska (Gdańsk, 12 de març de 1955) és una activista, especialista en ajuda humanitària i científica polonesa. Va estudiar astronomia a la Universitat Nicolau Copèrnic de Toruń abans de dedicar-se a la seva tasca social i humanitària. Va ser membre del moviment Solidarność i va fundar la Fundació Polska Akcja Humanitarna (PAH) el 1992 per coordinar l'ajuda humanitària internacional, i el programa Pajacyk per a l'alimentació escolar. A més, va ser membre d'Unió Democràtica (1990 — 1992) i, des de 2019, eurodiputada, centrant-se en el desenvolupament i els drets humans.
El 2019, Ochojska va anunciar a les xarxes socials que li havien diagnosticat un càncer de mama, però va afirmar que no renunciaria a la seva candidatura a les eleccions. Va apel·lar a les dones a fer-se revisions regulars i va destacar la importància de detectar la malaltia a temps. Ochojska viu amb una discapacitat, tot i això, promou la importància de l'autoacceptació i el compromís social, defensant que tothom, independentment de les seves circumstàncies, pot contribuir al canvi positiu en el món.
Ha rebut diversos premis, incloent-hi el Premi Lech Wałęsa (2010), la Creu de Comandant de l'Orde de la Restitució de Polònia (2011), el Premi Pax Christi International Peace i la Creu de Comandant de la Legió d'Honor (2003), entre molts altres.

## Referències

* 1 2 3 4 «Polska Akcja Humanitarna :: Janina Ochojska». pah.org, 09-04-2015. [Consulta: 12 febrer 2025].
* ↑ «Rewolucja w PAH. Ochojska zrezygnowała z kierowania fundacją» (en polonès), 13-06-2024. [Consulta: 12 febrer 2025].
* 1 2 «Janina OCHOJSKA | [ParlTrack]». [Consulta: 12 febrer 2025].
* 1 2 «Janina Ochojska ma nowotwór piersi. "Nie badałam się przez trzy lata"» (en polonès), 17-04-2019. [Consulta: 12 febrer 2025].
* ↑ «Janina Ochojska: Mam dużo marzeń» (en polonès). [Consulta: 12 febrer 2025].
* ↑ «Janina Ochojska – Encyklopedia Solidarności», 22-10-2016. [Consulta: 12 febrer 2025].
# Pangio kuhlii

Pangio kuhlii és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 47-51.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 24 °C - 30 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Observacions

És una espècie popular en aquariofília.

## Referències

* ↑ «Pangio kuhlii». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Pangio kuhlii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991.
* ↑ Vidthayanon, C. 2002. Peat swamp fishes of Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia, 136 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Janusz Kierzkowski

Janusz Kazimierz Kierzkowski (Borek, Powiat Gorzów, 26 de febrer de 1947 - 19 d'agost de 2011) va ser un ciclista polonès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. Era especialista en el quilòmetre contrarellotge.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics. El 1968, a Ciutat de Mèxic, guanyà una medalla de bronze en la prova del quilòmetre contrarellotge. El 1972, a Múnic, va quedar quart en la prova de persecució per equips i cinquè en el quilòmetre contrarellotge. El 1976, a Mont-real, va quedar quart en el quilòmetre contrarellotge.
El 1973 es proclamà campió del món d'aquesta mateixa especialitat.
El 2000 fou guardonat amb la Creu de cavaller de l'Orde Polònia Restituta.

## Palmarès

* 1968
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic en quilòmetre contrarellotge
* 1969
** Campió de Polònia de velocitat
* 1973
** Campió del món del km contrarellotge

## Referències

* ↑ «KIERZKOWSKI Janusz (Janusz Kazimierz)». [Consulta: 12 desembre 2024].
* 1 2 3 «Janusz Kierzkowski (1947-2011)» (en polonès), 24-06-2020. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Janusz Kierzkowski». [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «M.P. 2000 nr 13 poz. 278». [Consulta: 12 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Janusz Kierzkowski a sitiodeciclismo.net
# Janusz Różycki

