OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Koninklijke Sint-Niklase Sportkring Excelsior

El Koninklijke Sint-Niklase Sportkring Excelsior fou un equip de futbol belga de la ciutat de Sint-Niklaas.

## Història

El club va ser fundat l'any 1920 amb el nom de Football Club Beerschot, canviat un any més tard canviat a Voetbalvereeniging Beerschot Sint-Niklaas. El 1922 es registrà a la federació amb el nom de Sint-Niklaassche Sportkring.
Després de la Segona Guerra Mundial el club ascendí per primer cop a la primera divisió belga i el 1947 adoptà el nom Sint-Niklaasse SK. El 1951 li fou concedit el títol de Reial esdevenint Koninklijke Sint-Niklaasse SK. Un nou canvi de nom arribà el 1974 quan es convertí en K. Sint-Niklase SK. El 1989 es fusionà amb el Royal Excelsior AC Sint-Niklaas i es convertí en K. Sint-Niklase SK Excelsior.
L'any 2000 desaparegué quan s'uní al KSC Lokeren per formar el Koninklijke Sporting Lokeren Sint-Niklaas Waasland, actual Koninklijke Sporting Club Lokeren Oost-Vlaanderen.

## Vegeu també

* Koninklijke Sporting Club Lokeren Oost-Vlaanderen
# Fauna

* Per a altres significats, vegeu «Fauna (mitologia)».
La fauna és el conjunt d'espècies animals que habiten en una regió geogràfica, que són pròpies d'un període geològic o que hom pot trobar en un ecosistema determinat. La zoogeografia s'ocupa de la distribució espacial dels animals. Aquesta depèn tant de factors abiòtics (temperatura, disponibilitat d'aigua) com de factors biòtics. Entre aquests factors en destaquen les relacions possibles de competència o de depredació entre les espècies. Els animals acostumen a ser molt sensibles a les pertorbacions que alteren el seu hàbitat; per això, un canvi en la fauna d'un ecosistema indica una alteració en un o diversos dels seus factors.

## Fauna silvestre o salvatge

La fauna es divideix en diferents tipus d'acord amb l'origen geogràfic d'on provenen les espècies que habiten un ecosistema o biòtops. "La fauna silvestre" o "salvatge" és aquella que viu sense intervenció de l'home per al seu desenvolupament o alimentació.

## Fauna domèstica

La fauna domèstica, o fauna sotmesa a domesticació, està constituïda per les espècies domèstiques pròpiament dites, és a dir, aquelles espècies sotmeses al domini de l'home, que s'acostumen a viure sota aquest domini sense necessitat d'estar tancades o subjectes i que en aquest estat es reprodueixen indefinidament, tenint aquest domini com a objectiu l'explotació de la capacitat de diversos animals de produir treball, carn, llana, pells, plomes, ous, companyia i altres productes i serveis (el cavall, el bou, l'ovella, la cabra, el gat, el gos, la gallina, el porc, entre d'altres)

## Fauna en domesticació

La fauna en procés de domesticació, està integrada per aquells animals silvestres, siguin autòctons, exòtics o importats, criats zootècnicament sota el domini de l'home en condicions de captivitat o semicaptivitat, que a través de les generacions van perdent el seu caràcter de salvatges per convertir-se en domèstics i ser explotats amb les mateixes finalitats que aquests últims. Degut al fet que encara no poden ser considerades espècies domèstiques, han de ser enquadrades per a la seva gestió com varietats de poblacions silvestres mantingudes en captivitat i, per tant, manejades com espècies silvestres d'una determinada zona geogràfica.

## Vegeu també

* Espècie nativa
* Espècie introduïda
* Espècie invasora
* Mastofauna

## Enllaços externs

* Fauna Ibérica Informació sobre espècies animals de la península Ibèrica.
* TodoFauna.com Portal dedicat al món de la fauna.
# Can Bataller (Riudaura)

Can Bataller és un gran casal del municipi de Riudaura (Garrotxa) protegit com a bé cultural d'interès local. És un edifici entre mitgeres situat al Carrer de la Rutlla, pròxim a la Plaça del Gambeto.

## Descripció

És de planta rectangular i ampli teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes principals. Disposa de baixos, pis i golfes. En els primers hi ha la gran porta d'accés situada al bell mig de la façana i bastida amb grans carreus molt ben tallats; al seu costat, una àmplia finestra, amb creus gravades en els carreus, il·luminava aquestes estances.
La planta noble, era al primer pis, al qual s'accedia per escala interior de pedra. A la façana principal hi donaven tres grans finestrals de carreus molt ben treballats i algunes de les seves llindes amb inscripcions. A la façana principal trobem una d'aquestes llindes amb inscripcions, on es pot llegir "BATALLER". En una altra d'aquestes es pot llegir "BATALLER", i es veu la data de 1683 amb el dibuix d'una creu.
A les golfes es repetia el mateix tipus d'obertures, situades simètricament, però de dimensions més reduïdes i fetes amb carreus poc desbastats i petits arquets de llibre; la central disposa de llinda de fusta. La teulada és sostinguda per bigues de fusta que surten a l'exterior, cairats i teules col·locades a salt de garça damunt les llates.

## Història

Riudaura és un petit nucli urbà que va néixer a l'ombra del monestir de Santa Maria. L'estructura d'alguns dels seus carrers és plenament medieval però la majoria dels seus edificis corresponen al segle xviii, moment en què es bastiren i remodelaren part dels habitatges que estructuren la plaça de Gambeto; Durant la centúria següent es remodelaren i aixecaren de nova planta algunes de les construccions situades en els carrers que desemboquen a l'esmentada plaça.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Bataller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Comarca de Huéscar

Comarca de Huéscar és una comarca i partit judicial situada en l'extrem nororiental de la província de Granada. Aquest territori limita al nord amb la comarca de Sierra del Segura, a Albacete, i el Nord-oest Murcià, en la Regió de Múrcia; a l'est amb Los Vélez, a Almeria; al sud amb Baza; i a l'oest amb Sierra de Segura i Sierra de Cazorla, a Jaén. És, per tant, una de les poques comarques espanyoles que limiten amb quatre províncies distintes, amb una combinació de cultura i tradicions tant granadines com manxegues -principalment en la seva gastronomia- i murcianes. Aquesta zona és considerada com el "Llevant granadí" La comarca està conformada pels següents municipis:
| Municipi | Superfície | Población (2006) | Densitat | Ajuntament (2007) |
| Castilléjar | 131,33 km² | 1.619 hab. | 12,33 hab./km² | PSOE |
| Castril | 243,26 km² | 2.581 hab. | 10,61 hab./km² | PSOE |
| Galera | 117,89 km² | 1.119 hab. | 9,49 hab./km² | PSOE |
| Huéscar | 473,46 km² | 8.212 hab. | 17,34 hab./km² | PSOE |
| Orce | 324,96 km² | 1.387 hab. | 4,27 hab./km² | IU |
| Puebla de Don Fadrique | 523,38 km² | 2.565 hab. | 4,90 hab./km² | PSOE |
| TOTAL | 1.814,28 km² | 17.483 hab. | 9,82 hab./km² | |

## Economia

La comarca de Huéscar es caracteritza per un cert envelliment de la població a causa de l'emigració i a taxes de natalitat molt baixes. Les principals fonts de riquesa corresponen al sector primari, la construcció i els serveis, amb escàs desenvolupament del sector industrial (excepte l'agroalimentari i el tèxtil), i un feble índex de creació d'empresa. Subsisteix una certa dependència a les rendes per atur, així com l'existència d'una economia submergida, encara que ambdós fenòmens han disminuït a les últimes dècades. En el sector primari, i més concretament a l'agricultura, el secà ocupa la major part de la superfície cultivable, predominant els cultius de cereals, el gira-sol i les llegums, a més d'arbres fruiters, vinya i ametller, amb un incipient desenvolupament de l'hortofruticultura. També té gran importància la ramaderia per albergar un gran nombre de caps, fonamentalment oví i el caprí, i en menor importància el porcí. L'ovella segureña és un recurs econòmic important, i molt prometedor.
En el sector secundari destaca bàsicament la indústria tèxtil i la indústria agroalimentària (especialment de la càrnia), capaç d'obrir importants mercats fora de la província. La construcció travessa un bon moment, coexistint petites empreses autònomes amb unes altres que tenen un nivell important de facturació. En el sector de serveis predomina d'una banda el sector públic, lligat especialment a la sanitat i a l'educació, i d'altra banda el comerç, encara que precisa modernitzar-se. Quant al sector turístic, el potencial és elevat, però ha de solucionar els problemes estructurals dels quals en l'actualitat emmalalteix.
# Coëtlogon

Coëtlogon (en bretó Koedlogon, gal·ló Codlagon) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 249 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 394 | 430 | 383 | 315 | 261 | 249 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | François de Carné | |
| 2008- | Annie Robert | |
# Cantó de Saint-Étienne-Sud-Oest-2

El cantó de Saint-Étienne-Sud-Oest-2 és un cantó francès al districte de Saint-Étienne (departament del Loira) que compta amb part del municipi de Sant-Etiève.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | M. Fournel | UDR, després RPR |
| 1979-1985 | François Tomas | PCF |
| 1985-1998 | Guy Giraud | RPR |
| 1998- | Christine Cauët | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Ratolí marsupial de franges estretes

El ratolí marsupial de franges estretes (Phascolosorex dorsalis) és una espècie de marsupial de la família dels dasiúrids. Viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea i el seu hàbitat natural són els boscos secs tropicals o subtropicals.

## Referències

* ↑ Australasian Marsupial and Monotreme Specialist Group (1996). Phascolosorex dorsalis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 29-07-2007 (en anglès).
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Faumont

Faumont és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2017 tenia 2.172 habitants. Limita al nord amb Bersée, a l'est amb Coutiches, al sud-est amb Flines-lez-Raches, al sud amb Râches, al sud-oest amb Raimbeaucourt, a l'oest amb Moncheaux i al nord-oest amb Mons-en-Pévèle (Pevelenberg).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2017 |
| 1.248 | 1.277 | 1.342 | 1.384 | 1.663 | 1.917 | 2.090 | 2.172 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Claude Fremon | |
| 2008- | Michel Facompre | |
# Can Bataller

Can Bataller és un casal al carrer de l'Església de la vila Torroella de Montgrí (Baix Empordà) És un casal que consta de planta baixa, pis i golfes, amb coberta de teula. La façana principal presenta, a la planta baixa, una gran porta d'accés d'arc de mig punt amb dovelles de pedra. La resta d'obertures són allindanades. L'element més remarcable de la façana és el finestral central d'inspiració clàssica, amb motllures, amb la data del 1563 al marc. El conjunt es completa amb un gran ràfec. Un ampli vestíbul amb volta catalana dona accés a l'escala que condueix a la planta noble, on són remarcables dues sales d'època posterior a la construcció de l'edifici. del municipi El casal va ser construït durant el segle xvi, segons consta en una data inscrita a la façana principal. L'interior va ser reformat durant els segles xviii i xix.

## Notes

* 1 2 «Can Bataller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Offekerque

Offekerque és un municipi francès, situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 939 habitants.
Offekerque es troba al nord del departament del Pas de Calais. Està a prop del departament del Nord i de la ciutat d'Oye-Plage.
Offekerque es troba al cantó d'Audruicq, que al seu torn forma part del districte de Saint-Omer.
Offekerque té un molí de vent declarat patrimoni històric francès.

## Vegeu també

* Llista de municipis del Pas de Calais

## Enllaços externs

* Offekerque - Lloc web oficial
# Chatroulette

Chatroulette és un lloc web basat en la videoconferència; la seva originalitat rau en l'aleatorietat dels participants. Els visitants comencen aleatòriament a conversar amb qualsevol altre usuari, i poden en qualsevol moment abandonar la conversa per començar-ne una altra.

## Descripció

Chatroulette va ser creat per Andrey Ternovskiy, un estudiant de 17 anys de Moscou, i va començar a funcionar el novembre de 2009. Va passar de tenir 500 visitants mensuals a 50.000 en un mes. Per març, Ternovskiy va estimar 1,5 milions de visitants, un terç dels quals provenien dels Estats Units.
El lloc web utilitza Adobe Flash per mostrar la càmera web. La xarxa flash P2P, permet a gairebé totes les seqüències de vídeo i d'àudio viatjar directament entre els ordinadors dels usuaris, sense necessitat d'utilitzar l'amplada de banda del servidor. El març de 2010, Ternovskiy dirigia el lloc des del seu dormitori, amb l'ajuda de quatre programadors que treballaven de forma remota. Després d'una fase de creixement inicial finançada per una inversió de 10.000 dòlars dels seus pares, el lloc se sustenta amb enllaços de publicitat d'un servei de cites en línia.

## Enllaços externs

* Chatroulette - Lloc web oficial
* Llista de clons
# Craig Barrett

Craig Barrett (San Francisco, 29 d'agost de 1939) és un executiu que va estar com a President del consell d'administració d'Intel Corporation fins al maig de 2009. Esdevingué director executiu d'Intel el 1998, càrrec que va ocupar durant set anys.

## Carrera

Barrett va ser el president d'Intel a partir de 1997 i en fou director executiu de 1998 a 2005. Va liderar l'empresa en alguns dels seus pitjors moments, incloent l'explosió de la bombolla punt com i una greu recessió.
Després de retirar-se d'Intel, Barrett es va unir a la facultat de l'escola de negocis Thunderbird School of Global Management a Glendale, Arizona.
El 2010, va esdevenir codirector del Centre d'Innovació de Skolkovo a Rússia.

## Referències

* ↑ http://www.i-gorod.com/en/about/team/barrett/ Arxivat 2011-05-26 a Wayback Machine.
# Ratolí marsupial de musell llarg

El ratolí marsupial de musell llarg (Murexia naso) és una espècie de marsupial de la família dels dasiúrids. Viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural són els boscos secs tropicals o subtropicals.

## Referències

* ↑ Australasian Marsupial and Monotreme Specialist Group (1996). Murexia naso. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 29-07-2007 (en anglès).
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Fidel Riu i Dalmau

Fidel Riu i Dalmau (Sallent, Bages, 1895 - Sant Llorenç de Morunys, Solsonès, 1981) fou un escriptor, periodista i poeta. Havia estudiat magisteri i s'examina a "La Normal" de Barcelona. Treballà alguns anys com a professor al col·legi dels Jesuïtes de Manresa, però no li agradava la docència i preferí desenvolupar altres tasques.
De ben jove es traslladà a Manresa on començà a exercir de periodista i fou l'únic redactor fix d'El Pla de Bages del qual també en fou el director. Dirigí, les revistes " Cenacle" (de 1915 a 1917) i "Ciutat" (de 1926 a 1928). Editada per Ramon Torra i Pujol, i durant molt temps col·laborà en el setmanari Joventut, a L'Om i a la revista Cenacle, que representaven l'avantguarda de la literatura i la cultura a Manresa.
Participà dels ambients culturals de la ciutat i en entitats com ara el Centre Excursionista de la Comarca de Bages que, a més de les activitats esportives, tenia unes importants seccions destinades a promoure i divulgar els coneixements científics, tècnics, artístics... Visqué a Manresa fins al 1932 que es traslladà a Barcelona.
Tot i la seva absència, es tornà a fer present en el periodisme manresà entre 1953 i 1963 que, amagant-se sota el pseudònim de J. Armengol, ja que havia d'escriure en castellà, col·laborà a la revista Bages.
Guanyà la Flor Natural als Jocs Florals de Barcelona el 1916 amb l'obra De la vida al camp. I obtingué altres premis de poesia.

## Obra

Entre les seves obres destaquen:
* El cant geòrgic (1918)
* La veu subtil (1920)
* Terra amorosa, poemes i cançons (1927)
* Terra daurada (1950)
* Fruita i llaminadures líriques (1951)
* Avui (1954)
* La terra i el temps (1958)

### Poesies presentades als Jocs Florals de Barcelona

* Plenitud (1916)
* Elogi d'un vell hostal (1916)
* De la vida al camp (1916) (Premi de la Flor Natural)
* Cant de la meva terra (1917)
* Sé una verge pubescenta... (1917)
* La dona que sap somriure (1917)
* Nou cant a la dona catalana (1920)
* Cant a la meva ciutat (1921)
* Cançons d'amor i de temença (1922)
* Sonets georgians (1922)
* Crepuscles pirinencs (1922)
* El sojorn pirinenc (1923)
* Cançoneta barbre (1923)
* Dos cants a dos arbres germans (1924)
* El pi (1926) (2n accèssit a l'Englantina d'or)
* Corrandes gemades (1926)
* Paisatges dins la selva (1926)
* El pollancre en la nit (1926)
* Nova cançó de la rosa (1928)
* Sonets a Busa (1928 i 1929)
* Caminar en la nit... (1929)
* Cant a la muller (1931)
* Dos poemes. Del meu mas (1931)
* Rimes diminutes (1931) (2n accèssit a la Flor Natural)
* El fruit amarg (1932)

## Referències

* ↑ Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
* ↑ "La Vanguardia" dilluns, 8 maig 1916, pàgina 2
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques

## Enllaços externs

* «Fidel Riu i Dalmau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Fidel Riu i Dalmau a CIVTAT Ideari d'Art i Cultura
# Calvari de la Salzadella

El Calvari de la Salzadella és un conjunt arquitectònic (ubicat al carrer Santa Bàrbara, al sud del nucli urbà, malgrat que en el seu origen estava als afores) format per l'ermita o capella, el calvari o via Crucis amb les estacions que representen la Passió de Jesús envoltades per arbres i plantes ornamentals, i aprofitat actualment també com a jardí infantil i, la portada d'accés, tot delimitat per una tanca.
Està catalogat com a Monument d'interès local, de manera genérica, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13 / 02/2007).

## Història

El Calvari ja existia inicialmente, però es construí entre els anys 1797 i 1801 la capella i es dugué a terme una renovació del calvari de fusta anterior, possiblement del segle xvii. En 1892 el conjunt estava enderrocat a causa de la tercera guerra carlina, però es va restaurar la tanca, la teulada i es van a tornar a col·locar els retaules ceràmics de les estacions. En 1907 es torna a restaurar el conjunt, arreglant la teulada de l'ermita i canviant els retaules ceràmics de les estacions per plaques amb relleu. En 1936 es torna a destruir, i no és fins a l'any 1984 quan és reconstruït i condicionat novament.

## Arquitectura

L'ermita és de planta rectangular amb una sola nau de tres trams i capelles laterals entre els contraforts. La fàbrica és de maçoneria excepte la portada que és de carreus. El frontis està reforçat per pilastres i té una porta amb llinda, emmarcada per columnes i, per dalt, un òcul, i en el centre de la cornisa superior, una espadanya sense campana.
Les capelletes o estacions del via Crucis, de pedra, tenen planta quadrada i una obertura de mig punt en la part superior on està el retaule ceràmic amb cada estació, obra dels tallers de V. Gallén, de Castelló.
La portada d'ingrés al recinte té una obertura amb llinda emmarcada per pilastres, i per damunt de l'entaulament, una placa amb la creu i l'any de construcció coronada amb un frontó circular.

## Referències

* 1 2 3 «Ermita del Calvario» (en castellà). Ermitas y Santuarios de la Comunidad Valenciana, 2011. Arxivat de l'original el 2016-09-14. [Consulta: 21 juliol 2016].
* 1 2 3 4 5 6 «Ajuntament de La Salzadella. Calvari» (en castellà). Ajuntament de la Salzadella. Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ «Fitxa BRL» (en castellà). Generalitat Valenciana. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ «Edificio religioso. Calvario» (en castellà). Prepara tu Finde. [Consulta: 21 juliol 2016].

## Bibliografia

* Alonso Bayón, José Luis. Catálogo arquitectónico del Maestrazgo: Primera parte. Castelló: Diputació, 1955, pp. 237-240. ISBN 84-86895-64-2
* Miralles, José. Restauración del Calvario de la villa de Salsadella. Centre d'Estudis del Maestrat, 6 (abril-maig 1984), pp. 35-38.
# Composició política dels Consells Comarcals de Catalunya (1988-1991)

Durant l'any 1988, fruit de la creació de 3 noves comarques de Catalunya, els nous consells comarcals amb altres comarques que van patir alteracions territorials van ser formats amb els següents consellers i partits polítics:
Composició política dels Consells Comarcals de Catalunya (1988-1991) :
| Comarca | Partit | Vots | % | Consellers | +/– |
| Alta Ribagorça | Convergència i Unió | 826 | 42,36 | 9 / 19 | Nou |
| Alta Ribagorça | Partit dels Socialistes de Catalunya | 907 | 46,51 | 8 / 19 | Nou |
| Alta Ribagorça | Grup Independents de la Vall de Boí | 107 | 5,49 | 2 / 19 | Nou |
| Garrigues | Convergència i Unió | 5.222 | 47,97 | 13 / 19 | 1 |
| Garrigues | Partit dels Socialistes de Catalunya | 3.168 | 29,10 | 5 / 19 | 1 |
| Garrigues | Esquerra Republicana de Catalunya | 788 | 7,24 | 1 / 19 | Nou |
| Gironès | Convergència i Unió | 22.128 | 37,70 | 22 / 33 | = |
| Gironès | Partit dels Socialistes de Catalunya | 23.883 | 40,69 | 11 / 33 | 2 |
| Pallars Jussà | Convergència i Unió | 3.642 | 48,10 | 12 / 19 | = |
| Pallars Jussà | Independents, Progressistes i Nacionalistes | 874 | 11,54 | 3 / 19 | 1 |
| Pallars Jussà | Partit dels Socialistes de Catalunya | 1.242 | 16,40 | 2 / 19 | 2 |
| Pallars Jussà | Agrupació d'Electors d'Isona i Conca Dellà | 687 | 9,07 | 2 / 19 | 1 |
| Pla d'Urgell | Convergència i Unió | 7.510 | 44,51 | 10 / 19 | Nou |
| Pla d'Urgell | Independents, Progressistes i Nacionalistes | 3.450 | 20,45 | 5 / 19 | Nou |
| Pla d'Urgell | Partit dels Socialistes de Catalunya | 2.784 | 16,50 | 2 / 19 | Nou |
| Pla d'Urgell | Independents Bell-lloc d'Urgell | 874 | 5,18 | 1 / 19 | Nou |
| Pla d'Urgell | Aliança Popular | 606 | 5,43 | 1 / 19 | Nou |
| Pla de l'Estany | Convergència i Unió | 6.366 | 56,99 | 15 / 19 | Nou |
| Pla de l'Estany | Plataforma Progressista de les Comarques Gironines | 3.612 | 32,34 | 4 / 19 | Nou |
| Segrià | Convergència i Unió | 28.793 | 35,72 | 17 / 33 | 1 |
| Segrià | Partit dels Socialistes de Catalunya | 29.404 | 36,47 | 14 / 33 | 1 |
| Segrià | Aliança Popular | 5.842 | 7,25 | 2 / 33 | = |
| Urgell | Convergència i Unió | 8.536 | 50,86 | 12 / 19 | = |
| Urgell | Partit dels Socialistes de Catalunya | 3.080 | 18,35 | 3 / 19 | = |
| Urgell | Independents, Progressistes i Nacionalistes | 544 | 3,24 | 2 / 19 | 1 |
| Urgell | Independents per a Tàrrega i Agregats | 2.046 | 12,19 | 1 / 19 | = |
| Urgell | Esquerra Republicana de Catalunya | 852 | 5,08 | 1 / 19 | Nou |

## Referències

* ↑ https://resultats.dadeselectorals.gencat.cat
* ↑ https://eleccions.gencat.cat/web/.content/00_carrecs_electes/consells_comarcals/C19871_consells_comarcals_1987.pdf