OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paloma Lázaro Torres del Molino

Paloma Lázaro Torres del Molino (Madrid, 28 de setembre de 1993) és una futbolista espanyola que juga com a davantera en el Parma de la Sèrie A d'Itàlia i en la Selecció Espanyola.

## Trajectòria

Va debutar l'any 2010 amb el Rayo Vallecano, equip en el qual va estar durant 4 anys i va guanyar una Lliga en la temporada 2010-2011.
Va fitxar pel Madrid CFF l'any 2014, va estar una temporada abans de fitxar pel UDG Tenerife on es va quedar fins al 2019.
Durant el mercat de fitxatges de 2018-2019, es va mudar a l'estranger per primera vegada, signant un acord amb el Pink Sport Time de la Sèrie A, per a disputar la segona part de la temporada. Va debutar el 12 de gener de 2019, en la jornada 13, on va marcar un doblet en la victòria per 3-1 davant el Chievo Verona Valpo.
Després de mitja temporada en el Pink Sport canvia d'equip i s'uneix a la Fiorentina, club amb el qual participa no sols en la Sèrie A, sinó també en la Champions League Femenina.
El 2020, va fitxar amb la Roma per a la temporada 2020-2021, equip amb el qual més tard va aixecar la Copa Itàlia de 2020-21.
L'any 2023 va deixar la Roma per a fitxar pel Parma.

## Estadístiques
### Clubs

| Club | País | Any |
| Rayo Vallecano | Espanya | 2010 - 2014 |
| Madrid C.F.F. | Espanya | 2014 - 2015 |
| UDG Tenerife | Espanya | 2015 - 2019 |
| Pink Sport Time | Itàlia | 2019 |
| Fiorentina | Itàlia | 2019 - 2020 |
| Roma | Itàlia | 2020 - 2023 |
| Parma | Itàlia | 2023 - present |

## Palmarès
### Títols nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Primera Divisió d'Espanya | Rayo Vallecano | Espanya | 2010-11 |
| Copa Itàlia Femenina | Roma | Itàlia | 2020-21 |
| Supercopa d'Itàlia | Roma | Itàlia | 2022 |

### Títols internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Campionat Europeu Sub-17 | Espanya | Suïssa | 2009-10 |

## Referències

* 1 2 Copa, David. «Paloma Lázaro se despide de la Roma:"Orgullosa de haber llevado esta camiseta"» (en castellà), 27-01-2023. [Consulta: 3 agost 2023].
* ↑ http://www.diariodeavisos.com/author/candido. «Paloma: “Me gustaría quedarme en el Granadilla muchos años”» (en castellà), 20-10-2015. [Consulta: 3 agost 2023].
* ↑ «Calciomercato: Paloma Làzaro da Tenerife vola alla Pink Bari». Donne Nel Pallone.com.
* ↑ PALOMA DEL MOLINO LAZARO' TORRES
* ↑ «Paloma Lázaro è una calciatrice viola». violachannel.tv.
* ↑ «Paloma Lazaro è una nuova calciatrice giallorossa!». asroma.com.
* ↑ «La Roma de Paloma Lázaro gana la Coppa al Milan de Boquete». .
# Levasy

Levasy és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 108 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Levasy tenia 108 habitants, 40 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 71,9 habitants per km².
Dels 40 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 17,5% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.250 $ i la renda mediana per família de 60.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.000 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 17.016 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Levasy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Levasy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Luray (Missouri)

Luray és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Luray tenia 102 habitants, 39 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 196,9 habitants per km².
Dels 39 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 10.927 $. Entorn del 20% de les famílies i el 27,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Luray». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Luray». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Maplewood (Missouri)

Maplewood és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 9.228 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maplewood tenia 9.228 habitants, 4.815 habitatges, i 2.041 famílies. La densitat de població era de 2.298,7 habitants per km².
Dels 4.815 habitatges en un 19,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,1% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 57,6% no eren unitats familiars. En el 48,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 13% entre 18 i 24, un 39% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.151 $ i la renda mediana per família de 44.178 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.279 $ mentre que les dones 24.025 $. La renda per capita de la població era de 19.087 $. Entorn del 10,6% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maplewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maplewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# McCord Bend

