OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cassia (gènere)

Cassia és un gènere de plantes amb flor de la subfamília Caesalpinioideae.

## Característiques

Són arbres de flors sovint espectaculars i fruits en beina. El gènere tenia abans més de 600 espècies però moltes han passat actualment als gèneres Senna i Cinnamomum.

## Taxonomia

* Cassia abbreviata Oliv.
* Cassia aciphylla A.Gray
* Cassia afrofistula Brenan
* Cassia agnes (de Wit) Brenan
* Cassia aldabrensis Hemsl.
* Cassia angolensis Hiern
* Cassia arereh Delile
* Cassia artemisioides DC.
* Cassia aubrevillei Pellegr.
* Cassia bakeriana Craib
* Cassia barclayana Sweet
* Cassia brewsteri (F.Muell.) F.Muell. ex Benth.
* Cassia burttii Baker f.
* Cassia cardiosperma F.Muell.
* Cassia charlesiana Symon
* Cassia chatelainiana Gaudich.
* Cassia circinnata Benth.
* Cassia cladophylla W.Fitzg.
* Cassia concinna Benth.
* Cassia coronilloides Benth.
* Cassia costata J.F.Bailey & C.T.White
* Cassia cowanii H.S.Irwin & Barneby
* Cassia desolata F.Muell.
* Cassia eremophila Vogel
* Cassia fastuosa Willd. ex Benth.
* Cassia ferraria Symon
* Cassia ferruginea (Schrad.) Schrad. ex DC.
* Röhren-Kassie (Cassia fistula L.)
* Cassia goniodes Benth.
* Cassia grandis L. f.
* Cassia hammersleyensis Symon
* Cassia harneyi Specht
* Cassia helmsii Symon
* Cassia hintonii Sandwith
* Cassia hippophallus Capuron
* Cassia javanica L.
* Cassia johannae Vatke
* Cassia leiandra Benth.
* Cassia leptoclada Benth.
* Cassia leptophylla Vogel
* Cassia lineata (Sw.) Greene
* Cassia luerssenii Domin
* Cassia madagascariensis Bojer
* Cassia magnifolia F.Muell.
* Cassia manicula Symon
* Cassia mannii Oliv.
* Cassia marksiana (Bailey) Domin
* Cassia midas H.S.Irwin & Barneby
* Cassia moschata Kunth
* Cassia ×nealiae H.S.Irwin & Barneby (= C. javanica × C. fistula)
* Cassia nemophila Vogel
* Cassia neurophylla W.Fitzg.
* Cassia notabilis F.Muell.
* Cassia oligoclada F.Muell.
* Cassia oligophylla F.Muell.
* Cassia phyllodinea R.Br.
* Cassia pilocarina Symon
* Cassia pleurocarpa F.Muell.
* Cassia pruinosa F.Muell.
* Cassia queenslandica C.T.White
* Cassia regia Standl.
* Cassia renigera Benth.
* Cassia retusa Vogel
* Cassia roxburghii DC.
* Cassia rubriflora Ducke
* Cassia sieberiana DC.
* Cassia spruceana Benth.
* Cassia stowardii S.Moore
* Cassia sturtii R.Br.
* Cassia thyrsoidea Brenan
* Cassia tomentella (Benth.) Domin
* Cassia venusta F.Muell.

## Vegeu també

* Senna

## Referències

* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Cassia.

## Enllaços externs

* Cassia - DELTA. Arxivat 2010-11-27 a Wayback Machine.
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Cassia. Version 10.01, November 2005. Retrieved 2007-DEC-20.
# Escut d'Eslovàquia

