OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# South Salem

South Salem és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Salem tenia 213 habitants, 77 habitatges, i 60 famílies. La densitat de població era de 391,6 habitants per km².
Dels 77 habitatges en un 37,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,9% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 37.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.563 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 12.762 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Eleccions legislatives belgues de 2014

El 25 de maig de 2014 es van celebrar eleccions legislatives a Bèlgica. Van ser triats els 150 membres de la Cambra de Representants, mentre que el Senat va deixar de ser triat directament després de la reforma de l'Estat de 2011-2012. Aquestes van ser les primeres eleccions celebrades sota el regnat del rei Felip.

## Sistema electoral

Els 150 membres de la Cambra de Representants de Bèlgica, repartits en 62 escons de parla francesa i 88 escons de parla neerlandesa, sense escons de la regió de llengua alemanya. Els diputats són elegits en les 11 circumscripcions que formen les deu províncies i Brussel·les-Capital, amb entre 4 i 24 escons. Els escons s'assignen mitjançant el mètode D'Hondt, amb un llindar electoral del 5% per circumscripció.
En juliol de 2012 el districte electoral de Brussel·les-Halle-Vilvoorde es va dividir en un districte electoral per al Brabant Flamenc i un per a Brussel·les de 19 municipis.

## Conseqüències

Després de les eleccions de 2014, Charles Michel del Mouvement Réformateur (MR) esdevingué el primer ministre més jove de la història de Bèlgica. amb un govern de coalició de Nieuw-Vlaamse Alliantie (N-VA), MR, Christen-Democratisch en Vlaams (CD&V) i Open Vlaamse Liberalen en Democraten (Open Vld).
Interès Flamenc va patir una greu derrota i l'endemà Gerolf Annemans va anunciar la seva dimissió.

## Referències

* ↑ «Europa bekrachtigt 25 mei als Belgische verkiezingsdatum». HLN. [Consulta: 11 octubre 2014].
* ↑ Electoral system IPU
* ↑ «La sixième réforme de l’Etat» (en francès), 25-11-2014. Arxivat de l'original el 2017-02-02. [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ Fernández Esquer, Carlos «El sistema electoral de Bélgica y sus reformas electorales» (en castellà). Teoría y realidad constitucional, 45, 220, pàg. 503-532. ISSN: 1139-5583 [Consulta: 17 març 2025].
* ↑ «Belgium.be Official information and services» (en anglès). Belgian Federal Government. [Consulta: 17 març 2025].
* ↑ «Charles Michel officiellement candidat à la présidence du MR». Le Vif, 13-12-2010.
* ↑ «El Gobierno belga se reestructura ante la salida del partido mayoritario de la coalición» (en castellà). France 24, 10-12-2018. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Tom Van Grieken désigné nouveau président du Vlaams Belang» (en anglès). RTBF, 19-10-2014. [Consulta: 23 juny 2024].
# Dafnís e Alcimadura

Dafnís e Alcimadura és una de les òperes més importants del barroc. Va ser composta pel músic Joan Josèp Cassanèa de Mondovila i interpretada per primera vegada davant la cort de Lluís XV de França a Fontainebleau el 24 d'octubre de 1754. Els cants són en llengua occitana. Hom la classifica dins l'estil de pastoral llenguadociana. Els germans Grimm n'eren fanàtics.
Es recorda com a destacada la interpretació que se'n va fer a les acaballes del segle XX davant la delegació xinesa com a part dels actes commemoratius de les relacions entre Montpeller i una ciutat xinesa. És llavors quan els músics van redescobrir aquesta òpera tan poc interpretada passada l'època barroca. Ha estat interpretada els darrers anys en un munt d'auditoris francesos, des de París fins a Montpeller passant per Versalles.

