OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Die Zwillingsbrüder

Die Zwillingsbrüder (en alemany, Els germans bessons) és un singspiel (de vegades descrit també com una farsa amb cant, Posse mit Gesang en alemany) en un acte amb música de Franz Schubert i llibret de Georg Ernst von Hoffmann. Es va estrenar al Kärtnertortheater de Viena el 14 de juny de 1820.
Hofman va basar el llibret en el vodevil francès de 1818 Les deux Valentin de Marc-Antoine Madeleine Désaugiers i Michel-Joseph Gentil de Chavagnac (1770-1846).
Die Zwillingsbrüder, com les restants obres operístiques de Schubert va tenir un èxit limitat tant a l'inici de l'obra com al llarg del temps. Els crítics ho atribueixen a la feblesa del llibret així com una falta de coherència entre la lleugeresa del tema i la refinada naturalesa de la música de Schubert. En aquesta obra, la música de Schubert sovint s'acosta a l'estil mozartià, evocant per exemple La flauta màgica.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena |
| Der Schultze | baix | Josef Gottdank |
| Lieschen, la seva filla | Soprano | Elizabeth (Betty) Va veure (Spitzeder) |
| Anton | Tenor | Viktor Rosenfeld |
| Notario | Baix | Sebastian Mayer |
| Franz / Friedrich Spiess | Baix | Johann Michael Vogl |
| Camperols | Cor mixt |

## Referències

* ↑ «Francis Kayali, "Twin Plays: Die Zwillingsbrüder and Les deux Valentin" (2007)». Arxivat de l'original el 2011-02-21. [Consulta: 13 gener 2018].
* ↑ http://www.allmusic.com/album/w176597
# Josep Maria Franqués Bru

Josep Maria Franqués Bru (Riudoms 12 d'agost de 1912 - Reus, segle xx) va ser un advocat i periodista català.
Era fill de Francesc Franqués Roca, pagès i comerciant de Riudoms, i de Bernardina Bru Olivé, de l'Espluga de Francolí. Als 10 anys, després de d'aprendre les primeres lletres a Riudoms al col·legi de les monges, va anar a Reus, intern, al Col·legi dels «Padres» de l'orde de la Sagrada Família, on va fer una part del batxillerat. Va seguir estudiant al col·legi de Pares Escolapis a Vilanova i la Geltrú i va anar a Barcelona on va cursar la carrera de Dret. Va acabar-la amb 22 anys (1935), i com que per exercir n'havia de tenir 23, va entrar a treballar de passant fins que va esclatar la guerra civil. Dos o tres anys abans de començar la guerra es va afiliar a la Federació de Joves Cristians de Catalunya i va iniciar-se en el periodisme a les pàgines del diari catòlic El Matí, on va publicar molts articles d'apostolat cristià.
Amagat durant la guerra civil, l'any 1941 era advocat militar al Govern Militar de Barcelona, i va ser l'advocat ponent al judici celebrat contra l'alcalde republicà de Rubí Pere Aguilera.
Va tornar a Reus on va obrir un bufet d'advocat, sense deixar el contacte amb Riudoms, on va ser director de la revista Om. A Reus es va vincular a la política local i va ser regidor a l'Ajuntament durant sis anys, amb l'alcalde Joan Bertran. Amic de Carles Giró, va ser sotsdirector del Setmanari Reus, on publicava una columna titulada «Hablando en serio» que signava amb el nom de «Jeremías» i on tractava temes de l'actualitat local. A partir de l'1 de gener de 1983, en va ser el director. Era membre de la Junta d'Administració del Santuari de Misericòrdia, i va ser, durant 34 anys, vocal tresorer de la Junta de la Cambra de la Propietat Urbana de Reus.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: L'Ajuntament, 1991, p. 288-289.
* ↑ Batalla Galimany, Ramon. Pere Aguilera: alcalde republicà de Rubí. Barcelona: Fundació Josep Irla, 2021, p. 194. ISBN 9788409356263.
# Funk (Nebraska)

Funk és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 204 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Funk tenia 204 habitants, 77 habitatges, i 65 famílies. La densitat de població era de 291,7 habitants per km².
Dels 77 habitatges en un 37,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 14,3% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 43.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.292 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 15.658 $. Aproximadament el 7,1% de les famílies i el 15,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Funk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Funk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Supercopa d'Europa de futbol 1979

La Supercopa d'Europa de futbol 1979 va ser l'edició de la Supercopa d'Europa de l'any 1979. Va enfrontar, a doble partit, el campió de la Copa d'Europa 1978-79, el Nottingham Forest, i el campió de la Recopa 1978-79, el FC Barcelona. El Nottingham Forest va guanyar amb un marcador global de 2 a 1.

