OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Sanzu

El riu Sanzu (en japonès, 三途の川, Sanzu-no-kawa; literalment, riu dels tres creuaments) és un riu mitològic de la tradició budista japonesa; és similar al riu Huang Quan de la mitologia xinesa, al Vaitarani de la mitologia hindú o a l'Estígia de la mitologia grega. Aquesta tradició, originària de la Xina, va esdevenir popular al període Heian i va romandre popular fins al període Kamakura.
Segons la tradició, abans d'arribar al més enllà, les ànimes dels difunts han de travessar el riu per un dels tres punts de creuament: un pont, un gual i un punt d'aigües profundes plagades de serps. El pes dels pecats comesos per la persona durant la seva vida determinarà quin dels tres camins haurà de prendre. Abans de travessar el riu, l'ànima es troba amb dos dimonis, una dona i un home; la dona treu la roba al difunt per tl de pesar-la en una balança que determinara el pes dels seus pecats. També es creia que s'havien de pagar sis mons per tal que una ànima pogués travessar el riu, una creença que es veié reflectida als funerals japonesos, on el difunt s'enterrava amb les monedes necessàries per a fer el pagament. També hi havia la creença, com a mínim al període Heian, que quan una dona moria, l'esperit del seu primer amor l'ajudava a travessar el riu. Popularment es creu que el riu Sanzu es troba al mont Osore, una àrea remota de la prefectura d'Aomori, al nord del Japó.
Un concepte similar al del sanzu-no-kawa és el de sai-no-kawara (賽の河原, lit. llera de la mort), una mena de llimb entre el món dels vius i els morts per la qual les ànimes dels infants que van morir massa d'hora creuen cap al regne dels morts amb l'ajuda de Jizō, un kami o bodhisattva que ajuda les ànimes per evitar l'atenció dels oni o personatges com shozuka no baba i datsue-ba.

## Referències

* ↑ Stone, J. I.; Walter, M. N.. Death and the Afterlife in Japanese Buddhism. University of Hawai'i Press, 2009. ISBN 978-0-8248-3204-9.
* 1 2 3 «River of three crossings» (en anglès). Nichiren Buddhism Library. Arxivat de l'original el 25/03/2023. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ Murasaki Shikibu; Murasaki Shikibu. Esplendor. Traducció: Xavier Roca-Ferrer. 1a ed. en Austral. Barcelona: Destino, 2010, p. 752. ISBN 978-84-233-4280-8.
* ↑ «Meido: The Japanese Underworld | Matthew Meyer» (en anglès). Meyer, M., 23-02-2014. Arxivat de l'original el 01/06/2023. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Sai no Kawara (Sainokawara), Jizo, Judges of Hell (Underworld), Japanese Buddhism Dictionary Project» (en anglès). Japanese Buddhist Statuary. Arxivat de l'original el 07/10/2023. [Consulta: 1r novembre 2023].
# Roberto Battaglia

Roberto Battaglia (Milà, 23 de juny de 1909 - Milà, 26 d'agost de 1986) va ser un tirador d'esgrima italià, especialista en espasa, que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla d'or en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del món d'esgrima, dues d'or, dues de plata i una de bronze, entre les edicions de 1937 i 1951. Guanyà dos campionats nacionals individuals d'espasa, el 1942 i 1943.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Roberto Battaglia». [Consulta: 3 setembre 2023].
# Fairview (Dakota del Sud)

Fairview és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 94 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairview tenia 94 habitants, 31 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 329,9 habitants per km².
Dels 31 habitatges en un 41,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 22,6% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.063 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 14.471 $. Cap de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Amida

«Amida» té aquests significats:
* Amida (Armènia), antiga ciutat de l'Àsia Menor
* Amida (compost químic)
* Amida (videojoc), videojoc de Game Boy
* Amida (buda), buda del budisme Mahayana també conegut com a Amitabha
Viccionari
# Rosa Ortuño Melero

