OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rafel (Pinell de Solsonès)

Rafel és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès. És una masia documentada des del segle xix.
La masia està ubicada a una alçada de 484 metres, prop del límit comarcal amb l'Alt Urgell. Una mica més al sud hi passa la rasa de Martins, a la que li dona nom la casa de Martins que la trobem a l'est de la masia. La casa dona nom a la Solana de Rafel, situada al nord, que és el vessant del Serrat de Rafel.
La masia la conforma un edifici principal, de 260,80 m². La casa és de planta rectangular, que a més a més, disposa d'unes golfes, així com uns coberts annexos tant al vessant est com l'oest. La teulada té dues vessants i està coberta amb teula àrab. Els materials de construcció de la mateixa són pedra, tàpia, totxo vell i ciment. L'entrada principal és a la façana sud de la casa i es tracta d'una porta amb arc de mig punt emmarcat amb carreus de pedra. Actualment la casa està deshabitada, i es troba en un estat de conservació regular, i no disposa de cap tipus de protecció oficial.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Rafel (Pinell de Solsonès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 102. D.L. L-418/95.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* 1 2 3 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* 1 2 3 «Casa Rafel». Pla d'ordenació urbanística municipal de Pinell de Solsonès - Catàleg de Masies i Cases Rurals [Pinell de Solsonès], 03-04-2014, pàg. 203 [Consulta: 21 gener 2021].
# Rafel Bauçà

Rafel Bauçà (Mallorca, 1778 – Nizhni Nóvgorod, Rússia, 6 de maig de 1828) va ser un enginyer de camins balear.
Cosí del maquinista i artesà Bartomeu Sureda, es traslladà a Madrid, on s'havia obert el 1802 l'Escola de Camins. Formà part de la primera promoció d'enginyers formada sota la direcció acadèmica de José Maria de Lanz i el patrocini polític i corporatiu d'Agustín de Betancourt. Ingressà a l'escola el novembre de 1802 i s'incorporà a la Inspecció de Camins el 10 d'agost de 1804. Com a primer ajudant va ser destinat a Lorca, on treballà en canals i regadius. El 1803 dirigí unes obres a Granada i al Soto de Roma, que no agradaren al Príncep de la Pau, Manuel Godoy.
L'esclat de la guerra contra els francesos, el 1808, no alterà la seva carrera, ja que va romandre adscrit a la Direcció de Camins de Madrid, vinculada al Ministeri de l'Interior i dirigida per José Maria de Lanz. El 1812 Lanz es va haver d'exiliar a França. Fos com fos, el 1816 el mallorquí Bauçà es trobava a Rússia, a Sant Petersburg, on Agustín de Betancourt, que hi residia des de 1809, l'havia cridat, juntament amb enginyers com Joaquín i Miguel Espejo, Agustín Monteverde i Joaquín Viado. Amb ells s'ajuntaren persones com el tinet coronell de cavalleria, liberal i maçó, Juan Van Halen, a qui Pio Baroja dedicà la novel·la "El oficial aventurero". Com va assenyalar Godoy a les seves memòries "Betancourt i Bauçà foren cridats per ornamentar la Rússia, tal com en les runes d'una gran ciutat enderrocada pels bàrbars se n'extreuen després, pels amants de les arts les estàtues mutilades i caigudes". A l'imperi rus Bauçà va ser el responsable de l'execució dels projectes inspirats i dissenyats per Betancourt. Entre les seves obres destaquen la Casa de la Moneda de Varsòvia, amb maquinària britànica i russa, i la Fira de Nizhni Nóvgorod, construïda entre 1818 i 1821. A Varsòvia va construir un pont penjat famós pel seu disseny.
El 1823, fos per cansament o per defensar-se de la caiguda en desgràcia davant el Tsar del seu amic i protector Betancourt, Bauçà va demanar poder retornar a l'estat espanyol a través d'una instància presentada a les Corts del Trienni Liberal, per la seva muller Josefa Sánchez. La petició fou acceptada i publicada a la Gaceta el 4 de març de 1823. Però l'inici de la Dècada Ominosa, amb el retorn de l'absolutisme borbònic, el va obligar a romandre a Rússia, on va morir el 1828.

