OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guillem I de Normandia

Guillem I de Normandia (900/905 – 17 de desembre de 942), dit Guillem Espasa-llarga (en francès: Guillaume Longue-Épée, en llatí: Willermus Longa Spata, nòrdic: Vilhjálmr Langaspjót), va ser el segon governant de Normandia des del 927 fins al seu assassinat el 942.
Va néixer vers els anys 900/905, fill del viking Rol·ló i la seva esposa Poppa de Bayeux, i va ser batejat cristià. Quan va abdicar el seu pare el 927 va succeir-lo al govern de Normandia (Guillem feia servir el títol de comte (comes). El rang de duc (dux) va ser aplicat amb posterioritat).
Segons algunes fonts, als inicis del seu govern va haver de fer front a una rebel·lió per part de vassalls normands que creien que s'havia tornat massa gal·licitzat.
El 933 conquerí les Illes Anglonormandes, que incorporà al ducat de Normandia. El 939 va entrar en guerra amb el comte Arnulf I de Flandes. Va ser assassinat a traïció per homes d'Arnulf quan aquest l'havia citat a Montreuil per negociar el final del conflicte. Va ser succeït pel seu fill Ricard.

## Núpcies i descendents

La primera esposa de Guillem va ser Sprota, d'ascendència Bretona. Van ser pares de l'únic fill de Guillem:
* Ricard (933-996), dit el Sense Por, succeí el seu pare al ducat de Normandia com a Ricard I.
En segones núpcies es va casar amb Luitgarda de Vermandois, filla del comte Herbert II de Vermandois. No van tenir descendència.

## Referències

* ↑ Liddicoat, Anthony. A Grammar of the Norman French of the Channel Islands (en anglès). Mouton de Gruyter, 1994, p. 5. ISBN 9783110126310.

## Enllaços externs

* (anglès) Guillem I a The Orb
# Oraons

Oraon उरांव o Kurukh कुड़ुख és un poble de l'Índia que habita principalment al districte de Ranchi a Jharkhand, però estesos a Bengala i fins a Bangladesh. És un dels pobles classificats com adivasi.

## Localització

El 1901 eren 652.286 que vivien al nord i nord-oest de Ranchi, al sud de Palamau i als estats de Gangpur i Jashpur; alguns també vivien a les plantacions de te de Jalpaiguri. La seva llengua, l'oraon, és similar al canarès, sent del grup dravídic, i la parlaven unes 544.000 persones. La major part del poble era animista (religió de Sarna Dharma) però uns 150.000 eren hinduistes (potser seguidors de la religió Sarna en estil hindú) i uns 60.000 cristians. Pels oraons cada cosa al món té la seva pròpia deïtat.

## Tradicions

Ells mateixos s'anomenen kurukhs i llurs tradicions diuen que venen de la regió carnàtica i haurien marxat creuant el Narmada, establint-se a la riba del riu Son. Expulsats pels musulmans es van dividir en dos grans grups, un que va seguir el Ganges i es va establir a les muntanyes Rajmahal on serien l'origen del poble sàuria o male, i l'altre va pujar el riu Son i va ocupar el nord-oest de Jharkhand (Chhota Nagpur) d'on van expulsar els mundes.
Les dones no es poden casar fins a arribar a la pubertat. Les vídues es poden tornar a casar. La separació dels matrimonis està permesa i els separats es poden tornar a casar. Els agrada la llibertat en la seva vida social i activitats. No consideren a altres grups superiors ni inferiors, i creuen en la igualtat en general.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Sinlung - Indian tribes
# Gasela de Speke

La gasela de Speke (Gazella spekei) és l'espècie més petita de gasela. És parcialment simpàtrica amb G. gazella pelzini, estant restringida a la Banya d'Àfrica, on viu a matollars rocallosos, estepes herboses i semideserts. A vegades se l'ha considerat una subespècie de G. gazella, però aquesta idea no és gaire acceptada avui en dia. La greu fragmentació de l'hàbitat que pateix fa que sigui impossible determinar els patrons migratoris o nòmades naturals de G. spekei.