McCord Bend és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 292 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McCord Bend tenia 292 habitants, 115 habitatges, i 84 famílies. La densitat de població era de 402,6 habitants per km².
Dels 115 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.143 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era d'11.703 $. Entorn del 24,7% de les famílies i el 25,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McCord Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McCord Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Palau dels Peguera

El palau dels Peguera és un edifici situat a la plaça de Sant Joan de Berga, inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Sembla que, com a agraïment per la participació a la conquesta de Tortosa, els Peguera van obtenir de Ramon Berenguer IV un feu que comprenia una part del Berguedà. Fou aleshores quan Hug de Peguera va iniciar l'edificació d'una mansió a Berga. El 1190, els Peguera van vendre el feu als Berga, que esdevingueren així senyors de la vila.
Al segle xviii fou seu del palau de justícia, i al xix casino i centre carlí, quan Berga fou un dels principals llocs del carlisme català. El 1879 hi havia el teatre Quevedo.

## Descripció

Consta de planta baixa i dos pisos. La planta és força rectangular, i el parament és de grans carreus de pedra ben escairats, disposats en fileres i units amb morter. La coberta és de teula àrab. Els baixos estan ocupats per un cafè i la façana a aquesta alçada és arrebossada imitant carreus de pedra. Al primer i segon pis trobem dues obertures rectangulars allindades i alineades entre si. Són balcons independents amb baranes de ferro força senzilles. Enmig dels del primer pis hi ha un escut gravat en baix relleu però es troba en molt mal estat. Alguns, però, l'han identificat amb l'emblema dels Peguera o amb el dels Saga.

## Referències

* 1 2 3 4 «Palau dels Peguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 «Palau dels Peguera». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Para-sol (fotografia)

Un para-sol és un accessori en forma de tub o embut que s'acobla en un objectiu per protegir-lo de la llum lateral que podria crear refraccions en la fotografia.
La geometria del para-sol depèn de la distància focal, aquest serà més curt i obert com més angular sigui la distància focal, i més llarg i estret com més gran sigui la distància focal. En objectius gran angular i de focals mitges els para-sols acostumen a ser en forma de pètal o flor.
Una elecció errònia del para-sol pot produir vinyetatge en la fotografia. Si s'usa un objectiu zoom, caldrà utilitzar el para-sol adequat per a la menor distància focal del zoom.
Aquests accessoris es poden muntar a l'objectiu amb una baioneta o amb una rosca, els del primer tipus són més còmodes de guardar, ja que es poden muntar del revés fent que quedi per sobre l'objectiu. També hi ha objectius, sobretot ulls de peix i grans angulars, que tenen el parasol integrat.

## Referències

* ↑ Condés, Óscar. «El parasol del objetivo: cuándo usarlo, cómo y para qué» (en castellà). Xataka foto, 06-07-2020.
* ↑ «¿Por qué utilizar el parasol?» (en castellà). Fujifilm México, 22-11-2019.
* ↑ Illescas, Silvia. «Todo lo que Necesitas Saber sobre el uso de Parasoles en tu Objetivo» (en castellà). Dzoom.
* ↑ Harmsen, Nando. «Basic Information About Using a Lens Hood and Reasons When Not To Use One» (en anglès). Fstoppers, 30-06-2022.
* 1 2 Maiorca, Danny. «Lens Hoods: Why, When, and How to Use One in Photography» (en anglès). Peta pixel, 19-10-2022.
# Palau dels Peguera

El palau dels Peguera és un edifici situat a la plaça de Sant Joan de Berga, inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Sembla que, com a agraïment per la participació a la conquesta de Tortosa, els Peguera van obtenir de Ramon Berenguer IV un feu que comprenia una part del Berguedà. Fou aleshores quan Hug de Peguera va iniciar l'edificació d'una mansió a Berga. El 1190, els Peguera van vendre el feu als Berga, que esdevingueren així senyors de la vila.
Es creu que al segle xvii va patir una important reforma, Al segle xviii fou seu del palau de justícia, i al xix casino i centre carlí, quan Berga fou un dels principals llocs del carlisme català. El 1879 hi havia el teatre Quevedo.