## Referències

* ↑ «Rafael Bauzá». Manuel Lucena Giraldo. Real Academia de la Historia.
* ↑ «Rafael Bauzá». Proyecto Agustín de Betancourt. Fundación Canaria Orotava de Historia de la Ciencia. [Consulta: 23 abril 2021].
# Puigpalter de Baix

Puigpalter de Baix és un dels dos nuclis del veïnat de Puigpalter, situat a Banyoles (Pla de l'Estany). És un conjunt protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Veïnat distribuït en dos nuclis: Puigpalter de Dalt i Puigpalter de Baix, a part també té algunes cases disperses.

## Història

L'origen del veïnat cal situar-lo en època medieval. En un document de l'any 957 surt referenciat el lloc de Puigpalter com "Villare Pugio Pultarii". La grafia de Puigpalter ha anat evolucionant al llarg dels segles. Es troba documentat el 1017 com "Villa Jafare et villare Paterni". El 1086, amb motiu de la consagració de la nova església de Sant Esteve de Banyoles, Puigpalter és anomenat "Villare Puyo". L'any 1175 surt també referenciada la "ecclesia Sancti Jacobi" a Puigpalter.

## Referències

* 1 2 «Puig Palter Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Ramiro Castillo

Ramiro Castillo (27 de març de 1966 - 18 d'octubre de 1997) fou un futbolista bolivià.

## Selecció de Bolívia

Va formar part de l'equip bolivià a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ Se suicidó ayer Ramiro Castillo Arxivat 2018-01-30 a Wayback Machine. - La Nación (castellà)
* ↑ El día que el ‘Chocolatín' se llevó la pelota a la eternidad Arxivat 2018-04-21 a Wayback Machine. - La Razón (castellà)
* ↑ rsssf: Bolivia record international footballers
* ↑ Ramiro Castillo Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Ramiro Castillo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ramiro (Angola)

Ramiro és una comuna del municipi de Belas de la província de Luanda.

## Referències

* ↑ Ramiro a redeangola.info
# Rahamat Riga Mustapha

Riga Mustapha (Accra, Ghana, 10 d'octubre de 1981) és un futbolista neerlandès d'origen africà, que ocupa la posició de davanter. Ha estat internacional amb la selecció sub-21 neerlandesa.

## Trajectòria esportiva

Va iniciar la seua carrera professional als equips neerlandesos del Vitesse Arnhem, una cessió al RBC Roosendaal i a l'Sparta Rotterdam, on va sobresortir en marcar 26 gols en dues temporades.
L'estiu del 2005 marxa a València per jugar amb el Llevant UE. Al seu primer any marca 11 gols, decisius per a l'ascens del seu equip a primera divisió. A la màxima categoria, va ser durant dos anys el màxim golejador del conjunt llevantinista, tot i que el 2008 va retornar a la Segona Divisió.
En juliol del 2008 marxa al futbol anglès de la mà del Bolton Wanderers FC, a la Premier League.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Sanatória Àgria

Sanatória Àgria - Санатория «Агрия» (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora nord-oriental de la mar Negra. És a 20 km al nord-oest de Tuapsé i a 93 km al sud de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Novomikhàilovski.
# Croat (criptomoneda)

Croat (CROAT) és una moneda virtual o criptomoneda descentralitzada basada en l'algoritme de codi obert anònim Cryptonote, que també utilitzen d'altres criptomonedes conegudes com són Monero o Bytecoin.
L'any 2018, l'estació d'esquí Lles s'afegeix al llistat de comerços que accepten CROAT. El març de 2018, el Croat mostra la seva vocació social i fa una donació a la Fundació Altahia pel seu projecte d'Hospital d'oncologia i hematologia de dia. El mateix mes el CROAT és acceptat als primers exchanges. L'abril de 2018 apareix al seu web oficial la secció social, amb diverses ofertes per a fer donacions. L'agost de 2018 el Croat celebra el seu primer aniversari.