## Argument

* Primer acte: Dafnís és un pastor ric. S'enamora d'Alcimadura, però ella el rebutja perquè no confia en ell. Janet, el germà de Dafnís, es proposa de provar de convèncer Alcimadura que Dafnís és un noi molt sincer.
* Segon acte: Janet es disfressa de soldat i se'n va a cercar Alcimadura. Li explica que Dafnís està molt trist perquè està bojament enamorat d'ella.
* Tercer acte: Janet intenta convèncer Alcimadura que serà un bon marit per ella. Ella la rebutja com sempre perquè non vol estar encadenada a l'amor. Un dia Dafnís enganxa la noia a punt de suïcidar-se i ella confessa que l'estima.

## Bibliografia

* Fize, Micolau e Mondovila, Joan Josèp Cassanea de. Dafnís e Alcimadura e l'Operà de Frontinhan. Montpelhièr : A Tots - IEO, 1981.
* Musique aux Etats du languedoc (enregistramanet)

## Enllaços externs

* Escolteu Dafnís e Alcimadura
* Lo libret sus Gallica.bnf.fr
* Cronica critica e contemporana deu Mercure de France
# Los Ranchos de Albuquerque

Los Ranchos de Albuquerque és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 5.092 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Los Ranchos de Albuquerque tenia 5.092 habitants, 1.997 habitatges, i 1.431 famílies. La densitat de població era de 481,9 habitants per km².
Dels 1.997 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 33% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.500 $ i la renda mediana per família de 77.150 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.797 $ mentre que les dones 31.757 $. La renda per capita de la població era de 40.883 $. Aproximadament el 6,6% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Los Ranchos de Albuquerque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Los Ranchos de Albuquerque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Peñasco

Peñasco és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del tenia una població d'habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peñasco tenia 572 habitants, 227 habitatges, i 165 famílies. La densitat de població era de 184 habitants per km².
Dels 227 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.088$ i la renda mediana per família de 25.833$. Els homes tenien una renda mediana de 31.389$ mentre que les dones 21.607$. La renda per capita de la població era de 11.564$. Aproximadament el 21,1% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Peñasco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 26 març 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peñasco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Per Knut Aaland

Per Knut Aaland (Stryn, 5 de setembre de 1954) és un esquiador de fons noruec, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on fou sisè en la prova dels 50 quilòmetres del programa d'esquí de fons. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid, va disputar dues proves del programa d'esquí de fons. Formant equip amb Ove Aunli, Lars Erik Eriksen i Oddvar Brå guanyà la medalla de plata en la prova del relleu 4x10 quilòmetres, mentre en els 50 quilòmetres fou setzè.
En el seu palmarès també destaca un campionat nacional i tres segones posicions en curses dels 50 quilòmetres a la Copa del Món d'esquí de fons.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Per Knut Aaland». [Consulta: 15 gener 2025].
* ↑ «AALAND Per Knut». FIS-Ski. International Ski Federation. [Consulta: 7 gener 2020].
# Sombrillo

Sombrillo és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 493 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sombrillo tenia 493 habitants, 179 habitatges, i 138 famílies. La densitat de població era de 196,2 habitants per km².
Dels 179 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,2% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 34,9% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.000 $ i la renda mediana per família de 46.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.821 $ mentre que les dones 33.352 $. La renda per capita de la població era de 16.809 $. Cap de les famílies i l'1,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sombrillo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sombrillo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Peter Kraus

Peter Kraus (Rüsselsheim, 27 de juny de 1941 - 1 d'agost de 2024) és un jugador d'hoquei sobre herba alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Munic, on va guanyar la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. Entre 1969 i 1972 va disputar 26 partits amb la selecció alemanya.
A nivell de clubs va jugar al Rüsselsheimer RK, amb qui guanyà la lliga d'Alemanya Occidental de 1968, 1971, 1975, 1977 i 1978. També va guanyar el campionat alemany en pista coberta de 1973, 1976 i 1978

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Peter Kraus». [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ «hockey.de». [Consulta: 24 febrer 2025].
# Peñaescabia

El cim Peñaescabia és una muntanya i un Paratge Natural Municipal homònim del municipi de Begís (Alt Palància) declarat per Acord de la Generalitat Valenciana el 26 de novembre de 2004.