L'escut d'Eslovàquia és de gules, amb un mont de tres cims d'atzur movent de la punta, amb el cim central més alt, ressaltant sobre una creu patriarcal patent d'argent.
La creu patriarcal és un símbol cristià d'origen romà d'Orient que apareix ja a les monedes d'Esteve I d'Hongria, ja que des del segle X Eslovàquia va pertànyer al Regne d'Hongria; la creu va esdevenir el senyal identificador del nord d'Hongria. Les muntanyes de l'escut, que daten del segle xiv, són el Tatra, el Fatra i el Matra, un símbol d'Eslovàquia, si bé avui dia situades en territori hongarès. De fet, Hongria utilitza actualment un escut on apareixen les mateixes armes eslovaques (juntament amb el faixat de gules i argent dels Árpád), si bé amb el mont de tres cims de sinople, no d'atzur (a Eslovàquia es va triar el blau com un dels tres colors paneslaus, juntament amb el blanc i el vermell preexistents a l'escut), i coronat d'or, corona que no hi fou afegida fins al segle xvii.
Cap al segle xvi va esdevenir símbol de la nació eslovaca. Durant la Revolució de 1848, els eslovacs lluitaren juntament amb els austríacs contra els hongaresos, i el Consell Nacional Eslovac reunit a Viena usà l'escut com a símbol nacional eslovac; per primera vegada deixava de ser el símbol tan sols de l'Alta Hongria, i el color de les muntanyes passava a ser d'atzur, com a distintiu eslau. Des de llavors ha estat utilitzat sovint: el 1914 (oficialment el 1920) ja representava Eslovàquia dins l'escut de Txecoslovàquia, entre 1939 i 1945 fou l'escut oficial de la República Eslovaca filonazi durant la Segona Guerra Mundial i el 1945 va formar part de nou de l'escut d'armes txecoslovac.
Tanmateix, de 1960 a 1990 fou oficialment prohibit, ja que el règim comunista el considerava un símbol de l'Estat Eslovac feixista. Durant aquesta època el símbol d'Eslovàquia fou substituït, dins l'escut txecoslovac, per un senyal creat artificialment on apareixia el mont Kriváň i unes flames en commemoració de l'Aixecament Nacional Eslovac de 1944.
Durant la Revolució de Vellut, exactament l'1 de març de 1990, fou readoptat com a símbol oficial de la República Eslovaca encara dins de Txecoslovàquia. Finalment, la nova república independent d'Eslovàquia el va adoptar com a emblema nacional segons la Constitució del 3 de setembre de 1992.
Des del 1992, apareix també a la part central de la bandera estatal, desplaçat a l'esquerra.

## Vegeu també

* Bandera d'Eslovàquia
* Escut d'Hongria
# Escut de l'Argentina

L'escut de l'Argentina no fou establert en la seva forma actual fins al 1944, tot i que els seus orígens es remunten al segell de l'Assemblea General Constituent adoptat el 12 de març del 1813 i declarat emblema nacional el 27 d'abril. Anteriorment s'utilitzava l'escut d'armes del virregnat del Riu de la Plata.
És un escut ovalat truncat d'atzur i argent, els colors de la bandera estatal, en representació del cel i el riu de la Plata, respectivament. Està voltat per dos rams de llorer, símbol de victòria i triomf en la consecució de la independència, lligats per sota amb una cinta amb els colors de la bandera, i timbrat per un sol d'or ixent al cap, el Sol de Maig, present també a la bandera, que representa l'alba d'una «nova i gloriosa nació», com diu l'himne argentí.
Al centre de l'escut ressalten dues mans encaixant al natural que simbolitzen la germanor entre les diverses províncies unides, les quals agafen una pica de fusta al natural posada en pal, al·lusiva al compromís de les províncies de defensar la llibertat, simbolitzada pel barret frigi de gules del capdamunt de la pica. La proximitat de les mans i el barret frigi al·ludeix al lema nacional argentí, En unión y libertad (en espanyol, 'En unió i llibertat').

