OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# James City

James City és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2007 tenia 5.718 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, James City tenia 5.420 habitants, 2.184 habitatges i 1.530 famílies. La densitat de població era de 251,5 habitants per km².
Dels 2.184 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.490 $ i la renda mediana per família de 45.410 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.021 $ mentre que les dones 21.859 $. La renda per capita de la població era de 18.635 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- James City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- James City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ventall de branca

El ventall de branca (Schizophyllum commune), també anomenat esquizofil·le comú és una espècie de fong lignícola del grup dels ventalls de branca pertanyent a l'ordre de les agaricals. Té un aspecte molt característic que el fa gairebé inconfusible. És present en tot el món

## Taxonomia

Va ser descrita com Agaricus alneus per Linné (Fl. Suec.: 1242, p. 451; 1755) i Fries, Elias Magnus la va combinar a Schizophyllum commune (Observ. mycol. (Havniae) 1: 103, 1815)

## Descripció

Barret petit, d'1-5 cm de diàmetre; en forma de ventall , pelut, prim, sèssil, imbricat; de superfície de color gris a blanquinós quan està seca, gruixuda; marge irregularment lobulat.
Làmines bífides, és a dir partides longitudinalment, quan el bolet és sec les dues meitats es corben sobre els espais interlamel·lars; de color gris rosat a gris violeta.
Cama rudimentària o absent.
Carn de color brunenca; de coriàcia a subcoriàcia, revifa després de la dessecació i segueix produint espores; tast i olor inapreciables

## Distribució i hàbitat

Comú; de primavera a hivern; lignícola, resistent a la sequera, sobre branques i troncs, sembla preferit els exposats al sol; des de l'estatge subalpí a la terra baixa i litoral; sobre fusta de tota mena d'arbres, preferiblement planifolis (faig, vern)

## Comentaris

Té un aspecte lleugerament semblant el ventall de branca agre (Panellus stipticus), de cama evident i làmines veritables.

## Comestibilitat

Comestible. Es consumeix en països asiàtics (Est i sud-est del continent), a Etiòpia i Congo.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica’ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I. El Papiol: efadós, 2021, p. 137. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 3 4 5 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 3 4 Laessøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of temperate Europe. Princeton Oxford: Princeton University Press, 2019. ISBN 978-0-691-18037-3.
* ↑ «Flora Suecica».
* ↑ Fries, Elias Magnus. Systema mycologicum. I. Gryphiswaldiae : Sumtibus Ernesti Mauritii, 1821, p. [1]-520 p [103].
* ↑ Knudsen, Henning. Heterobasioid, aphyllophorid and gastromycetoid Basidiomycetes. Copenhagen: Nordsvamp, 1997. ISBN 978-87-983961-1-6.
* 1 2 Eyssartier, Guillaume; Roux, Pierre. Le guide des champignons: France et Europe. París: Belin, 2011. ISBN 978-2-7011-5428-2.
# Conflicte de Macedònia

El Conflicte de Macedònia de 2001 començà quan el grup separatista de la minoria albanesa Exèrcit d'Alliberament de Macedònia (NLA) atacà les forces de seguretat de l'actual Macedònia del Nord el gener 2001. Finalment es va lograr un acord de pau entre les forces bel·ligerants mitjançant concessions i contrapartides.

## Desenvolupament

En gener de 2001 el NLA començà a fer atacs contra dispositius de seguretat macedonis, utilitzant pistoles, bombes i mines terrestres per parar emboscades a les patrulles prop de la frontera de Macedònia amb Kosovo. El conflicte aviat s'intensificava i prop del començament de març de 2001 el NLA havia pres control eficaç d'uns territoris del nord i oest de Macedònia del Nord.
El març de 2001 els membres de NLA fracassaven en prendre la ciutat de Tètovo en un atac obert, però controlaven els turons i muntanyes entre Tètovo i Kosovo. La guerra va continuar durant la major part del 2001.

