OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Núñez de Avendaño

Núñez de Avendaño (castellà: Diego Núñez de Avendaño) (Castillo de Garcimuñoz, segle XVI - Lima, 26 de maig de 1606), va ser un doctor en lleis i polític espanyol que va estar provisionalment a càrrec del govern del Virregnat del Perú com a President de l'Audiència de Lima (1606).

## Biografia

Va ser fill del prominent jurisconsult espanyol Pedro Núñez de Avendaño, la col·lecció d'obres del qual es publica després d'obtenir el privilegi real el 1565, amb excepció del Tractat de la caça.
Fou nomenat Fiscal de l'Audiència de Lima (14 de juny de 1588), va passar després a ser Oidor (21 setembre 1591). Va tenir un dubte amb el capítol de la ciutat pel seu judici sobre el preu de la carn (1599). I, sent el President més antic, va presidir l'Audiència a la mort del Virrei Gaspar de Zúñiga y Acevedo, comte de Monterrei (1 de febrer de 1606) qui l'havia nomenat el seu marmessor testamentari.
Va morir a l'exercici de la seva funció (26 maig 1606), i va haver de succeir l'oïdor Juan Fernández de Boane fins a l'arribada del virrei Juan de Mendoza i Luna, Marqués de Montesclaros (21 desembre 1607).

## Govern de l'Audiència de Lima (1606)

Lima i tot el Virregnat va quedar ple de pesar per la mort del Comte de Monterrey, un governant a qui tots veien com un sant, per la puresa dels seus costums i la rectitud del seu procedir, i només en part van venir a ser un lenitiu les festes amb què es va celebrar a la ciutat el naixement del príncep Felip, notícia que va arribar a Lima el dia 6 de febrer de 1606 i que el Cabildo es va preparar a celebrar amb el Faust ordinari al mes d'abril.
Poc després va morir del segon Arquebisbe de Lima, Toribio de Mogrovejo, el 23 de març de 1606 (Dijous Sant), a la vila de Saña, després de 24 anys d'haver regit la immensa Arxidiòcesi. El sant arquebisbe es trobava en plena tercera visita pastoral que havia emprès el 12 de gener de 1605, però una malaltia l'immobilitza i posar fi als seus dies. Anys després seria elevat als altars.
# Premsa rotativa

Una rotativa ( impressora rotativa o premsa rotativa ) és una màquina d'impressió en què les imatges a imprimir es corben sobre un cilindre. La impressió es pot fer sobre gran nombre de substrats, incloent paper, cartró i plàstic, que poden alimentar per folis o mitjançant un rotlle continu.
La rotativa imprimeix i a més pot modificar el substrat mitjançant encunyats, envernissats de sobreimpressió o relleu. El corró rotatiu d'impressió va ser inventat per Richard March Hoe a 1843 i millorat després per William Bullock.

## Història

La invenció de la premsa rotativa no va ser un fet aïllat, sinó més aviat el resultat d'un llarg desenvolupament. August Applegath va construir a 1846 una màquina d'impressió per al Times capaç de realitzar 12.000 impressions per hora, amb base en desenvolupaments previs de Richard March Hoe, William Bullock i el francès Ippolito Marinoni.
La necessitat dels grans diaris de comptar amb sistemes per produir creixents tirades en temps rècord va portar a un ràpid desenvolupament de les màquines, amb millores que es succeïen any a any.
William Bullock va construir en el període 1863-1865 la primera màquina rotativa automatitzada de dos cilindres, amb una capacitat de 10.000 impressions per hora, que seria model per als desenvolupaments posteriors.
En endavant, i atès que s'ha solucionat l'automatització de l'alimentació del paper mitjançant l'ús de bobines, les millores van estar dirigides a reduir els temps de tallat i plegat, i la composició de textos, revolucionat això últim mitjançant la invenció de la linotip, creació de Ottmar Mergenthaler el 1886.

