OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Juan-Torres Lana

Josep Maria Juan-Torres Lana (Barcelona, 1935 - 2015) va ser rector de l'església de Santa Engràcia, de Montcada i Reixac, durant 33 anys. Va néixer a Barcelona i va cursar estudis de teologia i humanitats. Al llarg dels seus 54 anys de tasca sacerdotal va passar per parròquies de Barcelona, Vilafranca del Penedès i finalment Montcada i Reixac (1971), on va romandre fins a la seva retirada (2004). L'any 2004 es va retirar a Reixac per problemes de salut.
Des de la seva arribada a Montcada va destacar per la seva implicació i impuls amb el teixit social i cultural del municipi. Dins de la seva tasca social caldria destacar especialment la seva col·laboració amb: Càritas, el departament de Serveis Socials de l'Ajuntament i posteriorment amb Andròmines. En el seu vessant cultural caldria destacar el impuls inicial i la seva implicació en diferents associacions de Montcada, com Fundació Cultural Montcada, Agrupació Sardanista, Esplai SESA, Coral Mare de Déu del Turó de Montcada i Reixac i l'Associació d'Amics de Reixac.
Com a impulsor de la restauració de l'Església de Sant Pere de Reixac i la recuperació del seu entorn (Amics de Reixac) va sol·licitar en les seves últimes voluntats que les seves cendres es dipositessin al peu de la imatge de la Mare de Déu de Reixac, que ell va contribuir a restaurar. Va ser nomenat fill adoptiu de Montcada i Reixac, fet que va coincidir amb els seus 25 anys al front de la parròquia. El setembre del 2004, l'Ajuntament de Montcada i Reixac i la ciutadania li van retre un sentit homenatge com a reconeixement a les tasques desenvolupades, li va ser concedida la medalla de la ciutat.

## Referències

* 1 2 «Defunció de Mn. Josep Maria Juan-Torres Lana». bisbatdeterrassa.org. [Consulta: 4 octubre 2022].
* 1 2 Labs, Virtual. «Mor el mossèn Josep Maria Juan-Torres a l'edat de 80 anys». laveu.cat. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ «Homenatge al mossèn Josep Maria Juan-Torres». vilaweb.cat. [Consulta: 4 octubre 2022].
* 1 2 Reixac, Ajuntament de Montcada i. «Mor el mossèn Josep Maria Juan-Torres, Medalla de la Ciutat i Fill Adoptiu de Montcada i Reixac». [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Reixac, Ajuntament de Montcada i. «Funeral multitudinari pel mossèn Josep Maria Juan-Torres». [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ «Tot recordant en Josep Maria, Editorial». Quaderns de Montcada i Reixac, 30, 2015.
* ↑ Grau, Laura «La parròquia de Santa Engràcia diu adéu al mossèn Josep M. Juan-Torres». La veu de Montcada i Reixac, 457, 2015.
# Katalin Novák

Katalin Éva Novák (nom d'esposa: Veresné) (Szeged, 6 de setembre de 1977) és una política hongaresa. Actualment presidenta d'Hongria, d'ençà del 10 de maig del 2022, la candidata del Fidesz va ser anteriorment ministra d'Afers Socials i Família entre 2020 i 2021, i alhora membre del Parlament de 2018 a 2022.
Amb 44 anys, Novák és la persona més jove de la història d'Hongria, i també la primera dona, que ocupa el càrrec de president del país.

## Biografia

Katalin Novák obtingué una llicenciatura en economia a la Universitat Corvinus de Budapest, i posteriorment una llicenciatura en dret comunitari i francès de les universitats de Szeged i de París X. Ha viscut i treballat als Estats Units, França i Alemanya. Més tard, el 2001, va començar a treballar al Ministeri d'Afers Exteriors, especialitzant-se en temes europeus i de la Unió Europea. El 2010 esdevingué assessora ministerial i el 2012 va ser nomenada cap de gabinet del Ministeri de Recursos Humans.

## Referències

* ↑ «Emberi Erőforrások Minisztériuma» (en hongarès). [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ Csuhaj, Ildikó. «Novák Katalin bejelentette: Nem indul a Fidesz alelnöki posztjáért» (en hongarès). ATV, 05-10-2021. [Consulta: 10 març 2022].
# Lons-le-Saunier

Lons-le-Saunier és un municipi francès, capital del departament del Jura, a la regió de Borgonya - Franc Comtat.

