OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Powdersville

Powderville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 5.362 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Powderville tenia 5.362 habitants, 1.989 habitatges i 1.615 famílies. La densitat de població era de 148,4 habitants/km².
Dels 1.989 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 18,8% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.255 $ i la renda mediana per família de 57.131 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.297 $ mentre que les dones 25.136 $. La renda per capita de la població era de 20.901 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Powderville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Powderville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bakersfield (Vermont)

Bakersfield és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.215 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bakersfield tenia 1.215 habitants, 439 habitatges, i 326 famílies. La densitat de població era de 10,5 habitants per km².
Dels 439 habitatges en un 40,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,8% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 18,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.417 $ i la renda mediana per família de 41.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.563 $ mentre que les dones 22.734 $. La renda per capita de la població era de 15.678 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bakersfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bakersfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Imma Marín Santiago

Imma Marín Santiago (Barcelona, 6 de gener de 1957) és una emprenedora, fundadora i directora de l’empresa MARINVA, on el joc té un paper destacat, és experta en jocs, joguines, metodologies lúdiques, infància, noves tecnologies i educació en el lleure.

## Biografia

Els infants juguen poc, perquè tenim una mentalitat adulta que, amb la millor de les intencions, ens sembla que tot el que fan els nens i nenes ha de ser útil, perquè aprenguin, perquè sapiguen moltes coses, perquè es desenvolupin amb molts recursos, i ens oblidem que el principal recurs que té un infant és el joc, i que és el seu llenguatge i la seva manera d'aprendre i que en aquest joc lliure els hi volem donar aprenentatges prefabricats quan de forma natural i innata els nens els aprenen. Els hem de donar aquestes oportunitats de joc, de joc lliure, i a l'aire lliure.
La seva relació amb el món de l'educació començà al barri de Bellvitge (l'Hospitalet de Llobregat), l'any 1974, concretament al Club Infantil i Juvenil de Bellvitge (actual Club d'Esplai Bellvitge). Allà hi treballà fins l'any 1992.
És presidenta de l'Associació Internacional pel Dret dels Infants a Jugar (IPA) a Espanya, sòcia fundadora de l’Associació de Ludotecaris/àries i Ludoteques de Catalunya (ATZAR) i assessora pedagògica de la Fundación Crecer Jugando.
Col·labora com a professora en diverses escoles i institucions educatives. Ha escrit articles en obres col·lectives, llibres i revistes, així com recerques sobre jocs tradicionals i el joc als patis escolars.
A més, és membre de l’Observatori del Joc Infantil, del Consell Assessor de l’Hospital de Sant Joan de Déu i de la Junta Directiva de Kid’s Cluster.

## Obres

* ¿Jugamos?
* Jugar: Crecer y aprender jugando en familia
* Gamificación: el poder del juego en la gestión empresarial y la conexión con los Clientes

## Gamificación : el poder del juego en la gestión empresarial y la conexión con los clientes / Imma Marín, Esther Hierro

* ↑ «Imma Marin Santiago - Biografía y mejores libros» (en castellà), 15-05-2024. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Arenós, Paloma. «I avui? A què juguem?», 28-02-2015. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ 324cat. «La millor extraescolar: jugar. Un dret oblidat», 11-11-2018. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «L'Hospitalet escriu - Imma Marín». [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ 324cat. «La millor extraescolar: jugar. Un dret oblidat», 11-11-2018. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Associació de Ludotecàries i Ludoteques de Catalunya | enciclopedia.cat». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Crecer jugando» (en castellà). [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ alopez@kids-cluster.com. «KID’S CLUSTER renova la Junta Directiva i aposta per focalitzar l'estrategia en l’entorn familiar» (en anglès americà), 21-03-2018. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Jugamos?».
* ↑ «Jugar».
* ↑ «L'Hospitalet escriu - Imma Marín». Biblioteca Central Tecla Sala. [Consulta: 16 març 2025].
# Quinby

Quinby és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 842 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quinby tenia 842 habitants, 331 habitatges i 254 famílies. La densitat de població era de 292,9 habitants/km².
Dels 331 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.639$ i la renda mediana per família de 55.556$. Els homes tenien una renda mediana de 33.125$ mentre que les dones 25.417$. La renda per capita de la població era de 22.804$. Entorn del 8,1% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quinby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quinby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manuel González Alba

Manuel González Alba (Valls, 27 d'agost de 1894 - Barcelona, 7 d'octubre de 1934) fou un polític, editor i pedagog català.

