OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Heze (Shandong)

Heze, abans coneguda com Caozhou, és la ciutat-prefectura més occidental de la província de Shandong, a la República Popular de la Xina. Limita amb Jining a l'est i amb les províncies de Henan i Anhui a l'oest i al sud respectivament.

## Història

Caozhou va estar al centre de la rebel·lió Nian durant les dècades de 1850 i 1860.
L'agost de 1949, Heze va ser desvinculada de Shandong, donant lloc a la província experimental de Pingyuan, però tres anys més tard va ser retornada a Shandong.
L'abril de 1953, Heze i Jining van guanyar comtats de l'antiga prefectura de Huxi després de la seva abolició.

## Clima

Heze té un clima influït pel monsó que es troba entre les zones humides subtropicals i continentals humides (Köppen Cwa/Dwa), amb quatre estacions ben definides. La ciutat és càlida i gairebé sense pluja a la primavera, calorosa i humida a l'estiu, fresca a la tardor i freda i seca a l'hivern. La temperatura mitjana anual és de 14,22 °C , amb la temperatura mitjana mensual de 24 hores que oscil·la entre -0,5 °C al gener i 27,1 °C al juliol. Gairebé el 70% de les precipitacions anuals es produeixen de juny a setembre. Amb un percentatge mensual de sol possible que va des del 48% al juliol fins al 60% al maig, la ciutat rep 2.411 hores de sol anualment.

## Administració

La ciutat-prefectura de Heze administra nou divisions a nivell de comtat. L'executiu municipal, el poder legislatiu i el poder judicial es troben al districte de Mudan.
Hi ha dos districtes i set comtats:
* Districte de Mudan
* Districte de Dingtao
* Comtat de Cao
* Comtat de Chengwu - originàriament a Huxi
* Comtat de Shan - originàriament a Huxi
* Comtat de Juye - originàriament a Huxi
* Comtat de Yuncheng
* Comtat de Juancheng
* Comtat de Dongming
* Mapa de Heze
* Mudan
* Dingtao
* Comtat de Cao
* Comtat de Shan
* Comtat de Chengwu
* Comtat de Juye
* Comtat de Yuncheng
* Comtat de Juancheng
* Comtat de Dongming
# Hidroelèctrica de Chixoy

La hidroeléctrica de Chixoy és una central a San Cristóbal Verapaz, Alta Verapaz a l'estat de Guatemala, a la confluència dels rius Chicruz, Salamá i Chixoy (Negro).
La construcció de la presa va començar l'abril de 1977, sota el mandat de la dictadura militar presedit pel general Kjell Eugenio Laugerud García. L'obra va ser financiada pel Banc Mundial i el Banc Interamericà de Desenvolupament. La central hidroelèctrica havia de respondre a la demanda creixent d'energia renovable. Va ser acabada el 27 de novembre de 1983. Per una error d'enginyeria va caldre obres suplementàries per a afegir reforços al del túnel que condueix l'aigua del riu a les turbines amb costos addicionals elevats. El projecte Chixoy va costar 944 milions de dòlars, o ben bé 2,5 vegades el pressupost de 1978. Va ser inaugurat el 1986.
Aquesta construcció és considerada la major obra d'enginyeria civil de Guatemala. Té una capacitat de 300 megawatt. El 1983 proveïa a prop del 26% de la producció nacional d'electricitat.
La construcció de la presa durant més de 20 anys va afectar pel cap baix 3.500 indígenes de les comunitats maies que van ser desplaçades. El 1982, el govern va massacrar més de 440 homes, dones i nens al Rio Negro, una acció coberta pel silenci o la complicitat pels dos bancs que cofinanciaven el projecte. Més de sis mil famílies hi van perdre les terres i i mtijans de subsistència. Moltes persones van ser torturades o segrestrades quan van exigir compensacions al govern militar. Avui en dia encara denuncien aquestes injustícies. Va trigar fins 2015 perquè els sobrivents descendents de la repressió van rebre una modesta indemnització.

## Referències

* ↑ Downing, T.E.; Lüdeke, M. «International Desertification Social Geographies of Vulnerability and Adaptation». A: Global Desertification: Do Humans Cause Deserts? [Desertificació mundial: els humans causen deserts?], p. 242.
* ↑ «Guatemala - Chixoy Power Project» (en anglès). World Bank Group, 30-06-1978. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ Carasik, Lauren; Russell, Grahame. «Justice delayed 30 years in Guatemala» (en anglès). Business & Human Rights Resource Centre, 04-01-2012. [Consulta: 17 gener 2025].
* 1 2 Pocón, Edgar «En Río Negro teníamos terrenos para sembrar y ahora ya no tenemos eso». El Periódico, 16-10-2015. Arxivat de l'original el 2015-10-16 [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ Johnston, Barbara Rose «Chixoy Dam Legacies: The Struggle to Secure Reparation and the Right to Remedy in Guatemala». Water Alternatives, 3, 2, 2010, pàg. 341-361.
# Gavina capnegra mediterrània

La gavina capnegra mediterrània o gavina de cap negre i baldritxa a les Balears (Ichthyaetus melanocephalus) és una espècie d'ocell de l'ordre dels caradriformes i molt semblant a la gavina vulgar, però sense el color negre de les puntes de les ales.