## Tècniques d'impressió

Les rotatives poden utilitzar diversos mètodes d'impressió, com flexografia, litografia òfset, òfset o rotogravat, sent aquest últim el d'ús més ampli en l'actualitat.

## Enllaços externs

* Breu història de la impremta Arxivat 2007-02-27 a Wayback Machine..
# Squad Busters

Squad Busters és el 6è i el videojoc més recent de Supercell per a dispositius mòbils (iOs i Android). Es tracta d'un videojoc d'un grau de violència en dibuixos animats baix, amb diversos modes de joc.
Va ser publicat el 24 de maig del 2024 en versió Soft launch. Durant els darrers mesos, es va anar afegint per a una sèrie de països fins que el 29 de desembre del 2024 es va publicar globalment. Actualment no està disponible en català.
Com la resta de videojocs de Supercell, és freemium (és a dir, que jugar-lo és gratuït, però petites transaccions econòmiques permeten avançar en el joc més ràpidament, a més de poder donar aspectes diferents als seus personatges). El joc esta disponible en iOS i en Android.

## Modes de joc

Quan va sortir, només tenia 1 mode, on havies de recol·lectar el màxim de gemmes possibles. Més tard, se'n van afegir tres més: Showdown: on has d'intentar ser l'última Squad viva. No hi existeixen gemmes.
Squad League: com el mode normal, però guanyes copes. Les copes de moment sense cap funció.
Gem Hunt Duo: Com el mode normal però en duos, i es comparteixen les gemmes.
Squad Busters ha tingut alguns modes temporals com:
Hatchling Run: Havies de caçar i portar al niu el màxim nombre de pollets possible i defensar-los dels robots.
Unicron Attacks: Venia amb la col·laboració amb Transformers. Era un mode normal, però amb un modificador amb monstres de Transformers.
* ↑ «Squad Busters - Supercell's New Party Action Game!» (en anglès). [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ Valderas, Moisés. «Supervivencia y Atrapagemas (Dúo) llegan a Squad Busters» (en castellà), 16-12-2024. [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ «Hatchling Run» (en anglès). [Consulta: 16 març 2025].
# Pàvel Brut

Pàvel Aleksàndrovitx Brut (en rus Павел Александрович Брутт, Sosnovy Bor, 29 de gener de 1982) és un ciclista rus, ja retirat, que fou professional del 2001 al 2017. El seu darrer equip fou el Gazprom-RusVelo.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 2008 i el Campionat nacional en ruta de 2011.

## Palmarès

* 2001
** 1r al Gran Premi de la vila de Vigo
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Táchira
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Veneçuela
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés
* 2005
** 1r a la Volta a Navarra i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Extremadura
* 2006
** 1r al Cinturó a Mallorca i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Grècia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Lleida
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés
* 2007
** 1r al Gran Premi Chiasso
** Vencedor d'una etapa del Tour de Langkawi
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 2009
** 1r al Tour de Vendée
* 2011
** Campió de Rússia en ruta
** 1r a la Classica Sarda Sassari-Cagliari
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
* 2012
** 1r a la Volta Limburg Classic

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. 87è de la classificació general
* 2008. No surt (10a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2009. 125è de la classificació general
* 2011. 128è de la classificació general
* 2012. 95è de la classificació general
* 2013. 75è de la classificació general
* 2016. 90è de la classificació general
* 2017. 134è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 105è de la classificació general
* 2012. 106è de la classificació general
* 2015. 101è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2010. 102è de la classificació general
* 2011. Abandona (9a etapa)
* 2013. 110è de la classificació general

## Referències

* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Pavel BRUTT» (en italià). [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Italia, EFE. «El ruso Pavel Brutt estrena su palmarés en una grande mientras Pellizotti sigue líder» (en castellà), 15-05-2008. [Consulta: 3 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Pàvel Brut a sitiodeciclismo.net
# Nasser Givehchi