## Biografia

Era fill de Maximino González i González professor d'instrucció primària natural d'Ítrabo i de Soledat Alba i Matas natural de Barcelona. Anà a estudiar a Marsella, però en esclatar el 1914 la Primera Guerra Mundial tornà a Barcelona, on fou professor de català i col·laborador de Pompeu Fabra, qui li havia confiat els cursos superiors de llengua catalana a l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana. També col·laborà amb Jordi Arquer en diverses publicacions de l'Ateneu de Gràcia, que es proposava la formació cultural de la classe treballadora. Així, va col·laborar amb Joan Abellà Pallàs en la formació d'adults per a pagesos i treballadors.
A Valls fundà les Edicions de l'Arc de Barà, on publicà obres de caràcter socialista. Edita la primera traducció al català de 'El manifest comunista' (1930) Arxivat 2018-11-30 a Wayback Machine..
El 1927 fou empresonat pels fets de Prats de Molló i des del 1931 milità al Bloc Obrer i Camperol, i més tard a Estat Català-Partit Proletari. Juntament amb Jaume Compte i Canelles i Amadeu Bardina, va morir als locals del CADCI de la Rambla de Santa Mònica de Barcelona, a quarts d'una de la matinada, arran dels fets del sis d'octubre.
És mencionat per Joan Sales i Vallès a les Cartes a Màrius Torres. Estava casat amb la filla de l'impressor vallenc Eduard Castells, Maria Castells i Roca, i un dels seus fills fou Vicenç de Paül González i Castells, diputat al Parlament per Convergència i Unió.

## Referències

* ↑ «Manuel González Alba». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Baptismes (1889-1897). Pàg.558. Imatge 563». A.H.A.T. Valls. Parròquia de Sant Joan Baptista. [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ «Un deixeble de Pompeu Fabra». Ara.cat, 07-10-2018. [Consulta: 29 novembre 2018].
* ↑ Mayayo Artal, Andreu; Martínez de Sas, María Teresa (coord.); Pagès i Blanch, Pelai (coord.). Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. L'Abadia de Montserrat, 2000, p. 30–31. ISBN 978-84-8415-243-9 [Consulta: 21 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Homenatge a Manuel González Alba Arxivat 2008-05-19 a Wayback Machine.
* Tret de marxists.org (amb llicència GFDL).
* Manuel González i Alba per Josep Maria Solé i Sabaté.
# Rural Valley

Rural Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 922 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rural Valley tenia 922 habitants, 382 habitatges, i 267 famílies. La densitat de població era de 169,5 habitants/km².
Dels 382 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,1% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250$ i la renda mediana per família de 34.327$. Els homes tenien una renda mediana de 27.946$ mentre que les dones 20.000$. La renda per capita de la població era de 14.238$. Entorn del 13% de les famílies i el 17,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rural Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rural Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Municipi de Tètovo

Tètovo (Macedònic: Тетово, albanès: Tetovë) és una municipalitat al nord-oest de Macedònia del Nord. Tètovo tembé és el nom de la ciutat on hi ha la seu principal.
El municipi limita amb Sèrbia al nord i oest, amb el municipi de Tearce al nord-est, amb el de municipi de Jegunovce a l'est, Želino al sud-est, Brvènitsa al sud i Bogovinje al sud-oest.

## Demografia

La població del municipi és de 86 580 hab. dels quals aproximadament 75 000 viuen a la ciutat de Tètovo, i la resta en els suburbis i petites viles. Segons el darrer cens nacional macedoni, la majoria de la població és albanesa.
El 2003 la divisió territorial de la república va atribuir al municipi dels municipis rurals de Šipkovica i Djepčište. Sense ells, la població de Tètovo era de 65.318 hab. segons el cens del 1994, i 70 841 en l'últim cens ↑.
La població de Šipkovica l'any 1994 era de 6 797 habitants, i el 2003 de 7 820.
La de Djepčište el 1994 era de 7 286 hab., i el 2003 de 7 919.
Amb la divisió del 2003 els municipis de Djepčište i Šipkovica foren atribuïts a Tètovo i la població augmentà a 86 580 hab. Al municipi hi ha un total de 18 viles.

## Enllaços externs

* Kalkandelenliler Derneği Arxivat 2019-06-09 a Wayback Machine.
* Municipi de Tètovo - Lloc web oficial
* Municipi de Tètovo al ministeri macedoni d'autogovern Arxivat 2006-09-08 a Wayback Machine.
# Tori Penso

Tori Penso (Stuart, 1985) és una àrbitra de futbol estatunidenca. El 2020, es va convertir en la primera dona a arbitrar un partit de la temporada regular de la Major League Soccer (MLS) en 20 anys.