## Fills il·lustres

* Bernard Clavel (1923 - 2010) assagista i escriptor. Premi Goncourt de l'any 1968.

## Referències

* ↑ «Le site de l’écrivain Bernard Clavel». [Consulta: 2 juny 2021].
# Øssur Havgrímsson

Øssur Havgrímsson (960-983) va ser un cabdill viking i bóndi de l'illa de Skúvoy, a les illes Fèroe. Apareix com a personatge històric en la Saga dels feroesos.
Era fill del poderós goði Havgrímur i de Gudrid. El seu pare va ser instigador de l'emboscada contra els germans Brestir Sigmundsson i Beinir Sigmundsson amb qui tenia una disputa territorial per Stóra Dímun. En aquesta emboscada hi van morir els germans i el propi Havgrímur, juntament amb de cinc dels seus homes. En aquells moments Øssur Havgrímsson tenia 10 anys i el terratinent Tróndur í Gølu, que també estava implicat en la insticació contra els germans Sigmundsson, se'n va fer càrrec. Quan va créixer Øssur, Tróndur li va concedir la mà de la seva filla i una de les millors granges; també va rebre la propietat del seu pare a Hov, a l'illa de Suðuroy, així com les propietats que havien pertangut a Brestir i Beinir a Skúvoy i Stóra Dímun.
L'antiga disputa territorial torna a ressorgir quan els fills dels germans morts, Tóri Beinisson i Sigmundur Brestisson, tornen de la seva estada a Noruega. Øssur va pretendre una compensació i reconciliació civil amb Sigmundur, però l'afer va acabar en un violent enfrontament entre els millors homes de l'arxipèlag i els partidaris de Tóri i Sigmundur que els superaven en 50 homes almenys. Øssur va morir en el xoc.
Øssur va tenir un fill, Leivur Øssursson.

## Referències

* ↑ «Havgrímur» (en feroès). snar.fo. [Consulta: 18 octubre 2021].
* 1 2 3 «Øssur Havgrímsson» (en feroès). snar.fo. [Consulta: 20 octubre 2021].

## Bibliografia

* Árnason við Úlvsá, Jørgin M.; Høj, Christian. Søga okkara 2 (en islandès). Vol. 2. Nám, 1999. ISBN 9991802304.
* Havsteen-Mikkelsen, Sven. Føroyinga søga (en feroès). Tórshavn: Føroya Skúlabókagrunnur, 1999. ISBN 99918-0-007-7.

## Enllaços externs

* La Saga dels feroesos en anglès. Traduida per Anthony Faulkes.
# Ignasi Forteza-Rey Forteza

Ignasi Forteza-Rey Forteza (Palma) fou un odontòleg mallorquí.
Va estudiar la carrera de medicina a Barcelona, llicenciant-se el 1901. Va obrir la seva consulta com a dentista l'any 1906, al lloc on es troba l'edifici modernista L'Àguila del carrer de les Monges de Palma. Va ser fundador i primer president del Col·legi de Dentistes de les Illes Balears (1930-1932). Va ser present en el Congrés Internacional d'Higiene i Demografia celebrat a Saragossa l'any 1925, on presentà una comunicació sobre la col·legiació obligatòria. El 1919 va entrar a formar part del Partit Liberal, amb Emili Darder, Jaume Comes i Francesc de Sales Aguiló. El 28 de maig de 1930 es va fundar el Centre Autonomista de Mallorca, del qual Ignasi Forteza Rey en va ser el president. Altres membres de la direcció eren Joan I.Valentí Marví, Josep Claverol Fenosa, Bartomeu Colom Ferrà, Faust Morell Gual, Antoni Rosselló Rosselló, Lluís Amorós Amorós, Baltasar Forteza, Joan Pons Marquès, Andreu Ferrer, Miquel Duràn Saurina, Gil Panadés i Damià Vidal Burdils. Va signar la Resposta als Catalans.

## Referències

* ↑ PEÑARRUBIA, Isabel. Els partits polítics davant el caciquisme i la qüestió nacional a Mallorca (1917-1923)'. Barcelona: Abadia de Montserrat, 1991.
# Héctor Amelló Montiu

Héctor Amelló Montiu (Lleida, 1977) és un polític català.
És llicenciat en Belles Arts, llicenciat en Ciències Polítiques i Sociologia i tècnic superior en fotografia artística. Des de 2015 és regidor per Ciutadans a Figueres i Conseller Comarcal de l'Alt Empordà.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017 fou escollit com a diputat amb la llista de Ciutadans - Partit de la Ciutadania a la demarcació de Girona.