## Orografia i paisatge

Es troba en els contraforts de la serra del Toro, amb una altura màxima de 1.331 metres. En les proximitats se situa el naixement del riu Palància. El paisatge del paratge presenta un valor molt preuat. Està format per elevacions prominents, moltes en forma de barranc, amb farallons rocosos de diverses formes i colors en els cims, davall dels quals es poden distingir vessants coberts de masses boscoses, que convergeixen al fons del barranc, en bancals de cultiu i en una estreta franja de vegetació en galeria a tots dos marges del riu Palància, i on les principals fites paisatgístiques són l'Ermita de Sant Cristòfol, el Collado Royo i Peña Elvira.

## Flora i fauna

Des del punt de vista botànic, la zona de la Umbría de los Tajos té un ecosistema d'elevat interés al País Valencià. Està compost per les pinedes mediterrànies de pi negre endèmic i pels boscos de teix. A més, des del punt de vista faunístic és destacable la presència d'exemplars inclosos en diferents categories del Catàleg valencià d'espècies amenaçades de fauna, com ara l'àguila de panxa blanca, la rata cellarda, el fardatxo o la colobra bastarda.

## Presència humana

El paratge del Peñaescabia també té un elevat valor historicocultural amb elements patrimonials destacables, com ara les Icnites de la Badina (a 250 m), l'Ermita de Sant Cristòfol i els forns de calç a la partida del Pelao i l'Aqüeducte de la Patrosa (segle xix).

## Vegeu també

* Begís
* Pla de Barraques
* Serra del Toro
* Llista d'espais naturals del País Valencià
* Llista de muntanyes del País Valencià

## Referències

* ↑ «Acord de declaració». Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Infraestructures i Territori. Generalitat Valenciana, 26-11-2004. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «PNM Peñaescabia - Bejís - Parajes Naturales Municipales - Generalitat Valenciana». [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Fauna - Parajes Naturales Municipales - Generalitat Valenciana». [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Vegetació - Parajes Naturales Municipales - Generalitat Valenciana». [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Patrimoni cultural - Parajes Naturales Municipales - Generalitat Valenciana». [Consulta: 7 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Generalitat Valenciana. Conselleria de Medi Ambient Aigua Urbanisme i Habitatge
# Philip Marlowe

Philip Marlowe és un detectiu privat fictici, creat per Raymond Chandler en les seves novel·les negres. Habita a Los Angeles. Li agrada jugar a escacs, llegir poesia i dissertar sobre moralitat i filosofia. La primera vegada que va aparèixer en una novel·la va ser a la de Finger man (El confident), publicada el 1934. Però la seva pròpia primera novel·la és El sommni etern. És difícil de reconèixer-lo amb els altres personatges de Chandler, ja que tots tenen molts punts en comú, i pocs en diferent.
Marlowe és un personatge típic de la novel·la negra nord-americana, iniciada per Dashiell Hammet i la revista Black Mask a la dècada dels 1920, on els detectius privats eren observadors pessimistes i cínics d'una societat corrupta.
Els relats de Raymond Chandler protagonitzats per Marlowe són:
* Finger Man - El confident (1934)
* The Big Sleep - El somni etern (1939)
* Farewell, My Lovely - Adéu, nena (1940)
* The High Window - La finestra alta (1942)
* The Lady in the Lake - La dama del llac (1943)
* The Little Sister - La germana petita (1949)
* The Long Goodbye - El llarg adéu (1953)
* Playback (1958)
* The Pencil - El llapis (1958)

## Adaptacions al cinema

Algunes novel·les protagonitzades per Philip Marlowe han estat adaptades al cinema en diverses pel·lícules. :L'actor que més habitualment l'ha interpretat és Humprey Bogart.
* The Big Sleep, dirigida per Howard Hawks - El son etern (1946)
* The Long Goodbye, dirigida per Robert Altman - El llarg adéu (1973)
* Farewell, My Lovely, dirigida per Dick Richards - Adéu, nena (1975)

## Referències

* 1 2 Coma, Xavier. Diccionari de la novel·la negra nord-americana. Barcelona: Edicions 62, 1985, p. 130-131. ISBN 9788429723199.
# Corfu

Corfu és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 795 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Corfu tenia 795 habitants, 309 habitatges, i 211 famílies. La densitat de població era de 310,1 habitants/km².
Dels 309 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.386 $ i la renda mediana per família de 46.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.917 $ mentre que les dones 23.571 $. La renda per capita de la població era de 15.909 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Corfu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Corfu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pierre Combescot

Pierre Combescot (Llemotges, 9 de gener de 1940 - 15è districte de París, 27 de juny de 2017) fou un escriptor, periodista i crític musical francès, Premi Goncourt de l'any 1991.