## Alto el foc i desarmament

Després de l'Acord d'Ohrid, el NLA accepta l'alto el foc el juny de 2001. Sota l'Acord d'Ohrid, el govern macedoni promet millorar els drets de la població albanesa, que constitueix més d'un 25.3 per cent per la població. Aquests drets inclouen permetre l'ús de la llengua albanesa en les relacions oficials (però sense fer-la una llengua oficial), augmentant la participació de la població d'ètnia albanesa en institucions governamentals, policia i exèrcit. I el més important, sota l'Acord d'Ohrid, el govern macedoni acceptava un model nou de descentralització.
El costat albanès acceptà a deixar algunes demandes separatistes i reconèixer plenament totes les institucions macedònies. A més a més, segons aquest acord el NLA es desarmava i lliurava les armes a una força de l'OTAN.

## Referències

* ↑ «Macedonia: Country Background and Recent Conflict» (en anglès). everycrsreport.com. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ Comas, José «La quinta guerra balcánica se consuma en Macedonia» (en castellà). El País [Madrid], 23-06-2001. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Flores Juberías, Carlos. «CIDOB - Macedonia: el Acuerdo de Paz de Ohrid y su problemática implementación». Revista CIDOB d'afers internacionals, 01-01-2003. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ «Macedonia: Country Background and Recent Conflict» (en anglès). everycrsreport.com, 28-03-2002. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ Brunnbauer, Ulf «The implementation of the Ohrid agreement: ethnic Macedonian resentments». Journal on ethnopolitics and minority issues in Europe, 2002.

## Vegeu també

* Guerra de Iugoslàvia
# La Fille de madame Angot

La Fille de madame Angot (en francès, La filla de la senyora Angot) és una opéra-comique en tres actes amb música de Charles Lecocq i llibret en francès de Clairville, Paul Siraudin i Victor Koning. Es va estrenar al Théâtre des Fantaisies-Parisiennes de Brussel·les el 4 de desembre de 1872, amb vestuari d'Alfred Grevin.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 4 de desembre de 1872 (Director: Warnotz) |
| Mademoiselle Lange, una actriu, favorita de Barras | mezzosoprano | Marie Desclauzas |
| Clairette Angot, promesa de Pomponnet | soprano | Pauline Luigini |
| Larivaudiere, amic de Barres, que conspira contra la República | baríton | Charlieu/Chambéry |
| Pomponnet, barber del mercat i perruquer de Mlle Lange | tenor | Alfred Jolly |
| Ange-Pitou, un poeta enamorat de Clairette | tenor | Mario Widmer |
| Louchard, oficial de policia a les ordres de Larivaudiere | baix | Jacques Ernotte |
| Amarante, dona del mercat | mezzosoprano | Jane Delorme |
| Javotte, dona del mercat | mezzosoprano | Giulietta Borghese (Juliette Euphrosine Bourgeois) |
| Hersillie, una criada de Mlle. Lange | soprano | Camille |
| Trenitz, dandi de l'època, oficial dels hússars | tenor | Touzé |
| Babet, criat de Clairette, cadet | soprano | Pauline |
| Guillaume, home del mercat | tenor | Ometz |
| Buteaux, home del mercat | baix | Durieux |

## Referències

* ↑ «Anunci» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ «snappyprof». Arxivat de l'original el 2002-03-06. [Consulta: 30 gener 2010].

## Bibliografia

* Amadeus Almanac, consultat 17 de juny de 2008
* Gänzl, Kurt, (1992), 'Fille de Madame Angot, La' en The New Grove Dictionary of Opera, ed. Stanley Sadie (Londres) ISBN 0-333-73432-7
* Warrack, John i West, Ewan (1992), The Oxford Dictionary of Opera, 782 pàgines, ISBN 0-19-869164-5
# Fàbrica Dotres, Clavé i Fabra

La Fàbrica Dotres, Clavé i Fabra era un conjunt d'edificis situat als carrers de Sant Pau, 116, Reina Amàlia, 39 i Carretes, 66-76, del que només es conserva la façana als dos primers, catalogada com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