Nasser Givehchi (persa: ناصر گیوه چی) (Teheran, 12 de novembre de 1932 - Teheran, 16 de maig de 2017) fou un lluitador iranià, especialista en lluita lliure, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, fou sisè en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en els Jocs Asiàtics de Tòquio 1958. Una vegada retirat va tenir una llarga carrera com a entrenador nacional de lluita lliure i àrbitre internacional.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Nasser Givehchi». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ ایران, کمیته ملی المپیک جمهوری اسلامی. «ناصر گیوه چی» (en persa). [Consulta: 14 març 2025].
# Cicèrbita

Cicèrbita (Cicerbita) és un gènere de plantes amb flor de la família de les asteràcies.

## Particularitats

Són plantes dures herbàcees i perennes. Les plantes d'aquest gènere són molt similars a les del gènere Lactuca. Les fulles són comestibles.
L'espècie Cicerbita ×favratii Wilczek és un híbrid de Cicerbita alpina i Cicerbita plumieri.

## Taxonomia

* Cicerbita acuminata (Freyn) Grossh.
* Cicerbita alpina (L.) Wallr. - lletsó de muntanya, lletuga alpina
* Cicerbita bourgaei (Boiss.) Beauverd
* Cicerbita conrathiana Beauverd
* Cicerbita cyanea (D.Don) Beauverd
* Cicerbita grandis (C.Koch) Chrshanovski
* Cicerbita lessertiana (DC.) Mamgain & R. R. Rao
* Cicerbita macrantha (C.B.Clarke) Beauverd
* Cicerbita macrophylla (Willd.) Wallr. - lletuga de fulla gran
** subsp. macrophylla
** subsp. uralensis (Rouy) P.D.Sell
* Cicerbita macrorrhiza (Royle) Beauverd
* Cicerbita muralis (L.) Wallr. - lletuga de bosc
* Cicerbita orbelica (Velen.) Hayek
* Cicerbita pancicii (Vis.) Beauverd
* Cicerbita plumieri (L.) Kirschl. - lletuga de muntanya
* Cicerbita quercina (L.) Wallr.
* Cicerbita sonchifolia (Vis. & Pancic) Beauverd
* Cicerbita tianshamica (Regel & Schmalh.) Beauverd
* Cicerbita uralensis (Rouy) Beauverd

## Vegeu també

* Rellotge floral

## Referències

* Cicerbita - Taxonomia
# Torero

El torero, diestro o matador és la persona que té com a ofici torejar, és a dir lidiar en una plaça de braus una corrida.
Fa referència tant al professional que lidia a peu com al que ho fa a cavall. Entre els toreros a peu es distingeixen segons la seva jerarquia el matador de toros i els subalterns o banderilleros a les ordres del matador. Entre els toreros a cavall es distingeixen en primer lloc el rejoneador, que té la mateixa categoria que el matador de toros i els picadors que són subalterns del rejoneador.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Diccionario Espasa: términos taurinos | WorldCat.org» (en castellà). [Consulta: 24 juny 2024].
# Gipó