## Descripció

Consta de planta baixa i dos pisos. La planta és força rectangular, i el parament és de grans carreus de pedra ben escairats, disposats en fileres i units amb morter. La coberta és de teula àrab. Els baixos estan ocupats per un cafè i la façana a aquesta alçada és arrebossada imitant carreus de pedra. Al primer i segon pis trobem dues obertures rectangulars allindades i alineades entre si. Són balcons independents amb baranes de ferro força senzilles. Enmig dels del primer pis hi ha un escut gravat en baix relleu però es troba en molt mal estat. Alguns, però, l'han identificat amb l'emblema dels Peguera o amb el dels Saga.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Palau dels Peguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 «Palau dels Peguera». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Silícula

S'anomena silícula a aquella síliqua que gairebé és tan llarga com ampla, o que la seva llargària no és superior a tres vegades l'amplària. Aquest tipus de fruit sec dehiscent, com la silíqua, està format per dos carpels que donen lloc a dues cavitats separades per un fals envà. És característic de la família de les brassicàcies.
* Silícules de botgeta muntanyenca (Alyssum montanum)
* Silícules de Lunaria annua
* Silícules madures, sense llavor, de Lunaria annua

## Referències

* ↑ Silícula. Gran enciclopèdia catalana

## Bibliografia

   * Aguilella, Antoni; Puche, Felisa. Diccionari de botànica. Col·lecció: Educació (sèrie materials). Publicacions de la Universitat de València, 2004. ISBN 9788437059150.
# Oakdale (Nova York)

Oakdale és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 8.075 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oakdale tenia 8.075 habitants, 3.035 habitatges, i 2.148 famílies. La densitat de població era de 939,1 habitants per km².
Dels 3.035 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 68.793 $ i la renda mediana per família de 88.162 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.650 $ mentre que les dones 36.056 $. La renda per capita de la població era de 31.239 $. Entorn del 0,8% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oakdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oakdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Màlia (ocell)

La màlia (Malia grata) és una espècie d'ocell de la família dels locustèl·lids (Locustellidae) i únic membre del gènere Malia. És endèmic de les muntanyes selvàtiques de l'illa de Sulawesi (Indonèsia). Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Màlia (ocell)». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 16 agost 2023 (català)
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 605. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Malia. Malia grata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 16 agost 2023].
# Peer Gynt (Egk)

Peer Gynt és una obra dramaticomusical en tres actes composta per Werner Egk sobre un llibret en alemany del mateix compositor, basat en Peer Gynt d'Henrik Ibsen. Es va estrenar el 24 de novembre de 1938 al Staatsoper Unter den Linden de Berlín-Mitte.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 25 maig 2018].
# Querós

Querós és una entitat de població o despoblat del municipi de Sant Hilari Sacalm, a la comarca de la Selva, al sector septentrional del terme, pertanyent ja a la conca del Ter i separat del principal pel coll de Querós, a la riba esquerra del Ter.
El lloc és esmentat ja l'any 923, i l'església parroquial de Sant Martí, al segle xi. El lloc formà part del terme senyorial de Sau i constituí batllia amb Sant Andreu de Bancells. S'independitzà al principi del segle xix i formà per poc temps municipi independent amb Mansolí. L'any 1940 hi havia a Querós 109 habitants, repartits en setze masos: el Baldà, el Bracs, Busquets de Coll de Querós, la Caseta, el Cominal, el Corral, la Fàbrega, el Gumbau, l'Illa, el Molí de Querós, l'Obac, Can Palanques, la Querosa, la Rectoria, el Sangles i Serrallonga, als quals cal afegir Sellabona (Vilanova de Sau) i el Vilar de Querós (Rupit i Pruït). A banda, hi havia altres masos, abandonats de feia poc, que posteriorment tornaren a ser habitats, com la Badia o la Casica. D'altres, com la Casa Nova, Can Goita o Salibercs, ja no es tornarien a habitar mai més. El procés de despoblament no va prendre força fins entrada la dècada dels anys 50, però fou a partir de finals dels 60 –quan la deshumanització plena de la vall va esdevenir definitiva– que Querós es va convertir en un veritable vestigi arqueològic.

