OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sparks (Oklahoma)

Sparks és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 137 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sparks tenia 137 habitants, 55 habitatges, i 37 famílies. La densitat de població era de 135,6 habitants per km².
Dels 55 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.000 $ i la renda mediana per família de 21.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.875 $ mentre que les dones 12.083 $. La renda per capita de la població era de 7.715 $. Entorn del 22,9% de les famílies i el 25,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sparks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sparks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Francesc Antich Carbonell

Francisco Antich Carbonell (Silla, 1860 - València, 1926) fou organista i compositor. Conjuntament amb el seu germà Segundo Antich van ésser els amos de l'editorial de música "Antich y Tena" i de la revista Biblioteca Sacro-musical.

## Vida acadèmica i musical

Els seus primers estudis anaven encaminats al magisteri, però va descobrir en la música la seva veritable vocació. El seu aprenentatge va tenir lloc en l'àmbit religiós, i el 1879 obté el títol de composició i harmonia. Debutà com organista a la parròquia de Santa Caterina de València, al mateix temps que inicià la composició de peces per a cor i orgue. El 1890, va posar en marxa l'editorial de partitures “Antich y Tena”, equipada amb un establiment de venda d'instruments musicals. Fundà la revista mensual Biblioteca Sacro-Musical, considerada un referent per als músics valencians del moment com Rigoberto Cortina, Plasencia Valls, Amorós, Giner, i Serrano, els quals publicaven partitures i opinaven sobre les noves composicions. Van editar 117 exemplars, quan València i Barcelona assolien la fama de ser les ciutats amb més rellevància musical. L'any 1903 ocupa la vacant d'organista a l'església de Sant Agustí, també exerceix la docència com a professor de música al Col·legi dels Franciscans, i acaba la vida professional en la seva acadèmia particular ensenyant harmonia i composició, on es van formar deixebles prestigiosos com el mestre Rodrigo, i López Chávarri.

## Reconeixements

Antich era membre honorífic del Ateneo Musical de Madrid, i estava guardonat amb nombroses distincions en reconeixement de l'activitat innovadora en el llenguatge musical i el centenar de composicions editades.
A la seua mort, la premsa li dedicava aquest elogi: Ha fallecido una de las ramas del arte musical más nobles y dignas. Sencillo, afable, humilde, devoto de su ofício, recordaba el maestro Antich a los músicos de la época renacentista. El seu germà, Segundo, també fou director de la banda de música local i organista en la parròquia de Silla i la Col·legiata d'Alzira. En memòria d'aquests dos fills il·lustres, l'ajuntament de Silla els va dedicar el carrer: Germans Antich. (JAB)

## Obres

El Motete a san Francisco de Asís, Salve Regina, Miserere, o Laudate Dominum són part de la seva obra compositiva.
Es conserven obres seves als fons musicals de l'església parroquial de Santa Eulàlia de Berga (BerSE), de l'església parroquial de Santa Maria de la Bisbal (GiBis), de la basílica de Santa Maria d'Igualada (SMI) i de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot (SEO).

## Referències

* 1 2 3 CLIMENT, José. Diccionario de la música española e hispanoamericana. vol. 1, p. 487-488. Madrid: SGAE, 1999-2002.
* ↑ «Biblioteca Nacional de España».
* 1 2 3 4 HERNÁNDEZ FARINÓS, Pasqual. Francesc Antich, músic de Silla.. CEL Silla: Revista Algudor, núm. 3, 2004.
* ↑ «Institut d'Estudis Comarcals de l'Horta Sud (Ideco».
* ↑ López, Eduard «Noticia necrològica». Las Provincias, 10-10-1926.
* ↑ «Obres de Francesc Antich i Carbonell a l'IFMuC. Base de dades dels fons musicals de Catalunya». IFMuC - Inventari dels Fons Musicals de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2023].
# San Juan (província)