## Partits
### Anada

| Nottingham Forest | 1 – 0 | FC Barcelona |
| George 9' | Report | |
| GK | Peter Shilton |
| DF | Viv Anderson |
| DF | Frank Gray |
| MF | Martin O'Neill |
| DF | Larry Lloyd |
| DF | Kenny Burns |
| FW | Trevor Francis |
| MF | Ian Bowyer |
| FW | Garry Birtles |
| FW | Charlie George |
| MF | John Robertson |
| Entrenador: ||
| Brian Clough ||
Pedro Artola :
| DF | Rafael Zuviria |
| DF | Migueli |
| DF | Antonio Olmo |
| DF | Adjutorio Serrat |
| MF | Quique Costas |
| MF | Juan Manuel Asensi |
| MF | Jesús Landáburu |
| MF | Julián Rubio |
| FW | Allan Simonsen | 88' |
| FW | Roberto Dinamite | 86' |
| Substitucions: |||
| FW | Lobo Carrasco | 86' |
| FW | Esteban Vigo | 88' |
| Entrenador: |||
| Joaquim Rifé ||||

### Tornada

| FC Barcelona | 1 – 1 | Nottingham Forest |
| Roberto 25' (pen.) | Report | Burns 42' |
| GK | Pedro Artola |
| DF | Joan Josep Estella |
| DF | Migueli |
| DF | Antonio Olmo |
| DF | Adjutori Serrat |
| MF | Tente Sánchez |
| MF | Juan Manuel Asensi |
| MF | Julián Rubio |
| MF | Allan Simonsen |
| FW | Roberto Dinamite |
| FW | Lobo Carrasco |
| Substitucions: ||
| FW | Esteban Vigo |
| Entrenador: ||
| Joaquim Rifé ||
| GK | Peter Shilton |
| DF | Viv Anderson |
| DF | Frank Gray |
| MF | John McGovern |
| DF | Larry Lloyd |
| DF | Kenny Burns |
| MF | Stan Bowles |
| MF | Trevor Francis |
| FW | Garry Birtles |
| FW | Charlie George |
| MF | John Robertson |
| Substitucions: ||
| MF | Martin O'Neill |
| MF | Ian Bowyer |
| DF | David Needham |
| MF | John O'Hare |
| Entrenador: ||
| Brian Clough ||
* Supercopa d'Europa 1979
* Nottingham Forest Primer títol

## Referències

* RSSSF

## Enllaços externs

* Supercopa d'Europa (anglès)
# Grafton (Nebraska)

Grafton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 152 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grafton tenia 152 habitants, 68 habitatges, i 46 famílies. La densitat de població era de 167,7 habitants per km².
Dels 68 habitatges en un 20,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 19.250 $. La renda per capita de la població era de 16.348 $. Cap de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grafton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grafton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Spannabis

Spannabis és la Fira del Cànem i les Tecnologies Alternatives que se celebra a Barcelona des de l'any 2002. Des de la primera edició s'ha celebrat a Barcelona i actualment és la major fira del Europa sobre el cànnabis.
En Spannabis es pot trobar tot el relacionat amb la planta del cànem, des dels seus usos industrials (cosmètics, calçats, tèxtils, materials de construcció, alimentació), cultiu (abonaments, llavors, sistemes i armaris de cultiu, etc.), terapèutics i de consum.
L'any 2011 uns polítics italians van protestar per la celebració de Spannabis demanant explicacions al president Zapatero.
Hi va haver 30.000 visitants en 2017 i 2018.

## Referències

* 1 2 Spannabis: Feria del Cannabis en Barcelona y, diaridetarragona.com, 9 de Marzo de 2018
* 1 2 'Spannabis 2017 review. Europe's biggest cannabis show, dutch-passion.com, 17 Marzo 2017
* ↑ Barcelone attend Spannabis festival de Cannabis, L'Independant, 14 de Gener de 2019.
* ↑ [políticos italianos http://www.sostanze.info/articolo/senatori-pdl-ministro-frattini-vergognosa-fiera-della-cannabis-barcellona-dal-25-al-27]
* ↑ Spannabis 2018 Review Arxivat 2019-02-12 a Wayback Machine., hydrogarden.com, Marzo 2018
# Bridgehampton

Bridgehampton és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.381 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bridgehampton tenia 1.381 habitants, 627 habitatges, i 369 famílies. La densitat de població era de 57,1 habitants per km².
Dels 627 habitatges en un 19,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,7% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 33,2% de 45 a 60 i un 22,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.896 $ i la renda mediana per família de 74.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.865 $ mentre que les dones 32.778 $. La renda per capita de la població era de 43.781 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bridgehampton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bridgehampton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Maria Martino i Arroyo

