OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diego Perotti

Diego Perotti (Moreno, Gran Buenos Aires, 26 de juliol de 1988) és un futbolista argentí nacionalitzat espanyol, que ocupa la posició de migcampista. El seu club actual és el Fenerbahçe SK.

## Trajectòria

Després de passar per les categories inferiors del Boca Juniors i del Deportivo Morón, debuta amb aquest darrer equip el 2006. A l'estiu següent, fitxa pel Sevilla FC, que l'incorpora per al seu filial.
Comença la campanya 08/09 al Sevilla Atlético. Al febrer del 2009 debuta a la màxima categoria, en partit contra el RCD Espanyol. Al maig del 2009, un gol seu contra el Deportivo de la Corunya va assegurar la tercera posició dels andalusos a la competició lliguera. Amb el Sevilla va arribar a jugar 188 partits de competició oficial.
A principis de 2014 és cedit al Boca Juniors, però es lesiona i només juga dos partits amb l'equip de la capital argentina.
A principis d'estiu del 2014 el Genoa CFC es fa amb els seus serveis i fitxa per quatre anys.

## Selecció

Perotti ha estat internacional amb l'Argentina en dues ocasions, el 14 de novembre de 2009 contra la selecció espanyola i l'1 de juny del 2011 contra Nigèria, tots dos partits amistosos.

## Palmarès
### Sevilla FC

* Copa del Rei (2009-10)
* Lliga Europa de la UEFA (2013-14)

## Referències

* ↑ «Diego Perotti: "En Boca me sentí mal"» (en castellà). El Gráfico, 17-11-2008.
* ↑ «La asociación Navas-Kanouté da tres puntos clave». Arxivat de l'original el 2011-07-25. [Consulta: 15 febrer 2010].
* ↑ On-fire Forlán keeps Atlético in position; UEFA.com, 23 maig 2009
* ↑ Paini, Giovanni. «Diego Perotti, la freccia argentina» (en italià). Football Nerds, 28-11-2014.
* ↑ D'Ubaldo, Guido. «Perotti è della Roma: l'attaccante è atterrato a Fiumicino» (en italian). Corriere dello Sport, 31-01-2016.
* ↑ «Peroti ha firmato». Arxivat de l'original el 2014-07-07. [Consulta: 24 juliol 2014].
* ↑ Argentina, víctima del centenario español (Argentina, victim of Spanish century); ABC, 14 novembre 2009 (en castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2009-09-24 a Wayback Machine.
* Diego Perotti a BDFutbol
# Creu de Coll Redó

La Creu de Coll Redó és una creu ubicada a 382 metres d'altitud, en una de les carenes de la Serres de Cardó-El Boix, dins del terme municipal de Tortosa, al Baix Ebre. Ben a prop es troba la muntanya de La Creu de Collredó, on es troben les antenes d'un centre emissor.
Es va col·locar en la seva ubicació el dia 13 de juny de 1907, tal com es pot llegir a la inscripció que hi ha al peu de la creu. El canonge ulldeconenc Ramon O'Callaghan i Forcadell en va sufragar tots els costos, malgrat que la iniciativa fou una idea del periodista Ramon Vergés i Paulí. Durant la Guerra Civil la creu va ser enderrocada i posteriorment reconstruïda al 1940 pel consistori de Tortosa.
Al peu de la creu s'hi pot llegir la següent inscripció:
   Aquesta creu va ser col·locada el 13 de juny de 1907 i es va acordar la seva reconstrucció el 10 d'abril de 1940, acabada la Guerra Civil. L'ajuntament de Tortosa ha rehabilitat aquest espai tradicional el 23 de maig de 1994.

## Referències

* 1 2 «La creu de Coll Redó». Tortosa antiga. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «La creu de Coll Redó». La Veu de la Comarca, 30-05-1907.
# Districte de Pčinja

El Districte de Pčinja (en serbi:Пчињски округ, Pčinjski okrug) és un districte que cobreix la part meridional de Sèrbia, amb frontera amb el territori disputat de Kosovo, Bulgària i Macedònia del Nord. La seva seu administrativa es troba a la ciutat de Vranje.
Segons el cens de 2011, el districte té una població de 159.081 habitants. Tanmateix, és possible que la població real sigui més gran de la que mostren les estadístiques oficials, ja que gran part dels albanesos boicotejaren el cens. S'estima que al districte hi viurien unes 20.000-50.000 persones més que les que mostra el cens.

## Ciutats i municipis

Les ciutats i municipis que formen el districte són:
* Vladičin Han
* Surdulica
* Bosilegrad
* Trgovište
* Vranje (ciutat)
* Bujanovac
* Preševo

## Cultura i història

L'antiga tribu peònia dels agrians va governar la regió del que avui en dia és el districte de Pčinja.
Pel que fa als monuments i edificis històrics, es pot destacar la fortalesa de Marko (la més antiga del districte), que té els seus orígens al segle xiii, els antics banys turcs del segle xvi, i la casa del Paixà del 1765, en la qual es va obrir una escola de gramàtica el 1882.
L'any 2001 es van produir revoltes protagonitzades per la població albanesa als municipis on són majoria de Presevo i Bujanovac. A més a més, l'any 2006, el municipi de Trgovište va amenaçar d'annexionar-se a la llavors coneguda com a Antiga República Iugoslava de Macedònia, fet que no va ser pres seriosament atès que la majoria de població són serbis. Alguns representants d'aquesta amenaça van citar com a greuges contra el govern serbi les dificultats econòmiques i el declivi de la població.