San Juan és una província de la República Dominicana. Abans del 1961 era coneguda com a Benefactor. Situada a la regió de la vall, limita al sud amb la província de Bahoruco; a l'est amb Azua; al nord amb La Vega, Santiago, i Santiago Rodríguez; i a l'oest amb Elías Piña. La seva capital és San Juan de la Maguana.
Des del 20 de juny de 2006 la província està organitzada en els següents municipis i districtes:
* Bohechío, districtes municipals: Arroyo Cano i Yaque
* El Cercado, districtes municipals: Batista i Derrumbadero
* Juan de Herrera, districtes municipals: Jinova i La Rubia
* San Juan de la Maguana, districtes municipals: El Rosario, Guanito, Hato del Padre, La Jagua, Las Maguanas, Las Charcas de Maria Nova, Pedro Corto, Sabana Alta i Sabaneta.
* Las Matas de Farfán, districtes municipals: Carrera de Yegua i Matayaya
* Vallejuelo, districte municipal: Jorjillo
Llista dels municipis amb la seva població segons el cens de 2012:
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Bohechío | 9.652 | 4.208 | 5.444 |
| El Cercado | 25.688 | 2.585 | 23.103 |
| Juan de Herrera | 12.963 | 6.952 | 6.011 |
| Las Matas de Farfán | 70.586 | 35.054 | 35.532 |
| San Juan de la Maguana | 169.032 | 119.581 | 49.451 |
| Vallejuelo | 12.555 | 1.006 | 11.549 |
| Província de San Juan | 300.476 | 154.386 | 146.090 |

## Referències

* ↑ Gwillim Law - Statoids. «Provinces of the Dominican Republic». [Consulta: 26 maig 2007].
* ↑ Oficina Nacional de Estadistica, Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Turismo Local en San Juan» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 12 agost 2020].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Censos y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2012» (PDF) (en castellà). [Consulta: 11 gener 2012].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Félicité Niyitegeka

Félicité Niyitegeka (Butare, 1934 - Gisenyi, 21 d'abril de 1994) filla de Simon Sekabwa i Angelina Nyirampabuka. va ser una ciutadana religiosa originària de Vumbi, Butare d'ètnia hutu, coneguda per salvar almenys 16 tutsi de ser morts a trets per la milícia Interahamwe.
Durant el Genocidi de Ruanda, Niyitegeka va ser la cap del Centre Saint Pierre, una llar de caritat sota la diòcesi catòlica de Nyundo a Gisenyi (districte de Rubavu). Niyitegeka va subornar un soldat amb una quantitat de diners perquè permetés creuar al veí Zaire a diversos objectius a matar. Inicialment, la milícia hutu temia assaltar el Centre Saint Pierre perquè Niyitegeka tenia un germà que era un oficial superior en l'exèrcit (FAR). Però el seu germà, el coronel Alphonse Nzungize, es va assabentar d'això i va enviar els seus escortes a la seva germana per advertir-li que no intentés resistir els atacs d'Interahamwe al centre. Li va advertir que aviat la matarien si seguia refugiant i defensant els tutsis. Fins i tot la van animar a abandonar-los i fugir. Però ella s'hi va negar, lliurant als emissaris de tornada un missatge per dir-li al seu germà que no hauria d'estar preocupat per ella:
   «El meu germà més estimat,
   Gràcies per voler ajudar-me. Preferiria morir que abandonar les quaranta-tres persones de les quals en sóc responsable. Preguem per nosaltres perquè puguem venir a Déu. Diem "adéu" a la nostra mare i al nostre germà. Quan estigui amb Déu, pregaré per vosaltres. Cuida't. Gràcies per pensar en mi. Si Déu ens salva, com esperem, ens veurem demà.
   La teva germana, Félicité Niyitegeka.»
La milícia, en vista de la resistència dels religiosos a deixar abandonats els refugiats, va portar tothom a un camp d'extermini. Pel camí se'ls va donar l'oportunitat de baixar dels vehicles i salvar llurs vides, però es van negar a abandonar als protegits. Allà van ser assassinats tots, llevat d'un supervivent que es va fer passar per mort, que va reconèixer el cadàver de Félicité. A l'endemà el seu germà Nzungize va buscar el seu cos entre la pila de la fossa comuna i el va soterrar en una fossa individual.
En recopilar la llista dels Herois Nacionals, les autoritats van trobar que la seva valentia durant tota la seva vida li van atorgar un lloc a la llista. Va ser consagrada com a heroïna nacional. Així ho va dictar una decisió de la reunió del Govern celebrada el 12 de setembre del 2011.

