OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de Canyelles (Llançà)

La platja de Canyelles és una platja semiurbana del municipi de Llançà (Alt Empordà) situada a ponent del cap Ras, al límit de llevant de la Badia de Llançà. Limita a llevant amb la punta de la Figuera i a ponent amb la punta del Cros, un monticle rocallós que s'endinsa en el mar i que la separa de la platja del Cros. Té una longitud de 380 m i una amplada mitjana de 20 m, amb sorra molt gruixuda i un pendent d'entrada a l'aigua suau. Es manté pràcticament verge. No disposa de cap tipus de servei. S'hi accedeix pel camí de ronda, que forma part del GR-92 i que recorre tot el cap Ras.

## Referències

* 1 2 «Canyelles». Catalunya.com.
* ↑ «Platja de Canyelles». Ajuntament de Llançà.
# Novavax

Novavax és una empresa nord-americana de desenvolupament de vacunes amb seu a Gaithersburg, Maryland, amb instal·lacions addicionals a Rockville, Maryland i Uppsala, Suècia. Des del 2020, tenia un assaig clínic de fase III en curs en adults majors per a la vacuna candidata contra la grip estacional, NanoFlu i una vacuna candidata contra la COVID-19 (NVX-CoV2373).

## Referències

* ↑ «Novavax makes $30M bid for adjuvant business». FiercePharma, 03-06-2013.
* ↑ (20 December 2021). "EMA recommends Nuvaxovid for authorisation in the EU". Nota de premsa.
* ↑ «Novavax is working to advance a potential coronavirus vaccine. So are competitors.». Washington Business Journal, 26-02-2020.
# Becplaner comú

El becplaner o espàtula comú (Platalea leucorodia) és una espècie d'ocell de la família Threskiornithidae, àmpliament distribuïda per Euràsia. És un ocell gran, ja que fa entre 80 i 93 centímetres de llarg i té una envergadura alar d'entre 120 i 135 centímetres.
El plomatge és blanc del tot, encara que els individus joves tenen plomes negres a la punta de les ales. Sobre el cap tenen una cresta que de vegades passa inadvertida. El bec és llarg, pla i de punta ampla, de color rosaci en els joves i negre en els adults, amb una taca groga a la punta. Les potes són negres i es veuen en vol esteses cap enrere.

## Hàbitat i distribució

Habita en zones de pantans, llacs d'aigües poc profundes i salines. Té una àmplia distribució: des d'Espanya fins al Japó, passant per l'Àfrica. És una au migradora, que passa els hiverns a l'Àfrica. A Europa, es troba sobretot a la zona dels Balcans, Itàlia i l'est de la Mediterrània en general. Un gran nombre d'aquestes aus passen l'hivern en els estuaris dels rius Souss i Massa, al Marroc.
A l'estat espanyol, és estrany veure-la i només hi ha una població resident tot l'any a Doñana. Hiverna a riu Guadalhorce, el delta de l'Ebre i la ria d'Arousa. Poc freqüent a les Canàries.

## Subespècies

Es coneixen tres subespècies de Platalea leucorodia:
* Platalea leucorodia archeri Neumann, 1928
* Platalea leucorodia balsaci Naurois & Roux, 1974
* Platalea leucorodia leucorodia Linnaeus, 1758

## Referències

* 1 2 Mullarney,K.; Svensson, L.; Zetterström, D; y Grant, P.J.. Guía de Campo de las Aves de España y de Europa. Editorial Omega, 2003. ISBN 84-282-1218-X.
* ↑ Zoonomen. «Birds of the World -- current valid scientific avian names.» (en anglès). [Consulta: 15 juny 2009].
# Coleta

La coleta o rave de mar (Crambe maritima) és una planta perenne que creix en sòls més o menys salins (halòfita). Les seves fulles són comestibles. Creix de manera silvestre a les costes d'Europa (des de l'Atlàntic Nord fins a la Mar Negra) i també es cultiva. Les seves fulles recorden les de la col i són carnoses i de color glauc. Les llavors es troben en síliqües globulars.
A vegades es fa servir com planta ornamental però el seu ús més comú és com a vegetal comestible amb emblanquinament de les fulles (com els turions dels espàrrecs per exemple). És comuna a les costes d'Anglaterra (s'anomena seakale). No creix silvestre als Països Catalans si que ho fa l'espècie pròxima Crambe hispanica a la Ribera Baixa, La Marina i La Costera al País Valencià.

