OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enneapterygius howensis

Enneapterygius howensis és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Illa de Lord Howe.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Assetjament immobiliari

* Per a altres significats, vegeu «assetjament».
L'assetjament immobiliari, també anomenat mobbing immobiliari, és l'acció, o conjunt d'accions, destinades a dificultar –i de vegades fer impossible– el dret a l'habitatge que la llei garanteix a qui té signat el preceptiu contracte de lloguer. La pràctica de l'assetjament als llogaters d'habitatges o locals amb contracte vigent té com a objecte obligar-los a marxar i, d'aquesta manera, poder llogar els habitatges més cars o vendre la finca un cop estigui buida. La freqüència d'aquestes maniobres es va disparar a Catalunya arran de la gran revalorització que els immobles van experimentar a finals del segle xx en endavant. Les víctimes de l'assetjament solen ser persones grans, jubilades, soles, amb pocs mitjans econòmics i indefenses, especialment en el cas que gaudeixin de contractes indefinits i de renda baixa. Tanmateix, però, també es produeixen casos d'assetjament a botiguers i petits propietaris per tal que venguin la seva propietat a preus baixos.
El primer esment als mitjans de comunicació d'aquest mot apareix el 2003, arran de la denúncia pública d'aquest fenomen que va fer l'Associació de Veïns del Casc Antic (barris de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera) i que varen recollir diversos diaris i setmanaris, especialment El Triangle i El País. El programa 30 minuts de la televisió pública catalana Pressions a domicili va recollir diversos casos de veïns assetjats de Ciutat Vella, fet que va contribuir molt al coneixement del públic català d'aquest problema, que fins aleshores havia estat menystingut per les administracions municipals. Mes recentment (2019), el documental City for Sale ha tractat casos com el de Jordi Papell, president de l'esmentada associació de veïns.
Com a conseqüència de les denúncies, en algunes ciutats com Barcelona es van crear oficines municipals dedicades a aconsellar judicialment les víctimes per tal d'evitar l'expulsió de casa seva. Les associacions de veïns els aconsellen que busquin ràpidament assessorament legal, que ho comuniquin a familiars i veïns i als departaments d'ajut social municipal. I, sobretot, que mai lliurin els seus contractes d'arrendament sota cap excusa a persones desconegudes o enviades pels assetjadors. Entre aquests darrers, hi figuren algunes agències immobiliàries i de vegades alguns promotors sense escrúpols i gent que ha entrat circumstancialment al negoci de la compravenda de finques buscant guanys ràpids.
El fenomen s'ha anat estenent i a l'Estat Espanyol s'han produït diverses sentències judicials condemnant els qui promouen accions il·legals com la de deixar degradar la finca, fer-la accessible a persones indesitjables, atemorir als veïns i tot un seguit de trampes legals i alegals. També hi destaca la pràctica de negar-se a cobrar els lloguers, de manera que s'acumuli el deute i, en un moment determinat, acusar als veïns de no pagar el lloguer.

## Vegeu també

* Assetjament sexual
* Assetjament escolar
* Assetjament laboral
* Ciberassetjament
* Assetjador
# Xarxa de llarg abast

Una xarxa de llarg abast, xarxa d'àrea estesa o WAN (de l'anglès, wide area network) és un tipus de xarxa informàtica que destaca per la seva grandària, capaç de cobrir distàncies des del 100 als 1000 km, així acostumen a ser WANs aquelles xarxes que traspassen límits municipals, regionals o estatals. Les WAN són formades per conjunts de LAN (xarxes petites). Normalment quan parlem de WAN parlem de xarxes d'operadores, científiques, governamentals, etc.
Una WAN és una xarxa punt a punt, és a dir, una xarxa de paquet commutat. Les xarxes WAN poden utilitzar sistemes de comunicació via satèl·lit o via ràdio. Va ser l'aparició dels portàtils i les PDA que van començar a introduir el concepte de xarxa sense fils.
# Brazda lui Novac

Brazda lui Novac és un limes romà de l'actual Romania, conegut també com a mur de Constantí. Alguns historiadors com Alexandru Madgearu creuen que limita amb Ripa Gothica.
El vallum de Brazda lui Novac parteix de Drobeta, actualment és visible per Ploiești. Hi ha algunes evidències que el límit est del vallum era el riu Siret.
L'alçada del vallum era de 3 metres i la rasa de 2 metres de profunditat. Es creu que el mur es va aixecar durant període del magistrat romà Tiberi Plauci Aelià del segle I dC. Alguns historiadors com Ioan Donat daten la muralla durant el segle I dC, d'altres daten la muralla al 322 durant Constantí I.