## Vegeu també

* Bitcoin
* Croat (moneda)

## Referències

* ↑ «La estación de esquí de Lles, pionera en cobrar forfaits en moneda virtual catalana». Segre, 13-01-2018.
* ↑ «El creador del nou 'bitcoin' català, el croat, anuncia una donació a Althaia». Regio7, 11-02-2018.
* ↑ «CONOCE AL CROAT, EL CRIPTOACTIVO DISEÑADO PARA CATALUÑA» (en castellà). Criptonoticias, 17-02-2018.
* ↑ «La criptomoneda catalana ja s'inverteix en millores socials». Directe.CAT, 13-03-2018. Arxivat de l'original el 2018-03-14. [Consulta: 13 març 2018].
* ↑ «La criptomoneda catalana Croat cumple un año: "Aspiramos a alcanzar el 10% del PIB..."» (en castellà). La Vanguardia, 15-08-2018.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Pàgina de la comunitat d'usuaris
Viccionari
# David Richard Hunt

David Richard Hunt (1938) és un botànic i taxònom anglès. Va estudiar a la Universitat de Cambridge, i el seu doctorat a la Universitat de Reading.
És especialista en cactus, i ha compilat la "Checklist de Cactaceae de CITIS, 1999. Treballa en el Reial Jardí Botànic de Kew, Richmond.

## Algunes publicacions

* Hunt, Dr. 2006. The New Cactus Lexicon Text & Atles

### Capítols de llibres

* Ha contribuït amb el capítol de les Commelinaceae de Flora Mesoamericana de 1997. Davidse, G; M Sousa S; AO Chater (eds. generals). 6: i-xvi, 1-543
* Flora de Nicaragua
* david Hunt Cactaceae. En: J. Hutchinson (ed.) The Genera of Flowering Plants. Oxford Univ. Press, 1967
* wilhelm Barthlott, david Hunt. Cactaceae. En: K. Kubitzki (ed.) The Families and Genera of Vascular Plants. Springer Verlag, 1993, pàg. 161–196
* david Hunt CITIS Cactaceae Checklist. Royal Botanic Gardens Kew, Kew 1999 (315 pàg.)
* wilhelm Barthlott, david Hunt. Seed-diversity in the Cactaceae subfam. Cactoideae. En: Succulent Plant Cap de bestiar. 5, 2000
* David Hunt That’s Opuntia, that was! En: Succulent Plant Cap de bestiar. 6, 2002, pàg. 245–249
* --------------, nigel Taylor, graham Charles (ed.) The New Cactus Lexicon. Descriptions and Illustrations of the Cactus Family. 2006 (2 vols. 900 pàg. 2400 il·lustracions color)

## Honors

Es va nomenar en el seu honor a l'espècie:
* Utricularia huntii P.Taylor 1986 L'abreviació botànica estandarditzada per citar un tàxon descrit per aquest autor és D.R.Hunt

## Vegeu també

* Cactus d'Or

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* «David Richard Hunt».Índex Internacional de Noms de les Plantes (IPNI). Real Jardí Botànic de Kew, Herbari de la Universitat Harvard i Herbari nacional Australià (eds.).
# Nova Lliga Hanseàtica

La Nova Lliga Hanseàtica és un grup de països del nord d'Europa. Es va establir el febrer de 2018 amb la signatura d'un document fundacional pels ministres d'economia de Dinamarca, Estònia, Finlàndia, Irlanda, Lituània, Letònia, Països Baixos i Suècia. En aquest document els països signants mostren una iniciativa per plantejar el futur de la unió monetària europea, el pacte d'estabilitat europeu i demanant una integració financera real a Europa.
Aquesta unió va iniciar-se de forma informal entre països amb polítiques fiscal conservadores del nord d'Europa, en part, per compensar la pèrdua del Regne Unit després del Brexit. Aquests països desitgen un mercat únic europeu més desenvolupat, sobretot en el sector serveis i desenvolupar el Mecanisme Europeu d'Estabilització fins a convertir-lo en un Fons Monetari Europeu que pugui redistribuir la riquesa.
En un discurs donat pel vice-primer ministre Irlandès Simon Coveney, va suggerir estendre la cooperació a una política exterior comuna, posant com a exemple el procés de pau a l'Orient mitjà o les relacions amb Àfrica.
El novembre de 2018 el grup va demanar que el pacte d'estabilitat fos reforçat per poder estudiar amb més detall dels pressupostos nacionals. D'aquesta forma, es podria estudiar el deute i la capacitat de pagament dels pressupostos abans de proporcionar ajudes. Aquesta proposta es va fer després que la Unió Europea rebutgés els pressupostos d'Itàlia del 2019 i el van signar tot 8 països a més de la República Txeca i Eslovàquia.
Als estats d'aquest grup se'ls coneix de forma informal com "els vikings" o la "coalició del mal temps".