Un gipó (en català antic, també jupó, jubó o jubet) era una peça de roba masculina exterior amb mànigues, cenyida i curta fins a la cintura, que els cavallers es van començar a posar a partir del segle xiv, substituint l'anterior gonella (que va a passar a ser una peça femenina). Els cavallers se la posaven just sota l'armadura. Mentre la gonella es considerava, fins aleshores, una peça de roba interior, el gipó va passar a ser una peça de la indumentària civil. Francesc Eiximenis esmenta que el porta també un eclesiàstic, de manera que no devia ser una peça exclusivament militar. Se sap que n'hi havia, almenys, de colors blanc, carmesí, grana i negre; i fins i tot hi ha constància en un inventari d'un a ratlles. Els de la gent corrent eren de teixits ordinaris, però els dels senyors rics solien ser de seda i podien ser d'altres materials nobles, com la porpra. Al Tirant lo Blanc se'n descriuen de brocat, seda, setí i fil d'argent, decorats amb orfebreria i argenteria.
Al final de l'edat mitjana, les dones, a més de gonelles, podien portar una peça similar al gipó que es deia jupa.
Els giponers, menestrals dedicats a la confecció de gipons, constituïen una professió minoritària, una mica subordinada al gremi de sastres, com els calceters i els peiers. A Barcelona la formació del gremi tingué lloc el 1456, bé que hi havia una reglamentació tècnica municipal del 1330. Posteriorment els giponers de Barcelona, com els de València, es fusionaren amb el gremi de sastres, més nombrós i més ben organitzat. A València la unió es produí el 1604 i els giponers hi conservaren l'autonomia com a braç separat i una participació proporcional en l'administració del gremi conjunt.

## Referències

* 1 2 La indumentària civil catalana: segles XIII-XV, d'Isidra Maranges i Prat, Institut d'Estudis Catalans, 1991, ISBN 8472831892
* ↑ «Gipó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Dicksonia

Dicksonia és un gènere de falguera de port arborescent semblant a una palmera, de la família de les Dicksoniàcies. Fou descrita per Charles Louis L'Héritier de Brutelle l'any 1788. El nombre honora al botànic James Dickson.
El gènere inclou entre 20 a 25 espècies, distribuïdes de Mèxic a Uruguai i Xile, Santa Helena, Nova Zelanda, Austràlia, Indonèsia, Nova Guinea i Filipines. Nova Guinea, amb cinc espècies, té el major nombre.
Té un rizoma gruixut, que pot assolir uns 60 cm de diàmetre, i una tija vertical, de fins a 10 m d'alçada, coberta de fibres de color bru ataronjat; les fulles (frondes) poden mesurar fins a 2 m, són arquejades i profundament dividides i surten formant una roseta al capdamunt de la tija.
És una espècie molt apreciada com a planta ornamental pel seu port característic i la textura de les seves fulles.
És cultivada a l'aire lliure en jardins temperats litorals, mentre que en zones més fredes només pot viure a l'interior.

## Taxonomia

* Dicksonia antarctica, Soft Tree Fern, falguera arbòria de Tasmània. Austràlia.
* Dicksonia arborescens, Illa de Santa Helena
* Dicksonia archboldii, Nova Guinea
* Dicksonia baudouini, Nova Caledònia
* Dicksonia berteriana, Illes Juan Fernández
* Dicksonia blumei, Indonèsia, Filipines
* Dicksonia brackenridgei, Fiji, Samoa
* Dicksonia externa, Illes Juan Fernández
* Dicksonia fibrosa, Woolly Tree Fern, Kuripaka o Wheki-ponga (en maorí). Nova Zelanda
* Dicksonia grandis, N. Guinea
* Dicksonia herbertii, Nord-est de Queensland, Austràlia
* Dicksonia hieronymi, N. Guinea
* Dicksonia lanata, Tuokuro, N. Zelanda
* Dicksonia lanigera, N. Guinea
* Dicksonia mollis, Indonèsia
* Dicksonia sciurus, N. Guinea
* Dicksonia sellowiana, Xaxim, Samambaiuçu (en portuguès). Sud-est de Mèxic a Amèrica Central i del nord de Sud-amèrica a Bolívia i l'Uruguai.
* Dicksonia squarrosa, falguera arbòria de N. Zelanda, Slender Tree Fern, Rough Tree Fern, Wheki. N. Zealand
* Dicksonia steubelii, nord del Perú.
* Dicksonia thyrsopteroides, Nova Caledònia.
* Dicksonia youngiae, Bristly Tree Fern. Austràlia.