## Referències

* ↑ Madgearu, Alexandru (2008). Istoria Militară a Daciei Post Romane 275-376. Cetatea de Scaun. ISBN 978-973-8966-70-3,p.64 p. 126.

## Vegeu també

* Dics del Diable
* Mur de Constantí a Constantinoble
* Mur de Trajà
# Garcinia mangostana

Garcinia mangostana, anomenat en català mangostaner (i el seu fruit mangostà), és un arbre tropical perenne originari de les Illes de la Sonda i les Illes Moluques. L'arbre creix de 7 a 25 m d'alçària, té la capçada molt densa i sempervirent, amb les fulles oposades, grans i amb nervadura central, de forma entre el·líptica i ovalada i l'àpex acuminat i curt. El seu fruit, el mangostà, és comestible i té una escorça de color porpra vermellós fosc quan madura. La carn comestible es pot descriure com dolça i agra, amb sabor cítric i gust i textura de préssec. El mangostà està estretament relacionat amb altres fruites tropicals comestibles, com el mangostà botó i el mangostà gota de llimona. Botànicament, no té cap relació amb el mango.

## Cultiu

És un arbre exclusivament tropical, només pot créixer en condicions de calor, exposicions a temperatures per sota de 4 °C generalment mataran una planta madura.
Són països productors la Xina, Sri Lanka, Tailàndia, Borneo, Filipines, Guinea, Brasil, Malàisia, Madagascar i altres Països Asiàtics i Americans. En l'actualitat la demanda d'aquesta fruita a Europa s'ha incrementat, arribant a considerar-se com un dels cultius més importants pel seu alt consum. No s'han identificat varietats però si s'han fet distincions en funció de la mida del fruit, grau d'acidesa i sabor. Els grocs són més fàcils de conrear que els morats, però, els grocs tendeixen a ser més amargs. Hi ha més de 200 diferents espècies de mangostà amb una diferència de pes considerable, ja que hi ha fruits que poden assolir fins als 1,000 grams.
El mangostà no es troba normalment disponible al públic. Com a resultat d'exportacions des de les seves regions normals de creixement al Sud-est asiàtic, la fruita fresca està disponible en alguns mercats molt especialitzats, però rarament es pot comprar en supermercats de Nord Amèrica i Europa.

## Propietats nutrients i medicinals

El mangostà és un dels fruits que forma part d'una categoria emergent d'aliments funcionals, de vegades anomenats Súper fruits que presumeixen de tenir propietats nutrients i antioxidants que redueixen el risc de malalties.
El mangostà porta uns antioxidants anomenats xantones, que segons alguns, poden ser bons per combatre malalties degeneratives. Altres autors creuen que alguns components poden produir efectes no desitjats, si es pren en grans quantitats. Se li atribueixen propietats beneficioses com ser anticancerós, antiinflamatori, antimicrobià, i ajuda a disminuir el colesterol gràcies al seu gran nombre de xantones que es troben en el fruit i en especial dins la pell.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 14 juny 2022].

## Enllaços externs

* Mangosteen Technical Homepage: Science, Nutrients, History, Horticulture, Folklore (anglès)
# Serra de Montvià

La Serra de Montvià és una serra situada al municipi de Flix a la comarca de la (Ribera d'Ebre), amb una elevació màxima de 143,4 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Enneapterygius kosiensis

Enneapterygius kosiensis és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S., 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. (1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.) Fische Rothen Meeres 1835-38
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Holleman, W., 2005. A review of the triplefin fish genus Enneapterygius (Blennioidei: Tripterygidae) in the western Indian Ocean, with descriptions of four new species. Smithiana, Bull. 5: 1-25.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Arius valenciennesii

Arius valenciennesii és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. (BOOK), Nov., v. 15: i-xxxi + 1-540.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xarxa de municipis i entitats de les Illes Balears pel Ramon Llull