## Biografia

Pierre Combescot va néixer el 9 de gener de 1940 a Llemotges. Fugint de la guerra la seva família va marxar al Brasil, allà de molt jove va conèixer a Georges Bernanos i Stefan Zweig.
Va fer estudis de dret a París i de literatura comparada a Múnic.
Entre 1975 i 1982 va ser redactor de "Nouvelles littéraires", també va treballar a "L'Express" i com crític musical, de dansa i opera a "Le Canard enchaîné" amb el pseudònim de "Luc Décygnes".
Va morir a París el 27 de juny de 2017

#### Carrera literària

La cultura germànica va tenir una influència permanent sobre ell, com ho demostra la seva novel·la "Lansquenet", publicada el 2002.
El 1973 va publicar una biografia de Lluís II de Baviera i després, el 1975, "El cavaller del crepuscle", una novel·la inspirada en el personatge de Frederic II de Sicília. Després de 10 anys de silenci, va tornar a publicar i va rebre dos premis de prestigi, el Premi Médicis per "Les Funérailles de la sardine" (1986) i el Goncourt per "Les Filles du Calvaire". La seva predilecció pels desheredats per la Història el va portar i interessar-se pels bojos o assassins: Neró a "Ce soir on soupe chez Pétrone" (2004), la dona de Concini a "Faut-il-brûler la Galigaï" (2007) o, per al personatge de Barbablava a "Pour mon plaisir et ma délectation charnelle" (2009). Era un expert en Maquiavel, Jack l'Esbudellador o Henri Pranzini. Combescot deia "no creure en Déu sinó en el Diable".

## Obres

* 1973: Biografia de Lluis II de Baviera
* 1975: Le Chevalier du crépuscule (inspirat en Frederic II de Sicilia)
* 1986: Les Funérailles de la sardine (Premi Mèdicis)
* 1991: Les Filles du Calvaire (Premi Goncourt 1991)
* 1996: La Sainte Famille
* 1998: Le songe du pharaon
* 1999: Les Petites Mazarines
* 2002: Lansquenet
* 2003: Les Diamants de la guillotine
* 2004: Ce soir on soupe chez Pétrone
* 2007: Faut-il-brûler la galigaï
* 2009: Pour mon plaisir et ma délecation charnelle
El 1999 va rebre el Premi Literàri Prince Pierre pel conjunt de la seva obra.

## Referències

* 1 2 Liban, Laurence «Les folies Combescot» (en francès). L'Express, 31-01-2002.
* 1 2 3 Schmitt, Amandine. «Mort de Pierre Combescot, l'écrivain qui refusait d'être banal» (en francès), 29-06-2017. Arxivat de l'original el 2019-03-30. [Consulta: desembre 2018].
* 1 2 «Biographie Pierre Combescot» (en francès). Fondation Prince Pierre de Monaco. [Consulta: desembre 2018].
* ↑ «Fondation Prince Pierre de Monaco». [Consulta: 26 març 2024].
* ↑ «Le romancier Pierre Combescot est mort» (en francès), 28-06-2017. [Consulta: 26 març 2024].
# Eden (Nova York)

Eden és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.579 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eden tenia 3.579 habitants, 1.241 habitatges, i 987 famílies. La densitat de població era de 245 habitants per km².
Dels 1.241 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,9% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 20,4% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.659 $ i la renda mediana per família de 60.081 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.597 $ mentre que les dones 27.159 $. La renda per capita de la població era de 23.579 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.