## Referències

* 1 2 «Felicité Niyitegeka ‘was always a heroine’» (en anglès), 01-02-2020. [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ «Félicité Niyitegeka» (en francès). Arxivat de l'original el 2020-06-12. [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ Yanditswe na Oswald Niyonzima. «Umubikira yanze gutererana Abatutsi 43 bamuhungiyeho yicanwa nabo» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ «The men and women of valour we honour today» (en anglès), 01-02-2020. [Consulta: 12 juny 2020].
# Misho Amoli

Misho Amoli (Sofia, 2 de desembre de 1991), d'origen búlgar, més conegut en línia com Misho, és un youtuber, model, boxejador resident a Madrid.
Quan era adolescent es va traslladar a Madrid, on va començar a crear contingut sobre moda i sabatilles esportives a Instagram i, més endavant, va fer el salt també a YouTube i altres plataformes digitals com Twitch i TikTok. Va començar en el món de la moda quan va obrir el seu primer bloc titulat Back To Minimal on en pocs mesos va aconseguir més de 250.000 subscriptors. Més tard va decidir abandonar el projecte per centrar-se principalment en YouTube i Instagram. A principis de 2021 va començar amb la seva sèrie més important de YouTube, anomenada ¿Cómo viste la gente?, on mostra com es vesteix al carrer a diferents llocs del món. El mateix any va publicar l'EP titulat Sample sessions, compost de set temes amb diverses mostres de soul, jazz, reggae i música clàssica.
Va participar a La Velada del Año III, una competició de boxa organitzada per Ibai Llanos, en substitució de Viruzzz (Victor Melida). Va perdre el combat amb el xilè Shelao (Cristian Salvans) en la categoria de superpes (havien pactat un màxim de 99 kg de pes).

## Referències

* ↑ Europa Press. «Misho Amoli, el influencer que marca la diferencia y del que todo el mundo habla» (en castellà).
* ↑ Madrid Diario. «Misho Amoli y sus videos de moda por toda la capital» (en castellà).
* ↑ Farfetch. «Prada Sneakers: A Sizing, Fit and Styling Guide» (en angles).
* ↑ Vanity Teen. «Misho Amoli: The Only Mistake Is Not Trying» (en angles).
* ↑ Pause. «Get Shopping Inspiration from Misho Amoli’s Fashion Wishlist» (en angles).
* ↑ Estrella Digital. «Misho Amoli y su "Cómo viste la gente?" que está arrasando en YouTube» (en castellà).
* ↑ El Caribe. «Misho Amoli presenta su primer EP "Sample Session"» (en castellà).
* ↑ Exposito, Adrian Gomis. «Misho Amoli: The Only Mistake Is Not Trying Vanity Teen 虚荣青年 Lifestyle & New Faces Magazine» (en anglès britànic), 22-09-2021. [Consulta: 9 març 2022].
# Springer (Oklahoma)

Springer és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 577 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springer tenia 577 habitants, 237 habitatges, i 181 famílies. La densitat de població era de 15,4 habitants per km².
Dels 237 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,2% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.000 $ i la renda mediana per família de 35.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.500 $ mentre que les dones 18.864 $. La renda per capita de la població era de 15.640 $. Entorn del 7% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
Viccionari
# Desguàs

S'anomena desguàs o eixauc als sistemes dissenyats per drenar l'aigua per on s'escola l'aigua bruta o de pluja. Els desguassos de pluja, condueixen l'aigua cap a la xarxa de clavegueram per retirar el líquid i prevenir una inundació. L'entrada del desguàs és coneguda com a embornal. D'altres tipus de desguassos menen l'aigua a una xarxa separada d'aigües negres ,una presa o llac artificial.
En hidrologia s'anomena desguàs al riu pel qual surt l'aigua sobrant d'un llac.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Catalana desguàs.
Viccionari
# Cantó d'Aush sud-oest

Auch Sud-Ouest és un cantó del departament francès del Gers, amb les següents comunes:
* Auch
* Barran
* Lo Brolh e Montverd
* Durban
* Lasseran
* La Seuva Pròpra
* Pavia
* Sent Joan lo Comdau

