OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Panellet (grup musical)

Panellet és un power trio de pop punk català de ritme vitaminat, melodies dolces, lletres naïfs i tornades ensucrades, fundat el 2016 a Terrassa pels exmembres dels grups The Holybuttons (Pau i Xavi) i Malestar Social (Ramon).
La indumentària característica dels components del grup està formada per una barretina, una armilla texana amb pegats i dos ossos creuats al darrere talment la Jolly Roger, com si fossin «cowboys vallesans». Les seves lletres estan influïdes per la cultura televisiva de la dècada del 1990 amb cançons com «Thalassa», «La veïna», en referencia al primer capítol de Beverly Hills, 90210, o «Montse Guallar», actiu que és la convidada estrella al videoclip de «Les coses ara són diferents» fent de científica que espavila la jovenalla.
El 2024 Panellet va publicar el seu tercer disc, Sayonara, del qual n'havien avançat el senzill «La cançó d'un funeral».

## Membres

* Pau del Toro: guitarra i veu
* Ramon Reina: baix
* Xavi Gor: bateria

## Discografia

* Aloha (2016)
* Sputnik (HFMN, 2018)
* Sayonara (Tropical Riot Music, 2024)

## Referències

* 1 2 3 Feliu, Toni. «El punk dulce entra muy fácil» (en castellà). Mondo Sonoro, 06-07-2018. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Tot es mou - Els Panellet, "punk dolç" al "Tot es Mou" - 3Cat». CCMA, 31-10-2028. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Pujols, Marcel; Rodríguez, Oriol. «Montse Guallar, una Panellet més». Enderrock.cat, 02-08-2019. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Gómez Alcalà, Laura. «Torna el ‘punk-dolç’ del grup egarenc Panellet amb un nou LP autoproduït», 13-12-2023. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Los diez recomendados de Pau del Toro (Panellet)» (en castellà). Mondo Sonoro, 21-06-2019. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Vila, Albert. «Entrevista a Xavi Gor, batería de Panellet y co-organizador del Tropical Riot Fest: 'Nosotros somos los primeros que creemos que la escena catalana de punk rock tiene un nivel altísimo'» (en castellà). Science of Noise, 04-09-2019. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Sánchez Pons, Xavi. «Panellet, punk dolç i malalt de tele». Ara, 27-09-2018. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Adoctrinem en el punk-rock». Enderrock.cat, 04-10-2018. [Consulta: 28 març 2024].
# Súper 4

Súper 4 és una sèrie de televisió d'animació que va començar l'any 2014, en commemoració del 40è aniversari de les joguines Playmobil que la van inspirar. Compta amb una banda d'herois que protegeixen els habitants dels diferents mons de Medievàlia, l'illa encantada i la ciutat de Tecnòpolis, contra calamitats i enemics. S'ha doblat al català pel canal Super3, que la va estrenar el 2015. També es va recuperar el juny de 2023 pel SX3.
La sèrie està coproduïda per Method Animation i Morgen Studios, amb la participació de France Télévisions i Cartoon Network Italy (1a temporada), en associació amb Turner Broadcasting System Itàlia (1a temporada) i SOFITVCINE 3 (2a temporada), amb animació proporcionada per Vision Globale (1a temporada) i DQ Entertainment (2a temporada).
La sèrie es va començar a emetre l'agost de 2014 en francès. La sèrie ha estat emesa per diversos canals d'arreu del món, com CITV al Regne Unit i Minimax a Europa Central, i als Estats Units, en el bloc de programació KidsClick difos per emissores associades a l'empresa matriu Sinclair Broadcast Group.

## Doblatge

| Personatge | Veu original | Veu catalana |
| Príncep Àlex | Billy Bob Thompson | David Jenner |
| Fada Espurna | Sarah Natochenny | Graciela Molina |
| Ciutadà Gene | Jordan Carlos | Roger Isasi-Isasmendi |
| Pirata Ruby | Veronica Taylor | Meritxell Ané |

## Referències

* ↑ «" Super 4 " – Un joyeux mélange des genres», 08-10-2014.
* ↑ TV3. «El canal Super3 estrena per Setmana Santa les sèries d'animació "Súper 4" i "El cavaller Rovellat"», 27-03-2015. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ CCMA. «Nous capítols de la sèrie "Súper 4", al canal Super3», 24-11-2017. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «PGS Secures Raft of Global Sales for Playmobil Series ‘SUPER 4’» (en anglès). [Consulta: 18 novembre 2023].
* ↑ PGS Makes More 'Super 4' Sales Arxivat 2017-06-10 a Wayback Machine. published 17 July 2014 in LicenseMag
* ↑ «Int’l nets play with Playmobil toon» (en anglès americà). [Consulta: 18 novembre 2023].
* ↑ Kelly, James Floyd. «Playmobil Comes to Netflix With ‘Super 4’» (en anglès), 10-04-2015. [Consulta: 18 novembre 2023].
* ↑ «Fitxa de doblatge Súper 4». [Consulta: 18 novembre 2023].
# Vàrdar