## Vegeu també

* Llista de plantes de fulles comestibles

## Enllaços externs

* Seakale: A New Vegetable Produced as Etiolated Sprouts
* Seawater holds key to future food
# Coracina

Coracina és un gènere d'ocells, de la família dels campefàgids (Campephagidae). Les diferents espècies d'aquests cucuts botxins, habiten en zones més o menys forestals d'Àfrica, Àsia meridional, sud-est asiàtic, Filipines, Indonèsia, Austràlia, Nova Guinea i Melanèsia. El gènere va ser introduït per l'ornitòleg francès Louis Pierre Vieillot el 1816.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere conté 22 espècies:
* Coracina caeruleogrisea - eruguera becgrossa.
* Coracina longicauda - eruguera encaputxada.
* Coracina temminckii - eruguera cerúlia.
* Coracina bicolor - eruguera bicolor.
* Coracina maxima - eruguera terrestre.
* Coracina lineata - eruguera estriada.
* Coracina novaehollandiae - eruguera caranegra.
* Coracina boyeri - eruguera de Boyer.
* Coracina fortis - eruguera de Buru.
* Coracina personata - eruguera de Wallacea.
* Coracina welchmani - eruguera de Welchman.
* Coracina caledonica - eruguera ullgroga.
* Coracina striata - eruguera barrada.
* Coracina javensis - eruguera de Java.
* Coracina macei - eruguera de l'Índia.
* Coracina dobsoni - eruguera de les Andaman.
* Coracina schistacea - eruguera pissarrosa.
* Coracina leucopygia - eruguera de carpó blanc.
* Coracina larvata - eruguera de la Sonda.
* Coracina papuensis - eruguera ventreblanca.
* Coracina ingens - eruguera de Manus.
* Coracina atriceps - eruguera de les Moluques.

## Referències

* ↑ Vieillot, Louis Pierre. Analyse d'une Nouvelle Ornithologie Élémentaire (en francès). Paris: Deterville/self, 1816, p. 37.
* ↑ «Bristlehead, butcherbirds, woodswallows, ioras, cuckooshrikes, Shriketit». World Bird List Version 9.2. International Ornithologists' Union, 2019. [Consulta: 20 agost 2019].
Viccionari
# Clima subtropical humit

El clima subtropical humit és aquell tipus de clima subtropical caracteritzat per estius càlids i humits i hiverns frescos. Les regions amb aquest clima se solen designar amb les abreviatures Cfa i Cwa segons la classificació climàtica de Köppen. Es diferencia del clima tropical per l'estació d'hivern força definida i del clima mediterrani pels estius humits amb precipitacions abundants. Les masses d'aire estant sotmeses a fluxos meridians, les temperatures poden augmentar o descendir bruscament.
En general, a causa de la humitat més alta i la seva manca d'estabilitat que pot donar variacions relativament brusques de temperatura en qualsevol època de l'any, el clima subtropical humit és menys agradable que el clima mediterrani.
Una variant del clima subtropical humit és el clima sínic. El mot "sínic" es va originar en el fet que aquest tipus de clima és molt característic de certes regions de la Xina.

## Zona subtropical humida

La zona subtropical humida es troba a les mateixes latituds que la zona mediterrània, entre 25 i 45°, tant a l'hemisferi nord com a l'hemisferi sud, però a les façanes orientals dels continents, al contrari de les zones de clima mediterrani. Tot i així, dins dels litorals de l'est de cada zona continental hi ha variacions particulars quant a les precipitacions i temperatures, com les nevades abundants al nord del Japó i al Québec l'hivern. Aquestes no són característiques de les zones subtropicals i exclouen aquestes regions.

## Vegeu també

* Bosc (secció Zona subtropical humida)
* Zona climàtica

## Referències

* ↑ Jean Demangeot, Les milieux « naturels » du globe, Paris, Armand Colin, édition, 2002, ISBN 2200346085, p.216
* ↑ «Clima subtropical húmedo | La guía de Geografía» (en espanyol europeu). [Consulta: 9 novembre 2018].
# Bratsk

Bratsk (en rus Братск) és una ciutat de l'óblast d'Irkutsk, a Sibèria (Rússia), situada vora el riu Angarà.
Enllaça amb la conca d'Irkutsk mitjançant el ferrocarril Baikal-Amur.
Té un dels complexos hidroelèctrics més importants del món: l'embassament de Bratsk (557 km de longitud; àrea de 5.500 km²; capacitat: 180.000 milions de m³; potència instal·lada: 4.500 milions kW; producció: 22.600 milions kWh l'any), que es troba en funcionament des del 1961. És la base de proveïment d'energia i aigua de les fàbriques d'alumini de Bratsk (es calcula que en surt el 4% de la producció mundial d'alumini).