## Vegeu també

* Bandera de l'Argentina

## Enllaços externs

* Presidència de la Nació Argentina – Símbols nacionals (castellà) (anglès)
* Hubert Herald – L'escut de l'Argentina i els escuts de les províncies (neerlandès) (anglès)
* Català Digital - Història de la Barretina Catalana a l'escut de la República Argentina Arxivat 2018-02-26 a Wayback Machine. (català)
# LAN Airlines

LAN Airlines és una important companyia aèria sud-americana amb base a Santiago de Xile, Perú i l'Argentina. Creada per l'estat xilè el 1929, prengué el nom de Linea Aérea Nacional de Chile (LAN Chile) el 1932. Des de 2004 es diu oficialment LAN Airlines. És la matriu d'un grup de companyies aèries sud-americanes, moltes amb la marca LAN. És membre de l'aliança Oneworld i opera línies en codi compartit amb membres d'aquesta aliança així com amb Tam Linhas Aéreas i amb Korean Air.

## Referències

* ↑ Bookbinder, James H. Global Logistics (en anglès). Springer Science & Business Media, 2012-06-30, p. 360. ISBN 978-1-4419-6131-0.
* ↑ Wierman, Héctor Gatica. Almanaque del fútbol chileno (en castellà). Hueders, 2019, p. 281. ISBN 978-956-365-170-6.
* ↑ Davies, R. E. G.. Airlines of the Jet Age: A History (en anglès). Smithsonian Institution, 2016-08-24. ISBN 978-1-944466-07-7.
# IdòFM

IdòFM és una emissora de ràdio independent fundada l'any 2021 a Menorca per Arnau Busom, amb l'objectiu de proporcionar un mitjà de comunicació arrelat a la realitat de l'illa i amb un enfocament cultural i en llengua menorquina. Aquesta ràdio forma part de l'associació Òmedia, creada per a impulsar projectes relacionats amb la comunicació i la cultura local. IdòFM es caracteritza per la seva voluntat de donar veu a la comunitat menorquina i promoure continguts que reflecteixin l'autèntica identitat de l'illa.

## Història

IdòFM va ser fundada amb l'objectiu de proporcionar una emissora dedicada a la cultura i les tradicions de Menorca, centrant-se en continguts específics per a l'illa. Després d'una primera experiència amb una emissora en línia l'any 2016, el projecte va evolucionar cap a una emissora independent que oferís una programació de qualitat, accessible per a tots els habitants de Menorca.
A l'any 2023, IdòFM va esdevenir una associació sense ànim de lucre sota el nom d'Òmedia, amb la finalitat d'optar a subvencions i poder operar legalment. Tot i així, IdòFM ha trobat dificultats per obtenir llicències d'FM, ja que des de 2010 no s'han convocat concursos públics per a la concessió d'aquestes llicències a les Balears. Aquesta falta de convocatòries ha limitat l'expansió de les emissores de ràdio a l'illa.

## Programació

La programació d'IdòFM està dissenyada per reflectir la diversitat cultural i social de Menorca. L'emissora segueix un model de ràdio fórmula, combinant música variada amb continguts d'interès local, com notícies, cròniques i entrevistes. A més de la música, la ràdio dedica espais a temes culturals, esdeveniments locals i altres aspectes que formen part de la vida diària a Menorca, tot mantenint un especial enfocament en la llengua menorquina.
A més de la seva programació en directe, IdòFM ha començat a expandir-se al món digital mitjançant el podcasting. Com a part de l'associació Òmedia, l'emissora ha llançat el podcast ‘A Taula!’, dedicat a la gastronomia de Menorca. Aquest podcast ofereix una mirada a les tradicions culinàries de l'illa, amb entrevistes a xefs locals, productors i altres figures vinculades al món de la gastronomia menorquina. El projecte s'ha convertit en un canal per preservar i transmetre la cultura gastronòmica de Menorca, i ha estat una de les primeres iniciatives d'IdòFM per explorar nous formats digitals.