## Trajectòria

Penso es va criar a Stuart i va començar a arbitrar a l'escola secundària juntament amb els seus germans grans. Va ser convidada a un camp d'arbitratge del Programa de Desenvolupament Olímpic a Alabama als 18 anys. Es va graduar a la Florida State University el 2008 amb un títol de Màrqueting Digital. Va treballar per a Coca-Cola i Red Bull fins que es va traslladar a l'estat d'Ohio per a estudiar un màster en administració d'empreses el 2015 a la University Case Western Reserve.
Penso es va unir a la Federació de Futbol dels Estats Units com a àrbitre el 2013 i va ser assignada a tornejos universitaris femenins i a la Lligues professionals femenines de futbol als Estats Units (NWSL). Després de la Copa Adidas Generation 2019, va ser convidada a unir-se al programa de desenvolupament PRO2 de la Professional Referee Organization. Més endavant, va exercir com a àrbitra assistent en diversos partits de la Major League Soccer.
El gener de 2020, Penso va ser nomenada directora gerent de la National Intercollegiate Soccer Officials Association. El 25 de setembre de 2020, es va convertir en la novena dona a arbitrar un partit de la MLS i la primera des de Sandra Hunt el maig de 2000.
El 9 de gener de 2023, la FIFA la va nomenar com a membre del grup arbitral de la Copa del Món Femenina de Futbol de 2023 celebrat a Austràlia i Nova Zelanda. Penso va ser designada per arbitrar la final, així com una semifinal i tres partits anteriors.

## Referències

* ↑ «Tori Penso: “Be the role you aspire to be” – Professional Referee Organization ®» (en anglès americà), 18-05-2020. [Consulta: 20 agost 2023].
* 1 2 «First woman MLS ref since '00 eyes more games» (en anglès), 25-09-2020. [Consulta: 20 agost 2023].
* 1 2 3 4 «How Tori Penso became the first woman in 20 years to referee an MLS game» (en anglès americà). [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ «U.S. makes World Cup final after all as referee Penso gets England vs. Spain» (en anglès americà), 18-08-2023. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ «En una inusual decisión, FIFA elige a Penso para arbitrar la final de la Copa Mundial» (en castellà). Los Angeles Times, 18-08-2023. [Consulta: 20 agost 2023].
# Tremel·lomicets

Els tremel·lomicets (Tremellomycetes) són una classe de fongs dimòrfics del fílum (o divisió) dels basidiomicots (Basidiomicota). Els fongs d'aquesta classe poden ser llevats, líquens i bolets amb un cos fructífer gelatinós o un parentesoma saculat.

## Taxonomia

La classe Tremellomycetes inclou sis ordres:
* Ordre Chionasterales
* Ordre Cystofilobasidiales
* Ordre Filobasidiales
* Ordre Holtermanniales
* Ordre Tremellales
* Ordre Trichosporonales

## Referències

* 1 2 Hyde, K.D. 2024. The 2024 Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 15(1): 5146–6239, Doi 10.5943/mycosphere/15/1/25, ISSN 2077 7019. Versió web.
* ↑ Hibbett, D.S., et al. «A higher level phylogenetic classification of the Fungi». Mycological Research, 111, 5, març 2007, pàg. 509–547. DOI: 10.1016/j.mycres.2007.03.004. PMID: 17572334.
* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10th ed. Wallingford: CABI, 2008, p. 697. ISBN 0-85199-826-7.
# Creu de Baduell

La Creu de Baduell és una creu de terme de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) situada a la cruïlla del camí de la Creu de Baduell amb el carrer dels Rossinyols.

## Descripció

És una creu de ferro col·locada damunt un bloc de pedra d'esmolar de forma tronco-cònica posat verticalment. La base és de pedres de l'entorn unides amb ciment per donar l'efecte de turó rocós. En la part de la pedra d'esmolar orientada al sud es pot llegir encara la data en que fou tornada a col·locar '1940'.

## Història

El lloc es creu que era l'encreuament de camins que seguien antigament els romans per anar de Caldes de Montbui a Mollet per dalt de la serra de Plegamans, quan es trobava amb la Via Augusta. També podria ser que marqués el límit de terme entre l'antic Plegamans i Lliçà d'Amunt. En el cas de l'antic Plegamans, hi havia el costum que la gent de les parròquies de Sant Genís de Plegamans i la de Sant Esteve de Palaudàries a Lliçà d’Amunt, anés en processó fins la creu per reunir-se i fer la benedicció. Per la creu també hi passava el camí ramader de la Serra.
La creu es troba documentada a partir de l'any 1720 com a nom de partida, però sembla que era molt més antiga, segons AAEC II (1883): "se compon avuy sols del arbre. Avans diu que hi havia una creu de ferro en ques llegia que en 1400 ja ho era". Mossèn J. Mas va escriure el 1930: "Testimonis vivents de Caldes en 1914 havien vist la creu. Tenia una hasta de fusta ab creu de ferro a dalt". El 1940 fou reposada.