## Referències

* 1 2 «Speke's Gazelle - Facts, Diet, Habitat & Pictures». Animalia.bio. [Consulta: 31 octubre 2021].
* ↑ «Speke's gazelle» (en anglès). oregonzoo.org. Arxivat de l'original el 2021-10-31. [Consulta: 31 octubre 2021].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Iru Khetxanoví

Irina "Iru" Khetxanoví (Georgià: ირინა "ირუ" ხეჩანოვი; Tbilisi, 3 de desembre del 2000) és una cantant georgiana.
Coneguda com a professional 20ly ɔvi 03 de desembre; caps), és una cantant i compositora georgiana. Com a membre del grup de noies Candy, va guanyar el Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior 2011 amb la cançó "Candy Music". El 2023, va guanyar la cinquena temporada de The Voice Georgia, guanyant per tant el dret de representar Geòrgia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2023., que se celebrarà a Liverpool, Regne Unit.

## Biografia

Khetxanoví va començar a tocar música a sis anys. El 2011 va participar amb el grup de música Candy en la preselecció georgiana per al Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior. El grup va guanyar la final amb la cançó «Candy Music», que li va permetre representar Geòrgia en el Festival de la Cançó d'Eurovisió Júnior 2011 a la capital armènia d'Erevan. Geòrgia va guanyar el festival.
El 2019, Khetxanoví va participar en la versió georgiana d'Idol, que també va servir com a preselecció per al Festival d'Eurovisió. Dos anys més tard va publicar el seu primer senzill. A finals del 2022, va participar en la versió georgiana de The Voice. Aquest concurs de talent també va servir de preselecció per al Festival de la Cançó d'Eurovisió. Khetxanoví va guanyar, cosa que li va permetre representar la seva terra natal en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2023, que se celebrarà a la ciutat britànica de Liverpool. El 16 de març va publicar la seva cançó «Echo».
Actuacions i resultats de The Voice Georgia :
| Ronda | Cançó | Artista original | Resultat |
| Audicions a cegues | "Mai prou" | Loren Allred | Es va unir a l'equip Dato Porchkhidze |
| Les Batalles | "Deixa la porta oberta" | Silk Sonic | Avançat |
| Quarts de final | "Smells Like Teen Spirit"/ "La volta al món" | Nirvana / Daft Punk | Avançat |
| Semifinal | "Aixeca't com un Fènix" | Conchita Wurst | Avançat |
| Final | "Eufòria" | Loreen | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Georgia: Iru Khechanovi wins ticket to Liverpool 2023» (en anglès). Eurovision.tv, 02-02-2023. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Georgia: The sound of Iru's 'Echo'» (en anglès). Eurovision.tv, 16-03-2023. [Consulta: 28 abril 2023].
# Platte Center

Platte Center és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 359 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Platte Center tenia 359 habitants, 147 habitatges, i 103 famílies. La densitat de població era de 462 habitants per km².
Dels 147 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,3% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.114 $ i la renda mediana per família de 40.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.813 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 16.438 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Platte Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Platte Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Santa Caterina de Fontcoberta

Santa Caterina d' Espasens, inicialment coneguda com a Santa Maria d'Espasens, és una església romànica del veïnat d'Espasens, al poble de Vilavenut, municipi de Fontcoberta (Pla de l'Estany), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una sola nau rectangular i absis semicircular. L'exterior presenta una cornisa encorbada a les dues façanes laterals. La façana sud presenta tres amplis contraforts. La part superior de la capella fou recrescuda, inclosa la part de l'absis. L'interior presentava una volta seguida apuntada que era enderrocada. Se li van afegir unes encavallades metàl·liques que suporten biguetes del mateix material, solera ceràmica i teula àrab. La façana principal té porta dovellada.