## Història

L'any 1631 els cosacs fundaren una fortalesa sobre el riu Angarà que anomenaren Bratski ostrog (Братский острог), literalment 'el presidi de Bratsk'. El nom prové de «братские люди» (bràtskie liüdi), 'poble germà' o, literalment, 'gent germana'.
Amb la construcció de la central hidroelèctrica, el nou assentament dels treballadors i, després, la ciutat van rebre el nom de Bratsk.

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat Arxivat 2018-06-03 a Wayback Machine. (rus)
* Més informació (rus)
# Família de Coronis

La família Coronis és una família d'asteroides del cinturó principal entre Mart i Júpiter. Es creu que es van formar almenys fa dos mil milions d'anys en una col·lisió catastròfica entre dos cossos principals. El més gran conegut fa uns 41 km de diàmetre. La família Coronis viatja en un clúster a la mateixa òrbita. El nombre estimat de membres d'aquesta família és de 5.601 asteroides, però només uns 20 tenen més de 20 km de diàmetre.
El 28 d'agost de 1993 la sonda Galileo va visitar un membre d'aquesta família, (243) Ida.
Alguns membres d'aquesta família són:
| Nom | Nom | Diàmetre mitjà | Semieix major | Inclinació orbital | Excentricitat orbital | Descobert |
| 158 | Coronis | 35,4 km | 2,867 AU | 1,00° | 0,057 | 1876 |
| 167 | Urda | 39,9 km | 2,855 AU | 2,21° | 0,035 | 1876 |
| 208 | Lacrimosa | 41,0 km | 2,895 AU | 1,751° | 0,015 | 1879 |
| 243 | Ida | 31,3 km | 2,861 AU | 1,138° | 0,046 | 1884 |
| 263 | Dresda | 23,0 km | 2,886 AU | 1,314° | 0,079 | 1886 |
| 227 | Elvira | 27,0 km | 2,887 AU | 1,156° | 0,089 | 1888 |
| 311 | Claudia | 24,0 km | 2,897 AU | 3,225° | 0,008 | 1891 |
| 321 | Florentina | 27,0 km | 2,886 AU | 2,594° | 0,043 | 1891 |
| 534 | Nassovia | ? | 2,884 AU | 3,277° | 0,057 | 1904 |
| 720 | Bohlinia | ? | 2,888 AU | 2,359° | 0,014 | 1911 |
| 1223 | Neckar | ? | 2,869 AU | 2,550º | 0,060 | 1931 |
| 9908 | Aue | ? | 2,900 AU | 2,680° | 0,035 | 1971 |

## Referències

* ↑ "Fresh Spin on Solar Powered AsteroidsArxivat 2015-11-05 a Wayback Machine.", Space.com, 10 de setembre de 2003.
* ↑ Milani et al., 2014, p. 46-73.

## Bibliografia

* Milani, Andrea; Cellino, Alberto; Knezevic, Zoran; Novakovic, Bojan. Asteroid families classification: exploiting very large data sets (en anglès). Icarus (239), 2014.

## Enllaços externs

* Estudis astronòmics de la família Coronis
# Rhizophora

Rhizophora és un gènere de plantes amb flor de la família Rhizophoraceae.

## Particularitats

Són arbres dels manglars, també coneguts genèricament com a mangles veritables
L'espècie més notable és el mangle roig (Rhizophora mangle). Tenen rels aèries que aixequen l'arbre per sobre de la superfície permetent la respiració. Les espècies de Rhizophora viuen generalment a les zones de als baixos de marea fangosos que són inundades diàriament per l'aigua marina. S'han adaptat molt bé a aquest entorn i tenen un sistema citològic que actua com una mena de "bomba d'aigua" cel·lular que permet l'eliminació de l'excés de sal a les cèl·lules.