## Referències

* 1 2 «Creu de Baduell». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Creu de Baduell, c. de la». Ajuntament de Palau Solità i Plegamans.
* ↑ «Els camins ramaders del Vallès Oriental». Ponències. Anuari del Centre d'Estudis de Granollers 2002, 2003, pàg. 74.
# Districte de Kelheim

El districte de Kelheim, en alemany Landkreis Kelheim, és un districte rural (Landkreis), una divisió administrativa d'Alemanya, situat a l'est de la regió administrativa de la Baixa Baviera a l'estat federat de l'Estat Lliure de Baviera (Freistaat Bayern). Limita al nord i en sentit horari amb el districte de Regensburg, Landshut, Freising, Pfaffenhofen, Eichstätt i Neumarkt. Compta amb una població de 121.119 habitants (2017).

## Geografia

El districte es troba a mig camí entre Ingolstadt i Regensburg en ambdues riberes del Danubi. A la part nord-oest, s'inclou una part del Parc Natural de la Vall d'Altmühl i la confluència d'Altmühl i Danubi.

## Escut d'armes

* L'escut d'armes mostra:
* el patró blau i blanc de Baviera
* Les roses simbolitzen els monestirs de Biburg i Weltenburg
* plata i negre són els colors d'Abensberg, que una vegada va ser una ciutat imperial lliure

## Ciutats i municipis

| Ciutats | Municipis | |
| Abensberg Kelheim Mainburg Neustadt an der Donau Riedenburg | Aiglsbach Attenhofen Bad Abbach Biburg Elsendorf Essing Hausen Herrngiersdorf Ihrlerstein | Kirchdorf Langquaid Painten Rohr in Niederbayern Saal an der Donau Siegenburg Teugn Train Volkenschwand Wildenberg |

## Referències

* ↑ «Fortschreibung des Bevölkerungsstandes» (en alemany). Bayerisches Landesamt für Statistik und Datenverarbeitung, setembre 2018. [Consulta: 26 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (alemany)
* Parc Natural de la Vall d'Altmühl (alemany) (anglès)
# Brailovo

Brailovo (en macedònic Браилово) és un poble del municipi de Dolneni, al centre de la Macedònia del Nord. En un cens realitzat el 2002, es va mostrar que al poble hi havia una població de 227 habitants, dividits ètnicament en 225 macedonis i 2 serbis.

## Referències

* ↑ (macedònic)(anglès)Recensement de 2002
# Georgia (Vermont)

Georgia és una vila dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 4.375 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Georgia tenia 4.375 habitants, 1.484 habitatges, i 1.231 famílies. La densitat de població era de 42,8 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.156 $ i la renda mediana per família de 59.712 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.294 $ mentre que les dones 26.090 $. La renda per capita de la població era de 20.888 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Georgia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Georgia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Universitat de Southampton

La Universitat de Southampton (abreujada com a Soton en lletres postnominals) és una universitat pública de recerca que es troba a Southampton, Anglaterra. Southampton és membre fundador del Russell Group d'universitats intensives en recerca al Regne Unit i es troba entre les 100 millors universitats del món.
La universitat té set campus. El campus principal es troba a la zona de Highfield de Southampton i es complementa amb altres quatre campus dins de la ciutat: Avenue Campus que allotja l'Escola d'Humanitats, el National Oceanography Center que allotja cursos en Ocean and Earth Sciences, el Southampton General Hospital que ofereix cursos de Medicina i ciències de la salut i el campus de Boldrewood que allotja un campus d'enginyeria i tecnologia marítima i el Lloyd's Register. A més, la universitat gestiona una escola d'art amb seu a Winchester i una sucursal internacional a Malàisia, que ofereix cursos d'enginyeria. Cada campus està equipat amb la seva pròpia biblioteca. Els ingressos anuals de la institució per al període 2021-2022 van ser de 666,8 milions de lliures esterlines, dels quals 114 milions de lliures eren de subvencions i contractes de recerca, amb una despesa de 733,7 milions de lliures.
La Universitat compta actualment amb 14.705 estudiants de grau i 7.960 estudiants de postgrau. La universitat posseeix i gestiona un camp esportiu per a l'ús dels estudiants i també opera un centre esportiu al campus principal.

## Referències

* ↑ «QS Top Universities». QS. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ «U.S. News & World Report». US News. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ «World University Rankings». [Consulta: 23 juliol 2022].
* ↑ «Southampton Financial Statement 2022» p. 30. University of Southampton.
* ↑ «Opportunities». University of Southampton Students' Union. [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «Facilities». University of Southampton. [Consulta: 26 octubre 2020].