Josep Maria Martino i Arroyo (Barcelona, 15 de novembre de 1891 - Barcelona, 6 de gener de 1957) va ser un arquitecte català, molt representatiu del corrent noucentista. L'epicentre de la seva activitat es situa a Sitges, d'on fou nomenat arquitecte municipal l'any 1916.
El més representatiu de l'obra de Martino són diversos xalets als sectors de Terramar i el Vinyet. com l'anomenada Vil·la Florentina. o la Casa Josep Freixa. Destaca així mateix com a autor de l'edifici del Casino Prado Suburense. o de l'escorxador municipal. Conjuntament amb altres arquitectes va intervenir en el projecte del mític Autòdrom de Terramar. A Barcelona és autor de l'ampliació de l'antic edifici de les Cristalleries Planell, al barri de Les Corts, com també de la Casa Bartomeu, anomenada Jardí dels Tarongers, al bari de Pedralbes, on va projectar altres xalets reproduint el model que amb tant d'èxit havia desenvolupat a Sitges.

## Referències

* ↑ «JOSEP MARIA MARTINO I ARROYO, UN ARQUITECTE NOUCENTISTA». [Consulta: 28 gener 2023].
* 1 2 «Josep Maria Martino Arroyo - Diccionari d'artistes catalans, valencians i balears». Institut d'Estudis Catalans - Museu Nacional d'Art de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2024].
* ↑ «La Casa Bartomeu – Jardí dels Tarongers». [Consulta: 28 gener 2023].

## Vegeu també

* Llista d'edificis de Sitges
# Kurukshetra

Kurukshetra és un territori sagrat dels hindús de l'Índia al districte de Karnal i al districte de Jind a Haryana. És esmentat per primer cop al Mahabharata que diu que anava entre els rius Saraswati i Drishadwati (modern Rakshi), i estava regat per entre 7 i 9 rius (incloent els dos esmentats). El seu circuit era d'uns 250 km i tenia forma de quadrilàter irregular. El nom volia dir "Camp de Kuru" (Kuru era l'ancestre dels kaumves i pandaves entre els quals es va lliurar una gran guerra descrita al Mahabharata). El territori s'anomenava també Dharmakshetra o "Terra Sagrada" i ja era famosa abans dels temps dels kauraves. Un tercer nom era Nardak segurament derivat de Nirdukh ("Sense dolor"). El peregrí xines Hiuen Tsiang hi va estar al segle vii i l'anomena "Camp de la Felicitat" i diu que tenia 360 ciutats o pobles connectades amb el culte de Xiva i llocs de pelegrinatge destacant Thanesar, Pehowa, Jind, Safidon i Kaithal.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Nervi eferent

Un nervi eferent és un nervi que transmet impulsos del sistema nerviós central, per mitjà de les neurones motores, a la perifèria: als músculs i les glàndules. Aquest terme també s'usa per descriure les connexions relatives entre les estructures nervioses (per exemple, la sinapsis d'una neurona eferent proporciona input a una altra neurona, i no al contrari). L'activitat en sentit contrari s'anomena aferent.
Els nervis motors són nervis eferents implicats en el control muscular. El cos de la cèl·lula de la neurona eferent es connecta a un únic i llarg axó i diverses petites dendrites que surten del propi cos cel·lular. Aquest axó després forma una sinapsi neuromuscular amb els efectors. El cos cel·lular de la motoneurona té forma de satèl·lit. La motoneurona està present en la matèria grisa de la medul·la espinal i el bulb raquidi, i crea un recorregut electroquímic cap a l'òrgan o múscul efector.

## Estructura
### Nervi motor

Les fibres nervioses eferents de les neurones motores estan implicades en el control muscular, tant en els músculs esquelètics com llisos.El cos cel·lular de la motoneurona està connectat a un únic axó llarg i diverses dendrites més curtes que es surten del propi cos cel·lular. Aquest axó forma llavors una unió neuromuscular amb els efectors. El cos cel·lular de la motoneurona té forma de satèl·lit. La motoneurona està present a la substància grisa de la medul·la espinal i de la medul·la oblongada, i forma una via electroquímica cap a l'òrgan o múscul efector. A més dels nervis motors, hi ha nervis sensorials eferent que sovint serveixen per ajustar la sensibilitat del senyal retransmès pel nervi sensorial aferent.

### Tipus

Hi ha tres tipus de fibres eferents: fibres eferents somàtiques generals, fibres eferents viscerals generals i fibres eferents viscerals especials.
Els subtipus de fibres eferents somàtiques generals inclouen les motoneurones alfa, que s'orienten a les fibres musculars extrafusals, i les motoneurones gamma, que s'orienten a les fibres musculars intrafusals. Les motoneurones beta s'orienten a tots dos tipus de fibra muscular i n'hi ha dos tipus coneguts com a estàtica i dinàmica.