## Referències

* 1 2 Cerezuela, Maria. «Arnau Busom: “Fa gairebé 15 anys que no surten noves licitacions per concedir llicències d’FM a Menorca”», 10-07-2024. [Consulta: 27 gener 2025].
* 1 2 Rodríguez, Pablo. «Arnau Castro Busom: «Vull lloar el llegat de TV Menorquina»», 20-11-2023. [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ Busom, Arnau. «¿Y las Licencias Pa’ Cuándo?» (en castellà), 22-07-2024. [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «IB3 a la carta | Xiu-Xiu | T2024 - Capítol 20241030210401». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «Una nova era per a la ràdio digital: ‘A Taula!’ i l'aposta pel podcasting». [Consulta: 27 gener 2025].
# KERS

La paraula KERS és un acrònim de Kinetick Energy Recovery System, que es refereix a un sistema de recuperació de l'energia cinètica. És un terme emprat en el món de l'automobilisme que descriu que recupera l'energia cinètica d'un vehicle quan frena, i que, en comptes de dissipar-la com a calor, l'aprofita per transformar-la en energia mecànica o elèctrica, utilitzable per a la tracció del vehicle o per l'alimentació dels dispositius elèctrics.
El mètode més usual d'emmagatzemar l'energia és mitjançant l'electricitat guardada en bateries o bé supercondensadors. Un altre mètode és guardar l'energia mecànica pel sistema del volant d'inèrcia.

## Fórmula 1

Al campionat de Fórmula 1 del 2009, la FIA ha autoritzat l'ús del Kers en els monoplaces d'aquesta competició.
L'objectiu és millorar les prestacions energètiques dels monoplaces, obtenint un doble benefici, ambiental i prestacional. El reglament de la FIA per al 2009 autoritza la recuperació d'un màxim de 400 kJ., disponibles amb una potència màxima de 60 kW. (aproximadament uns 80 CV.) durant 6,67 segons.

## Vegeu també

* Energia
* Automobilisme
* Fórmula 1
* Fre regeneratiu

## Enllaços externs

* Federació Internacional d'Automobilisme
* Reial Automòbil Club de Catalunya - RACC
* Fórmula 1 a TV3
# Ievheni Txerepovski

Ievheni Txerepovski (Khàrkiv, 17 d'octubre de 1934 - Lviv, 12 de juliol de 1994) va ser un tirador d'esgrima ucraïnès, especialista en sabre, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on disputà dues proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de bronze en la prova de sabre per equips, mentre en la de sabre individual quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, quedà eliminat en quarts de final en la prova de sabre per equips.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del món d'esgrima, dues de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1955 i 1961.

## Referències

* ↑ Шабалин, Денис. «Còpia arxivada» (en rus). Спортивный некрополь, 2012. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2014. [Consulta: 1r juliol 2012].
* 1 2 «Olympedia – Yevgeny Cherepovsky». [Consulta: 7 agost 2024].
* 1 2 «ЧЕРЕПОВСКИЙ Евгений Николаевич | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 7 agost 2024].
# La Grange (Missouri)

La Grange és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Grange tenia 1.000 habitants, 435 habitatges, i 267 famílies. La densitat de població era de 277,8 habitants per km².
Dels 435 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.938 $ i la renda mediana per família de 38.672 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.458 $ mentre que les dones 20.897 $. La renda per capita de la població era de 15.399 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Grange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Grange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Rosa de roca

La rosa de roca o dríada (Dryas octopetala) és una espècie rosàcia de planta amb flors.

## Descripció

És originària de la zona àrtico-alpina habita la tundra i als prats alpins. És de distribució circumpolar
És un subarbust que fa de 5 a 15 cm d'alt de fullatge persistent i de tiges prostrades i reptants. La flor de 2 a 4 cm de diàmetre té vuit pètals (d'aquí li ve el nom específic d'octopetala). Les fulles són oblongues de 0,5 a 4 cm, coriàcies i rugoses, verdes a l'anvers tomentoses i blanquinoses al revers.
Només es troba a l'estatge alpí del Pirineu i prepirineu. Floreix de juliol a agost. Creix en terrenys calcaris a les altituds compreses entre els 1900 i els 2800 m.

## Climatologia

Els estadis del clima antic Dryas recent i altres estadis s'anomenen així per la gran quantitat de pol·len d'aquesta espècie que s'hi ha trobat.

