OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giovanni Gussone

Giovanni Gussone (8 de febrer de 1787, Villamaina - 14 de gener de 1866, Nàpols) va ser un botànic italià.
Estudia medicina a la Universitat de Nàpols on es diploma al 1811. Decideix abandonar aquesta carrera per consagrar-se per complet a la botànica, on es va esdevenir un estret col·laborador de Michele Tenore (1780-1861), en aquell temps director del jardí botànic de Nàpols.
El 1817, obté del duc de Calàbria autorització per fundar a Palerm un jardí experimental i d'aclimatació de Boccadifalco. Quan el duc, el 1825, és rei de Nàpols sota el nom de Francesc I de les Dues Sicílies, Gussone és nomenat botànic de la cort, i s'instal·la a Nàpols, on viu fins al 1860. Realitza molts viatges científics, tant per Itàlia com a l'estranger.
El 1861, després del naixement del Regne d'Itàlia, Victor Manuel II de Savoia, el nomena professor emèrit de la Universitat de Nàpols.

## Honors
### Eponímia
#### Espècies

    (més de 80)
* Leopoldia gussonei Parl.
* Quercus gussonei (Borzì) Brullo
* Petagnaea gussonei (Spreng.) Rauschert

## Algunes publicacions

* Index Seminum, 1826
* Florae siculae prodromus, 1827-1828
* Flora sicula, 1829
* Florae siculae synopsis, 1842-1845
* Plantae rariores, 1826
* Enumeratio plantarum vascularium in insula Inarime, 1855

## Referències

* ↑ Fl. Ital. (Parlatore) 2(2): 498 1857 (IK)
* ↑ Not. Fitosoc. 19(1): 205 1984 (IK)
* ↑ Taxon 31(3): 563. 1982 (IK)
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).

## Enllaços externs

* Herbarium Neapolitanum
* Biografía de Gussone
# Epitaxia tèrmica làser

L'epitaxia tèrmica làser (amb acrònim anglès TLE) és una tècnica de deposició física de vapor que utilitza la irradiació de làsers d'ona contínua a fonts de calor localment per fer créixer pel·lícules en un substrat. Aquesta tècnica es pot realitzar sota una pressió de buit ultra alta o en presència d'una atmosfera de fons, com l'ozó, per dipositar pel·lícules d'òxid.
El TLE funciona a densitats de potència entre 10$^4$–10$^6$ W/cm $^2$, que provoca l'evaporació o la sublimació del material d'origen, sense que es produeixin espècies de partícules de plasma o d'alta energia. Tot i funcionar a densitats de potència relativament baixes, el TLE és capaç de dipositar molts materials amb pressions de vapor baixes, inclosos els metalls refractaris, un procés que és difícil de dur a terme amb l'epitaxia del feix molecular.
TLE utilitza làsers d'ona contínua (normalment amb una longitud d'ona d'uns 1000 nm) situat fora de la cambra de buit per escalfar fonts de material per tal de generar un flux de vapor per evaporació o sublimació. A causa de la naturalesa localitzada de la calor induïda pel làser, una part de la font es pot transformar en estat líquid mentre la resta roman sòlida, de manera que la font actua com el seu propi gresol. La forta absorció de llum fa que la calor induïda per làser estigui molt localitzada a través del petit diàmetre del feix làser, que també pot tenir l'efecte de confinar la calor a l'eix de la font. L'absorció resultant correspon a una profunditat típica de penetració de fotons de l'ordre de 2 nm a causa dels alts coeficients d'absorció de α~10$^5$ cm$^{−1}$ de molts materials. La pèrdua de calor per conducció i radiació localitza encara més la regió d'alta temperatura a prop de la superfície irradiada de la font. El caràcter localitzat de la calefacció permet fer créixer molts materials per TLE a partir de fonts independents sense gresol. A causa de la transferència directa d'energia del làser a la font, el TLE és més eficient que altres tècniques d'evaporació com l'evaporació i l'epitaxia del feix molecular, que normalment es basen en escalfadors Joule basats en filferro per assolir altes temperatures.

## Referències

* 1 2 Braun, Wolfgang; Mannhart, Jochen AIP Advances, 9, 8, 14-08-2019, pàg. 085310. Bibcode: 2019AIPA....9h5310B. DOI: 10.1063/1.5111678 [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ Kim, Dong Yeong; Mannhart, Jochen; Braun, Wolfgang APL Materials, 9, 8, 13-08-2021, pàg. 081105. Bibcode: 2021APLM....9h1105K. DOI: 10.1063/5.0055237 [Consulta: 8 setembre 2021].
* 1 2 Smart, Thomas J.; Mannhart, Jochen; Braun, Wolfgang Journal of Laser Applications, 33, 2, 09-03-2021, pàg. 022008. arXiv: 2103.12596. Bibcode: 2021JLasA..33b2008S. DOI: 10.2351/7.0000348 [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ Braun, Wolfgang; Mannhart, Jochen AIP Advances, 9, 8, 14-08-2019, pàg. 085310. Bibcode: 2019AIPA....9h5310B. DOI: 10.1063/1.5111678 [Consulta: 8 setembre 2021].
# Fatih Portakal

Fatih Portakal (Nazilli, 2 de febrer de 1967) és un periodista i presentador de notícies turc, conegut per les seves opinions socialdemòcrates i d'esquerres. Fatih Portakal va completar la seva educació secundària a l'institut İzmir Atatürk i la seva formació universitària al Departament d'Administració d'Empreses de la Universitat d'Istanbul. Fatih Portakal, que va completar el seu màster a Austràlia durant un temps i va treballar com a operador, va començar la seva carrera professional l'any 1996 com a reporter a STAR TV. També en aquest procés, Fatih Portakal va treballar amb el seu company İrfan Değirmenci, que era deu anys més jove que ell, i més tard va preparar i presentar programes a BEST FM i Kanal D. L'any 2010, després que el presentador de notícies matinals de FOX TV i seu company, İrfan Değirmenci,que es traslladés a Kanal D per presentar les notícies del matí, Fatih Portakal va preparar i presentar les notícies del matí de FOX TV i va continuar amb aquesta tasca fins al juny de 2013.
El setembre de 2013, després que la presentadora de notícies de les tardes de FOX TV, Nazlı Tolga, marxés per motius de matrimoni, Fatih Portakal va començar a preparar i presentar les notícies de la tarda de FOX TV aquesta vegada. Fatih Portakal va preparar i presentar les notícies de la tarda de FOX TV entre 2013-2020. Fatih Portakal actualment resideix a Esmirna amb la seva dona, Armağan Portakal.

## Programes de televisió presentats

* Ne Yapmalı? (Kanal D - 2009)
* Fatih Portakal ile Çalar Saat (FOX TV - 2010/2013)
* Fatih Portakal ile FOX Ana Haber (FOX TV - 2013/2020)
# Santa Maria del Castell de Castellgalí

Santa Maria del Castell de Castellgalí és una obra del municipi de Castellgalí (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De l'església del castell avui solament en podem veure les restes dels fonaments de l'absis semicircular i els del mur de migdia; dels del cantó nord no n'ha quedat res. Al capdavall del mur hi ha uns blocs de pedra escairats que possiblement tancaven l'església a ponent. Es tractaria d'una església d'una única nau de petites dimensions. Per altra part, cal tenir en compte l'emplaçament de la capella -dintre del recinte del castell- en un lloc molt proper a un esbalçader, de forma que el reduït espai de què disposaven per construir l'església es corresponia amb la petitesa abans esmentada de la nau. L'aparell és força regular; els carreus- treballats amb martell- encara que sense polir, estan disposats en filades bastant uniformes. En les restes no hi ha cap vestigi que permeti situar la porta. L'estat de l'edifici és de total ruïna, de forma que el seu interior és ple de terra, herbes i matolls.

## Història

Es troba dins del mateix recinte del castell. Apareix esmentada en el 1292 i es creu que no degué passar mai de ser una capella vinculada al castell que no va fer mai funcions de parròquia. Per fer aquesta afirmació es pren com a base els estudis del Pare Camós, de mossèn vila i el testament de Berenguer Amatller, redactat el 27-12-1292.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria del Castell de Castellgalí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Moreno Di Biase

Moreno Di Biase (Lanciano, província de Chieti, Abruços, 5 de novembre de 1975) és un ciclista italià, que fou professional del 1998 al 2005.

## Palmarès

* 1996
** 1r al Trofeu Ciutat de Castelfidardo
** 1r al Circuit de Cesa
* 1997
** 1r al Trofeu Franco Balestra
** 1r al Gran Premi San Giuseppe
** Vencedor d'una etapa al Giro de les Regions
* 1999
** Vencedor d'una etapa al Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovènia
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
* 2000
** Vencedor d'una etapa al Giro dels Abruços
* 2002
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa al Brixia Tour
* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Geòrgia
* 2005
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Veneçuela

### Resultats al Tour de França

* 1999. Abandona (17a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2000. 119è de la classificació general
* 2001. 118è de la classificació general
* 2002. 137è de la classificació general
* 2003. Abandona
* 2005. Abandona

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Jean Frédéric Frenet

Jean Frédéric Frenet (1816-1900) va ser un matemàtic francès.

## Vida i Obra

Fill d'un fabricant de perruques, va ingressar a l'École Normale Supérieure el 1840 i va estudiar, posteriorment, a la Universitat de Tolosa on va llegir la seva tesi doctoral el 1847. La universitat havia estat dissolta per la Revolució Francesa, però tornaven a estar en funcionament algunes facultats, entre elles la de Ciències.
El 1848 va passar a la Universitat de Lió, a on poc temps després va ser nomenat director de l'observatori astronòmic, càrrec que va simultaniejar amb el de professor de matemàtiques. Com a director de l'observatori publicarà una llarga sèrie d'observacions meteorològiques detallades des de 1853 a 1858.
El 1868 es jubila i, solter i sense fills, es retira al seu poble natal a viure amb una germana seva.
Frenet és conegut per la seva tesi doctoral o, millor dit, per l'extracte d'aquesta tesi, publicat en el Journal de Mathématiques Pures et Appliquées de 1852 amb el títol de Sur les courbes à double courbure" on es presenten per primera vegada les fórmules de Frenet-Serret que, en geometria diferencial, expliquen les propietats cinemàtiques d'una partícula movent-se en un espai euclidià tridimensional, continu i derivable.
El 1856 també va publicar un Recueil d'exercices sur le calcul infinitésimal que es va anar reeditant nombroses vegades fins al segle xx.

## Referències

* ↑ Chang, pàgina 103.
* ↑ Périgueux, le magazine des Périgourdins, pàgina 34.
* ↑ Verdier, pàgines 2-3.
* ↑ Cheng, pàgines 629-6360.
* ↑ Verdier, pàgines 4-6.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en (anglès)). World Scientific Publishing, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Cheng, Benny «Frenet Formulas in n-dimensions and some applications» (en (anglès)). The Pi Mu Epsilon Journal, Vol. 7, Num. 10, 1984, pàg. 629-635. ISSN: 0031-952X.
* Sense Autor «Jean-Frédéric Frénet, le génie des courbes» (en (francès)). Périgueux, le magazine des Périgourdins, Num. 7, 2010, pàg. 34. Arxivat de l'original el 2017-01-08.
* Verdier, Norbert «Jean Frédéric Frenet (1816-1900) à Lyon» (en (francès)). Actes del Congrés CNRIUT 2008, 2008. Arxivat de l'original el 2017-01-08.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jean Frédéric Frenet» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Struik, D.J. «Frenet, Jean-Frédéric». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 30 desembre 2016].
# Gran Premi de la indústria i l'artesanat de Larciano 2023

El Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano 2023 va ser la 45a edició del Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano, una cursa ciclista d'un dia que es disputà el 26 de març 2023 sobre un recorregut de 199,8 quilòmetres. La cursa formava part del calendari de l'UCI ProSeries 2023 amb una categoria 1.Pro.
El vencedor fou l'irlandès Ben Healy (EF Education-EasyPost), que s'imposà en solitari en l'arribada a Larciano. Amanuel Gebrezgabihier (Trek-Segafredo) i Mark Stewart (Bolton Equities Black Spoke Pro Cycling), segon i tercer respectivament, completaren el podi.

## Equips

L'organització convidà a 21 equips a prendre part en aquesta cursa.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Ben Healy gana el 45 GP Industria & Artigianato de Larciano» (en spanish), 26-03-2023. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ Participants a procyclingstats.com
# Garrofer bord

* Aquest article tracta sobre Garrofer bord. Vegeu-ne altres significats a «Garrofer».
«Garrofer bord» té aquests significats:
* Garrofer bord (Anagyris foetida)
* Garrofer bord o arbre de l'amor (Cercis siliquastrum)
* Garrofer bord o terebint (Pistacia terebinthus)
# Erethistes pusillus

Erethistes pusillus és una espècie de peix de la família Erethistidae i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia, Bangladesh i Myanmar.

## Referències

* ↑ «Erethistes pusillus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Ahmed, M., 1991. A model to determine benefits obtainable from the management of riverine fisheries of Bangladesh. ICLARM Tech. Rep. 28, 133 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hora, S. L., 1950: Siluroid fishes of India, Burma and Ceylon. XIII. Fishes of the genera Erethistes Müller and Troschel, Hara Blyth and of two new allied genera. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 47 (pt 2): 183-202, Pls. 1-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sant Marcel de Bor

Sant Marcel de Bor és l'església parroquial del poble de Bor, al municipi de Bellver de Cerdanya, protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Construcció feta amb pedra i maçoneria i coberta a dues aigües amb llosa. D'una sola nau amb volta de canó rebaixada i creuer amb volta de canó. A l'absis s'observa una obertura central.
Pintures al fresc en el presbiteri realitzades pel pintor Manuel Capdevila.
La portada, situada als peus de l'església, és d'arc de mig punt dovellat, de pedra, i la clau està ornamentada amb la Creu de Malta. Presenta ferros i forrellat de zig-zag.

## Notícies històriques

El lloc de Bor figura a l'acta de Consagració de la Seu d'Urgell, en el 839.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Marcel de Bor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 març 2017].
# Mohammed Zahir Shah

Mohammed Zahir Shah (paixtu: محمد ظاهر شاه) (Kabul, 15 d'octubre de 1914 – Kabul, 23 de juliol de 2007) fou el darrer rei de l'Afganistan, que va regnar des del 1933 fins que fou deposat per un cop d'estat el 1973. El 2002 va tornar de l'exili, però sense restauració de la monarquia, i va rebre el títol de «Pare de la Nació».
# Tomas Danilevičius

Tomas Danilevičius (Klaipėda, 18 de juliol de 1978) és un exfutbolista lituà de la dècada de 2000.
Fou 71 cops internacional amb la selecció lituana.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Livorno, Arsenal FC, FC Dynamo Moscow, K.S.K. Beveren, Dunfermline Athletic, Lausanne Sports i Club Brugge.

## Referències

* ↑ «Danilevicius double downs Austria». UEFA.com, 11-09-2008. [Consulta: 5 febrer 2011].
* ↑ «Overmars injured on debut». BBC, 04-08-2000. [Consulta: 10 octubre 2016].
* ↑ Tomas Danilevičius a National-Football-Teams.com (anglès)
# Granville (Ohio)

Granville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.167 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Granville tenia 3.167 habitants, 1.309 habitatges, i 888 famílies. La densitat de població era de 304,9 habitants per km².
Dels 1.309 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.689 $ i la renda mediana per família de 89.210 $. Els homes tenien una renda mediana de 72.250 $ mentre que les dones 46.484 $. La renda per capita de la població era de 39.221 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Granville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Granville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Garibald II de Baviera

Garibald II († 640) va ser el tercer duc de Baviera (609-640). Era fill del agilolfing Tassiló I, duc de Baviera.

## Biografia

D'acord amb Pau el Diaca, en la seva Historia Langobardorum, va succeir al seu pare Tassiló I, assassinat pels eslaus que havien envaït Baviera i va devastar el país, però Garibald II va aconseguir organitzar un contraatac i expulsar els eslaus.
La seva esposa no s'anomena, però Pau el Diaca diu que el 610, els àvars van envair el ducat de Friül i van matar el duc Gisulf II i la seva esposa Romilda, i es van emportar captius a les seves a les quatre filles. Dos d'elles, Acca i Geila foren comprades per comerciants i alliberades i una d'ells es va casar amb el príncep de Baviera, mentre que l'altre es va casar amb el príncep dels alamans. Des de llavors el nom de Gisela apareix dins l'aristocràcia bavaresa, i Settipani pensa que això és degut a Geila (Gisela) que seria qui es va casar amb un duc de Baviera, que identifica per raons cronològiques a Garibald II.
D'aquest matrimoni va néixer potser el duc de Teodó I de Baviera.

## Referències

* Christian Settipani, Les Ancêtres de Charlemagne, París, 1989, 170 pàg. (ISBN 2-906483-28-1)
* Genealogia
# Erethistoides cavatura

Erethistoides cavatura és una espècie de peix de la família Erethistidae i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,3 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 29-30.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (18 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Nepal.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Fabricio Agosto Ramírez

Fabricio Agosto Ramírez, més conegut com a Fabri (nascut el 31 de desembre de 1987 a Vecindario, Gran Canària) és un futbolista canari, que ocupa la posició de porter, actualment al Fulham FC. Ha estat internacional amb la selecció espanyola sub-20.

## Trajectòria

Comença a destacar a la UD Vecindario de les Illes Canàries, d'on passa, el 2005, a les files del Deportivo de La Corunya. Donada la suspensió dels dos primers porters del Deportivo, Munúa i Aouate, passa a ser el porter titular. Amb els gallecs hi debuta a la màxima categoria al 13 de gener de 2008, en partit contra el Vila-real CF (perdut per 4 a 3). Al mes de febrer, quan són reincorporats l'uruguaià i l'israelià, hi retorna al Deportivo B.
A la temporada 08/09 puja definitivament com a porter suplent del primer equip, tot jugant partits de la Copa del Rei. L'estiu del 2009, fitxa pel Reial Valladolid.

## Referències

* ↑ Deportivo keepers axed after fight; CNN, 11 gener 2008
* ↑ Villarreal 4-3 Deportivo Arxivat 2009-09-06 a Wayback Machine.; World Soccer Stats, 13 gener 2008
* ↑ Fabricio, apuesta de futuro en la portería

## Enllaços externs

* «Fitxa i estadístiques del jugador». bdfutbol.com.
* «Perfil i estadístiques de Fabricio» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 20 abril 2011].