## Morfologia

* Fa 39 cm de llargària total i a l'entorn d'un metre d'envergadura alar.
* Pesa entre 220 i 380 g.
* Té una màscara negra que perd a l'hivern.
* Té les potes i el bec vermells.
* Bec robust.
* Els exemplars immadurs no assoleixen el plomatge d'adult fins al tercer any de vida

## Reproducció

Cria en colònies i fa el niu amb herba i algunes plomes a la sorra. Hi pon 3 ous durant els mesos de maig i juny, els quals seran covats al llarg de 23-25 dies. Els pollets que en sortiran encara trigaran entre 35 i 40 dies en ser capaços de volar i dos anys en assolir la maduresa sexual. Cria al Delta de l'Ebre, a Mallorca i a l'Albufera de València.

## Alimentació

Menja peixos, invertebrats aquàtics, mol·luscs, cucs, llavors, insectes i deixalles dels abocadors d'escombraries.

## Distribució geogràfica

Es troba circumscrita al Mediterrani i a les seues costes, la mar Negra i Turquia.

## Costums

* Al Principat de Catalunya és abundant en migració i a l'hivern.
* S'endinsa més en el mar que la gavina vulgar, però tampoc no excessivament.
* És un ocell que es pot observar vora els vaixells de pesca, perquè s'alimenta del peix que aquests perden.
* Pot arribar a viure 15 anys.
* És una espècie en expansió.

## Conservació

Les poblacions d'aquest ocell es veuen amenaçades per la desaparició del seu hàbitat, el desenvolupament del turisme costaner, la urbanització del litoral, la caça il·legal, la contaminació del medi ambient i la modificació de les pràctiques pesqueres.

## Referències

* ↑ «Larus melanocephalus. Gavina capnegra. Gaviota cabecinegra. Banco de datos de Biodiversidad». (castellà)
* ↑ «Mouette mÃ©lanocÃ©phale - Ichthyaetus melanocephalus - Mediterranean Gull». (francès)
* ↑ «Gaviota cabecinegra». (castellà)
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, planes 54-55. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Enregistraments sonors. (anglès)
* La gavina capnegra al Principat de Catalunya. (català)
* Taxonomia d'aquesta espècie. (anglès)
# Becadell sord

El becadell sord o cec, cegall menut, cegard o cegall bord i becassineta a les Balears i bequet al País Valencià (Lymnocryptes minimus) és una espècie d'ocell de l'ordre dels caradriformes, el nom del qual fa referència a l'actitud que adopta davant els caçadors i, en general, davant el perill, puix que no aixeca el vol fins que l'intrús no és pràcticament al damunt, i quan, finalment, fuig, ho fa sense emetre cap so. És l'única espècie del gènere Lymnocryptes.

## Morfologia

* És més petit que el becadell comú: 19 cm, i té el bec més curt que aquell.
* Envergadura alar entre 33 i 36 cm.
* Pesa entre 35 i 70g.
* Té el plomatge bru amb taques de diversos colors i ratlles al dors.
* Té una franja negra al cap.
* Ales arrodonides i cua punxeguda.
* Quan està posada s'observa la cella xapada i una mitja lluna sota l'ull.
* La coroneta no té llista central i és fosca.
* Té dues llistes grogues, molt visibles, al dors.

## Subespècies

* Lymnocryptes minimus nipponensis (Momiyama, 1939)

## Reproducció

No cria als Països Catalans. Nidifica a prats humits de la zona boreal al límit entre la tundra i la taiga. Fa el niu a terra i la femella hi pon 4 ous d'un color gris groguenc amb clapes violàcies que covarà exclusivament ella durant 17-24 dies.

## Alimentació

S'alimenta de cucs, d'insectes (coleòpters) i llurs larves, i de mol·luscs que troba al fang produït per la presència d'aigua dolça. També aprofita les llavors de les herbes.

## Hàbitat

Viu, a l'hivern o durant l'època de la migració, en terrenys humits i enfangats, tant del litoral com de l'interior (aiguamolls, depuradores, torrents, prats humits, basses de rec i, en general, a qualsevol lloc on hi hagi aigua dolça encara que sigui d'una extensió reduïda).