Vardar (en macedònic: Вардар; grec antic: Αξιός, llatí: Axius) és un riu de Macedònia del Nord i de Grècia. És el riu més llarg de Macedònia amb 388 km.
El Vardar neix a Vrutok a les muntanyes Šar, a pocs kilòmetres al nord de Gostivar, a Macedònia del Nord. Passa per Skopje i després arriba a Grècia septentrional fins a desaiguar al golf Termaic, a l'oest de Tessalònica, a la Macedònia grega. La part grega del riu mesura 87 km. El riu dona el seu nom al vent vardharis o vardarec, que bufa al llarg de la vall del Vardar i aporta un aire fred a la regió de Tessalònica. El Vardar dona també el seu nom a un club de futbol (FK Vardar Skopje).
Històricament era al regne de Macedònia on formava el límit entre la Bòtia i Migdònia; naixia a les muntanyes de l'Escardos, prop d'Escòpia, i desaiguava al golf Termaic, a Calastra. El seu nom grec, Axios, va originar l'antiga ciutat d'Axiòpolis.
Vers 1387 la vall del Vardar va caure en mans dels otomans que per aquest any van conquerir la vila romana d'Orient de Pel·la rebatejada Wardar Yeñidjesi o Yeñidje-yi Wardar. El curs superior del Vardar va quedar sota control otomà complet després de la batalla de Kosovo Polje el 1389 (batalla de Kosh-owasi pels otomans). La zona fou colonitzada per un nombre considerable de turcmans d'Anatòlia. Vers 1475 hi havia un sandjak de Wardar amb capital a Karaferye però la part inferior de la vall pertanyia al sandjak de Selanik. Va restar terra otomana fins al 1912 quan es va repartir entre Sèrbia i Grècia, situació confirmada pel tractat de Londres de 1913. Després de 1920 la part sèrbia fou part del Regne dels Serbis, Croats i Eslovens (1929 rebatejat Iugoslàvia), i després de la Segona Guerra Mundial de la república socialista federada de Macedònia dins la república socialista de Iugoslàvia; Macedònia del Nord es va fer independent el 1991.

## Afluents principals

* Per l'esquerra:
** Lepenac
* Per la dreta:
** Tsrna

## Notes

* ↑ La longitud total del riu és de 420 km segons l'Enciclopèdia de l'Islam, XII, 159

## Referències

* Dobrivoje Jovanovski. «Morava – Vardar (Axios) Navigation Route» (en anglès). Danubius, 1993. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Vàrdar

El Vàrdar (en macedònic: Вардар; grec antic: Αξιός, llatí: Axius) és un riu de Macedònia del Nord i de Grècia. És el riu més llarg de Macedònia amb 388 km.
El Vàrdar neix a Vrutok a les muntanyes Šar, a pocs kilòmetres al nord de Gostivar, a Macedònia del Nord. Passa per Skopje i després arriba a Grècia septentrional fins a desaiguar al golf Termaic, a l'oest de Tessalònica, a la Macedònia grega. La part grega del riu mesura 87 km. El riu dona el seu nom al vent vardharis o vardarec, que bufa al llarg de la vall del Vàrdar i aporta un aire fred a la regió de Tessalònica. El Vàrdar dona també el seu nom a un club de futbol (FK Vardar Skopje).
Històricament era al regne de Macedònia on formava el límit entre la Bòtia i Migdònia; naixia a les muntanyes de l'Escardos, prop d'Escòpia, i desaiguava al golf Termaic, a Calastra. El seu nom grec, Axios, va originar l'antiga ciutat d'Axiòpolis.
Vers 1387 la vall del Vàrdar va caure en mans dels otomans que per aquest any van conquerir la vila romana d'Orient de Pel·la rebatejada Wardar Yeñidjesi o Yeñidje-yi Wardar. El curs superior del Vàrdar va quedar sota control otomà complet després de la batalla de Kosovo Polje el 1389 (batalla de Kosh-owasi pels otomans). La zona fou colonitzada per un nombre considerable de turcmans d'Anatòlia. Vers 1475 hi havia un sandjak de Wardar amb capital a Karaferye però la part inferior de la vall pertanyia al sandjak de Selanik. Va restar terra otomana fins al 1912 quan es va repartir entre Sèrbia i Grècia, situació confirmada pel tractat de Londres de 1913. Després de 1920 la part sèrbia fou part del Regne dels Serbis, Croats i Eslovens (1929 rebatejat Iugoslàvia), i després de la Segona Guerra Mundial de la república socialista federada de Macedònia dins la república socialista de Iugoslàvia; Macedònia del Nord es va fer independent el 1991.