## Etimologia i mnemotècnica

Tant l'aferent com l'eferent provenent del francès, evolucionat del llatí (la base de molts termes de medicina i biologia) per als termes, respectivament, ad ferens (verb llatí ferre: portar) i ex ferens, que significa endur-se, ja que ad significa literalment a i ex, vol dir de. Ambdós donen un mecanisme mnemotècnic fàcil per recordar la relació entre aferent i eferent: arriba una connexió diferent i surt una connexió diferent.
L'aferent i l'eferent estan connectats amb l'afecte i l'efecte a través de les seves arrels llatines comunes: els nervis aferents afecten el subjecte, mentre que els nervis eferents permeten que el subjecte faci canvis.

## Vegeu també

* Nervi aferent
* Nervi mixt

## Referències

* ↑ «Mnemotècnica».
# Proctor (Minnesota)

Proctor és una població del Comtat de St. Louis (Minnesota) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 2.852 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Proctor tenia 2.852 habitants, 1.196 habitatges, i 772 famílies. La densitat de població era de 363,4 habitants per km².
Dels 1.196 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.322 $ i la renda mediana per família de 49.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.583 $ mentre que les dones 22.035 $. La renda per capita de la població era de 18.851 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Proctor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Proctor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Robbinsdale

Robbinsdale és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 14.123 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Robbinsdale tenia 14.123 habitants, 6.097 habitatges, i 3.524 famílies. La densitat de població era de 1.961,5 habitants per km².
Dels 6.097 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,7% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 42,2% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 34,4% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.271$ i la renda mediana per família de 57.185$. Els homes tenien una renda mediana de 37.406$ mentre que les dones 30.771$. La renda per capita de la població era de 23.912$. Entorn del 2% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Robbinsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Robbinsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# 1r districte de París

El 1r districte és un dels vint districtes de París, França. És el districte menys poblat, però cal dir que també és un dels més petits. Gran part del districte té una funció econòmica i administrativa.
Es troba quasi totalment a la Riba Dreta, però també inclou l'extrem occidental de l'Ile de la Cité. És un dels districtes més antics de París; l'Ile de la Cité havia estat el nucli de la ciutat romana de Lutècia, conquerida el 52 aC, mentre que algunes parts de la Riba Dreta (incloent-hi el barri de Les Halles) daten de la baixa edat mitjana.
Una part significant del districte allotja el Museu del Louvre i el Jardí de les Teuleries.

## Geografia

El 1r districte és molt petit, amb una àrea de només 1,826 km².

## Demografia

El 1r districte va assolir la seva població màxima abans del 1861, malgrat que el districte va començar a existir en la seva forma actual a partir de la reorganització de París el 1860. El 1999, la població era de 16.888 habitants, i comptava amb 63.056 llocs de treball, fent-ne un dels districtes econòmicament més actius després del 2n, el 8è i el 9è.
| Any (dels censos francesos) | Població | Densitat (hab. per km²) |
| 1861 (població màxima) | 89.519 | 49,025 |
| 1872 | 74.286 | 40,593 |
| 1954 | 38.926 | 21,271 |
| 1962 | 36.543 | 20,013 |
| 1968 | 32.332 | 17,706 |
| 1975 | 22.793 | 12,482 |
| 1982 | 18.509 | 10,136 |
| 1990 | 18.360 | 10,055 |
| 1999 | 16.888 | 9,249 |

## Barris

Cadascun dels vint districtes de París se subdivideix en quatre barris (quartiers). Aquesta taula mostra els quatre barris del 1r districte:
dades del cens francès del 1999
| Barri | Població | Àrea (en km²) | Densitat (hab. per km²) |
| Quartier Saint-Germain-l'Auxerrois | 1.670 | 0,871 | 1.917 |
| Quartier Les Halles | 8.980 | 0,412 | 21.796 |
| Quartier Palais-Royal | 3.190 | 0,279 | 11.434 |
| Quartier Place Vendôme | 3.040 | 0,270 | 11.259 |

## Llocs d'interès

* Les Halles
* Quarter general de la Banque de France
* Quarter general històric del Crédit Foncier de France
* El Museu del Louvre
* Jardí de les Teuleries
** Galerie nationale du Jeu de Paume
* Arc de Triomf del Carrousel, a l'extrem oriental de l'Axe historique ("eix històric")
* Palais Royal
* Comédie-Française
* Hôtel de Rambouillet (antic edifici)
* La Samaritaine
* Hôtel Ritz Paris

### Ponts

* Pont Neuf
* Pont des Arts

### Carrers i places

* Avenue de l'Opéra (en part)
* Rue de Rivoli (en part)
* Place Vendôme i la Columna Vendôme