## Referències

* ↑ «EU’s New Hanseatic League picks its next battle» (en anglès). Financial Times. [Consulta: 19 desembre 2018].
* 1 2 «Northern Europeans hold the eurozone’s future in their hands» (en anglès). Financial Times. [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ «Why a new Hanseatic League will not be enough | Clingendael spectator». [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ «Speech by Tánaiste Simon Coveney T.D. at The Hague, The Netherlands - Department of Foreign Affairs and Trade». [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ «Hawkish European capitals lobby to beef up eurozone bailout fund» (en anglès). Financial Times. [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ Valero, Jorge. «The euro ‘hawks' want bigger say for crisis fund in cuts and reforms» (en anglès), 02-11-2018. [Consulta: 19 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Carta fundacional (pdf en anglès)
# Plantation

«Plantation» té aquests significats:
# ACA

ACA té els següents significats:
* Agència Catalana de l'Aigua, agència pública dedicada a la gestió de l'aigua desenvolupant competències de la Generalitat de Catalunya.
* Àrea Central d'Anàlisi, àrea d'anàlisi de la Divisió d'Informació dels Mossos d'Esquadra.
* Arxiu de la Corona d'Aragó, dipòsit documental de les institucions de l'antiga Corona d'Aragó.
* Air Canada, aerolínia nacional del Canadà.
* Fundació ACA, Àrea Creació Acústica.
* Associació Catalana d'Asexuals
# Sanatórnaia

Sanatórnaia (en rus: Санаторная) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 334 habitants. Pertany al districte de Ketovo.

## Referències

* ↑ Форсирование реки Тобол красной 5-й дивизией у г. Курган и взятие станции Варгаши
# Sant Cosme de Sant Joan les Fonts

Sant Cosme de Sant Joan les Fonts és una església de Sant Joan les Fonts (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una capella dedicada a Sant Cosme, Sant Damià i Sant Grau. És un edifici d'una sola nau, absis semicircular (a l'est), volta de canó i campanar en forma de torre. Unida a la capella, i al costat oriental es troba la casa de l'ermità.avui deshabitada-, però en bon estat de conservació. La porta d'accés al temple s'obre a la façana nord, amb la data "1929" pintada sobre la llinda. Aquesta construcció no segueix cap estil determinat.

## Història

La capella de Sant Cosme va ser bastida el segle xvii; recentment s'hi ha fet obres d'arranjament general i s'ha pintat la façana. Cèsar August Torras, a la pàgina 43 del seu llibre, en parlar d'aquesta capella diu: "Ermita de Sant Cosme, prop del coll y a mà dreta. És petita, sense particularitat en sa obra de fàbrica. En son interior posseeix unes antigues taules dignes d'interès".

## Referències

* 1 2 «Sant Cosme de Sant Joan les Fonts». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Punta de s'Orenol

La punta de s'Orenol és un cap de la costa meridional de l'illa de Mallorca on la línia de la costa canvia l'orientació sud a nord per la sud-oest a nord-est. Es troba al municipi de Llucmajor. Està situada a la costa de la urbanització de Son Verí Nou. És una punta de marès de denominació pròpia de mariners, tot i que la coneix qualque pescador de canya. El mot "orenol" fa referència a una espècie de peix, anomenat també orenola i orenyola, pertanyent a l'ordre dels beloniformes i a la família dels exocètids o peixos voladors. En alguns mapes i d'altres documents figura com a punta de s'Oranol i com a punta de s'Arenal, en aquest darrer cas potser per homonimització, ja que l'orenol no és un peix conegut entre els profans en la pesca i aquesta punta és molt propera a la població de s'Arenal.

## Referències

* 1 2 Aguiló, C. La toponímia de la costa de Llucmajor. Institut d'Estudis Catalans, 1996, p. 72. ISBN 847283316X.
* ↑ «Punta de s'Orenol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 12. Palma: Promomallorca, p. 98. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Veny, J. Onomàstica i dialectologia. L'Abadia de Montserrat, 1996. ISBN 8478267425.
# Punta de s'Agulla

La Punta de s'Agulla és un petit penyal que sobresurt entre la cala de Sant Francesc i la platja de Santa Cristina, a mig camí dels nuclis de Blanes i Lloret. També se l'anomena Punta del Frare per la seva forma vista de Sant Francesc. Es troba a la vora del santuari de Santa Cristina.