## Taxonomia

* Rhizophora apiculata – bakauan lalaki (Filipines) bakau minyak
* Rhizophora × lamarckii (R. apiculata × R. stylosa)
* Rhizophora mangle – mangle roig, tongo (Tonga)
* Rhizophora mucronata Lam.
* Rhizophora racemosa
* Rhizophora × selala (Salvoza) P.B.Tomlinson (R. mangle × R. stylosa)
* Rhizophora stylosa Griff. – mangle tacat, bakauan bato (Filipines)

## Vegeu també

* Manglar

## Referències

* Tomlinson, P. B. (1986): The Botany of Mangroves. Cambridge University Press, Cambridge. 419 pp. ISBN 0-521-46675-X

## Enllaços externs

* Rhizophora mangle, R. samoensis, R. racemosa, R. × harrisonii
# Galileiïta

La galileiïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la fil·lowita. Rep el seu nom en honor de Galileo Galilei.

## Característiques

La galileiïta és un fosfat de fórmula química Na²⁺₄(PO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1996, i publicada un any després. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la galileiïta pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Grant, que va caure al districte de les muntanyes Zuni, al comtat de Cibola, Nou Mèxic (Estats Units). També ha estat descrita posteriorment a la mina de carbó número 45 de Kopeisk, a l'óblast de Txeliàbinsk, Rússia, així com en un altre meteorit, el meteorit El Sampal IIIA, trobat a Nueva Lubecka, Chubut (Argentina).

## Referències

* ↑ «Galileiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 setembre 2017].
* 1 2 «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Nizamabad (ciutat)

Nizamabad (abans Indur, telugu నిజామాబాదు, urdú نظام آباد) és una ciutat i corporació municipal d'Andhra Pradesh, capital del districte de Nizamabad, situada a 18° 40′ 38″ N, 78° 6′ 11″ E﻿ / ﻿18.67722°N,78.10306°E﻿ / 18.67722; 78.10306. Consta al cens de 2001 amb 286.956 habitants (el 2006 la població s'estima en 366.956 habitants i 390.325 per l'aglomeració urbana), sent la desena ciutat de l'estat. El 1901 tenia 12.871 habitants. És també capital d'un mandal. El seu nom fins al 1905 fou Indur i Induru (derivat d'Indrapuri).

## Història

Fou possessió de la dinastia rashtrakuta al segle VIII i va agafar el nom del rei Indra. El 1724 va passar al Nizam al-Mulk i va quedar inclosa en el principat d'Hyderabad del qual va ser cap de districte en el segle següent. El 1905 es va construir una estació ferroviària a Indur en la línia Secundrabad-Manmad que va rebre el nom de Nizamabad (Per a ús del nizam). Aquest nom fou donat oficialment al districte i a la ciutat. La presa de Nizam Sagar es va construir el 1923 relativament prop de la ciutat. El municipi es va convertir en corporació municipal el 2005. La universitat de Telanga es va establir a la ciutat al començar el 2006 servint per als districtes de Nizamabad, Adilabad i Medak.

## Llocs interessants

* Lla Asok Sagar
* Museu Arqueològic
* Quilla Ramalayam, fortalesa dels rashtrakutes
* Fort de Domakonda a 4 km, construït pels Reddy
* Temple Sri Laxmi Narshima Swamy a uns 9 km
* Temple de Sarangapur a uns 8 km
* Temple de Kanteshwar
* Madhavnagar, temple Sai Baba

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* «Nizamabad City Guide». ClickIndia.com. Arxivat de l'original el 2008-08-20. [Consulta: 16 juny 2008].
# Horst Köhler

Horst Köhler (n. Skierbieszów, a l'actual Polònia, 22 de febrer de 1943- 1 de febrer de 2025), fou un polític i economista alemany, director del Fons Monetari Internacional entre 2000 i 2004 i President d'Alemanya entre 2004 i 2010, quan va dimitir a causa d'unes polèmiques declaracions sobre la missió de les tropes alemanyes a l'Afganistan.