## Galeria

* A Spitsbergen
# Wayland (Missouri)

Wayland és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 425 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wayland tenia 425 habitants, 196 habitatges, i 111 famílies. La densitat de població era de 607,8 habitants per km².
Dels 196 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 42,9% no eren unitats familiars. En el 38,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.034 $ i la renda mediana per família de 25.179 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 20.227 $. La renda per capita de la població era d'11.240 $. Entorn del 15,9% de les famílies i el 19,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wayland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wayland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Illa Pourquoi Pas

L'illa Pourquoi Pas o illa Pourquois-pas (castellà: isla Pourquoi Pas o isla Pourquois-pas, anglès: Pourquoi Pas Island) és una illa de l'Antàrtida, situada al front de la costa occidental respecte de la costa Fallières, a la península Antàrtica.

## Geografia

És una illa alta i muntanyosa. Fa 27 quilòmetres de longitud de la part del sud-oest a la del nord-est, i entre 8 i 18 quilòmetres d'amplitud. S'ubica entre el fiord Bigourdan i el fiord Bourgeois, a l'extrem nord-est de la badia de Margarita, i entre l'Illa Adelaida i la Terra de Graham. L'illa en qüestió generalment és coberta de neu. Està separada de l'illa Blaiklock pel Canal Angosto, també anomenat el Paso La Angostura.

## Història i toponímia

Va ser descoberta per la Quarta Expedició Antàrtica Francesa sota el comandament de Jean-Baptiste Charcot, entre el 1908 i el 1910, tot i que inicialment no va ser considerada una illa. Amb tot, va ser cartografiada amb major precisió i identificada com a illa per l'Expedició Britànica a la Terra de Graham sota la direcció de John Riddoch Rymill, entre el 1934 i el 1937. Va ser Rymill qui la va anomenar en homenatge al vaixell de l'expedició, el Pourquoi-Pas (lit. ‘Per què no?’). Ha estat cartografiada per individus de diverses nacionalitats: francesos, britànics, argentins, xilens i soviètics.

## Reclamacions territorials

L'Argentina inclou l'illa en el departament Antàrtida Argentina, dins de la província de Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud, amb el nom d'Isla Pourquois-pas. En canvi, segons Xile, la Isla Pourquoi Pas forma part de la província Antàrtica Xilena, dins de la Regió de Magallanes i de l'Antàrtica Xilena. Finalment, el Regne Unit considera que la Pourquoi Pas Island pertany al Territori Antàrtic Britànic. Les tres reclamacions estan subjectes a les disposicions del Tractat Antàrtic.

## Referències

* 1 2 3 United States Geological Survey. «Pourquoi Pas Island» (en inglés). geonames.usgs.gov. Geographic Names Information System. Arxivat de l'original el 2021-06-02. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ «Pourquoi Pas Island | Map». Mapcarta.
* 1 2 3 Australian Antarctic Data Centre. «Pourquoi-Pas, isla (Chile)» (en inglés). data.aad.gov.au. SCAR Composite Gazetteer.
* 1 2 3 4 5 Australian Antarctic Data Centre. «Pourquoi Pas Island» (en inglés). data.aad.gov.au. SCAR Composite Gazetteer.
* 1 2 Australian Antarctic Data Centre. «Pourquois-pas, isla (Argentina)» (en inglés). data.aad.gov.au. SCAR Composite Gazetteer.
* 1 2 Morandi, María Cristina. Nomenclador Antártico Argentino (H-920). Buenos Aires: Servicio de Hidrografía Naval, 1993, p. 50.
# Illa Santa Fe

L'illa Santa Fe, també anomenada illa Barrington, és una illa de les illes Galápagos, a l'oceà Pacífic que es troba al sud-est de l'illa de Santa Cruz. Té una superfície de 24 km², i la seva elevació màxima és de 259 metres. Geològicament és una de les illes més antigues de l'arxipèlag, on s'hi han trobat roques volcàniques d'uns 4 milions d'anys d'antiguitat.

## Història

El nom de Santa Fe fa referència al cristianisme catòlic romà. El nom anglès Barrington Island li va ser donat el 1794 per James Colnett en honor de l'almirall Samuel Barrington, conegut per la seva bondat amb els mariners sota les seves ordres.