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-2008 | Claude Bétaille | PS |
| 2008- | Franck Montaugé | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Sánchez Ramírez

Sánchez Ramírez és una província de la República Dominicana. Localitzada al sud de la regió sud del Cibao, està dividida en 4 municipis sent la seva capital Cotuí. Limita al nord amb la província de Duarte; a l'est i al sud amb Monte Plata ; a l'oest i sud-oest amb Monseñor Nouel; i al nord-oest amb La Vega. Fins al 1952 fou part de la província de Duarte i fou anomenada després del Brigadier Juan Sánchez Ramírez, heroi de la Batalla de Palo Hincado (1808) en la que els rebels espanyols van derrotar les forces d'ocupació franceses.
Des del 20 de juny de 2006 la província està dividida en els següents municipis i districtes:
* Cevicos, districtes municipals: La Cueva i Platanal
* Cotuí, districte municipal: Quita Sueño
* Fantino
* La Mata, districte municipal: Angelina i La Bija
Taula dels municipis amb la seva població segons el cens de 2012.
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Cevicos | 12.589 | 4.285 | 8.304 |
| Cotuí | 79.596 | 48.998 | 30.598 |
| Fantino | 22.487 | 8.587 | 13.900 |
| La Mata | 42.785 | 11.478 | 31.307 |
| Total província Sánchez Ramírez | 157.457 | 73.348 | 84.109 |

## Referències

* 1 2 Consejo Nacional de Población y Familia. «Oficina Nacional de Estadística» (en castellà). Arxivat de l'original el 2006-10-12. [Consulta: 11 gener 2012].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Stilwell

Stilwell és una població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 3.276 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stilwell tenia 3.276 habitants, 1.269 habitatges, i 809 famílies. La densitat de població era de 399 habitants per km².
Dels 1.269 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,7% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.555 $ i la renda mediana per família de 24.673 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.500 $ mentre que les dones 17.351 $. La renda per capita de la població era de 10.034 $. Entorn del 28,3% de les famílies i el 32% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stilwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stilwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Sit de Tumbes

El sit de Tumbes (Rhynchospiza stolzmanni) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Descripció

El sit de Tumbes és un ocells mida mitjana d'uns 14,5 cm de llarg. El bec és ample i cònic, amb la mandíbula superior de color negre i la inferior més clara. Al cap té una capçada grisa amb una franja lateral de color castany que continua fins al clatell, una llista superciliar blanca i una franja ocular marró. Les parts superiors són de color marró grisenc, ombrejades amb color brillant i vetats de negre. Les ales són de color marró negre amb vores pàl·lides a les plomes. Les cobertores alars majors i mitjanes són de color negre amb vores castanyes i puntes pàl·lides, i les cobertes menors són castanyes, donant lloc a una barra força fosca a les ales. L'angle de l'ala és groc pàl·lid. La cua és de color marró negre amb vores pàl·lides a les plomes. La gola és blanca i les parts inferiors són de color blanc grisenc. Té una franja fosca a la base del bec que recorda un bigoti. El cant es pot escoltar principalment a l'època de cria i consisteix en una nota metàl·lica clara i repetida, repetida fins a cinc vegades "txiu-txiu-txiu-txiu-txiu" intercalant alguns trinats.

## Distribució

És endèmic de la regió de Tumbes d'Amèrica del Sud. S'estén des de la regió de La Libertad al nord-oest del Perú fins a la província de Loja al sud-oest de l'Equador. El rang altitudinal és d'uns 1.400 m.

## Hàbitat

L'hàbitat típic és el matoll sec, bosc sec obert i semidesèrtic amb cactus i arbustos.

## Ecologia

L'espècie sol presentar-se sola o en parelles. S'alimenta de llavors i insectes i generalment ho fa a terra. El niu és una estructura en forma de copa feta d'herbes i folrada amb material fi en una posició oculta entre les herbes a terra. La cria coincideix amb l'època de pluges i té lloc de gener a maig.