## Bibliografia

* Braggins, John E. and Large, Mark F. Tree Ferns. Timber Press, Inc. (2004).
* Lobin, Wolfram. Llista de Especies Americanes de Dicksonia. Scientific Authority of Germany, Bonn 2001.
# Superpotència

Una superpotència és un estat que pel seu lideratge i pes específic al món influeix en les decisions d'altres estats de manera clau. El terme va sorgir després de la Segona Guerra Mundial per definir el rol dels Estats Units al món però s'aplica també a altres països emergents amb capacitat per situar-se en aquests llocs de pes, com ara la Xina. Altres candidats, menys unànimes, per accedir a aquesta denominació són Rússia, la Unió Europea i l'Índia.
Es considera que una superpotència té hegemonia:
* militar: amb un exèrcit ben entrenat, armes d'última tecnologia i capacitat per suposar una amenaça o aturar conflictes internacionals
* econòmica: amb una moneda forta, abundància de recursos o un mercat competitiu, de tal forma que la seva economia local acaba influint a les borses mundials (un dels efectes de la globalització)
* cultural: amb un model de vida marcat que pot imposar a d'altres per la via d'imitació (poder tou o imperialisme ideològic)
A més a més les superpotències acostumen a tenir un pes demogràfic rellevant en el conjunt de la població, lligat a la seva mida territorial; difícilment podrà ser una superpotència un país petit o depenent en excés d'altres estats veïns. Les superpotències, igual que els imperis històrics, tendeixen cap a l'expansió territorial o bé a l'assimilació de nacions al seu estil de vida i prioritats polítiques (com es va evidenciar a la Guerra Freda).
# Elma Center

Elma Center és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.491 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elma Center tenia 2.491 habitants, 967 habitatges, i 731 famílies. La densitat de població era de 154,1 habitants per km².
Dels 967 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.010 $ i la renda mediana per família de 61.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.071 $ mentre que les dones 30.037 $. La renda per capita de la població era de 25.877 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elma Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elma Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Racing Rioja Club de Fútbol

El Racing Rioja Club de Fútbol és un club de futbol amb seu a Logronyo, La Rioja. Fundat l'any 2018, juga a Tercera Federació, i celebra els partits a casa al Camp de Futbol El Salvador, amb una capacitat de 1.160 persones.

## Història

Fundat l'any 2018, el club va presentar la seva inscripció a la Federació de Futbol de La Rioja l'agost d'aquell any, entrant immediatament a la Regional Preferent. En la seva segona temporada, el club va assolir l'ascens a Tercera Divisió després de quedar primer a la primera categoria, assegurant també una plaça a la Copa del Rei.
A la Copa del Rei 2020-21, el club es va classificar per a la primera ronda, però va ser eliminat pel conjunt de la Lliga SD Eibar.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 2018–19 | 5 | Reg. Pref. | 7è | |
| 2019-20 | 5 | Reg. Pref. | 1r | |
| 2020-21 | 4 | 3a | 1r / 1r | Primera ronda |
| 2021–22 | 4 | 2a RFEF | 7è | Primera ronda |
| 2022–23 | 4 | 2a Fed. | 17è | Primera ronda |
| 2023–24 | 5 | 3a Fed. | | |
* 2 temporades a Segona Federació /Segonda Divisió RFEF
* 1 temporada a Tercera Divisió
* 1 temporada a Tercera Federació

## Antics jugadors

* Yuan Yung-cheng – Internacional juvenil amb Taiwan

## Referències

* ↑ «El capital extranjero llega al fútbol riojano con el Racing Rioja» (en castellà). NueveCuatroUno, 04-08-2018. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ «El Eibar visita al Racing Rioja, un 'tercera' con dos años de historia» (en castellà). La Vanguardia, 16-12-2020. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ «Yuan Yung-cheng: Taiwan’s first soccer pro in Europe». english.cw.com.tw.

## Enllaços externs

* Perfil de l'equip BDFutbol
* Perfil de l'equip de Futbol Regional (en castellà)
* Perfil de l'equip Soccerway
# Rafael Closas i Cendra

Rafael Closas i Cendra (Barcelona, 1895 - Barcelona, 1956) fou un advocat i polític català.