La "Xarxa de municipis i entitats pel Ramon Llull" és una agrupació de municipis de les Illes Balears amb l'objectiu d'incorporar-se a la Fundació Ramon Llull i així promoure la llengua i la cultura catalanes a l'exterior juntament amb la Generalitat de Catalunya, el Govern d'Andorra, el Consell General dels Pirineus Orientals, l'Alguer i la Xarxa de municipis del País Valencià.
Els punts de treball de la xarxa són: "intensificar l'estudi, promoció i la defensa de la llengua catalana, des dels orígens fins avui, de totes les modalitats i els mitjans d'expressió", a més de fomentar la projecció exterior "de la llengua i dels àmbits culturals que s'hi expressen", segons recullen els estatuts. L'ens no s'atura aquí i també es compromet a "vetlar pel compliment de la legislació sobre la llengua catalana".
Els municipis que han votat positivament adherir-se a la xarxa són: Alaró, Alcúdia, Algaida, Andratx, Artà, Ariany, Búger, Campanet, Capdepera, Formentera, Esporles, Es Mercadal, Lloseta, Manacor, Petra, Pollença, Porreres, Puigpunyent, Santa Margalida, Santa Maria del Camí, Sant Llorenç des Cardassar, Sant Joan, Sencelles, Ses Salines, Sineu, Son Servera i Valldemossa.
Per contra, Bunyola, Binissalem, Campos, Deià, Inca, Llucmajor, Marratxí, Palma i sa Pobla han desestimat la proposta.

## Vegeu també

* Xarxa de Ciutats Valencianes Ramon Llull
* Municipis de Mallorca pel dret a decidir
* Avançam
* Municipis de les Illes Balears amb la senyera

## Referències

* 1 2 http://dbalears.cat/actualitat/cultura/els-municipis-balears-formalitzen-entrar-llull.html Arxivat 2014-09-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.llull.cat/catala/actualitat/actualitat_noticies_detall.cfm?id=29683&url=constituïda-manacor-xarxa-municipis-entitats-il-balears-p-ramon-llull.html
* ↑ http://dbalears.cat/actualitat/balears/alaro-afegeix-llull-tot-estar-mans-del-pp.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.vilaweb.cat/noticia/4099762/20130328/neix-xarxa-municipis-entitats-illes-favor-linstitut-ramon-llull.html
* ↑ http://www.ara.cat/cultura/Constituïda-Manacor-Municipis-Balears-Llull_0_890311098.html
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 http://dbalears.cat/actualitat/balears/xarxa-municipis-pel-ramon-llull-contrapes-les-politiques-linguistiques-bauza.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 http://dbalears.cat/actualitat/cultura/xarxa-municipis-entitats-les-illes-per-llengua.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://ultimahora.es/mallorca/noticia/noticias/cultura/municipios-entidades-baleares-constituyen-red-promocion-del-catalan-irl.html Arxivat 2013-04-05 a Wayback Machine.
# Bienni

Un bienni és un període equivalent a dos anys. Etimològicament prové del prefix bi (dos) i el vocable llatí annus (any).
D'un esdeveniment que té lloc cada dos anys o que dura dos anys es diu «biennal». La paraula es fa servir sovint per designar esdeveniments artístics, especialment concursos o exposicions d'arts plàstiques, que es realitzen cada dos anys, com per exemple la Biennal de São Paulo o la Biennal de Venècia. Alguns períodes històrics que han durat dos anys han passat a la història amb el nom de bienni, com per exemple el bienni progressista que va tenir lloc durant el regnat d'Isabel II d'Espanya. També es denomina biennal l'increment en el salari corresponent a dos anys de servei. Plantes biennals tenen un cicle biològic de dos anys.
No se l'ha de confondre amb el mot ««bianual» que es fa servir per indicar que una cosa s'esdevé dues vegades l'any.

## Referències

* ↑ «0084379.xml Bienni». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «any IV.2 bienni». A: Diccionari etimològic. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (2004, 4ª edició), p. 75. ISBN 9788441225169.
* 1 2 «bianual i biennal < Parònims < Lèxic < Qüestions de llengua». A: Criteris de la Universitat de Barcelona (CUB). Llibre d'estil (lèxic en línia). Barcelona: Universitat de Barcelona, 22-10-2019 [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «Bienni». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «0221389 .xml Bienni». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Francesch Balaguer

Francesch Balaguer (Lleida, 1626) va ser organista a la Seu de Lleida almenys entre els anys 1572 i 1600, amb discontinuïtat. El mossèn Balaguer a ser admès amb un salari de 30 lliures i nomenat pel càrrec el 5 d’abril de 1582. Aquell any el 2 de juny va ser autoritzat per ser fora durant sis mesos i a partir del 12 de maig de l’any següent el va substituir T. Pocurull. El 27 de juny el va convocar el Cabildo junt als músics Juan Bautista Comes i un altre amb el cognom Bort per jutjar als aspirants a mestre de capella. Va morir al 1626 i el Cabildo va oferir la seva vacant a Joan Albana.