## Etimologia

Rhynchospiza prové del grec antic «rhunkhos» que significa “bec” i «spiza» “pinsà”. A més, «spizo» vol dir “grinyolar”. stolzmanni és en honor a Jan Sztolcman (1854-1928) zoòleg polonès, col·leccionista a Amèrica tropical entre 1875 i 1883.

## Referències

* ↑ «Sit de Tumbes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ Ridgely, Robert S.; Tudor, Guy. Field guide to the songbirds of South America: the passerines. 1. ed. Austin, TX: Univ. of Texas Press, 2009, p. 660. ISBN 978-0-292-71748-0.
* ↑ Byers, Clive; Olsson, Urban; Curson, Jon. Buntings and Sparrows (en anglès). A&C Black, 2013-03-25, p. 289. ISBN 978-1-4081-8906-1.
* 1 2 Ridgely, Robert S.; Tudor, Guy. Field guide to the songbirds of South America: the passerines. 1st ed. Austin, TX : [Philadelphia] : [Washington, DC]: University of Texas Press ; In association with the Academy of Natural Sciences of Philadelphia ; World Land Trust-US, 2009, p. 660. ISBN 978-0-292-71748-0.
* 1 2 Schulenberg, Thomas S.; Kirwan, Guy M. Tumbes Sparrow (Rhynchospiza stolzmanni) (en anglès). Cornell Lab of Ornithology, 2020-03-04. DOI 10.2173/bow.tumspa1.01.
* ↑ «Gorrión de Tumbes (Rhynchospiza stolzmanni)» (en castellà). Aves de Perú, 12-05-2024. [Consulta: 20 maig 2024].
# Ultraconservadorisme

L'ultraconservadorisme fa referència a punts de vista extremadament conservadors en política o pràctica religiosa. En la política moderna, ultraconservador es refereix generalment als conservadors de l'⁣extrema dreta en l'⁣espectre polític, que inclou grups o individus que es troben a la dreta d'aquells disposats a pactar temporalment amb els polítics moderats i que continuen amb el dret d'incloure partits marginals.
Els elements de l'ultraconservadorisme solen dependre de la crisi cultural; sovint donen suport a l'antiglobalisme, adoptant postures d'⁣antiimmigració, nacionalisme i sobirania, utilitzen el populisme i la polarització política amb pràctiques dins i fora del grup. La principal ideologia econòmica per a la majoria dels ultraconservadors és el neoliberalisme. L'ús de les teories de la conspiració també és comú entre els ultraconservadors.

## Vegeu també

* Autoritarisme
* Tradicionalisme
* Feixisme clerical
* Ultramuntanisme

## Referències

* ↑ «Ultraconservative». A: Stevenson. New Oxford American Dictionary. 3rd. Oxford University Press, 2015. DOI 10.1093/acref/9780195392883.001.0001. ISBN 9780199891535.
* ↑ Huntington, 2021, p. 4, Ultraconservatives occupy a broad section of the right-wing continuum, wedged between conservative pragmatists, those willing to moderate their views and work with the political center, and fringe extremists. ... When viewed in this light, the far right shifts from the periphery to the core of the conservative typology..
* ↑ Barreiros, Mencía Montoya. «¿Qué es el neoconservadurismo?» (en castellà). El Orden Mundial, 10-01-2023. [Consulta: 29 abril 2023].
* 1 2 Huntington, 2021, p. 4.
* ↑ De Sá Guimarães, Feliciano; De Oliveira E Silva, Irma Dutra International Affairs, 97, 2, 3-2021, pàg. 345–346. DOI: 10.1093/ia/iiaa220. «governs ultraconservadors. Aquest profund conjunt d’identitat conservadora posa l’accent en tres concepcions de rol nacional interrelacionades: (1) un paper anti-globalista, compost per narracions en oposició a les institucions internacionals; (2) un paper nacionalista, compost per narracions pro-sobirania; i (3) un paper anti-enemics, compost per narracions d’amics/enemics.»
* 1 2 Nelson, Linda Williamson; Robison, Maynard T. Race, Gender & Class, 20, 1/2, 2013, pàg. 294–306.

## Bibliografia

* Huntington, John S. Far-right Vanguard: The Radical Roots of Modern Conservatism. Filadèlfia: University of Pennsylvania Press, 2021, p. 136. ISBN 9780812253474.