## Fauna i flora

La vegetació de l'illa es caracteritza per arbustos, arbres de palo santo i rodals de la variant d'opuntia Opuntia galapageia, subvar. ''barringtonensis''. Hi ha dues espècies i dues subespècies endèmiques: la Conolophus pallidus, Phyllodactylus barringtonensis, Amblyrhynchus cristatus trillmichi i Aegialomys galapagoensis.
L'illa solia tenir la seva pròpia espècie de tortuga de les Galápagos que es va extingir a mitjans del segle XIX per la sobreexplotació dels baleners i els colons. Durant més de 150 anys l'illa no va tenir tortugues, fins que el 2015 es van començar a reintroduir la varietat Chelonoidis hoodensis amb èxit.

## Referències

* 1 2 3 «Sante Fe Island» (en anglès americà). [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ «Santa Fe Island Tour». galapagosalternative.com. [Consulta: 6 juny 2017].
* ↑ McEwen, Alec «The English Place-Names of the Galápagos». The Geographical Journal, 154, 2, 7-1988, pàg. 234. DOI: 10.2307/633849.
* ↑ «SANTA FE ISLAND (BARRINGTON), GALAPAGOS». animalcorner.co.uk. [Consulta: 6 juny 2017].
* ↑ Espècie Phyllodactylus barringtonensis a The Reptile Database (anglès) www.reptile-database.org.
* ↑ «Final Phase of the Santa Fe Tortoise Repopulation Process Complete». The Galapagos Islands. Galapagos Conservancy, 02-03-2021. Arxivat de l'original el 17 de juliol 2021. [Consulta: 17 juliol 2021].
# Timo Glock

Timo Glock (Lindenfels, 18 de març del 1982) és un ex-pilot alemany de Fórmula 1, campió de les GP2 Series el 2007. Va debutar a la Fórmula 1 l'any 2004 amb l'escuderia Jordan Grand Prix, on era provador, substituint Giorgio Pantano a partir del GP del Canadà d'aquell any i fins al final de la temporada. Al final de la temporada va tornar a la GP2 fins que el 2008 l'escuderia Toyota el va recuperar per la Fórmula 1. A l'abandonar Toyota, fitxaria per l'escuderia Marussia.
La seva última temporada a la Fórmula 1 va ser la temporada 2012.

## Enllaços externs

* Timo Glock - Lloc web oficial
Equips i pilots participants a la Temporada 2012 de Fórmula 1 :
R. Bull
McLaren
Ferrari
Mercedes
Lotus
F India
Sauber
Toro Rosso
Williams
Caterham
HRC F1
Marussia
1 Vettel 2 Webber
3 Button 4 Hamilton
5 Alonso 6 Massa
7 Schumacher 8 Rosberg
9 Raikkonen 10 Grosjean
11 Di Resta 12 Hülkenberg
14 Kobayashi 15 Pérez
16 Ricciardo 17 Vergne
18 Maldonado 19 Senna
20 Kovalainen 21 Petrov
22 Pedro de la Rosa 23 Karthikeyan
24 Glock 25 Pic :
# Illes Barren

Les illes Barren (en alutiiq: Usu'unaat) és un petit arxipèlag d'Alaska, als Estats Units. Es troben al golf d'Alaska, entre l'illa Shuyak i l'extrem meridional de la península de Kenai, sent les illes més septentrionals de l'arxipèlag Kodiak. Tenen una superfície de 42,03 km$^2$ i estan deshabitades. L'arxipèlag forma part de l'Alaska Maritime National Wildlife Refuge.
El 25 de maig de 1778 foren batejades per l'explorador britànic James Cook que els posà aquest nom pel seu aspecte àrid.

## Referències

* 1 2 Orth, Donald J. Dictionary of Alaska Place Names. Washington, D.C.: United States Government Printing Office, 1967.
* ↑ Barren Islands: Block 2000, Census Tract 1, Kodiak Island Borough, Alaska (United States Census Bureau)