## Referències

* 1 2 «.xml Querós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 1r maig 2019].
* ↑ Llinàs i Pol, Joan; Maymí, Josep; Merino i Serra, Jordi «La vall de Querós. El patrimoni etnològic d'un nucli poblacional cobert per l'aigua». Revista d'Etnologia de Catalunya, Núm. 35, 2010. ISSN: 2014-6310 [Consulta: 1r maig 2019].
# William Wallace (matemàtic)

William Wallace (1768-1843), fou un matemàtic escocès.

## Vida

Wallace no va estudiar de petit, ja que als onze anys ja era aprenent d'enquadernador en una empresa. Als setze anys, la família es va traslladar a Edimburg, on va continuar amb la mateixa professió. La seva vida va canviar quan va conèixer els professors de la universitat d'Edimburg John Robison i John Playfair.
A partir de 1790, comença a estudiar llatí i francès i dona classes particulars de matemàtiques. El 1794 es casa i és nomenat professor ajudant a l'acadèmia de Perth i el 1803 professor titular de matemàtiques del Royal Military College de Great Marlow, amb el suport de John Playfair. Durant aquesta època manté una fluida relació epistolar amb Mary Somerville encoratjant-la en els seus estudis matemàtics.
El 1819 va ocupar la càtedra de matemàtiques de la universitat d'Edimburg que havia deixat vacant John Leslie, càrrec que va mantenir fins a la seva retirada el 1838 per la seva mala salut. Durant aquest temps a Edimburg va ser un actiu col·laborador en el muntatge de l'observatori astronòmic de Calton Hill.

## Obra

Els principals camps de treball de Wallace van ser la geometria i la trigonometria. Des de 1795 fins al 1814 va publicar força treballs al Mathematical Repository de Thomas Leyburn.
També va escriure uns quants articles matemàtiques de l'Encyclopaedia Britannica.

## Referències

* ↑ Panteki, pàgina 120.
* ↑ Bradley, pàgina 35.
* ↑ Craik, pàgina 140.
* ↑ Panteki, pàgina 121.
* ↑ Panteki, pàgina 122.

## Bibliografia

* Bradley, Michael John. The Foundations of Mathematics: 1800 to 1900 (en (anglès)). Chelsea House, 2006. ISBN 978-0-8160-5425-1.
* Craik, Alex D.D. «Geometry versus Analysis in Early 19th-Century Scotland: John Leslie, William Wallace, and Thomas Carlyle» (en (anglès)). Historia Mathematica, Vol. 27, Num. 2, 2000, pàg. 133-163. DOI: 10.1006/hmat.1999.2264. ISSN: 0315-0860.
* Craik, Alex D.D.; O'Connor, John J. «Some unknown documents associated with William Wallace (1768–1843)» (en (anglès)). Journal of the British Society for the History of Mathematics, Vol. 26, Num. 1, 2011, pàg. 17-28. DOI: 10.1080/17498430.2010.503555. ISSN: 1749-8430.
* Panteki, M. «William Wallace and the introduction of continental calculus to Britain: A letter to George Peacock» (en (anglès)). Historia Mathematica, Vol. 14, Num. 2, 1987, pàg. 119-132. DOI: 0.1016/0315-0860(87)90016-4. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William Wallace (matemàtic)» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Broadbent, T.A.A. «Wallace, William» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 14 febrer 2016].
* Stronach, George; Panteki, Maria. «Wallace, William» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography, 2004. [Consulta: 17 març 2025].