## Història

En el 1988 es restaurà la capella amb l'execució d'una nova coberta i canalització dels murs i consolidació.

## Referències

* ↑ «Església de Santa Caterina i casa forta d'Espasens». artmedieval.net. [Consulta: 8 maig 2019].
* 1 2 «Santa Caterina de Fontcoberta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Raiganj

Raiganj (bengalí রায়গঞ্জ) és una ciutat i municipi de l'Índia a l'estat de Bengala Occidental, capital del districte de North Dinajpur. Està situada a 25° 37′ N, 88° 07′ E﻿ / ﻿25.62°N,88.12°E﻿ / 25.62; 88.12. Al cens del 2001 la ciutat consta amb una població de 165.222 habitants.
A la rodalia té el Kulik Bird Sanctuary, el segon més gran d'Àsia.

## Enllaços externs

* Web Portal de Raiganj, Uttar Dinajpur
* Tourisme a Raiganj Arxivat 2014-04-04 a Wayback Machine.
# Preston (Nebraska)

Preston és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 50 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Preston tenia 50 habitants, 15 habitatges, i 13 famílies. La densitat de població era de 321,8 habitants per km².
Dels 15 habitatges en un 40% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,3% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 13,3% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,54.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 121,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.625 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana d'11.563 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 10.009 $. Aproximadament el 8,3% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Preston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Preston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Platja de s'Abanell

La platja de s'Abanell és una platja semi-urbana del municipi de Blanes (Selva) que s'estén des de la desembocadura del riu Tordera, límit amb el terme municipal de Malgrat de Mar (Maresme), fins a la penya de sa Palomera, on limita amb la Platja de Blanes, i que marca l'inici de la Costa Brava. Malgrat que geogràficament parlant la platja està a la comarca de la Selva i província de Girona, es considera que encara no forma part de la Costa Brava, sinó que per les seves característiques es troba a la Costa del Maresme. És la platja més llarga i turística de Blanes. Orientada a l'est-sud-est, té una longitud de 2.406 m i una amplada mitjana de 21 m, formada per sorres mitjanes i gruixudes. El pendent d'entrada a l'aigua és molt fort i els fons marí de sorra. Disposa de dutxes, aparcament, lloc de socorrisme i primers auxilis, diverses guinguetes i lloguer de gandules i para-sols. També hi ha llocs que ofereixen patins de pedals, caiacs, embarcacions de vela lleugera, parasailing i creuers turístics.
La major part de la platja està flanquejada pel passeig marítim, anomenat passeig de s'Abanell, fins a la zona de campings, on el passeig acaba amb un escull de pedres artificials, que en època de llevantades la platja queda dividida en dos per aquest escull.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.
Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.

## Referències

* 1 2 «S'Abanell». Agència Catalana de Turisme.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava de Blanes a Palamós. Valls: Cossetània, juny 2011, p. 22-23. ISBN 978-84-9791-895-4.
* ↑ «Platja de s'Abanell». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja de Sabanell». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023». Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Duars

Els Duars (Dooars, Dwars, bengali: ডুয়ার্স) són planes inundables al peu de les muntanyes Himàlaia orientals a l'entorn de Bhutan.
Aquesta regió té 850 quilòmetres quadrats de superfície en forma de faixa amb dimensions aproximades de 30 km d'ample i 350 km des del riu Tista a Bengala Occidental fins al riu Dhansiri, a Assam.

## Història

Duar vol dir "porta" en assamès i bengalí, i serien la porta cap a Bhutan. Hi havia 18 duars o camins entre la plana i Bhutan. La regió estava dividida pel riu Sankosh en dues parts:
* Duars Orientals
* Duars Occidentals
Els Duars van passar als britànics la major part el 1865 per cessió de Bhutan derrotada a la guerra del 1864. La resta foren arrabassats a l'estat de Koch Bihar. Actualment la major part són dins de l'estat d'Assam i alguns a l'estat de Bengala Occidental.