Janusz Różycki (Varsòvia, 10 de maig de 1939) és un tirador d'esgrima polonès, ja retirat, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar, sense sort, dues proves del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, va guanyar la medalla de plata en la prova de floret per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues de plata i quatre de bronze, entre les edicions de 1961 i 1967. També guanyà dues medalles d'or a les Universíades de 1963. A nivell nacional guanyà el campionat de Polònia de floret de 1960, així com set campionats per equips.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Jan Różycki». [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ «Janusz Różycki – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 2 agost 2023].
# Dromeosaure

El dromeosaure (Dromaeosaurus, "llangardaix corredor") és un gènere de dinosaure teròpode que va viure al Cretaci superior, fa entre 76,5 i 74,8 milions d'anys. Les seves restes fòssils s'han trobat a l'oest dels Estats Units i a Alberta, Canadà.
# Amphiprion percula

Amphiprion percula és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 11 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical (6°S-26°S, 141°E-155°E), associat als esculls de corall, a 1-15 m de fondària i en simbiosi amb les anemones Heteractis crispa, Heteractis magnifica i Stichodactyla gigantea.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'oceà Pacífic: Queensland i Melanèsia (incloent-hi el nord de la Gran Barrera de Corall), el nord de Nova Guinea, Nova Bretanya, Salomó i Vanuatu.

## Observacions

Es pot criar en captivitat.

## Referències

* ↑ «Amphiprion percula». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Fautin, D.G. i G.R. Allen 1992. Field guide to anemonefishes and their host sea anemones. Western Australian Museum, Francis Street, Perth.
* ↑ Job, S., M. Arvedlund i M. Marnane 1997. Culture of coral reef fishes. Austasia Aquacult. 11(3):56-59.
* ↑ Gardner, T.R. 1997. Commercial breeding of the dottybacks. Seascope 14:1-2.
* ↑ Moe, A.M. Jr. 1992. The marine aquarium handbook. Beginner to breeder. Green Turtle Publication, Florida, Estats Units. 318 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jaume Amat i Duran

Jaume Amat i Duran (Barcelona, 1 de març de 1970), també conegut com a Santi Amat, és un jugador d'hoquei sobre herba barceloní, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Amb 22 anys va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar un diploma olímpic en finalitzar cinquè en la competició masculina d'hoquei sobre herba. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de plata, en perdre a la final davant la selecció neerlandesa. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) només pogué finalitzar novè amb la selecció espanyola. Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla de plata en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba. Fou 192 vegades internacional amb la selecció espanyola.
A nivell de clubs sempre jugà al Club Egara de Terrassa, amb qui guanyà set Lligues espanyoles (1992, 1993, 1996 i 1998-2001) i quatre Copes del Rei (1993, 1998, 1999, 2000). Disputà dues finals de la Copa d'Europa (1993, 1999).
Una vegada retirat exercí d'entrenador.

## Referències

* ↑ Estapé, Sergi. «Una medalla de plata amb regust d’or», 01-08-2021. [Consulta: 20 febrer 2025].
* 1 2 3 «Jaume Amat Duran | enciclopedia.cat». [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «Comité Olímpico Español», 24-05-2022. [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «Olympedia – Jaime Amat». [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ Estapé, Sergi. «Divisió d'Honor B masculina: Retornar entre els millors és el repte del CD Terrassa», 18-09-2021. [Consulta: 20 febrer 2025].
# Jaume Carot Giner

Jaume Carot Giner (Tortosa, 1960) és un físic i professor universitari català, actual rector de la Universitat de les Illes Balears.
El 1982 es va llicenciar en física per la Universitat de Barcelona. Va continuar els seus estudis, doctorant-se a la UIB el 1987. Posteriorment va fer una estada postdoctoral a la Universitat d’Aberdeen, al Regne Unit, gràcies a una beca Fleming del British Council. És catedràtic de Física Teòrica a la UIB. El 2021 fou investit rector de la Universitat, en substitució de Llorenç Huguet Rotger. Va obtenir el 63% dels vots, davant l'altra aspirant la també catedràtica Carmen Orte.