## Referències

* ↑ «punta de s'Agulla». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 26 novembre 2023].
# Sant Corneli i Sant Cebrià d'Ordino

Sants Corneli i Cebrià d'Ordino (Andorra) és l'església parroquial de la vila declarada Bé d'interès cultural.
Església construïda inicialment en l'època medieval i remodelada considerablement entre els segles xvii i xix. a l'interior hom hi troba una talla romànica, la Mare de Déu de fusta policromada del final del segle xi i principi del XII. Aquesta Verge té la particularitat de ser una de les més petites del Principat, amb tan sols 44 cm d'alçada.
També s'hi conserven cinc retaules d'època barroca (segles xvii i XVIII), dedicats als patrons de l'església. Totes les reixes de l'església daten dels segles xvii i XIX i van ser produïdes per les fargues d'Ordino, propietat de les famílies de les cases més influents de la zona, com casa Rossel i casa D'Areny-Plandolit.
A l'exterior a la mateixa plaça, s'hi pot veure un comunidor de dimensions reduïdes que s'utilitzava per a les cerimònies de protecció contra les tempestes.

## Referències

* ↑ «Sant Corneli i Sant Cebrià d'Ordino». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 12 agost 2017].
* ↑ «Església de Sant Corneli i Sant Cebrià d'Ordino». Visit Andorra [Consulta: 6 agost 2016].

## Vegeu també

* Llista d'esglésies catòliques d'Andorra
# Qubo gas

Qubo gas és un col·lectiu d'artistes contemporanis format a Lilla l'any 2000 pels artistes Jef Ablézot (Le Havre, 1976), Morgan Dimnet (Lilla, 1973) i Laura Henno (Lilla, 1976). A Catalunya és conegut per la seva col·laboració amb l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró, on el col·lectiu Qubo gas va proposar una intervenció mural, un walldrawing, amb formes vegetals de caràcter art nouveau i un cert esteticisme pla d'estampa japonesa. Acompanyada per altres obres emmarcades a la sala, suposava una integració de l'espai expositiu utilitzant el grafisme com a nexe i del llenguatge propi del disseny gràfic com una manera pictòrica d'entendre la instal·lació.
Destaca l'obra Watercouleur Park (2007),obra interactiva feta per a la Tate Modern, i Paper Moon (2010), una obra evolutiva oer la galeria virtual de LaM, dins del context de la reobertura del museu.

## Referències

* ↑ «Présentation de Hullabaloo, janvier 2010, sur le site artconnexion». Arxivat de l'original el 2014-05-04. [Consulta: 4 maig 2014].
* ↑ Site officiel de Smalticolor Editions
* ↑ Watercouleur Park sur le site de la Tate Modern
* ↑ «Paper Moon sur la galerie virtuelle du LaM». Arxivat de l'original el 2014-05-04. [Consulta: 4 maig 2014].