## Ecoregió

La regió dels Duars formen part de l'ecoregió de la Sabana i praderies de Terai-Duar.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Castell d'Ahrensburg

El Castell d'Ahrensburg o Schloss Ahrensburg és un castell a la ciutat d'Ahrensburg, que rep el nom del districte del castell, al sud de Schleswig-Holstein, a uns 30 quilòmetres al nord-est del centre de la ciutat d'Hamburg, Alemanya. El petit castell amb fossat és en realitat una casa pairal i com a tal va ser antigament el centre d'una finca noble. Tanmateix, l'edifici s'utilitza com a castell des del segle XVIII. segle.
El castell és una de les principals obres de l'arquitectura renaixentista a Schleswig-Holstein. És un dels llocs d'interès més famosos de l'estat i està obert al públic. A més de la casa pairal, el recinte del castell inclou l'antiga capella de la finca amb les seves anomenades Gottesbuden (esglésies) i un parc del castell dissenyat a l'estil dels jardins paisatgístics anglesos.
L'edifici renaixentista, originalment protegit per simples fortificacions, estava en ús des del segle XVI. Al segle XIX era propietat de diverses línies de la família Rantzau, que pertanyia a l' antiga noblesa Holstein . Després d'un període de decadència econòmica, la finca i el castell d'Ahrensburg van entrar en possessió de la població local al segle XVIII. Al segle XVIII, la casa pairal va passar a la possessió de la família Schimmelmann, que havia estat elevada a la noblesa, i sota el seu lideratge la casa pairal es va transformar en una finca de camp elaborada. Els Schimmelmann van romandre a Ahrensburg durant diverses generacions, després la propietat es va vendre el 1932.
Després de servir diversos propòsits durant la Segona Guerra Mundial, el castell ara acull un museu centrat en la cultura aristocràtica de Schleswig-Holstein. Els casaments a través de l'oficina de registre d'Ahrensburg són possibles a la planta baixa del vestíbul del jardí o al segon pis del Saló Louis Seize o a la biblioteca.

## Arquitectura

* Façana sud-ovest
* El castell el 1869 a una litografia d'Alexander Duncker
* El parc
* ↑ Die Bezeichnung Schloss war in Schleswig-Holstein (und Mecklenburg) allein landesherrlichen oder bischöflichen Sitzen vorbehalten.
* ↑ Stiftung Schloss Ahrensburg: Heiraten im Märchenschloss. (Faltblatt 09/2016).
# Platja de s'Àguila

La platja de s'Àguila, o platja de Tudela, és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada al Pla de Tudela, dins del Parc Natural del Cap de Creus. Té una longitud de 155 m i una amplada de 39 m, formada per sorres, graves i còdols. Al seu darrera es forma una duna grimpadora. Davant de la platja hi ha els esculls des Pla de Tudela. Està prohibit el bany en aquesta zona.
El nom de s'Àguila prové d'una roca sobre un aflorament proper de roca roja pegmatítica, el punt més alt del Pla de Tudela, anomenada s'Àguila per la seva similitud amb aquest ocell.
El 1925 el pintor Salvador Dalí, la seva germana Anna Maria Dalí i l'escriptor Federico García Lorca, van anar en barca fins aquesta platja, on hi van fer un àpat.

## Referències

* 1 2 «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* 1 2 «El paisatge dalinià del Paratge de Tudela». El Temps de les Arts, 18-08-2021.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Una passejada pels paisatges de Dalí». Ara, 08-03-2023.
* ↑ Puiguriguer Ferrando, Marta «Recuperació del patrimoni geològic del pla de Tudela (Cadaqués, Parc Natural de Cap de Creus)». Annals de l’Institut d’Estudis Empordanesos, 2011, pàg. 216.
# Platja del Cau de sa Guineu