## Referències

* ↑ «Eleccions catalanes 2017: Jean Castel: «Hem de tornar a posar llum on el "procés" ha posat foscor»». Diari de Girona.
* ↑ «Piròmans-bombers. | Ciutadans | Girona». [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ «Composició del Parlament - Resultats provisionals - Eleccions al Parlament de Catalunya 2017». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 25 desembre 2017].
# Karnaúkhovski

Karnaúkhovski (en rus: Карнауховский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2019 tenia 150 habitants. Pertany al districte de Tsimliansk.

## Referències

* ↑ «Цимлянское море. Очерк об исчезнувшей Цимлянской станице. | Вольная Станица». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 6 novembre 2015].
# Kilobit

Un kilobit és una unitat d'informació, abreujada sovint kbit o kb.
La definició estàndard és que 1 kilobit = 10$^3$ = 1,000 bits. En el context de les mides d'espai de memòria i d'adreces, l'alternativa binaria és 2¹⁰ = 1,024 bits s'usa a vegades, tot i que aquest ús és ambigu.
Els kilobits se solen usar per mesurar la velocitat de connexió, per exemple 56kbit/s un mòdem o 1024kbit/s una amplada de banda. En el context de les velocitats de transmissió de telecomunicació, la definició decimal és 1 kbit = 1000 bit la qual se sol usar.
El kilobit està relacionat amb el kibibit, que inequívocament és 2¹⁰ = 1,024 bits.
# Los Arcs

Leis Arcs (nom occità) (en francès: Les Arcs, Les Arcs-sur-Argens) són un municipi francès, situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 1999 Leis Arcs tenien 5.334 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 769 | - | 2 758 | - | - | - | 2 831 | - | 2 562 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| - | - | 2 976 | - | - | - | - | - | - |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 140 | 3 324 | 3 324 | 3 786 | 4 744 | 5 344 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-2001 | René Meissonnier | |
| 2001-2003 | Thierry Textoris | UMP |
| 2003-2008 | René Meissonnier | |
| 2008- | Alain Parlanti | Divers gauche |

## Nascut a Leis Arcs

* Guillaume-Antoine Olivier (1756-1814), entomòleg
# Pyraustimorpha inexpectata

Pyraustimorpha és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Ahmet Ömer Koçak i Selma Seven el 1995. Conté només una espècie, la Pyraustimorpha inexpectata, que es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Nuss, M. «GlobIZ search», 2003–2011. [Consulta: 28 octubre 2011].
# Villamol

Villamol és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Sahagún.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 300 | 270 | 235 | 222 |
# Intel 80186

El 80186 és un microprocessador que va ser desenvolupat per Intel el 1982. El 80186 va ser una millora de l'Intel 8086 i l'Intel 8088. Igual que en el 8086, hi havia un bus extern de 16 bits i també disponible a l'Intel 80188, amb un bus extern de dades de 8 bits. La freqüència de rellotge inicial per al 80186 i el 80188 va ser de 6 MHz, però degut a una millora del maquinari per al microcodi, especialment per al càlcul d'adreces, moltes de les instruccions individuals corrien més ràpid que en un 8086 amb la mateixa freqüència de rellotge. Tenia una velocitat de procés mitjana d'1 milió d'instruccions per segon.
S'utilitza generalment com processador encastat (més o menys comparable a un microcontrolador). No se'ls utilitza en molts PCs, però hi ha algunes excepcions: El Wang Office Assistant, comercialitzat com un processador de texts que utilitza un subconjunt del seu WP processador de texts WP; El Mindset; El Siemens PC-D (Siemens' primera linea de PCs DOS, que executava MS-DOS v2.11 encara que el seu maquinari no fos 100% IBM PC-compatible); El Compis (un ordinador escol·lar suec); El RM Nimbus (un ordinador escolar britànic); El Unisys ICON (un ordinador escolar canadenc); ORB Computer per ABS; El HP 200lx; El Tandy 2000 desktop; i el Philips :YES. Un altre fabricant britànic d'equips, Acorn, va crear un plug-in per al segon processador que contenia el xip 80188 juntament amb una varietat de xips i de suport 512 KB de RAM – per tant, la Master 512 system.
Una de les principals funcions de les sèries 80186/80188 va ser la reducció del nombre de xips necessaris, incloent característiques tals com un controlador DMA, controlador d'interrupcions, rellotges, i lògica chip select.
S'hi van afegir les següents noves instruccions:

## Enllaços externs

* Intel's Official Page for the 80186 (anglès)
* Intel 80186/80188 images and descriptions at cpu-collection.de (anglès)
* Scan of the Intel 80186 data book at datasheetarchive.com Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine. (anglès)
* Intel Microprocessor History (anglès)

## Referències

* ↑ «Intel Chips». Arxivat de l'original el 2007-11-01. [Consulta: 15 desembre 2008].
# Héctor Baldassi

Héctor Walter Baldassi (Río Ceballos, Córdoba, 5 de gener del 1966) és un àrbitre de futbol argentí. Baldassi arbitra a la lliga argentina des de 1998 i des de 2000 és àrbitre internacional FIFA. El febrer del 2010 va ser escollit per arbitrar a la Copa del Món del 2010.
# Koninklijke Tubantia Borgerhout Voetbal Klub

El Koninklijke Tubantia Borgerhout Voetbal Klub és un club de futbol belga del poble de Borgerhout, un nucli de la ciutat d'Anvers.

## Història
### K. Tubantia F.C.

El Tubantia Football & Athletic Club va ser fundat l'any 1915. Quan ingressà a la Federació rep la matrícula 64. La temporada 1926-27 fou finalista de la Copa belga. Ingressà a la segona divisió belga el 1928, acabant vuitè. La següent temporada fou segon, fet que li permeté ascendir a primera per la temporada 1930-31, on acabà onzè (de 14). La següent temporada fou 13è i baixà a segona divisió. El 1940 adoptà el nom Koninklijke Tubantia Football Club. L'any 1954 baixà a tercera divisió. L'any 1960 es va fusionar amb el Koninklijke Racing Club Borgerhout, esdevenint Koninklijke Tubantia Borgerhout Football Club. Onze anys més tard canvià el terme Football Club per l'equivalent neerlandès Voetbal Klub.
El club també és conegut per ser l'entitat d'origen del davanter Joseph Mermans, que fou traspassat al R.S.C. Anderlecht durant la II Guerra Mundial per la xifra rècord de 125.000 francs belgues.

### K.R.C. Borgerhout

L'any 1911 es fundà el club Fraternitas Sportkring, el qual ingressà a la federació l'any 1919 amb número de matrícula 84. L'any 1924 es fusionà amb el Borgerhout Football Club, esdevenint Borgerhoutsche Sportkring. El 1933 s'uní al Racing Club Antwerpen-Deurne (matrícula 29) adoptant la denominació Racing Club Borgerhout. El 1946 li fou atorgat el títol de reial (Koninklijke Racing Club Borgerhout). Aquest club es fusionà amb el K. Tubantia FC l'any 1960 format l'actual K. Tubantia Borgerhout FC.

## Referències

* 1 2 «DICTIONNAIRE DES CLUBS AFFILIES A L'URBSFA DEPUIS 1895». URBSFA i foot 100 asbl. [Consulta: 20 octubre 2013].
* 1 2 «Belgian football clubs history». users.skynet.be/pluto. Arxivat de l'original el 2015-11-01. [Consulta: 20 octubre 2013].
* 1 2 «1st and 2nd division final tables». RSSSF. [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club Arxivat 2016-05-27 a Wayback Machine.
# 5 Branded Women

5 Branded Women és una pel·lícula italo-estatunidenca dirigida per Martin Ritt i estrenada el 1960. Adaptació d'una novel·la d'Ugo Pirro en la qual s'il·lustrava el drama de cinc joves iugoslaves que, després d'haver confraternitzat amb l'invasor nazi i haver estat públicament humiliades per això, es convertirien en heroïnes de la resistència. L'excel·lent repartiment no impedeix que una narrativa tristoia i una formulació una mica efectista desaprofiti les seves possibilitats.