## Referències

* 1 2 Balears, Universitat de les Illes. «El rector - Órganos del Gobierno - Organización - La UIB - Universitat de les Illes Balears» (en castellà). [Consulta: 6 setembre 2024].
* ↑ Press, Europa. «El Consell de Govern aprueba el nombramiento de Jaume Carot como rector de la UIB», 07-06-2021. [Consulta: 4 març 2022].
* ↑ «Jaume Carot, nou rector de la UIB amb el 63,5% dels vots». [Consulta: 6 setembre 2024].
# Jaume Esteve i Oliva

Jaume Esteve i Oliva «Casalta» (el Vendrell, 25 de juliol de 1926 - Sant Martí Sarroca, 25 de setembre de 2024) fou un timbaler vendrellenc important per la seva tasca per mantenir viu el llegat de la música d'arrel catalana durant els anys de decadència de la gralla i la música popular a partir de mitjan segle xx. Esteve va formar part de la colla de grallers els Macaris i va tocar en la primera actuació dels Castellers de Vilafranca a Sant Cugat Sesgarrigues.
Va néixer al carrer Cristina Baixa, al Vendrell, i ja des de ben jove va mostrar una gran afició per la música, de fet, amb 18 anys van entrar a formar part del cor de la Lira Vendrellenca. Va començar a fer de ferrer, però més tard acabaria fent de fuster, feina en la qual va treballar 46 anys fent primer neveres de gel i després mobles de cuina en una fàbrica del Vendrell. Va anar agafant interès pel timbal, instrument que va aprendre a tocar de les mans de Carlos Mañé i el 1945 va tocar per primera vegada amb la Colla del Carboner, al costat dels grallers Jaume Vidal «Carboner» i Antoni Mañé, «Ton de la Gralla». El 1949 va entrar a formar part dels Macaris, colla de gralles amb la qual va tocar arreu del país fins al 1964. El 2005 va tornar a tocar el timbal durant el seu homenatge amb motiu del 12è Dia del Graller de Vilafranca del Penedès.

## Referències

* 1 2 «Mor Jaume Esteve, «Casalta», el més respectat i admirat timbaler de Catalunya». Tarragona Digital, 25-09-2024. [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ Vinyals, Ricard. «Mor als 98 anys l'històric timbaler vendrellenc Jaume Esteve Oliva, 'Casalta'». El 3 de vuit, 25-09-2024. [Consulta: 25 setembre 2024].
* 1 2 3 Redaccio. «Mor Jaume Esteve 'Casalta', timbaler històric del Vendrell». La Fura, 25-09-2024. [Consulta: 25 setembre 2024].

## Vegeu també

* Pere Galofré i Tarrida («Peret del Pla»)
# Jaume Magré Ferrán

Jaume Magré Ferrán (Lleida, 1964) és un professor universitari català, director de l'Escola d’Administració Pública de Catalunya des d'octubre de 2024.

## Trajectòria

Professor Titular de Ciència Política a la Universitat de Barcelona. Com acadèmic, s'ha especialitzat en l’àmbit de la ciència política, especialitzant-se en govern local i sistemes polítics municipals. És doctor en Ciències Polítiques per la Universitat de Barcelona, Llicenciat en Filosofia per la mateixa universitat i en Ciències Polítiques i de l’Administració per la Universitat Autònoma de Barcelona.
Ha sigut director de la Fundació Carles Pi i Sunyer d’Estudis Autonòmics i Locals des de 2006, des d'on ha impulsat recerques i estudis orientats a la millora de l'administració local. En la seva activitat investigadora, ha publicat diverses obres sobre comportament electoral, autonomies municipals i àrees metropolitanes, i ha participat com a expert en nombrosos projectes nacionals i internacionals. Així mateix, ha col·laborat amb entitats com la Unió de Gestors Territorials d’Europa (UDITE) i forma part de grups de recerca en estudis locals.
La seva experiència docent inclou assignatures en Ciència Política i Metodologies de la Recerca a la UB, on també coordina el grup de recerca en Estudis Locals (GREL).