## Afluents principals

* Per l'esquerra:
** Lepenac
* Per la dreta:
** Tsrna

## Notes

* ↑ La longitud total del riu és de 420 km segons l'Enciclopèdia de l'Islam, XII, 159

## Referències

* Dobrivoje Jovanovski. «Morava – Vardar (Axios) Navigation Route» (en anglès). Danubius, 1993. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Wildwood (Missouri)

Wildwood és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 32.884 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wildwood tenia 32.884 habitants, 10.837 habitatges, i 9.243 famílies. La densitat de població era de 192,3 habitants per km².
Dels 10.837 habitatges en un 51% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 14,7% no eren unitats familiars. En el 12,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,2% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 5,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
Entorn de l'1,6% de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wildwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wildwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Wooldridge

Wooldridge és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 47 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wooldridge tenia 47 habitants, 18 habitatges, i 10 famílies. La densitat de població era de 302,4 habitants per km².
Dels 18 habitatges en un 38,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 34% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 2,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.000 $ i la renda mediana per família de 45.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 13.781 $. Entorn del 15,4% de les famílies i el 29,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wooldridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wooldridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Worth (Missouri)

Worth és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 94 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Worth tenia 94 habitants, 39 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 145,2 habitants per km².
Dels 39 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 14,9% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 121,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.250 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era d'11.261 $. Entorn del 26,7% de les famílies i el 28,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Worth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Worth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Bonner-West Riverside

Bonner-West Riverside (salish: Nʔaycčstm, "lloc de la gran truia toro") és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 1.693 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bonner-West Riverside tenia 1.693 habitants, 690 habitatges, i 460 famílies. La densitat de població era de 421,7 habitants per km².
Dels 690 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 33,2% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 12,8% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.557 $ i la renda mediana per família de 37.206 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.417 $ mentre que les dones 25.403 $. La renda per capita de la població era de 15.652 $. Aproximadament el 8,3% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Salish Audio Files». Salish-Pend d'Oreille Culture Committee, 2014. [Consulta: 28 juny 2014].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bonner-West Riverside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bonner-West Riverside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Corriol de Magallanes

El corriol de Magallanes (Pluvianellus socialis) és una espècie d'ocell de l'extrem sud d'Amèrica del Sud. Única espècie de la família dels pluvianèl·lids (Pluvianellidae), que pertany a l'ordre dels caradriformes (Charadriiformes).

## Morfologia

* Fa 18 – 20 cm de llarg.
* Parts superiors, cap i pit gris. Parts inferiors, gola i galtes blanques. Primàries i rectrius negroses.
* Bec fi i negre. Potes i iris rosa.

## Hàbitat i distribució

Viu a la vora de llacunes i llacs salobres, visitant en hivern les zones costaneres. La distribució és molt restringida, habitant l'extrem sud del Continent americà, fins a la Terra del Foc. També a les Malvines. Fa alguns moviments cap al Nord en hivern.

## Reproducció

Ponen habitualment dos ous de color gris amb fines taques fosques, en una depressió sobre pis de sorra. Els dos pares coven els ous i curen de les cries.

## Alimentació

S'alimenten de minúsculs crustacis de les llacunes, que troben voltejant pedres i algues, a la manera dels remena-rocs.

## Taxonomia

Se l'ha classificat com una subfamília dels quiònids (Chionidae) o com una família independent.

## Referències

* ↑ Pluvial de Magallanes a BirdLife
* ↑ «Corriol de Magallanes a Infonatura». Arxivat de l'original el 2007-03-21. [Consulta: 26 desembre 2009].
* ↑ Corriol de Magallanes a “Aves de Chile”
* ↑ Classificació Zoonomen
* ↑ «Classificació de la COI». Arxivat de l'original el 2013-10-15. [Consulta: 26 desembre 2009].
# Platja de les Tres Platgetes

La platja de les Tres Platgetes és una platja natural del municipi de Portbou (Alt Empordà) situada entre penya-segat, a uns 200 m al nord de la població. Està orientada al sud-est, protegida de la tramuntana. Té una longitud d'uns 100 m i una amplada de 20 m, de sorra gruixuda de color fosc. S'hi accedeix pel camí de ronda, des de la platja Petita de Portbou. Rep aquest nom perquè està situada en una de les tres petites cales separades per formacions rocoses.