Rosa Ortuño Melero (Sabadell, dècada del 1960) és una enginyera informàtica i empresària catalana, especialitzada en ciberseguretat.
Titulada en enginyeria informàtica l'any 1989, va incorporar-se al món laboral en empreses del sector de la tecnologia de la informació (IT), monitoritzant les comunicacions, el tràfic de dades, privadesa, anàlisi de riscos i compliment normatiu (compliance). L'any 2009 va fundar l'empresa OptimumTIC, negoci que desenvolupa projectes B2B de ciberseguretat.
L'any 2023 va guanyar la menció honorífica de la 20a Festibity, esdeveniment anual organitzat per la Facultat d'Informàtica de Barcelona. El 2024, amb motiu del Dia Internacional de les Dones i les Nenes en la Ciència, Ortuño va ser una de les professionals homenatjades en la campanya Ei! Puja al tren del futur, que va organitzar el Col·legi Oficial d'Enginyeria Informàtica de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Rosa Ortuño, CEO fundadora d'OptimumTIC». Festibity, 2023. Arxivat de l'original el 2024-02-23. [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «“Muchas instalaciones industriales están siendo ciberatacadas en este mismo momento y los jefes de planta no lo saben”» (en castellà). El Periódico, 08-10-2023. Arxivat de l'original el 2024-02-23. [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «OptimumTIC: "La certificación CIEGE nos ha permitido consolidar los máximos estándares de excelencia empresarial"» (en castellà). El Economista, 09-02-2023. Arxivat de l'original el 2023-02-10. [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «Ei! Puja al tren del futur». Col·legi Oficial d'Enginyeria Informàtica de Catalunya, 18-01-2023. Arxivat de l'original el 2023-02-02. [Consulta: 10 febrer 2024].

## Enllaços externs

* «Dia Internacional de les nenes en les TIC 2020_ Rosa Ortuño» (YouTube) (en castellà). Associació Itscool, 22-04-2020. [Consulta: 23 febrer 2024].
# Rossinyol bord de les Palau

El rossinyol bord de les Palau (Horornis annae) és una espècie d'ocell de la família dels cètids (Cettiidae). És endèmic de les illes Palau. els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Rossinyol bord de les Palau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 630. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Palau Bush-warbler. Horornis annae» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Rudolph Lewis

Rudolph Lewis (Waterberg Plateau Park, 12 de juliol de 1887 - Pretòria, 29 d'octubre de 1933) va ser un ciclista sud-africà que va competir en els anys previs a la Primera Guerra Mundial.
El 1912 prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Estocolm, on va guanyar la medalla d'or en la contrarellotge individual, per davant de Frederick Grubb i Carl Schutte.
Entre 1913 i 1914 fou professional a Alemanya, obtenint resultats poc destacables. Durant la Primera Guerra Mundial serví a l'exèrcit alemany, sent fet presoner de guerra. De resultes de les ferides i el captiveri quedà afeblit, morint jove, als 46 anys.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Rudolph Lewis». [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ «LEWIS Rudolf Ludewyk "Okey"». [Consulta: 6 agost 2024].
# Rui Veloso

Rui Veloso (portuguès: Rui Manuel Gaudêncio Veloso) (Lisboa, 30 de juliol de 1957) és un cantant, compositor i guitarrista portuguès. Considerat per molts com el pare del rock portuguès, moviment musical sorgit a l'inici de la dècada dels 80, el seu àlbum, debut Ar de Rock (1980), inclòs l'èxit senzill "Chico Fininho", és considerat una fita del rock portuguès. Amant incondicional de la música blues, va tocar amb B.B. King diverses vegades en els espectacles de King a Portugal.

## Discografia

* 1980 - Ar De Rock
* 1982 - Fora De Moda
* 1983 - Guardador De Margens
* 1986 - Rui Veloso
* 1988 - Ao Vivo
* 1990 - Mingos & Os Samurais
* 1992 - O Auto Da Pimenta
* 1995 - Lado Lunar
* 1998 - Avenidas
* 2000 - O Melhor de Rui Veloso
* 2003 - O Concerto Acústico

## Referències

* ↑ Antena1, RTP, Rádio e Televisão de Portugal-. «Rui Veloso: "o pai do rock português" completa 60 anos - Os Dias da Rádio» (en portuguès). RTP. [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Música para matar o vírus: dia #3 - Rui Veloso» (en portuguès de Portugal). [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ PÚBLICO. «"Blitz" elege os 25 melhores álbuns portugueses das últimas quatro décadas» (en portuguès). [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «BLITZ – “Como devem imaginar, estamos ambos muito nervosos”. Quando B.B. King recebeu Rui Veloso em palco em 1990» (en portuguès de Portugal). [Consulta: 13 desembre 2020].
# S'Arenella

S'Arenella és una illa del terme marítim de Cadaqués (Alt Empordà) situada a l'extrem est de la badia de Cadaqués, a 100 m de la platja de s'Arenella, i al costat de l'illot es Cucurucuc. És l'única illa habitada de la Costa Brava. Se la coneix també com a illa d'en Rahola, per l'il·lustre cadequesenc que en va ser propietari molt de temps.