## Referències

* 1 2 3 «Nomenaments». Generalitat de Catalunya, 29-10-2024. [Consulta: 2 novembre 2024].
# Economia dels Emirats Àrabs Units

Els Emirats Àrabs Units tenen una economia oberta amb alta renda per capita i un elevat superàvit comercial. És la segona més gran economia del món àrab, després de l'Aràbia Saudita.
El territori dels Emirats és íntegrament desèrtic. Per això, a mitjan segle xx el conjunt dels Emirats constituïa una de les regions més pobres del planeta. Les activitats econòmiques tradicionals del país són la reculli de dàtils, de perles, la creació de camells i la pesca. Des que van ser descobertes els primers jaciments de petroli fa més de 30 anys, el país va passar per a un estat modern amb alt padró de vida. El govern fa inversions per crear ocupacions i expandir la infraestructura, per augmentar l'actuació del sector privat.
Des dels anys 1970 l'exploració d'importants reserves de petroli i gas natural en Abu Dhabi i Dubai són les activitats més importants. Els quantiosos ingressos derivats del petroli han contribuït a elevar el nivell de vida de la població i han dotat al país d'infraestructures de primer ordre. Així i tot, esforços ben succeïts en el sentit de diversificar l'economia van reduir la participació del petroli i del gas natural en el Producte interior brut a només 25%.
A l'abril de 2004 el govern dels Emirats va signar un acord amb el govern dels Estats Units amb la finalitat de crear un acord de lliure comerç. Les zones de lliure comerç del país - que permeten 100% d'inversió estrangera i ofereixen 0% d'impostos - atreuen considerables inversions.
La crisi financera global, la retracció de crèdit internacional, i la caiguda dels preus d'actius van reduir l'activitat econòmica el 2009. Les autoritats dels Emirats van intentar controlar la crisi augmentant les despeses públiques i augmentant la liquiditat en el sector bancari. La crisi va copejar l'Emirat de Dubai amb més força, amb la retracció dels preus de béns immobles. Dubai va mancar d'efectiu suficient per pagar les seves obligacions de deutes, deixant una preocupació global sobre la seva solvència. El Banc Central dels EAU i els bancs basats a Abu Dhabi van comprar la part més gran dels deutes. El desembre de 2009 Dubai va rebre de l'emirat d'Abu Dhabi un préstec de 10 mil milions de dòlars addicionals.
La dependència del petroli, un gran nombre d'expatriats i pressions d'inflació creixents són significatius desafiaments a llarg termini. El pla estratègic dels EAU durant els propers anys es concentra a diversificar l'economia i crear més oportunitats per als seus ciutadans, a través de la millora de l'educació i augment de l'oferta d'ocupació en el sector privat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 11 maig 2014].
# Desdèmona (satèl·lit)