## Biografia

Els seus pares eren deportats alemanys de l'antiga Bessaràbia que marxaren el 1940.
Va ser sub-secretari d'Estat al Ministeri de Finances alemany (1990-1993), entre 1993 i 1998 va ser President de l'associació de Caixes d'estalvis d'Alemanya Deutscher Sparkassen und Giroverband.
Abans del 4 de març del 2004 va ser director del Fons Monetari Internacional, data en què Köhler va dimitir del seu lloc a l'FMI després d'haver estat proposat com a candidat dels partits conservador i liberal (la CDU i el FDP) per succeir Johannes Rau com a president d'Alemanya.
Elegit el 23 de maig de 2004, va prendre possessió del seu càrrec com Bundespräsident l'1 de juliol d'aquell any per un període de cinc. El FDP i CDU actualment tenien la majoria a l'Assemblea federal, que és responsable de l'elecció del president federal.
El 23 de maig de 2009 va ser reelegit com a president d'Alemanya, mantenint en el càrrec un any més, fins a la seva dimissió al 31 de maig de 2010 per unes polèmiques declaracions sobre la guerra de l'Afganistan.

## Referències

* 1 2 "Dimiteix el president Köhler d'Alemanya per dir que l'exèrcit defensa interessos a l'exterior". Notícia de la seva dimissió, a l'Avui (català)
* ↑ "El director de l'FMI, Horst Koehler, designat candidat a la presidència d'Alemanya". Notícia de la seva candidatura a la presidència alemanya, a VilaWeb (català)
* ↑ "El conservador Horst Köhler és reelegit president d'Alemanya". Notícia de la seva reelecció, a 3cat24 (català)
* ↑ "Dimiteix el cap d'estat alemany, Horst Köhler". Notícia de la seva dimissió, a CatalunyaPress (català)
* ↑ "Dimiteix el president d'Alemanya per vincular la missió a l'Afganistan amb interessos comercials". Notícia de la seva dimissió, a 3cat24 (català)

## Enllaços externs

* Biografia de Horst Köhler al web de la Fundació CIDOB Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine. (castellà)
# Espiral hiperbòlica

Una espiral hiperbòlica és una corba plana transcendent coneguda també com a espiral recíproca. Es caracteritza per la propietat de què les coordenades polars dels punts que la componen són inversament proporcionals entre si. En aquest sentit, es pot veure com la inversa de l'espiral d'Arquímedes.
La corba va ser descrita per primera vegada per Pierre Varignon en 1704. Va ser estudiada per Johann Bernoulli entre el 1710 i 1713, i Roger Cotes en 1722.

## Equació de la corba

L'equació de la corba en coordenades polars és:
    $r\theta =a\,$,
on $a$ és una constant real.
L'expressió de la corba en coordenades paramètriques és:
    ${\begin{matrix}x&=&a{\cos t \over t}\\y&=&a{\sin t \over t}\end{matrix}}$
on el paràmetre $t$ és l'equivalent a la coordenada polar $\theta$.

## Característiques

La corba comença a una distància infinita del pol central i envolta el pol cada cop més ràpid a mesura que s'hi apropa. La longitud total recorreguda és infinita, i també ho és la distància mesurada resseguint la corba des de qualsevol punt de l'espiral al pol. L'espiral té una asímptota a $y=a$, com ho demostra el següent límit:
    $\lim _{t\to 0}x=a\lim _{t\to 0}{\cos t \over t}=\infty ,$
    $\lim _{t\to 0}y=a\lim _{t\to 0}{\sin t \over t}=a\cdot 1=a.$
Per $a>0$, la corba gira en sentit antihorari cap al pol, per $a<0$ en sentit horari; per $a=0$, l'espiral es redueix a un únic punt, el pol.
Fent rodar l'espiral hiperbòlica fent contacte amb una recta, el pol de l'espiral ressegueix una tractriu.

## Bibliografia

* Hyperbolic spiral The MacTutor History of Mathematics School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland (anglès)

## Vegeu també

* Espiral
* Hèlix
# Alistair (nom)

Alistair és un nom propi masculí. És una de les variacions d'Alastair, que al seu torn és la forma anglicitzada d'Alasdair. Alasdair és la forma gaèlica d'Alexandre, un nom d'origen grec (Ἀλέξανδρος) que significa 'protector dels homes'. És especialment popular a Escòcia, on l'any 2000 va ser el 90è nom de nen més posat.
La seva onomàstica se celebra el mateix dia que la dels Alexandres. A causa de la multitud de Sants Alexandre que hi ha hagut, aquesta onomàstica es pot celebrar molts dies diferents.