## Descripció

És una illa rocosa, de forma gairebé circular, mesura 275 m de llargada i 160 m d'amplada, amb una superfície total de 16.200 m², dels quals més de la meitat són de titularitat privada i la resta és de domini públic, per la Llei de Costes. És una illa arbrada, de la que destaca la pineda, que ocupa part de l'espai de l'antiga vinya. Al punt més alt de l'illa (10 msnm), prop de l'extrem septentrional, hi ha una casa d'estiueig, que s'ha anat ampliant, amb una torre annexada posteriorment. Disposa d'un petit embarcador. Prop de l'extrem meridional de l'illa hi ha la barraca d'en Llimó, una construcció en pedra seca inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. També hi ha un antic amagatall de contraban soterrat, que va ser descobert als anys 1950. Es tracta d'una simple barraca de pedra seca construïda sota terra, d'uns quatre metres de llargada.
La punta més meridional s'anomena Punta de sa Devesa, cap a ponent hi ha el Racó d''el Paradís', i a llevant la Punta des Vell. L'estret entre l'illa i terra ferma s'anomena pas de s'Estrop.

## Història

Al final del segle XVIII, l'illa pertanyia als Serinyana de Cadaqués, una família de ciutadans honrats de Barcelona. Després de diferents propietaris, el 1908 l'heretà Josep Rahola Llorens i el 1912 els germans Víctor i Frederic Rahola Trèmols. El 1940 els descendents dels Rahola la vengueren a l'industrial Jorge Rivière Manén i la seva esposa pintora, Elena Paredes. El 1999 la va comprar l'italià Stefano Romizi, representant d'una comunitat, que actualment la lloga per a celebrar-hi bodes i altres esdeveniments.

### Naufragi

El 1920 el pailebot francès Douaumont, de 75 m d'eslora i 4 pals, embarrancà als esculls del sud de l'illa, a causa d'un temporal. El capità i alguns mariners nedaren fins l'illa, altres foren rescatats en barques, i 35 més passaren amb una cúrria per una corda lligada del vaixell a l'illa. Moriren dos homes.

## Referències

* ↑ «Illa S'Arenella». Costa Bravas.
* 1 2 Sala, Ernesta «Toponímia del terme marítim de Cadaqués». Diari de Girona, pàg. 70.
* 1 2 3 4 «Illa de s’Arenella». Mare Nostrum.
* ↑ «Barraca d'en Llimó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «La senda que allanó Salvador Dalí». El Periódico, 03-08-2008.
* ↑ «El italiano que 'privatizó' una isla de la Costa Brava para hacer fiestas». Crónica Global, 02-07-2017.
# Salts als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 - Palanca de 10 metres femenina

Salts als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 :
| Trampolí de 3 m. | homes | dones |
| Palanca de 10 m. | homes | dones |
| < 1928 1936 > |||||
El salt de palanca de 10 metres femenina fou una de les quatre proves de salts que es disputà dins el programa dels Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles del 1932. La prova es va disputar el 10 d'agost de 1932. Hi van prendre part 8 saltadors de 6 països diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Dorothy Poynton (USA) | Georgia Coleman (USA) | Marion Roper (USA) |

## Resultats

Les saltadores havien de fer quatre salts, dos d'obligatoris i dos de lliures. En ser sols 7 saltadores es va disputar la final directa.
| Posició | Atleta | País | Salt | Salt | Salt | Salt | Total |
| Posició | Atleta | País | #1 | #2 | #3 | #4 | Total |
| 1 | Dorothy Poynton-Hill | Estats Units | 9,68 | 9,46 | 10,80 | 10,32 | 40,26 |
| 2 | Georgia Coleman | Estats Units | 8,80 | 9,24 | 7,86 | 9,84 | 35,56 |
| 3 | Marion Roper | Estats Units | 8,58 | 7,92 | 9,12 | 9,60 | 35,22 |
| 4. | Ingeborg Sjöqvist | Suècia | 7,92 | 8,36 | 9,60 | 8,64 | 34,52 |
| 5. | Ingrid Larsen | Dinamarca | 7,70 | 7,70 | 7,92 | 8,64 | 31,96 |
| 6. | Etsuko Kamakura | Japó | 7,26 | 6,82 | 7,86 | 9,60 | 31,36 |
| 7. | Magdalene Epply-Staudinger | Àustria | 5,06 | 6,82 | 6,24 | 8,64 | 26,76 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Platform, Women». [Consulta: 26 agost 2024].