El comerciant Gaspar Dotres i Gelabert (Blanes, c. 1795-Madrid, 1872) s'instal·là a València, on el 1823 era alcalde i arran del restabliment de l'absolutisme hagué d'exiliar-se a Llió. Allà es convertiria en soci minoritari de Bruno Petit i Cia, una empresa dedicada al comerç de productes de seda. Petit va morir el 1833, i es va constituir la societat Clavé, Fabra i Cia, formada pels comerciants Miquel Clavé i Espanya i Gil Bonaventura Fabra i Illas, que obtingué un privilegi per 5 anys d'importació de la maquinària per a fabricar tuls de seda.
Per altra banda, Dotres i Clavé es van associar per a establir una fàbrica a Barcelona, i a tal efecte, el març del 1833, aquest darrer va adquirir a l'advocat tarragoní Josep Francesc Besora dues parcel·les del seu hort al carrer de Sant Pau, i el mes següent, va demanar permís per a edificar-hi una casa-fàbrica de planta baixa i pis, segons el projecte de l'arquitecte Josep Buxareu. El novembre del mateix any, Clavé va demanar permís per a remuntar-hi un segon pis, segons el projecte del mateix arquitecte. Entre 1839 i 1840, la societat va adquirir més terrenys al seu veí Joaquim Palau, i el 1840, Clavé va demanar permís per a construir una casa de planta baixa i quatre pisos al carrer de les Carretes, 78 (antic 3), segons el projecte de Buxareu, i també per a instal·lar una màquina de vapor en una «quadra» paral·lela a aquest carrer.
El 1841 s'hi va incorporar la filatura i la torsió del fil de seda, i a la mateixa època, la societat va cambiar de nom a Dotres, Clavé i Fabra, amb l'entrada com a soci de Gil Bonaventura Fabra. El despatx era al carrer de la Palma de Sant Just, 10, residència de Clavé,

## Referències

* ↑ «Antiga fàbrica Clavé i Fabra». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 Cabana, 1992.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.
* ↑ AHPB, notari Ramon Sanpons, manuals 1.249/13, f. 497v-510v, 23-12-1839 i 1.249/14, f. 11v-13v, 04-01-1840, f. 203v-207, 15-05-1840, i f. 291v-293v, 20-07-1840.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía de BArcelona, 1849, p. 387.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía de Barcelona, 1849, p. 241.
* ↑ { El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 153, 286.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía de Barcelona, 1849, p. 204.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 266.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Estruch
* Casa Miquel Clavé

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 464-470. ISBN 9788491562160.
* Cabana, Francesc «Dotres, Clavé i Fabra a Barcelona». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
# Ukuaru valss

Ukuaru valss és un vals en la major compost originalment per a concertina, un tipus especial d'acordió, per Arvo Pärt l'any 1973 per a la banda sonora de la pel·lícula Ukuaru de Leida Laius. Té una durada d'aproximadament 3 minuts.
Per guanyar-se la vida, Arvo Pärt va crear música per a una vintena de pel·lícules a finals dels anys 60 i principis dels 70. No obstant això, el compositor no les va considerar apropiades per aparèixer al seu catàleg, excepte una versió per a piano d'Ukuaru vals, publicada el 2010, amb lleugeres modificacions respecte a la versió original. Aquest vals, amb una melodia simple en la tonalitat de la major, destaca per la seva senzillesa i no té gaire en comú amb la resta de l'obra de Pärt. La pel·lícula és una fita en la història del cinema estonià, amb Elle Kull (Minna) i Lembit Ulfsak (Aksel) interpretant els papers principals. Al llarg del film, aquest tema adquireix un paper rellevant en la història. La indicació de tempo és Mafsig oder temperametvoll (un tempo bastant lent).

## Referències

* ↑ «Dades del film» (en anglès). Imdb. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ Andrew Shenton. Arvo Pärt's Resonant Texts: Choral and Organ Music 1956–2015. Cambridge University Press, 10 maig 2018, p. 31. ISBN 978-1-107-08245-8.
* ↑ «Informació de l'obra» (en anglès). Arvo Pärt Centre. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ Worms, Marcel. «Complete Works For Violin And Piano And For Piano Solo». Zefir Records. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Van Veen, Jeroen. «Für Anna Maria (Complete Piano Music)». Brilliant Classics. [Consulta: 23 gener 2024].
# Morristown (Nova York)

Morristown és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 456 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morristown tenia 456 habitants, 180 habitatges, i 117 famílies. La densitat de població era de 179,7 habitants/km².
Dels 180 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.969 $ i la renda mediana per família de 30.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 14.156 $. Entorn del 12,1% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morristown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morristown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tajemství

Tajemství (El secret) és una òpera còmica en tres actes de Bedřich Smetana. El llibret, en txec, va ser escrit per Elišca Krásnohorská. La seva estrena va tenir lloc el 18 de setembre de 1878 al Nou Teatre Txec de Praga.