## Referències

* 1 2 «Les Tres Platgetes». Visita Costa Brava.
* ↑ «Platges i cales a Portbou». Costa Brava's.
* ↑ «Tres Platgetes». Catalunya.com.
# Platja de s'Arena

La platja de s'Arena, o platja de Serena, és una platja natural del municipi del Port de la Selva (Alt Empordà), situada a la cala de Portitxó, on hi ha dues petites platges més, dins del Parc Natural del Cap de Creus. Orientada a l'oest, té una longitud de 49 m i una amplada mitjana de 6 m, formada per sorres, graves i còdols. Les altres dues platges, a banda i banda d'aquesta, tenen uns 7 m de longitud cadascuna. La platja està molt bruta de plàstics que porta el mar i de residus que deixen els pescadors, que utilitzen la platja per netejar i desmallar el peix, provocant una intensa pudor a l'entorn.
El nom de s'Arena o Serena invoca l'existència de sorra i la tranquil·litat.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània Edicions, maig 2016, p. 104-105. ISBN 978-84-9034-407-1.
# Platja de s'Eixugador

La platja de s'Eixugador és una platja natural del municipi de Begur (Baix Empordà), amagada entre penya-segats i boscos de pins, situada al sud-est de la platja de sa Tuna, des de la que s'hi accedeix pel camí de ronda, que arriba a la punta des Plom. Orientada al nord, té una longitud de 70 m i una amplada mitjana de 8,5 m, formada per sorres fines i còdols. A davant de la platja hi fondegen nombroses embarcacions petites, arrecerades per la punta des Plom.

## Referències

* ↑ «La platja amagada de la Costa Brava en un entorn verge i aigua turquesa». Principal, 31-07-2023.
* 1 2 «Playa de S'Eixugador». Maremecum.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Platja de sa Conca (s'Agaró)

La platja de sa Conca és una platja del municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà), situada dins l'entorn urbanitzat de s'Agaró. Limita al nord-est amb un tram de roquissar que comunica amb el Port Marina Port d'Aro, i al sud amb els penya-segats de la urbanització de s'Agaró. Està dividida en dos trams per una formació rocosa que s'endinsa en el mar i que rep el nom d'illot de Sa Conca. El tram de llevant s'anomena cala del Oriços. Orientada a l'est, té una longitud total de 384 m i una amplada que varia entre els 5 i els 70 m. Formada per sorra molt gruixuda, el pendent d'entrada a l'aigua és molt fort. El fons de l'aigua de sa Conca és sorrenc, mentre que el de la cala dels Oriços és de roques. S'hi accedeix en vehicle per la urbanització privada i a peu pel camí de ronda, que coincideix amb el GR-92.
Disposa de servei de socorrisme, torre de vigilància, dutxes i lavabos. Hi ha lloguer de gandules, 2 guinguetes-bar i una passarel·la d'accés a minusvàlids físics.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. La platja ha estat distingida amb el distintiu de Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.

## Referències

* 1 2 «Platja de sa Conca». Agència Catalana de l'Aigua.
* 1 2 «Sa Conca». Agència Catalana de Turisme.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava de Blanes a Palamós. Valls: Cossetània, juny 2011, p. 154-155. ISBN 978-84-9791-895-4.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023 a Catalunya». Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural. Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Platja de sa Sabolla

La platja de sa Sabolla és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada al sud de la badia de Cadaqués, prop del far de Calanans, dins del Parc Natural del Cap de Creus. Té una longitud de 50 m i una amplada mitjana de 23 m, formada per sorra gruixuda, graves, còdols i blocs. S'hi accedeix pel camí de ronda. S'hi practica el nudisme.
El nom de la platja deriva de bollar, que són les bombolles que fan els peixos al respirar, cosa que delata que n'hi ha en abundància. En aquesta platja s'havia extret morter i hi havia un forn de calç.

## Referències

* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 12-13. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Cala Sa Sabolla». Visita Costa Brava.
# Platja del Callao

La platja del Callao és una platja urbana de la costa del Maresme, al municipi de Mataró (Maresme). Pel seu extrem nord-est, la platja es troba limitada per la riera de Sant Simó, que la separa de la platja de Sant Simó, i pel seu extrem sud-oest, es troba limitada per l'espigó de l'antic Club Nàutic de Mataró, que la separa de la platja del Varador. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 403 metres, una amplada mitjana de 80 metres, formada per sorra molt gruixuda, amb un pendent d'entrada a l'aigua molt fort. S'hi accedeix a peu des del passeig marítim, on hi ha les cases de carrer al passeig del Callao, conjunt d'onze cases protegides com a bé cultural d'interès local.
Disposa de dutxes, lavabos, passarel·les de fusta, cadires i sanitaris adaptats per a persones amb mobilitat reduïda, zona de jocs infantils, camps per practicar esports com el vòlei i el futbol platja, aigua potable, quiosquets, bar restaurants, vigilància policial i centre de la Creu Roja.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Disposa de la certificació Q de Qualitat que atorga l’Instituto para la Calidad Turística Española (ICTE).

## Referències

* ↑ «Platja del Callao». Ajuntament de Mataró.
* 1 2 «Platja del Callao». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Cases de carrer al passeig del Callao». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «El Callao». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Les platges del Callao i el Varador revaliden la certificació Q de Qualitat». Ajuntament de Mataró.