## Argument

Durant la Segona Guerra Mundial, partisans iugoslaus pelen cinc vilatanes acusades d'haver tingut relacions amb els nazis. Després de la salvatge agressió, pels partisans, d'un sergent enemic sospitós d'haver estat el seu amant, les cinc dones, desterrades, s'apunten al maquis amb l'objectiu de venjar el seu honor. El més destacable d'aquesta pel·lícula és el gran elenc. Les 5 dones del títol: Silvana Mangano és la líder natural del grup; forta, decidida, sense cap remordiment del seu comportament i que demostra estar a l'altura dels millors guerrillers homes. Barbara Bel Geddes és la més gran, una vídua d'actitud despreocupada que només buscava tenir un fill d'un home sa i ben plantat; Carla Gravina en contrast és una joveneta de 18 anys que sí que està embarassada. Complementen la grandiosa Jeanne Moreau, que s'involucra amb l'alemany més per desitjar ajudar el seu germà i en el seu desig de trobar algú a qui estimar més que per veritable afecte. I finalment Vora Milers -que és innocent del càrrec pel que va ser expulsada- ella mai va tenir relacions amb el soldat alemany.
Una vegada amb els partisans, les 5 dones formaran llaços sentimentals fins i tot a pesar seu. Però aquesta no és una pel·lícula de Hollywood, de manera que no hi ha final feliç. La fotografia és tosca - del gran Giuseppe Rotunno i la direcció és simple, però completament adequada a la narració. Si algun pecat té aquesta producció és que la història està una mica desenfocada.

## Repartiment

* Silvana Mangano: Jovanka
* Jeanne Moreau: Ljuba
* Vera Miles: Daniza
* Barbara Bel Geddes: Marja
* Carla Gravina: Mira
* Van Heflin: Velko
* Richard Basehart: el capità Reinhardt
* Steve Forrest: el sergent Keller

## Producció i distribució

Coproduïda per Dino De Laurentiis i Paramount Pictures, la pel·lícula està ambientada en la Segona Guerra Mundial. El tema està tret de la novel·la Jovanka e le altre d'Ugo Pirro.
El tema és escabrós i alguns estats van limitar l'exhibició de la pel·lícula, amb la prohibició de veure-la a menors de 15 o 16 anys.
La banda sonora compta amb la música de Angelo Francesco Lavagnino interpretada per l'orquestra dirigida per Franco Ferrara.

## Referències

* ↑ Fotogramas. 5 branded women (en anglès). Fotogramas.
* ↑ Filmaffinity. 5 branded women (en anglès). Filmaffinity.
# Velocitat de deformació

La velocitat de deformació és una magnitud que mesura el canvi de deformació respecte al temps. Per problemes uniaxials és simplement la derivada temporal de la deformació longitudinal, mentre que per problemes o situacions tridimensionals es representa per un tensor de segon rang.

## Cas unidimensional

Donat una barra recta o prisma mecànic que pateix deformacions només en el seu eix longitudinal, la velocitat de deformació es defineix com la derivada temporal de la deformació uniaxial:
   ${\dot {\varepsilon }}={\frac {d\varepsilon }{dt}}={\frac {d}{dt}}\left({\frac {dU(X,t)}{dX}}\right)={\frac {d}{dX}}\left({\frac {dU(X,t)}{dt}}\right)={\frac {d{\dot {U}}(X,t)}{dX}}$
On:
    $U(X,t)\,$ és el camp de desplaçament sobre la barra o prisma.
    ${\dot {U}}(X,t)$ és el camp de velocitats de desplaçament sobre la barra o prisma.
La fórmula anterior expressa que la velocitat de deformació coincideix com el gradient del camp de velocitats de desplaçament.

## Cas tridimensional
### Tensor velocitat de deformació

Donat un medi continu (sòlid deformable o fluid) les equacions de moviment s'expressen en la forma:
   $\mathbf {r} =\mathbf {r} (\mathbf {R} ;t)\qquad {\begin{cases}x=x(X,Y,Z;t)\\y=y(X,Y,Z;t)\\z=z(X,Y,Z;t)\end{cases}}$
El 'tensor gradient espacial de la velocitat ve donat per:
   $\mathbf {l} =\mathbf {v} \otimes {\boldsymbol {\nabla }}={\frac {\partial \mathbf {v} }{\partial \mathbf {r} }},\qquad l_{ij}={\frac {\partial v_{i}}{\partial x_{j}}}$
La part simètrica d'aquest tensor és precisament el tensor velocitat de deformació:
   $\mathbf {d} ={\frac {1}{2}}\left(\mathbf {v} \otimes {\boldsymbol {\nabla }}+{\boldsymbol {\nabla }}\otimes \mathbf {v} \right)={\frac {1}{2}}\left({\frac {\partial v_{i}}{\partial x_{j}}}+{\frac {\partial v_{j}}{\partial x_{i}}}\right)={\frac {1}{2}}\left(l_{ij}+l_{ji}\right)$