## Referències

* ↑ GARBAYO, Javier. «Balaguer, Francesch». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, vol. 2. Madrid: SGAE, 1999-2002.
* ↑ MUJAL ELÍAS, Juan. Lérida, historia de la música. Lleida: Ediciones Dilagro, 1975.
# Serra de Montjorn

La Serra de Montjorn és una serra situada al municipi de Navès (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.213 metres.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Marcel Moore

Marcel Moore (Nantes, 19 de juliol de 1892 - Jersey, 19 de febrer de 1972), nascuda com a Suzanne Alberte Malherbe, va ser una il·lustradora, dissenyadora i fotògrafa francesa. Juntament amb la seva companya Claude Cahun, era escriptora i fotògrafa surrealista.

## Referències

* ↑ Cottingham, Laura «Notes on 'lesbian.' - historical narrative of lesbianism - We're Here: Gay and Lesbian Presence in Art and Art History». Art Journal, 1996 [Consulta: 7 setembre 2007].
# Gazala

Gazala o Ain el Gazala (àrab: عين الغزالة, ʿAyn al-Ḡazāla, literalment ‘Font de la Gasela’) és una petita població de Líbia, a la Cirenaica, a la costa del nord-est del país. Està a uns 60 km a l'oest de Tobruk.
A finals de la dècada dels 1930, durant l'ocupació italiana de Líbia, hi hagué un camp de concentració.
Gazala és coneguda per una important batalla durant la Segona Guerra Mundial que, de maig a juny de 1942, va enfrontar les tropes alemanyes dirigides per Erwin Rommel i les aliades dirigides per Neil Ritchie. El resultat va ser que les tropes de l'Eix van guanyar i van poder capturar Tobruk el 21 de juny de 1942.

## Referències

* ↑ Kalifa Tillisi, “Mu’jam Ma’arik Al Jihad fi Libia1911-1931”, Dar Ath Thaqafa, Beirut, Lebanon, 1973, pp.370-371.
* ↑ Ford, Ken. Gazala 1942 : Rommel's greatest victory. Oxford: Osprey, 2008. ISBN 978-1-84603-843-3.
# Enneapterygius larsonae

Enneapterygius larsonae és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 12 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea i Austràlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Associació d'Escacs Rubinenca

L'Associació d'Escacs Rubinenca és una entitat esportiva escaquística de Rubí. Fundada el 1949, el primer president fou Joan Boladeras i Casals, que dirigí l'entitat fins al 1955.
Des de la seva fundació participa en el Campionat de Catalunya per equips i la temporada 2003-04 assolí per primera vegada l'ascens a primera divisió catalana. Des del 2000 organitza l'Obert d'Escacs Ciutat de Rubí.

## Referències

* ↑ «Associació d'Escacs Rubinenca». enciclopèdia.cat. [Consulta: 11 maig 2016].

## Enllaços externs

* Associació d'Escacs Rubinenca - Lloc web oficial
# Xarxa de plàncton

Una xarxa de plàncton una eina utilitzada en oceanografia i en biologia marina per a capturar organismes del plàncton per a observacions científiques.
Una xarxa de plàncton no és, en principi, diferent d'una xarxa d'arrossegament si no fos per la grandària de l'eina i de la malla, que està composta d'un marc rígid al voltant de la boca de l'eina i per un sac cònic que acaba amb un dipòsit separat d'on es pot extreure el que s'ha pescat.
Sovint s'utilitzen dues xarxes de plàncton de grans dimensions i acoblades, en aquest cas se'ls anomena bongo.
Les xarxes més modernes poden ser equipades amb un mecanisme d'obertura que impedeix que la xarxa capturi objectes quan es recuperada i passa a través de diferents capes d'aigua de les de l'objecte de recerca. Fins i tot hi ha xarxes amb múltiples malles amb forats de diferents diàmetres que poden entrar en acció en profunditat o en moments diferents.

## Referències

* ↑ Estudi del plàncton marí. Obtenció i conservació.
# Bienservida

Bienservida és un municipi de la província d'Albacete, que es troba a 110 km de la capital de la província. Segons el padró de 2020, tenia 579 habitants.

## Referències

* ↑ «Historia de Bienservida». Ayuntamiento de Bienservida. Arxivat de l'original el 08/04/2010.
* ↑ «Nomenclátor: Población del Padrón Continuo por Unidad Poblacional». INE. [Consulta: 22 agost 2021].
# Francesco

Francesco és el nom dels següents personatges:
* Francesco Redi, poeta italià;
* Francesco Zuccarelli, pintor italià;
* Francesco Griffo, un punxonador italià.
També pot ser: