OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Marc de Pallerols

Sant Marc és una capella de Pallerols, al municipi de la Baronia de Rialb (Noguera), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Sant Marc es troba al sector central-oriental del terme municipal, enlairada a la solana del contrafort meridional de la serra de l'Arçosa. S'aixeca 150 metres per damunt de la capçalera del barranc de la Bastida que s'allunya, cap al sud, fins a ajuntar-se amb les aigües del pantà de Rialb. És un privilegiat mirador del sector sud de la Baronia de Rialb.
Des de Pallerols hi puja una pista en bon estat anomenada "camí de Sant Marc" (tot terreny aconsellat). Surt del davant de l'escola de Pallerols (direcció l'Empordanès). Als 100 metres es gira a la dreta. Als 350 metres, davant de ca l'Empordanès, es pren la pista de l'esquerra (s'evita passar pel mig de la masia) i es continua sempre per la pista principal. Rebutjant tots els desviaments que es trobin cap a l'esquerra, als 2,4 km.(42° 02′ 14″ N, 1° 13′ 47″ E﻿ / ﻿42.037149°N,1.229657°E﻿ / 42.037149; 1.229657), abans d'una corba, hi ha un espai per aparcar. La capella és sota mateix. Hi passa el GR-1. Prosseguint per la pista es troba, poc més enllà, l'enrunada masia de Sant Marc i, al cap de 5,4 km. empalma amb la carretera de Peramola.

## Descripció

És una església d'una sola nau, coberta amb volta de canó reforçada amb arcs torals. Sembla que inicialment fou concebut com un edifici sense diferenciat, ressaltant el presbiteri només per la presència d'un arc toral adossat al mur de llevant. També podria ser aquest arc toral fos en realitat un arc triomfal d'una absis desaparegut del qual no n'haurien quedat restes després d'obrir la porta a la façana de llevant. L'interior és totalment arrebossat amb decoració pictòrica d'època barroca. Només hi ha una sola finestra en tot l'edifici. És a ponent i està resolta com una espitllera esqueixada recta. Els murs són molt barroers, fets d'aparell de reble molt irregular, sense formar filades, amb peces ben treballades a les cantonades. No hi ha decoració de cap mena en els murs. Per l'extrema rusticitat podem datar-la del segle x.

## Història

Malgrat el seu indubtable origen alt-medieval, no es tenen notícies històriques sobre la capella de l'antiga parròquia de Pallerols. La devoció a Sant Marc, lligada a la pràctica de les lledànies majors (25 de març), s'estén a casa nostra normalment del s. XV o inicis del s. XVI endavant. Així es constata en la majoria de les capelles dedicades a aquest Sant del nostre país. Això fa pensar que originàriament la capella de Sant Marc, a Pallerols, pogué tenir una altra devoció, que en tot cas es desconeix. La capella té uns goigs dedicats.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Sant Marc de Pallerols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].
* ↑ «Sant Marc de Pallerols». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# B

* Per a altres significats, vegeu «B (desambiguació)».
La B és la segona lletra de l'alfabet català i primera de les consonants. El seu nom és be (i col·loquialment, be alta). Ve de l'alfabet llatí i evolucionà de la segona lletra de l'alfabet fenici: beth (casa).

## Història

La lletra B probablement té l'origen en el pictograma del terme casa en els jeroglífics egipcis, que representaven esquemàticament la planta. A l'alfabet protosemític i a l'hebreu era la primera lletra de la paraula bayit, que significava casa, d'on prové la forma primitiva, que originà la β de l'alfabet grec i la B de l'alfabet llatí o romà, a través de l'etrusc.
| Jeroglífic egipci (casa) pr | Proto-Semític (casa) | Fenici Beth | Grec Beta | Etrusc B | Llatí B |

## Fonètica

En català representa l'oclusiva bilabial sonora, representada com a /b/ en l'alfabet fonètic internacional. Si no es troba darrere de consonant nasal o de pausa, sona de manera menys explosiva del que és habitual /β/, als dialectes no betacistes es manté el so /b/. En canvi a final de síl·laba i no seguit d'una consonant sonora s'ensordeix i es pronuncia /p/ (àrab). En el cas de l'arcaisme «ab», la seua pronúncia és /ap/, però davant de paraula començada per vocal o consonant sonora, es pronuncia /aβ/ (als dialectes no betacistes, /ab/). El seu nom és be. Únicament en els dialectes orientals, abans d'una l i després d'una síl·laba tònica es pronuncia doble (/bb/): moble, poble...

## Numismàtica

En època moderna i contemporània la B (o a vegades BA) s'usava per indicar l'origen barceloní de les monedes que s'encunyaven en aquesta ciutat. S'utilitzà per primera vegada com a símbol de la ciutat a les monedes en temps del rei Ferran II el Catòlic. De manera puntual també es va utilitzar el símbol BA en els escuts d'or i llurs múltiples (els quals s'anomenaven «de la creueta») que s'encunyaren entre els regnats de Felip III i Carles II. El 1850, en temps d'Isabel II, la B fou substituïda per una estrella de vuit puntes. No obstant això també es va usar el signe Ba. Durant la dictadura, les monedes de 50, 25 i 5 pessetes batudes a la ciutat el 1957 també s'hi va encunyar el signe BA.

## Símbols derivats o relacionats

| Caràcter | Descripció | Unicode (maj./min.) | Html (maj./min.) | Notes d'ús |
| Ḃ | B amb punt superior | U+1E02 U+1E03 | | irlandès |
| Ḅ | B amb punt inferior | U+1E04 U+1E05 | | |

## Referències

* 1 2 3 4 Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 83, entrada: "B". ISBN 84-297-3521-6.
Viccionari
# La Casanova (Monistrol de Calders)

La Casa Nova, antigament la Casa Nova de l'Om, és una masia del terme de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a 538,4 metres d'altitud, a migdia del poble de Monistrol de Calders, al límit sud de la Urbanització Masia del Solà. És a ponent de la masia de l'Om, a la dreta de la riera de l'Om, en el vessant sud-oest del Serrat de les Serveres.
A ponent de la masia, les antigues quintanes estan distribuïdes a l'interior del Sot de la Casa Nova.

## Etimologia

El nom antic de la masia explica el seu origen: es tractava de la Casa Nova construïda per un fadristern de l'Om.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Libre te quiero

Libre te quiero és una pel·lícula documental de 2012 dirigida per Basilio Martín Patino que narra l'Acampada de Sol organitzada pel Moviment 15-M a la Porta del Sol de Madrid des de maig a octubre de l'any 2011.

## Títol

Libre te quiero és el títol d'un poema de l'escriptor Agustín García Calvo. A aquest poema li posarà música el compositor i cantant Amancio Prada en el disc gravat en 1979 Canciones de amor y celda. El poema cantat per Amancio Prada està inclòs en la banda sonora de la pel·lícula de Basilio Martín Patino.

## Sinopsi

La pel·lícula, filmada en 2011, comença amb imatges de l'arribada de manifestants del 15M a la Porta del Sol, continua amb l'establiment de la denominada Acampada Sol, on s'inicien múltiples activitats i assemblees, constituint-se una forma de ciutat paral·lela assembleària. L'estructura de l'Acampada del Sol del 15M s'estén tant a nombrosos barris de Madrid com a moltes ciutats espanyoles. Les imatges constaten els successos deixant que els rostres parlin per si sols. Acaba descrivint la fi de l'acampada.

## Rodatge i estrena

En 2011 durant les Protestes ciutadanes del moviment 15-M Martín Patino inicia el rodatge de Libre te quiero, documental que es va estrenar en la Seminci de Valladolid a l'octubre de 2012 i que narra els esdeveniments ocorreguts a Madrid durant maig i octubre de 2011.

## Referències

* ↑ Martín Patino retrata la felicidad callejera del 15-M, 21/10/2012, El País
* ↑ Canciones de amor y celda, 1979, Amancio Prada. El tema Libre te quiero de Agustín García Calvo aparece junto con otros poemas de ese mismo autores y de otros autores.
* ↑ Letra del poema Libre te quiero de Agustín García Calvo y video de la interpretación de Amancio Prada, en B. J. F
* ↑ La canción Libre te quiero, interpretada por Amancio Prada, en Vimeo
* ↑ Libre te quiero, en FilmAffinity
* ↑ Martín Patino retrata la felicidad callejera del 15-M, El País, 21/10/2012
* ↑ Libre te quiero Arxivat 2014-08-04 a Wayback Machine., en la Seminci de Valladolid de 2012

## Vegeu també

* ¡Democracia Real YA!

## Enllaços externs

* Tràiler de Libre te quiero a Vimeo
* Libre te quiero, en la Seminci de Valladolid de 2012.
# Arius parkii

Arius parkii és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 75 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Mauritània fins a Angola. També és present de manera esporàdica al Sàhara Occidental i al Marroc.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Taylor, W.R. 1986. Ariidae. p. 153-159. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISBN, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Günther, A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schneider, W. 1990. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the commercial marine resources of the Gulf of Guinea. Prepared and published with the support of the FAO Regional Office for Africa. FAO, Roma, Itàlia. 268 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lo Safranal

Lo Safranal és un paratge del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme ribagorçà de Sapeira.
Està situat just al nord del poble d'Escarlà, en el vessant septentrional del turó que acull aquest poble.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 2001

La competició de natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 2001 es realitzà a les costes de la ciutat de Fukuoka (Japó).

## Proves

Es disputaren proves, en categoria masculina i femenina, de:
* 5 quilòmetres
* 10 quilòmetres (nova)
* 25 quilòmetres
En aquesta edició s'eliminà la prova mixta per equips de 5 i 25 quilòmetres.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 5 km. | Luca Baldini (ITA) | 55:37 | Yevgeny Bezruchenko (RUS) | 56:31 | Marco Formentini (ITA) | 56:42 |
| 10 km. | Yevgeny Bezruchenko (RUS) | 2:01:04 | Vladimir Dyatchin (RUS) | 2:01:06 | Fabio Venturini (ITA) | 2:01:11 |
| 25 km. | Yuri Kudinov (RUS) | 5:25:32 | Stéphane Gomez (FRA) | 5:26:00 | Stéphane Lecat (FRA) | 5:26:36 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 5 km. | Viola Valli (ITA) | 1:00:23 | Peggy Büchse (GER) | 1:00:49 | Hayley Lewis (AUS) | 1:00:52 |
| 10 km. | Peggy Büchse (GER) | 2:17:32 | Irina Abíssova (RUS) | 2:17:47 | Edith van Dijk (NED) | 2:17:52 |
| 25 km. | Viola Valli (ITA) | 5:56:51 | Edith van Dijk (NED) | 6:00:36 | Angela Maurer (GER) | 6:06:19 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 3 | 0 | 2 | 5 |
| 2 | Rússia | 2 | 3 | 0 | 5 |
| 3 | Alemanya | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Països Baixos | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | França | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |
# Saqueig de Porvoo

El Saqueig de Porvoo, també conegut com a Saqueig de Borgå, es produí durant la Gran Guerra del Nord entre el 6 i el 7 de 1708. Les tropes russes desembarcaren al sud de Finlàndia i, entre d'altres, saquejaren la ciutat de Porvoo (en suec Borgå) que no tenia guarnició.

## Antecedents

Després de la construcció de Sant Petersburg i de diverses drassanes al llarg del Riu Nevà els russos anaren controlant el Mar Bàltic. La flota sueca s'oposà als avenços russos però es veié incapaç d'aturar-la.
El Tsar Pere el Gran ordenà els primers atacs la tardor de 1706 contra el territori finlandès que en aquell moment estava sota control suec. Finlàndia no era considerat un front prioritari per l'Estat Major suec i no disposava de tropes suficients per fer front als atacs russos, tant marítims com terrestres.

## El saqueig

La nit del 6 de juliol de 1708 desembarcaren 16.000 soldats russos, d'infanteria i cavalleria, a la costa sud de Finlàndia. La majoria de les tropes sueques a Finlàndia s'estaven reunint a Vyborg, ja que Georg Lybecker, Governador de Finlàndia, pretenia envair Íngria i capturar Sant Petersburg.
Porvoo fou saquejada i incendiada completament pels russos. Després d'algunes vacil·lacions Lybecker intentà atreure els russos a una batalla a camp obert. Tot i això, les tropes d'Apraksin van marxar cap a Hèlsinki, que la saquejaren el 10 de juliol.

## Les conseqüències

Després d'aquesta incursió la flota russa es retirà a les aigües de Sant Petersburg de nou. Les tropes russes varen ser utilitzades per reforçar les defenses de la nova capital.
L'octubre de 1713 Porvoo i Hèlsinki van ser novament assetjades i capturades pels russos. La guarnició sueca de Hèlsinki va cremar la ciutat per evitar que els russos disposessin de quarters cara l'hivern.

## Bibliografia

* Friedrich Rühs: Finland und seine Bewohner, Leipzig (1809)
* Peter Hoffmann: Peter der Große als Militärreformer und Feldherr, Frankfurt am Main (2010)

## Referències

* ↑ H. E. Uddgren, Krieg in Finnland 1713th Military Literatur Verbindung 1906. Page 49.
* ↑ Rühs S. 196
# Bandera (programació)

A la programació d'ordinadors, el senyalador bandera pot fer referència a un o més bits que s'utilitzen per emmagatzemar un valor binari o una variable booleana per indicar condicions especials de codi, com ara l'estat de la cua de fitxer buit o plena.
Els senyaladors es poden trobar com a membres d'una estructura de dades definida, com ara un registre de base de dades, i el significat del valor contingut en un indicador generalment es definirà en relació amb l'estructura de dades de la qual forma part. En molts casos, s'entendrà que el valor binari d'una bandera representa un dels diversos estats o estats possibles. En altres casos, els valors binaris poden representar un o més atributs en un camp de bits, sovint relacionats amb habilitats o permisos, com ara "es pot escriure a" o "es pot suprimir". Tanmateix, hi ha molts altres significats possibles que es poden assignar als valors de la bandera. Un ús comú de les banderes és marcar o designar estructures de dades per al processament futur.
Dins dels microprocessadors i altres dispositius lògics, els indicadors s'utilitzen habitualment per controlar o indicar l'estat o el resultat intermedi o final de diferents operacions. Els microprocessadors solen tenir, per exemple, un registre d'estat que es compon d'aquests indicadors, i els indicadors s'utilitzen per indicar diverses condicions posteriors a l'operació, com ara quan hi ha hagut un desbordament aritmètic. Els indicadors es poden utilitzar en operacions posteriors, com ara el processament d'instruccions de salt condicional. Per exemple, una instrucció je (Jump if Equal) en el llenguatge ensamblador X86 donarà lloc a un salt si la bandera Z (zero) s'ha establert per alguna operació anterior.
Un interruptor de línia d'ordres també es coneix com a bandera. Els programes de línia d'ordres sovint comencen amb un analitzador d'opcions que tradueix els interruptors de línia d'ordres en senyals en el sentit d'aquest article.

## Referències

* ↑ Haigh, J. Designing Computer Programs (en anglès). Elsevier Science, 1994, p. 59. ISBN 978-0-08-050403-2.
* ↑ Fitzgerald, M. Learning Ruby: The Language that Powers Rails (en anglès). O'Reilly Media, 2007, p. 49. ISBN 978-0-596-55532-0.
* ↑ «Use of FLAG in programming» (en anglès americà), 04-12-2018. [Consulta: 2 desembre 2023].
* ↑ «Flag Definition» (en anglès). [Consulta: 2 desembre 2023].
# La Casanova

«La Casanova» té aquests significats:
# Asteroide de tipus B

Els asteroides de tipus B són un tipus d'asteroides carbonosos relativament poc comuns, dins del més ampli grup C.
Els asteroides del tipus B estan majoritàriament a la regió externa del cinturó principal, i també dominen la família Pal·les, una família d'asteroides molt inclinats, que inclou el segon asteroide, 2 Pal·les. Es creu que els asteroides del tipus B són residus primitius i rics en components volàtils del sistema solar primitiu.
En la classificació SMASS dels asteroides del tipus B que inclou tant el tipus B com el tipus F de la classificació Tholen.

## Característiques

Generalment, els asteroides d'aquest tipus són similars als del tipus C, són diferents per a l'absorció ultraviolada per sota de 0,5 μm, que és baixa o absent, i l'espectre és lleugerament blavós en lloc de vermell. L'albedo, d'altra banda, tendeix a ser més alta que la del tipus C, que és generalment molt fosc.

## Referències

* ↑ Yang, Bin. «Near Infrared Spectroscopy of B-type Asteroids», 2009. [Consulta: 17 setembre 2011].

## Vegeu també

Classificació espectral dels asteroides
# Madjdud ibn Masud

Majdud ibn Massud fou un príncep gaznèvida, pretendent al sultanat, que era fill de Masud I ibn Mahmud.
Després de la derrota davant el seljúcides a la batalla de Dandankan (maig de 1040) el sultà Masud I ibn Mahmud es va retirar a l'Índia però després de creuar l'Indus en direcció a Marikala i Lahore, fou deposat per l'exèrcit (desembre de 1040) i fou proclamat sultà el seu germà ceg Abu Ahmad Muhammad ibn Mahmud, però eren els emirs de l'exèrcit els que dominaven la situació. Ahmad, el fill de Muhammad, el gener de 1040 va fer matar Masud que havia estat tancat a la fortalesa de Girf. Les forces militars van retornar cap a Gazni on mentre s'havia fet proclamar sultà Mawdud ibn Masud, el fill gran de Masud I que havia retornat de Balkh amb l'exèrcit que lluitava contra els seljúcides. Mawdud va sortir de Gazni cap a l'est i es van trobar prop de Jalalabad (Nangarhar), a un lloc anomenat Nagrahar, on Mawdud va obtenir la victòria (març de 1041). Fatahbad fou fundada en aquest lloc en honor de la victòria obtinguda. Muhammad ibn Mahmud, el seu fill Àhmad ibn Muhàmmad i tots els altres fills menys un foren capturats i executats per orde de Mawdud ibn Masud per haver tingut part en l'assassinat del seu pare. Tots els implicats "turcs i tadjiks" foren executats. Fou llavors quan es va saber que a Multan, un altre fill de Masud de nom Madjdud, estava revoltat i reclamava la corona. No és clar si s'havia revoltat a la mort de Masud I o contra el seu germà, però el cert és que es va informar que havia sotmès la província de Sawalak a l'est de l'Indus, que havia estat conquerida pocs anys abans per Masud I.
Sobtadament el mateix 1041, Madjdud va morir, sospitant-se que la causa fou un enverinament perquè quasi al mateix temps va morir el seu visir. Encara que Mawdud no fou acusat pels historiadors, no hi ha dubte que la mort del seu germà li va venir molt bé per consolidar el seu poder, especialment considerant que el seu germà Madjdud era més popular i tenia molt de suport entre les tropes.

## Notes

* ↑ Sawalak Parbat són unes muntanyes al nord de la moderna Província de la Frontera del Nord-oest a l'antic districte britànic d'Hazara, a l'est de l'Indus. En hindi savalak vol dir "cent vint-i-cinc mil" (o més exactament "un lak i quart") i Parbat vol dir "muntanyes", és a dir "Les cent vint-i-cinc mil muntanyes".

## Bibliografia

* Martijn Theodoor Houtsma, E.J. article Ghaznevids, Brill's first encyclopaedia of Islam, 1913-1936, Volum 2,
# Lo Tossalet (Hortoneda)

Lo Tossalet és una muntanya de 981,4 metres que es troba al municipi de la Conca de Dalt, a la comarca del Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca.
Està situat al nord-est d'Hortoneda, a la dreta del barranc de Llabro i a ponent de la partida de Senllí. És al nord de la Colladeta i de l'Escaleta, al nord-oest del Pas de l'Escaleta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 1998

La competició de natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 1998 es realitzà a les costes de la ciutat de Perth (Austràlia).

## Proves

Es disputaren proves, en categoria masculina i femenina, de:
* 5 quilòmetres (nova)
* 25 quilòmetres
* 25 quilòmetres per equips (nova)

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 5 km. | Aleksey Akatyev | 55:18.6 | Ky Hurst | 55:24.9 | Luca Baldini | 55:37.4 |
| 25 km. | Aleksey Akatyev | 5:05:42.1 | David Meca | 5:07:22.9 | Gabriel Chaillou | 5:07:52.6 |

### Categoria femenina

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 5 km. | Erica Rose | 59:23.5 | Edith van Dijk | 1:00:58.5 | Peggy Büchse | 1:01:05.8 |
| 25 km. | Tobie Smith | 5:31:20.1 | Peggy Büchse | 5:32:19.2 | Edith van Dijk | 5:38.06.9 |

### Equips mixts

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 5 km. | Estats Units John Flanagan Austin Ramirez Erica Rose | 2:52:12.2 | Rússia Aleksey Akatyev Evgueni Bezroutchenko Olga Gouseva | 2:52:16.7 | Itàlia Luca Baldini Fabio Venturini Valeria Casprini | 2:52:41.6 |
| 25 km. | Itàlia Claudio Gargaro Fabrizio Pescatori Valeria Casprini | 16:10:18.2 | Austràlia Grant Robinson Mark Saliba Tracey Knowles | 16:22:54.3 | Estats Units Tobie Smith Nathan Stooke Chuck Wiley | 16:46:13.3 |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Estats Units | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 | Rússia | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Itàlia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4 | Austràlia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 5 | Alemanya | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Països Baixos | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 | Argentina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |
# San Basso

San Basso és una església del sestiere de San Marco (Venècia, Itàlia). L'església, construïda en estil barroc, és entre els edificis annexos de la Torre del Rellotge.

## Enllaços externs

* http://www.alata.it/sanbasso/index.ASP Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.