## Bibliografia

* Xth Olympiad Committee of the Games of Los Angeles, U.S.A. 1932, Ltd.. «The Games of the Xth Olympiad Los Angeles 1932 - Official Report» p. 668. Xth Olympiad Committee of the Games of Los Angeles, U.S.A. 1932, Ltd., 1933. [Consulta: 30 desembre 2006].
# Sanatroces II de Pàrtia

Sanatroces II va ser rei associat de Pàrtia del 115 al 116 i probablement entre el 129 i el 139. Era fill de Mitridates IV de Pàrtia.
Quan el seu pare es va proclamar rei per fer front a l'atac romà del 115, Sanatroces II va ser associat al govern i apareix amb la diadema reial en algunes monedes. Els romans es van imposar l'any 116 i el 117, en evacuar el país va ser son oncle Osroes, també destronat pels romans poc després, el que va recuperar la capital. Trajà, que dirigia la guerra a Pàrtia, va posar al tron el rei titella Partamaspades.
Sanatroces i el seu pare Mitridates, van reclamar junts la corona i van continuar la lluita contra els romans a Mesopotàmia. Trajà va marxar cap al sud fins al golf Pèrsic, els va derrotar i va convertir Mesopotàmia en província de l'Imperi Romà.
Quan van marxar els romans, Osroes I va recuperar el tron. Mitridates IV el va succeir, i va ser rei l'any 129 i probablement Sanatroces va ser associat un altre cop, però va morir abans del 140 en un combat contra els romans a Commagena, quan el pare era encara viu, però va morir a la mateixa batalla.
L'enemic històric d'Osroes I i després del seu germà Mitridates IV, Vologès III es va fer càrrec del regne, però un altre fill de Mitridates, Vologès IV va recuperar el regne a la seva mort l'any 147.

## Referències

* 1 2 Joan Malales. Cronografia, XI, 1-6
* 1 2 3 4 Yarshater, E. (ed.). The Cambridge history of Iran. Vol. 3, The Seleucid, Parthian and Sasanian periods. Cambridge: Cambridge University Press, 1983, p. 90-91. ISBN 9780521200929.
| Associat per: Mitridates IV | Imperi Part | Mort durant el regnat de: Mitridates IV |
# North Middletown (Nova Jersey)

North Middletown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 3.165 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Middletown tenia 3.165 habitants, 1.026 habitatges, i 819 famílies. La densitat de població era de 2.656,6 habitants/km².
Dels 1.026 habitatges en un 45,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 16,4% dones solteres, i en un 20,1% no eren unitats familiars. En el 16,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.954 $ i la renda mediana per família de 60.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.120 $ mentre que les dones 28.929 $. La renda per capita de la població era de 20.462 $. Aproximadament el 4,6% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Middletown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Middletown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tsung-Dao Lee

Tsung-Dao Lee (xinès: 李政道) (Shanghai, 24 de novembre de 1926 - San Francisco, 4 d'agost de 2024) va ser un físic nord-americà d'origen xinès guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1957.

## Biografia

Va néixer a la ciutat xinesa de Shanghai el 24 de novembre de 1926. Inicià els seus estudis de física a la Universitat de Zhejiang continuant-los a la Universitat Nacional Associada del Sud-oest a Kunming. El 1946 realitzà el doctorat a la Universitat nord-americana de Chicago, treballant al costat d'Enrico Fermi i Chen Ning Yang.

## Recerca científica

Al costat de Chen Ning Yang van realitzar investigacions al voltant de la física nuclear, trobant incoherències en el principi de simetria i iniciant el desenvolupament d'una teoria unificadora de la naturalesa de les partícules subatòmiques i sobre les interaccions dèbils. El 1957 van rebre plegats el Premi Nobel de Física per aquestes investigacions, sent els primers xinesos a aconseguir aquest guardó.
Posteriorment treballà en transicions de la fase de la mecànica estadística, la física condensada de la matèria així com en l'equació de Schrödinger.
Amb l'establiment de relacions entre els Estats Units i la República Popular de la Xina Dao-Lee pogué viatjar fins al seu país de naixement, on realitzà una sèrie de conferències, creant l'any 1998 la Fundació Chun-Tsung Endowment Fund (en mandarí: 秦惠莙--李政道中国大学生见习基金) per promoure beques pels joves estudiants xinesos.

## Referències

* ↑ Home | Columbia News Arxivat April 30, 2012, a Wayback Machine.
* 1 2 3 «The Nobel Prize in Physics 1957». The Nobel Foundation. [Consulta: 1r novembre 2014].
* ↑ Siegel, Ethan. «This One Award Was The Biggest Injustice In Nobel Prize History». Forbes, 07-10-2019.