## Biografia

Fill de Rafael Closas i Vives i de Josefa Cendra i Rexach. Casat amb Teresa Lluró i Gutierrez, pares de l'actor Albert Closas i Lluró.
A la Lliga Regionalista fou membre de la Secció juvenil i de la Joventut Nacionalista. Juntament amb d'altres elements dissidents de la Joventut Nacionalista, fou membre de la comissió executiva que promogué la Conferència Nacional Catalana celebrada a Barcelona el 4 i 5 de juny de 1922, d'on sorgí Acció Catalana, partit al que es va afiliar. Va ser un dels advocats defensors dels acusats pel Complot del Garraf, l'any 1925. Col·laborà a La Publicitat i a Revista de Catalunya.
El 26 de setembre de 1936 durant la Gerra Civil fou nomenat conseller sense cartera del govern de la Generalitat de Catalunya, càrrec que va ocupar fins el17 de desembre del 1936. En acabar la guerra civil espanyola s'exilià a França, però tornà a Barcelona el 1945.

## Referències

* ↑ «Rafael Closas i Cendra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 10 gener 2014].
* 1 2 3 4 Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 04/06/1992, p. 257. ISBN 978-84-297-3521-5.
* ↑ «esquela de Josefa Cendra Rexach». La Vanguardia, 15-03-1932, pàg. 3.
* 1 2 «Conferència Nacional Catalana». Enciclopèdia.cat. Grup enciclopèdia. [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ Roca, Francesc. El pensament econòmic català : (1900 - 1970). Barcelona: Univ. de Barcelona, Publ., 1994, p. 177-. ISBN 978-84-475-0891-4 [Consulta: 10 gener 2014].
# Rafael Ramos Pérez

Rafael Ramos Pérez (Nerva, 28 d'octubre de 1911 - Carcassona, 2 de setembre de 1985) fou un ciclista espanyol, professional entre 1936 i 1950, tot i que amb algunes interrupcions. El 28 de març de 1958 es nacionalitzà francès.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1936. En aquesta mateixa edició finalitzà en la sisena posició final.

## Palmarès

* 1936
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1936
** 1r als Sis dies de Buenos Aires (amb Antonio Prior)
* 1937
** Vencedor d'una etapa del Tour del Sud-oest

### Resultats al Tour de França

* 1937. Abandona (11a etapa)
* 1938. 19è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1936. 6è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «RAMOS Rafael». [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Rafael RAMOS PEREZ» (en italià). [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «Rafael Ramos ganó en Ribadeo antes de ser francés» (en castellà), 10-09-2014. [Consulta: 19 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it
# Natàl·lia Xikólenka

Natàl·lia Xikólenka (Andidjan, 1 d'agost de 1964) és una atleta belarussa, ja retirada, especialista en el llançament de javelina, que va competir abans sota bandera de la Unió Soviètica i l'Equip Unificat durant les dècades de 1980 i 1990
El 1992, sota bandera de l'Equip Unificat, va prendre part en els Jocs Olímpics d'estiu de Barcelona, on guanyà la medalla de plata en la competició del llançament de javelina del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, i sota bandera de Belarús, fou dotzena en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món d'atletisme, de bronze el 1993 i d'or el 1995. A nivell nacional guanyà va guanyar títols soviètics de 1986, 1990 i 1991 i el títol de la Comunitat d'Estats Independents de 1992.

## Millors marques

* Llançament de javelina. 71,40 metres (1994)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Natallia Shykalenka». [Consulta: 20 juliol 2024].
* ↑ «ШИКОЛЕНКО Татьяна Ивановна | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 20 juliol 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 20 juliol 2024].
* ↑ «Natalya SHIKOLENKO | Profile | World Athletics». [Consulta: 20 juliol 2024].