## Distribució geogràfica

És una espècie de distribució paleàrtica septentrional (des del nord-est d'Escandinàvia fins a l'oest de Sibèria). Hiverna a la Gran Bretanya, costes atlàntiques i mediterrànies d'Europa, Àfrica i l'Índia. A les Balears és migrant i hivernant escàs a tot l'arxipèlag.

## Costums

* Es desplaça amb un vol més constant i més lent que el becadell comú, així mateix el seu vol és silenciós i rectilini.

## Observacions

Pot confondre's amb el becadell comú, per això totes les característiques físiques i etològiques són comparades amb les d'aquest.

## Referències

* ↑ https://publicacions.iec.cat/repository/pdf/00000182/00000078.pdf
* ↑ «LÈXIC DE L'ARRÒS I S'ALBUFERA».
* ↑ «Noms d'ocells al País Valencià». Arxivat de l'original el 2009-12-15. [Consulta: 2 desembre 2009].
* 1 2 Oiseaux.net (francès)
* ↑ Enciclopèdia Balear d'Ornitologia (català)
* ↑ Avibase (català)
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, pàgina 52. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* El becadell sord a Portugal (portuguès)
* El cegall menut al Principat de Catalunya (català)
* Taxonomia d'aquesta espècie (anglès)
# Curroc

El curroc, tisoreta o llambritja de bec negre (Sterna nilotica) és un ocell palmípede de l'ordre dels caradriformes, molt semblant al xatrac, del qual es distingeix pel bec, més semblant al de les gavines, i per la mida, lleugerament superior. És ubicat pel Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.11, 2011) al monotípic gènere Gelochelidon (C.L. Brehm, 1830).

## Morfologia

* Fa 38 cm de llargària total i 76-86 cm d'envergadura alar.
* Pesa entre 200 i 300 g.
* Té el mantell de color gris cendra i el dessota blanc.
* Bec fort de color negre i s'uneix amb el negre del capell sense discontinuïtat.
* Potes negres -característica útil per diferenciar-lo dels altres xatracs-.
* El capell deriva a blanc durant l'hivern, mentre que el bec és negre tothora.
* En vol les primàries més externes, gastades, esdevenen gris fosc.
* Els joves tenen el dors tènuement tacat d'ocre clar amb la coroneta i el front ocre pàl·lid.

## Subespècies

* Sterna nilotica affinis (Horsefield, 1821)
* Sterna nilotica addenda (Mathews, 1912)
* Sterna nilotica aranea (A. Wilson, 1814)
* Sterna nilotica groenvoldi (Mathews, 1912)
* Sterna nilotica nilotica (J. F. Gmelin, 1789) -Europa, nord-oest d'Àfrica, i de l'Orient Mitjà fins al Kazakhstan, Manxúria i Pakistan-
* Sterna nilotica vanrossemi (Bancroft, 1929)
* Sterna nilotica macrotarsa (Gould, 1837)
L'última d'aquestes subespècies, que correspon a la població australiana, és considerada una espècie de ple dret per alguns autors: curroc australià (Gelochelidon macrotarsa).

## Reproducció

Cria molt localitzadament i en colònies al Delta de l'Ebre, més concretament en illots sorrencs o fangosos de la costa, on folra una petita depressió amb herbes, que farà la funció de cau quan, a l'abril-juny, la femella hi dipositi 2-4 ous. La incubació, en la qual intervenen ambdós progenitors, dura 22 dies i els pollets volen a les 4-5 setmanes.

## Alimentació

Menja preferentment insectes i, també, cucs, peixos, amfibis i petits rosegadors (ratolins, talpons, etc.).

## Hàbitat

Habita la vora de les platges, a les maresmes, als arrossars, a les llacunes i, més rarament, a les aigües de l'interior.

## Distribució geogràfica

Cria al sud d'Europa, Alemanya, Dinamarca, Àsia oriental, ambdues costes de Nord-amèrica, l'est de Sud-amèrica i Austràlia.

## Costums

És estiuenc als Països Catalans i després migra cap a l'Àfrica per hivernar. Les poblacions dels altres continents hivernen al Carib, al nord de Sud-amèrica, sud d'Àsia i Nova Zelanda.

## Observacions

Pot arribar a viure 16 anys.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Balear d'Ornitologia (català)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 57. ISBN 843150434X
* ↑ Oiseaux.net (francès)

## Enllaços externs

* Taxonomia d'aquesta espècie (anglès)
* El curroc a Portugal Arxivat 2008-06-09 a Wayback Machine. (portuguès)
* El curroc al Principat de Catalunya (català)
* Enregistraments sonors (anglès)
# Banda S

La banda S és un rang freqüencial que va des dels 2.0 als 4.0 GHz, creuant el límit imaginari entre el UHF i el SHF a 3.0 GHz. És part de la banda de microones de l'espectre electromagnètic.
La banda S és utilitzada per radar és meteorològics i alguns satèl·lits de comunicacions.