## Enllaços externs

* «Tsung-Dao Lee» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Tsutomu Hanabusa

Tsutomu Hanabusa (英 勉, Hanabusa Tsutomu) (Kyoto, 1968) és un director de cinema japonès.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Acreditat com | Acreditat com | Distribuïdors | Ref. |
| Any | Pel·lícula | Director | Guionistes | Distribuïdors | Ref. |
| 2008 | The Handsome Suit | Sí | No | Asmik Ace | |
| 2011 | High School Debut | Sí | No | Asmik Ace | |
| 2011 | Go! Boys' School Drama Club | Sí | No | HDYMP Showgate | |
| 2012 | Sadako 3D | Sí | Sí | PKDN Films, Lionsgate Films | |
| 2013 | Sadako 3D 2 | Sí | No | PKDN Films, Lionsgate Films | |
| 2015 | Heroine Shikkaku | Sí | No | Warner Bros. | |
| 2015 | Osamatsu-Kun | Sí | No | HDYMP Showgate | |
| 2017 | Asahinagu | Sí | Sí | Toho, NBCUniversal Entertainment Japan | |
| 2017 | Miseinen Dakedo Kodomo Janai | Sí | No | Toho | |
| 2018 | Real Girl | Sí | Sí | Warner Bros. | |
| 2019 | Kakegurui – Compulsive Gambler | Sí | Sí | GAGA Corp. | |
| 2020 | Keep Your Hands Off Eizouken! | Sí | No | Toho, NBCUniversal Entertainment Japan | |
| 2020 | Project Dream: How to Build Mazinger Z's Hangar | Sí | No | Bandai Namco Arts, Tokyo Theatres, Sony Pictures (Columbia Pictures) | |
| 2020 | Grand Blue | Sí | No | CJ Constantin Film, Warner Bros. | |
| 2020 | Humanoid Monster Bela | Sí | No | DLE | |
| 2021 | Kakegurui 2: Ultimate Russian Roulette | Sí | Sí | GAGA Corp. | |
| 2021 | Tokyo Revengers | Sí | No | Warner Bros. | |
| 2023 | Tokyo Revengers 2: Bloody Halloween Part 1 | Sí | No | Warner Bros. | |
| 2023 | Tokyo Revengers 2: Bloody Halloween Part 2 | Sí | No | Warner Bros. | |

## Referències

* ↑ «英勉 はなぶさ・つとむ» (en japanese). allcinema. Stingray. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ Maggie Lee, AP. «The Handsome Suit». The Hollywood Reporter, 06-11-2008. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ «Go! Boys' School Drama Club». 36.hkiff.org.hk. [Consulta: 30 abril 2015].
* ↑ «映画 賭ケグルイ : 作品情報» (en japonès). 映画.com. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «映画 賭ケグルイ 絶体絶命ロシアンルーレット : 作品情報» (en japonès). 映画.com. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «東京リベンジャーズ2 血のハロウィン編 運命». eiga.com. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «東京リベンジャーズ2 血のハロウィン編 決戦». eiga.com. [Consulta: 14 novembre 2022].
# Turdina de Sierra Madre

La turdina de Sierra Madre (Robsonius thompsoni) és una espècie d'ocell de la família dels locustèl·lids (Locustellidae). És endèmic de la serralada de Sierra Madre, al nord-est de l'illa de Luzon, a les Filipines. Els seus hàbitats són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Turdina de Sierra Madre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 14 agost 2023 (català)
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 605. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Sierra Madre Ground-warbler. Robsonius thompsoni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 14 agost 2023].
# Sant Sebastià dels Gorgs

Sant Sebastià dels Gorgs és una entitat de població del municipi d'Avinyonet del Penedès, a la comarca de l'Alt Penedès. El poble se situa al nord del terme municipal, en un dels límits amb el municipi de Subirats. La carretera BV-2429 és la principal via de comunicació.

## Llocs d'interès

* El monestir de Sant Sebastià dels Gorgs fou un antic priorat benedictí i actualment és l'església parroquial del poble. L'any 2000 fou declarat bé cultural d'interès nacional.
* La capella de la Mare de Déu de la Llinda, d'estil romànic, s'ubica als afores del poble al límit amb el municipi de la Granada.

## Referències

* 1 2 «Sant Sebastià dels Gorgs | enciclopedia.cat». [Consulta: 13 juliol 2024].