### Relació amb el tensor deformació

La derivada temporal del tensor deformació de Green-Lagrange es relaciona amb el tensor de velocitat de formació (F$_{ij}$) i el gradient de deformació (F$_{ij}$) mitjançant la següent relació:
   ${\dot {\mathbf {E} }}=\mathbf {F} ^{T}\mathbf {d} \ \mathbf {F} ,\qquad {\dot {E}}_{ij}=F_{ki}F_{mj}d_{km}$

## Referències

* ↑ Strain Rate - from Eric Weisstein's World of Physics
* ↑ Assaig de tracció: deformació real i esforç real, Universitat de Girona
* ↑ Holzapfel, 2000, p. 101.

## Bibliografia

* Gerhard A. Holzapfel (2000): Nonlinear Solid Mechanics: A Continuum Approach for Engineering, ISBN 978-0-471-82319-3.
# Hormisdes

«Hormisdes» té aquests significats:
* Papa Hormisdes, Papa de Roma
* Ormisdes o Ormuz (Hormozd), príncep i general sassànida
# José María Lafuente López

José María Lafuente López (Barcelona, 18 de maig de 1921-31 de juliol de 2010) fou un polític balear d'UM primer i del PPIB després. També fou jurista i directiu del Reial Club Deportiu Mallorca.

## Trajectòria

Fill d'un militant de la Comunió Tradicionalista, es llicencià en dret i el 1946 es van establir a Mallorca. Va treballar com a gerent del Correo de Mallorca i va defensor en judici de contrabandistes de tabac. Va ser inspector de Finances, professor de l'Escola Mercantil a Palma, catedràtic de la Universitat de les Illes Balears (UIB) i degà de la Facultat de Dret. També fou conseller dels hotels Sol Melià.
Afeccionat al futbol, de jovenet va jugar en el RCD Espanyol i formà part de la directiva del Reial Club Deportiu Mallorca en 1960 i en 1978-1979.
Políticament va començar a militar en Alianza Popular, però després es va vincular a Unió Mallorquina, partit amb el qual fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1983, fou el primer senador per designació autonòmica entre el 1983 i el 1986, i formà part del Grup Parlamentari Popular, alhora que fou vocal de les Comissions d'Economia i Hisenda i de Justícia.
També fou el primer diputat balear elegit a les eleccions al Parlament Europeu de 1987. A les del 1989 es quedà sense sortir però aconseguí l'escó al 1991.

## Referències

* ↑ «Fitxa a Senado.es» (en castellà). Arxivat de l'original el 15 de febrer 2006. [Consulta: 25 juliol 2009].
* ↑ «Senadores designados por la Comunidad Autónoma de las Illes Balears» (en castellà). Arxivat de l'original el 30 de setembre 2007. [Consulta: 25 juliol 2009].
* ↑ «Fitxa al Parlament Europeu» (en castellà). Arxivat de l'original el 13 d’abril 2014. [Consulta: 13 abril 2014].

## Enllaços externs

* «Fallece el abogado José María Lafuente López, pionero de la política mallorquina» (en castellà). Diario de Mallorca, 01-08-2010. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2014. [Consulta: 13 abril 2014].
* «José María Lafuente, jurista y político» (en castellà). El País, 02-08-2010. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2014. [Consulta: 13 abril 2014].
* «Fallece en Palma el ex senador y abogado José María Lafuente» (en castellà). Última Hora, 31-07-2010. Arxivat de l'original el 13 d'abril 2014. [Consulta: 13 abril 2014].
# Luci Apusti Ful·ló (cònsol)

Luci Apusti Ful·ló (en llatí Lucius Apustius L. F. C. N. Fullo) va ser un magistrat romà que va viure al segle iii aC. Formava part de la gens Apústia i era de la família dels Ful·ló.
Va ser elegit cònsol l'any 226 aC quan Roma estava esparverada per la imminent invasió dels gals. Els llibres sibil·lins deien que el que els gals i els grecs havien de posseir la ciutat. Llavors, per consell dels pontífexs, Ful·ló va fer enterrar vius a un home gal i una dona grega a la zona del mercat per trencar la profecia. Va dedicar el seu consolat al reclutament de tropes a Roma i Itàlia per fer front a l'amenaça dels gals.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 187.