## Bandes de microones

L'espectre de microones es defineix usualment com l'energia electromagnètica que va des d'aproximadament 1 GHz fins a 100 GHz de freqüència, encara que un ús més antic inclou freqüències una mica més baixes. La majoria de les aplicacions més comunes es troben dins del rang d'1 a 40 GHz. Les bandes de freqüències de microones, segons la definició de la Radio Society of Great Britain (RSGB), es mostren en el següent quadre :
| banda L | 1 to 2 GHz |
| banda S | 2 to 4 GHz |
| banda C | 4 to 8 GHz |
| banda X | 8 to 12 GHz |
| banda K$_u$ | 12 to 18 GHz |
| banda K | 18 to 26.5 GHz |
| banda K$_a$ | 26.5 to 40 GHz |
| banda Q | 30 to 50 GHz |
| banda U | 40 to 60 GHz |
| banda V | 50 to 75 GHz |
| banda E | 60 to 90 GHz |
| banda W | 75 to 110 GHz |
| banda F | 90 to 140 GHz |
| banda D | 110 to 170 GHz |

## Vegeu també

* Radiofreqüència

## Fonts

* R. Ludwig, P. Bretchko, RF Circuit Design, Theory and Applications, Prentice Hall NJ, 2000.
* http://hypertextbook.com/facts/2000/MaxLipkin.shtml
# Croton-on-Hudson

Croton-on-Hudson és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 7.606 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Croton-on-Hudson tenia 7.606 habitants, 2.798 habitatges, i 2.050 famílies. La densitat de població era de 618,3 habitants/km².
Dels 2.798 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 84.744 $ i la renda mediana per família de 100.182 $. Els homes tenien una renda mediana de 65.938 $ mentre que les dones 46.029 $. La renda per capita de la població era de 39.441 $. Entorn de l'1,8% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Croton-on-Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Croton-on-Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Delanson

Delanson és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 385 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Delanson tenia 385 habitants, 151 habitatges, i 109 famílies. La densitat de població era de 239,8 habitants/km².
Dels 151 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.036 $ i la renda mediana per família de 60.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.889 $ mentre que les dones 30.000 $. La renda per capita de la població era de 24.114 $. Cap de les famílies i el 0,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Delanson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Delanson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pierre Harvey

Pierre Harvey (Rimouski, Quebec, 24 de març de 1957) és un ciclista i esquiador de fons canadenc, ja retirat.

## Biografia

Va néixer el 24 de març de 1957 a la població de Rimouski, situada a la província del Quebec. El 1988 fou guardonat amb l'Orde del Canadà.

## Carrera esportiva
### Ciclisme

Va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on finalitzà 24è en la prova en ruta. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) novament participà en la prova en ruta, si bé en aquesta ocasió no finalitzà la cursa, així com en la prova de contrarellotge per equips, on finalitzà en catorzena posició.
En ciclisme el seu resultat més destacat fou la medalla de plata aconseguida el 1983 en la Universíada realitzada a Edmonton i el Campionat nacional en ruta de 1976.

### Esquí de fons

El 1979 aconseguí guanyar tres medalles d'or en aquesta especialitat en el Jocs del Canadà d'hivern. Participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (Iugoslàvia), convertint-se en el primer canadenc en participar tant en uns Jocs Olímpics d'Estiu com d'hivern. En aquests Jocs finalitzà vintè en la prova dels 50 km i vint-i-unè en les proves dels 15 i 30 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà) fou l'encarregat de realitzar el Jurament Olímpic per part dels atletes i finalitzà vint-i-unè en els 50 km, dissetè en els 15 km, catorzè en els 30 km i novè en els relleus 4x10 quilòmetres.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Pierre Harvey». [Consulta: 23 octubre 2023].
* 1 2 «| Hall of Famers Search». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «HARVEY Pierre - Athlete Information». [Consulta: 23 octubre 2023].
# Ellicottville

Ellicottville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 472 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ellicottville tenia 472 habitants, 242 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 217 habitants/km².
Dels 242 habitatges en un 12,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 46,3% no eren unitats familiars. En el 36,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,9% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 35% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.750 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.750 $ mentre que les dones 19.306 $. La renda per capita de la població era de 22.348 $. Entorn del 10,1% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ellicottville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ellicottville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Falconer

Falconer és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.540 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Falconer tenia 2.540 habitants, 1.109 habitatges, i 698 famílies. La densitat de població era de 908,1 habitants/km².
Dels 1.109 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.222 $ i la renda mediana per família de 41.711 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.961 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 15.205 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Falconer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Falconer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.