## Enllaços externs

* Qubo gas - Lloc web oficial
# Nürnberger Gastein Ladies 2013

El Torneig de Bad Gastein 2013, oficialment conegut com a Nürnberger Gastein Ladies 2013, és un esdeveniment de tennis femení sobre terra batuda que pertany als International tournaments de la WTA. La 7a edició del torneig es va celebrar entre el 13 i el 21 de juliol de 2013 a Bad Gastein, Àustria.
La tennista local Yvonne Meusburger va guanyar el primer títol de la seva carrera.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | M. Barthel | 2 | 3 | r |
| WC | L-M. Moser | 6 | 4 | | WC | L-M. Moser | 3 | 6$^4$ |
| | A. Hlaváčková | 5 | 6 | 6 | | A. Hlaváčková | 6 | 7 |
| Q | V. Golubic | 7 | 1 | 0 | | | | | | A. Hlaváčková | 7 | 6¹ | 6 |
| | P. Martić | 4 | 4 | | | | | | | E. Svitolina | 5 | 7 | 4 |
| WC | P. Mayr-Achleitner | 6 | 6 | | WC | P. Mayr-Achleitner | 3 | 0 | | | | | |
| | E. Svitolina | 7 | 1 | 6 | | E. Svitolina | 6 | 6 | | | | | |
| 6 | C. Scheepers | 5 | 6 | 1 | | | | | | | | | | A. Hlaváčková | 5 | 2 |
| | A. Rus | 5 | 7 | 6 | | | | | | | | | | Y. Meusburger | 7 | 6 |
| | E. Cabeza Candela | 7 | 5 | 3 | | A. Rus | 1 | 6¹ | | | | | |
| | Y. Meusburger | 6 | 6 | | | Y. Meusburger | 6 | 7 | | | | | |
| 3 | I-C. Begu | 3 | 3 | | | | | | | Y. Meusburger | 6 | 6 | |
| 8 | K. Knapp | 7 | 4 | 6 | | | | | 8 | K. Knapp | 4 | 3 | |
| | A. Cadanțu | 6⁵ | 6 | 1 | 8 | K. Knapp | 6 | 6 | | | | | |
| | M. Minella | 6 | 4 | 4 | 2 | A. Beck | 0 | 1 |
| 2 | A. Beck | 2 | 6 | 6 | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | Mandy Minella Chanelle Scheepers | 2 | 6 | [9] |
| | Tamara Čurović Chiara Scholl | 6 | 3 | [11] | Tamara Čurović Chiara Scholl | 2 | 4 | |
| 3 | Raluca Olaru Valeria Solovyeva | 2 | 3 | | Sandra Klemenschits Andreja Klepač | 6 | 6 | |
| | Sandra Klemenschits Andreja Klepač | 6 | 6 | | | | | | Sandra Klemenschits Andreja Klepač | 6 | 6 |
| | Kristina Barrois Eleni Daniïlidu | 6 | 0 | | | | | | Kristina Barrois Eleni Daniïlidu | 1 | 4 |
| 4 | Eva Hrdinová Shahar Pe'er | 1 | 0 | r | Kristina Barrois Eleni Daniïlidu | 4 | 7 | [10] |
| | Inés Ferrer Suárez Arantxa Rus | 2 | 3 | | Veronika Kapshay Teodora Mirčić | 6 | 5 | [5] |
| | Veronika Kapshay Teodora Mirčić | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Bad Gastein :
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015 :
Sony Ericsson WTA Tour 2013
< 2012
2014 > :
WTA Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Salomon Eduard Gubler

Salomon Eduard Gubler (Wila, 7 de juliol de 1845 - Zúric, 6 de novembre de 1921) va ser un matemàtic suís.

## Vida i Obra

Gubler es va graduar a la universitat de Berna el 1870 essent deixeble de Ludwig Schläfli. No queden registres a la universitat de la seva tesi doctoral que va ser publicada el 1894. Va fer tota la seva carrera acadèmica en escoles secundàries, però sembla que també va donar classes a la universitat de Zúric. Es va retirar el 1914.
Gubler va ser autor de llibres de text de matemàtiques força difosos i de nombrosos informes sobre metodologia i organització de l'ensenyament de les matemàtiques; va ser membre de la Comissió Suïssa per l'Ensenyament de les Matemàtiques i fundador de l'associació de professors de matemàtiques.
El camp dels treballs de recerca de Gubler va ser les funcions de Bessel: conjuntament amb Johann Heinrich Graf va publicar Einleitung in Die Theorie Der Bessel'schen Funktionen (Tractat sobre la teoria de les funcions de Bessel) en dos volums (1898-1900).

## Referències

* ↑ Eminger, 2015, p. 109.
* 1 2 Fehr, 1922, p. 83.
* 1 2 Eminger, 2015, p. 110.

## Bibliografia

* Eminger, Stefanie «Viribus unitis! shall be our watchword: the first International Congress of Mathematicians, held 9–11 August 1897 in Zurich» (en anglès). BSHM Bulletin, Vol. 27, Num. 3, 2012, pàg. 155-168. DOI: 10.1080/17498430.2012.687496. ISSN: 1749-8430.
* Eminger, Stefanie Ursula. Carl Friedrich Geiser and Ferdinand Rudio: The Men Behind the First International Congress of Mathematicians (en anglès). Tesi doctoral: University of St Andrews, 2015.
* Fehr, H. «Nécrologie Ed. Gubler» (en francès). L'Enseignement Mathématique, Vol. 22, 1922, pàg. 83. ISSN: 0013-8584.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Salomon Eduard Gubler» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)