## Personatges

| Paper | Tessitura | Repartiment en l'estrena, 18 de setembre de 1878 (Director: Adolf Cech) |
| Blaženka | soprano | Marie Zofie Sittová |
| Bonifác | baix | František Mareš |
| Vit | tenor | Antonín Vávra |
| Kalina | baríton | Josef Lev |
| Panna Roza | contralto | Betty Fibichová |
| Malina | baix | Karel Cech |
| Skřivánek | tenor | Adolf Krössing |
| Jirka | tenor | Jan Sára |
| El fantasma de Barnabáš | baix | Ferdinand Koubek |
| Un empresari | baríton | Leopold Stopniockÿ |
| L'hostelera | soprano | Marzová |

## Discografia

* 1982, Zdeněk Košler (director), Cor i Orquestra del Teatre Nacional de Praga; Jaroslav Horáček, Václav Zítek, Věra Soukupová, Daniela Šounová, Leo Marian Vodičca, Karel Průša, Oldřich Spisar, Bohuslav Maršík, Eva Hlobilová, Alfréd Hampel, Pavel Horáček

## Referències

* ↑ «The Secret performance history at amadeusonline.net». Arxivat de l'original el 2012-06-01. [Consulta: 25 gener 2018].
# Love Valley

Love Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 30 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Love Valley tenia 30 habitants, 17 habitatges i 9 famílies. La densitat de població era de 57,9 habitants per km².
Dels 17 habitatges en un 11,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 41,2% no eren unitats familiars. En el 41,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 6,7% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 20% entre 25 i 44, un 36,7% de 45 a 60 i un 30% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 55 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.375 $ i la renda mediana per família de 25.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 9.848 $. Entorn del 15,4% de les famílies i el 31% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Love Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Love Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Haviland (Nova York)

Haviland és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.710 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haviland tenia 3.710 habitants, 1.417 habitatges, i 1.031 famílies. La densitat de població era de 370,1 habitants per km².
Dels 1.417 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.772 $ i la renda mediana per família de 54.861 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.021 $ mentre que les dones 28.793 $. La renda per capita de la població era de 21.174 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haviland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haviland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Munch (pel·lícula)

Munch és una pel·lícula noruega del 2023. La pel·lícula és dirigida per Henrik Martin Dahlsbakken, i tracta sobre la vida del pintor Edvard Munch. El film és escrit pel mateix Dahlsbakken, Mattis Herman Nyquist i Fredrik Høyer. S'ha doblat i subtitulat al català.
Quatre actors diferents interpreten Edvard Munch en diferents etapes de la seva vida. L'actor danès Jesper Christensen interpreta el paper del psiquiatre Daniel Jacobson, responsable de tractar Munch quan va ser ingressat a la clínica de Jacobson el 1908 i 1909.

## Referències

* 1 2 «Ambisiøs Munch-film». [Consulta: 28 febrer 2023].
* 1 2 «Henrik Martin Dahlsbakken: Munch». IMDb.com. [Consulta: 28 febrer 2023].
* ↑ «Munch». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 gener 2024].
# New Hempstead

New Hempstead és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.767 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Hempstead tenia 4.767 habitants, 1.282 habitatges, i 1.160 famílies. La densitat de població era de 648,1 habitants/km².
Dels 1.282 habitatges en un 48,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 9,5% no eren unitats familiars. En el 7,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,7% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 95.472 $ i la renda mediana per família de 100.127 $. Els homes tenien una renda mediana de 64.013 $ mentre que les dones 44.028 $. La renda per capita de la població era de 32.917 $. Entorn de l'1,2% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Hempstead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Hempstead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.