Desdèmona és un satèl·lit interior del planeta Urà. Descobert gràcies a les imatges proporcionades pel Voyager 2 el 13 de gener de 1986, se li va donar la designació temporal S/1986 U 6. Desdèmona rep el seu nom de l'esposa d'Otel·lo de l'obre de teatre de William Shakespeare Otel·lo. També se l'anomena Uranus X.
Desdèmona pertany al grup de satèl·lits de Pòrcia, que inclou també s Bianca, Crèssida, Julieta, Pòrcia, Rosalina, Cupid, Belinda i Perdita.
Aquests satèl·lits presenten òrbites i propietats fotomètriques similars. Desgraciadament es coneix poca cosa més que la seva òrbita, radi de 32 km i albedo geomètrica de 0,08.
A les imatges de la Voyager 2 Desdemona es mostra com un objecte allargat, amb l'eix major apuntant cap a Urà. La ràtio dels eixos de l'esferoide prolat de Desdèmona és 0,6 ± 0,3. la seva superfície presenta un color grisós.
Desdemona podria col·lidir amb una de les llunes veïnes d'Urà Crèssida o Julieta en els propers 100 milions d'anys.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://adsabs.harvard.edu/abs/1998AJ....115.1195J.
* 1 2 3 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ Smith, B. A. «IAU Circular No. 4164», 16-01-1986. [Consulta: 6 agost 2006].
* ↑ «Planet and Satellite Names and Discoverers». Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology, 21-07-2006. [Consulta: 6 agost 2006].
* 1 2 3 Karkoschka, Erich «Comprehensive Photometry of the Rings and 16 Satellites of Uranus with the Hubble Space Telescope». Icarus, 151, 2001, pàg. 51–68. DOI: 10.1006/icar.2001.6596.
* ↑ Jacobson, R.A. «The Orbits of the Inner Uranian Satellites From Hubble Space Telescope and Voyager2 Observations». The Astronomical Journal, 115, 1998, pàg. 1195–1199. DOI: 10.1086/300263.
* 1 2 3 Karkoschka, Erich «Voyager's Eleventh Discovery of a Satellite of Uranus and Photometry and the First Size Measurements of Nine Satellites». Icarus, 151, 2001, pàg. 69–77. DOI: 10.1006/icar.2001.6597.
* ↑ Duncan, Martin J.; Jack J. Lissauer «Orbital Stability of the Uranian Satellite System». Icarus, 125, 1, 1997, pàg. 1–12. DOI: 10.1006/icar.1996.5568 [Consulta: 9 maig 2008].

## Enllaços externs

* Desdèmona Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine. a NASA
* Satèl·lits coneguts d'Urà (Scott S. Sheppard)
# Pla d'Iguala

El Pla d'Iguala, també conegut com el Pla de les Tres Garanties, fou un tractat de pau durant la Independència de Mèxic proclamat per Agustín de Iturbide, coronel de les forces reialistes i Vicente Guerrero, líder independentista el 24 de febrer de 1821 a la ciutat d'Iguala, de l'estat actual de Guerrero. El pla establia un fonament constitucional per a l'establiment de l'Imperi Mexicà independent. Entre les estipulacions del pla, hi havia tres "garanties" fonamentals:
* la proclamació de la independència de Mèxic,
* l'establiment del catolicisme romà com l'única religió de l'Estat, i
* la unió de tots els residents: europeus, americans i indígenes.
Segons el Pla d'Iguala, Mèxic havia de convertir-se en monarquia constitucional, segons el model de les monarquies europees d'aleshores. El Pla també atorgava a tots els habitants de Mèxic els mateixos drets a les Corts i en tots els aspectes civils. El Pla establí l'Exèrcit de les Tres Garanties per defensar els ideals del Pla i estava integrat per les forces reialistes i independentistes. El 24 d'agost de 1821, el virrei espanyol, Juan O'Donojú signà el Tractat de Córdoba ratificant el Pla d'Iguala i confirmant la independència de Mèxic.
El Pla sorgí com a reacció als moviment liberals d'Espanya, del Trienni Liberal. Després d'un pronunciament liberal a Sevilla encapçalat per Rafael de Riego, s'obligà a Ferran VII d'Espanya a signar una constitució parlamentària liberal. Els reialistes i conservadors mexicans, que s'oposaven a la independència de Mèxic, i que havien pogut dominar les forces independentistes que s'havien replegat a les muntanyes del sud del país, temien que llurs privilegis fossin afectats per les lleis liberals d'Espanya, i que l'única manera de conservar l'statu quo i contenir el republicanisme era proclamar la independència de Mèxic i constituir la nació com a monarquia parlamentària sota el mateix Ferran VII—en una espècie de Commonwealth—o algun altre príncep europeu.

## Referències

* ↑ «Publicación del Plan de Iguala Documento fundamental para la consumación de la Independencia de México» (en castellà). CNDH. [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ Guerrero Latorre, Ana; Sisinio Pérez, Juan Garzón; Rueda Hernanz, Germán. [books Historia política, 1808-1874] (en castellà). Ediciones AKAL, 2004, p. 89. ISBN 8470903217.

## Enllaços externs

* de la pàgina de Global Legal Information Network (www.glin.gov)