La platja del Cau de sa Guineu, o platja de sa Guineu, és una petita platja del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada a la badia de Portlligat, entre la platja de Sant Antoni i la punta de Portlligat. Orientada al sud, té una longitud de 9 m i una amplada de 5 m, formada per sorra, còdols i blocs. S'hi accedeix per unes estretes i vertiginoses escales d'obra.
El nom prové d'una cova que hi ha al penya-segat sobre la platja.
El 2014 una turista francesa va morir a la platja en caure-li una roca al cap. Costes va tancar l'accés a la platja per tal d'arranjar els 300 m de camí.
Propera a la platja hi ha la Casa Baccheli, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Referències

* ↑ «La playa del Cau de Sa Guineu está situada cerca de Port Lligat». La Vanguardia, 10-08-2014.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 58-59. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ Sala, Ernesta «Toponímia del terme marítim de Cadaqués». Diari de Girona, pàg. 70.
* ↑ «Costes tanca el tram de camí de ronda que porta a la cala de Cadaqués on va morir una turista francesa». 3Cat, 26-08-2014.
* ↑ «Casa Baccheli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Quatre Llibres

Sishu o els Quatre Llibres (en xinès 四书/四書, en pinyin Sìshū) formen part de l'anomenat cànon confucià, conjunt d'escrits que componen el corpus de literatura confuciana. Van ser ordenats i publicats definitivament al segle xii dC per Zhu Xi, afegint-se als Cinc Clàssics i sent completats per diversos altres Clàssics, arribant així fins a tretze. Són compilacions de dites de Confuci i Menci i de comentaris dels seus deixebles.
Els Quatre Llibres són:
* Lun Yu (Analectes de Confuci o Converses de Confuci), un conjunt de màximes de Confuci que formen la base del seu moral i filosofia política.
* Daxue (El Gran Ensenyament), que tracta de qüestions socials i polítiques i que de fet és un capítol del Li Ji o Registre dels ritus amb comentaris atribuïts a Confuci i els seus deixebles.
* Zhong Yong (El mig invariable), interpretació metafísica del pensament de Confuci, feta probablement pel seu net Zi Si. A l'origen també era un capítol del Li Ji.
* Mengzi (el Llibre de Menci), converses del filòsof homònim, un dels principals seguidors de Confuci.

## Referències

* 1 2 [Enciclopèdia Catalana on line [Consulta:20 juny 2011]
# Fettuccine

Fettuccine, singular "fettuccina" (italià), és un tipus de pasta originari del Laci. Aquesta pasta és ideal per menjar al pesto.

## Descripció

Una de les seues característiques més importants és que és un fideu pla elaborat amb ou i farina. Generalment es venen secs (en italià: asciutti), encara que els de més qualitat se solen vendre frescos, acabats de fer a mà o, en el seu detriment, recent eixits de la màquina de fer pasta.
Igual que les tagliatelle, les fettuccine es comercialitzen en "nius" (nidi o matasse).

## Nom

El nom "fettuccine" significa literalment 'cintetes' en italià. En català aquest tipus de pasta es coneix amb el nom de tallarines, car llur forma és pràcticament idèntica a la pasta coneguda a Itàlia com a "tagliatelle".
A l'Argentina és molt comú el consum de fettuccines amb tuco i en certes ocasions se'ls diu «cintitas».

## Fettuccine Alfredo

El Fettuccine Alfredo és nom que se li dona a la combinació del plat amb Salsa Alfredo. La preparació és un clàssic molt antic de la cuina italiana, el seu nom original en italià és Fettuccine al burro (Fettuccine a la manteca). Fou en 1914, l'amo del restaurant romà "Alfredo alla Scrofa", Alfredo di Lelio, que assolí imprimir el seu nom al plat al servir-lo d'una forma molt vistosa i espectacular.
Actualment a Itàlia la preparació se segueix coneixent com "Fettuccine al burro", dient-se-la "Alfredo" especialment als Estats Units, on són molt populars.

## Vegeu també

* Tallarines
* Linguine
* Pappardelle