## Personatges famosos amb aquest nom

* Alistair Appleton, presentador de televisió
* Alistair Overeem, lluitador de l'MMA
* Alistair Cooke (1908-2004), periodista i presentador
* Alistair Darling, polític britànic (Secretari d'Estat de Comerç i Indústria entre el maig del 2006 i el juny del 2007, Ministre d'Hisenda del Regne Unit des del juny del 2007)
* Alistair Taylor, ajudant personal del mànager dels Beatles Brian Epstein.
* Alistair MacLean, novel·lista escocès

## Referències

* ↑ Baby names popularity for Alistair al web YeahBaby.com
* ↑ Alejandro a El Almanaque.com
* ↑ www.abc.net.au
* ↑ «www.number10.gov.uk». Arxivat de l'original el 2008-05-12. [Consulta: 9 novembre 2008].
# Hospital de campanya (sèrie de televisió)

Hospital de campanya (títol original en anglès, The Crimson Field) és una sèrie de televisió de drama històric que es va emetre a BBC One el 6 d'abril de 2014. La sèrie mostra la vida dels metges i els pacients d'un hospital de campanya fictici a França durant la Primera Guerra Mundial. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Repartiment

* Rupert Graves com el major Edward Crecy
* Oona Chaplin com a Kitty Trevelyan
* Hermione Norris com a Grace Carter
* Suranne Jones com la germana Joan Livesey
* Kevin Doyle com el tinent coronel Roland Brett
* Kerry Fox com la germana Margaret Quayle
* Alex Wyndham com el capità Miles Hesketh-Thorne
* Jeremy Swift com el sergent intendent Reggie Soper
* Richard Rankin com el capità Thomas Gillan
* Marianne Oldham com a Rosalie Berwick
* Alice St. Clair com a Flora Marshall
* Jack Gordon com el caporal ordenat Peter Foley
* Liam James Collins com a Tommy
* Lewis C. Elson com a soldat ferit

## Producció

Originalment anomenada The Ark, la sèrie va ser encarregada per Ben Stephenson i Danny Cohen com a part de la temporada del centenari de la Primera Guerra Mundial de la BBC. Sarah Phelps, la creadora d'Hospital de campanya, va dir que estava molt il·lusionada "per tenir un repartiment tan extraordinari i talentós".
El rodatge va començar l'agost de 2013. La drassana de Chatham i l'HMS Gannet van aparèixer al primer episodi fent servir el port del municipi francès de Boulogne-sur-Mer. Dyrham Park va aparèixer en escenes com un hotel francès.

## Episodis

| Núm. | Títol | Direcció | Guió | Data d'emissió original |
| 1 | «Episodi 1» | David Evans | Sarah Phelps | 6 d'abril de 2014 (2014-04-06) |
| 2 | «Episodi 2» | David Evans | Sarah Phelps | 13 d'abril de 2014 (2014-04-13) |
| 3 | «Episodi 3» | Richard Clark | Sarah Phelps | 20 d'abril de 2014 (2014-04-20) |
| 4 | «Episodi 4» | Richard Clark | Sarah Phelps | 27 d'abril de 2014 (2014-04-27) |
| 5 | «Episodi 5» | Thaddeus O'Sullivan | Sarah Phelps | 4 de maig de 2014 (2014-05-04) |
| 6 | «Episodi 6» | Thaddeus O'Sullivan | Sarah Phelps | 11 de maig de 2014 (2014-05-11) |

## Cancel·lació

El programa es va cancel·lar després d'una temporada, a causa d'una resposta poc brillant de la crítica i del públic, així com per consideracions pressupostàries cap a altres sèries de la BBC. Phelps va revelar que havia planejat quatre sèries més.

## Referències

* 1 2 «Hospital de campanya». À Punt. [Consulta: 24 setembre 2023].
* ↑ «BBC reveals 2,500-hour World War I season». BBC News, 16-10-2013 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ Vincent, Alice «Hermione Norris, Oona Chaplin and Suranne Jones in cast of field hospital drama, The Ark». The Daily Telegraph, 07-08-2013 [Consulta: 21 octubre 2013].
* 1 2 , 07-08-2013.
* ↑ «Casting announced for WWI drama The Ark». BBC, 07-08-2013. [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ Kent Film Office. «Kent Film Office The Crimson Field Film Focus».
* ↑ Dowell, Ben Radio Times, 10-06-2014 [Consulta: 12 juliol 2015].