# Fàbrica Dotres, Clavé i Fabra

La Fàbrica Dotres, Clavé i Fabra era un conjunt d'edificis situat als carrers de Sant Pau, 116, Reina Amàlia, 39 i Carretes, 66-76, del que només es conserva la façana als dos primers, catalogada com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

El comerciant Gaspar Dotres i Gelabert (Blanes, c. 1795-Madrid, 1872) s'instal·là a València, on el 1823 era alcalde i arran del restabliment de l'absolutisme hagué d'exiliar-se a Llió. Allà es convertiria en soci minoritari de Bruno Petit i Cia, una empresa dedicada al comerç de productes de seda. Petit va morir el 1833, i es va constituir la societat Clavé, Fabra i Cia, formada pels comerciants Miquel Clavé i Espanya i Gil Bonaventura Fabra i Illas, que obtingué un privilegi per 5 anys d'importació de la maquinària per a fabricar tuls de seda.
Per altra banda, Dotres i Clavé es van associar per a establir una fàbrica a Barcelona, i a tal efecte, el març del 1833, aquest darrer va adquirir a l'advocat tarragoní Josep Francesc Besora dues parcel·les del seu hort al carrer de Sant Pau, i el mes següent, va demanar permís per a edificar-hi una casa-fàbrica de planta baixa i pis, segons el projecte de l'arquitecte Josep Buxareu. El novembre del mateix any, Clavé va demanar permís per a remuntar-hi un segon pis, segons el projecte del mateix arquitecte. Entre 1839 i 1840, la societat va adquirir més terrenys al seu veí Joaquim Palau, i el 1840, Clavé va demanar permís per a construir una casa de planta baixa i quatre pisos al carrer de les Carretes, 78 (antic 3), segons el projecte de Buxareu, i també per a instal·lar una màquina de vapor en una «quadra» paral·lela a aquest carrer.
El 1841 s'hi va incorporar la filatura i la torsió del fil de seda, i a la mateixa època, la societat va cambiar de nom a Dotres, Clavé i Fabra, amb l'entrada com a soci de Gil Bonaventura Fabra. El despatx era al carrer de la Palma de Sant Just, 10, residència de Clavé, però posteriorment ambdós va traslladar al carrer d'Avinyó, 20.

## Referències

* ↑ «Antiga fàbrica Clavé i Fabra». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 Cabana, 1992.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.
* ↑ AHPB, notari Ramon Sanpons, manuals 1.249/13, f. 497v-510v, 23-12-1839 i 1.249/14, f. 11v-13v, 04-01-1840, f. 203v-207, 15-05-1840, i f. 291v-293v, 20-07-1840.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía de Barcelona, 1849, p. 387.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía de Barcelona, 1849, p. 241.
* ↑ { El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 153, 286.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía de Barcelona, 1849, p. 204.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 266.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 117, 220.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 80.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Estruch

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 464-470. ISBN 9788491562160.
* Cabana, Francesc «Dotres, Clavé i Fabra a Barcelona». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.