## Economia

L'economia de Vranje es basa en la indústria, la mineria, la construcció, el comerç, l'agricultura i els boscos. Les fàbriques més conegudes són la fàbrica de tabac DIV i els Holdings SIMPO i Jumko.

## Composició ètnica

| Grup ètnic | 1992 | 2002 | 2011 |
| Serbis | 60,4% | 147.046 hab (64,58%) | 132.601 hab (83,35%) |
| Albanesos | 26,5% | 54.795 hab (24,07%) | 680 (0,43%) |
| Gitanos | 5,7% | 12.073 hab (5,3%) | 13.826 hab (8,69%) |
| Búlgars | 4,4% | 8.491 hab (3,73%) | 7.287 hab (4,58%) |
| Altres | 3% | 5.285 hab (2,32%) | - |
| | Districte de Jablanica | |
| Kosovo | | Bulgaria |
| | Macedònia del Nord | |

## Referències

* ↑ "Lost in Shuffle, Serb Town Sees Future in Macedonia." New York Times, 25 d'abril, 2006.(anglès)

## Nota

Tot el material oficial editat pel Govern de Sèrbia és públic per llei. La informació s'ha extret de srbija.gov.rs.
# Tercera Via (Andorra)

La Tercera Via és una formació política i candidatura andorrana formada per diversos candidats independents i el partit comunal Unió Laurediana. La Tercera Via està encapçalada per l'exliberal Josep Pintat Forné.

## Història

La formació es va formar a finals de l'any 2018 amb gent de diverses procedències, especialment d'Unió Laurediana (Partit a qui la Tercera Via substituirà en l'àmbit nacional) i de Liberals d'Andorra amb la intenció de presentar-se a les eleccions al Consell General d'Andorra de 2019. Així mateix també va obtindre un cert impuls del grup d'opinió Virtus Unita Fortior i alguns dels seus membres van entrar a les llistes. L'ex Cap de Govern pel Parti Liberal d'Andorra, Albert Pintat Santolària i l'ex-Síndic General per la Coalició Reformista Joan Gabriel Estany van presentar les llistes del partit i van donar suport a la formació.
A les eleccions comunals de 2019, Tercera Via presentà candidatura a les parròquies d'Encamp, Ordino, Andorra la Vella, Sant Julià de Lòria i Escaldes-Engordany, aconseguint representació només a Laurèdia, on es presentà en coalició amb Unió Laurediana.

## Resultats electorals
### Consell General

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Candidat | Govern |
| 2019 | 1.853 | 10,42 | 4 / 28 | -1 | Josep Pintat Forné | Oposició |

### Eleccions comunals

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Posició |
| 2019 | 1.906 | n/a | 9 / 80 | Nou | 3r |

## Referències

* ↑ https://www.bondia.ad/politica/membres-de-virtus-unita-podrien-integrar-se-la-tercera-i-da
* ↑ https://www.diariandorra.ad/noticies/nacional/2019/02/26/albert_pintat_joan_gabriel_presenten_llista_terceravia_142523_1125.html
* ↑ https://www.eleccions.ad/
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-12-02. [Consulta: 2 desembre 2021].
# José Alirio Chizabas Torres

José Alirio Chizabas Torres (El Líbano, Departament del Tolima, 25 de gener de 1962) va ser un ciclista colombià que fou professional entre 1985 i 1990. De la seva carrera destaca una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya i la Pujada al Naranco.

## Palmarès

* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Antioquia
* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** 1r a la Pujada al Naranco
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1986. Abandona
* 1987. Abandona
* 1988. 41è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ramón Miralles Sarrión

Ramón Miralles Sarrión (Xàtiva, 27 de desembre de 1936) fou un futbolista valencià de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Jugava a la posició d'interior o de davanter centre. Començà la seva trajectòria a l'Olímpic de Xàtiva, d'on passà al CD Mestalla de València, a l'Atlètic Balears i novament al Mestalla. El juliol de 1961 fou contractat pel Córdoba CF i en la seva primera temporada al conjunt andalús assolí l'ascens a primera divisió. Els tres anys següents a Primera foren força bons fet que feu que diversos equips es fixessin en ell per contractarlo. El 1965 fitxà pel RCD Espanyol, però el fet de coincidir a l'equip amb els 5 dofins feu que sovint comencés els partits des de la banqueta. Per aquest motiu sovint se l'anomenava el sisè dofí. Fou un dels herois del partit de Copa de Fires en el qual l'Espanyol vencé l'Sporting de Lisboa per 4 a 3, per superar l'eliminatòria. Després de tres temporades al club blanc-i-blau, el 1968 marxà al Granada CF on jugà dues temporades més i posteriorment a l'Ontinyent CF. Un cop retirat fou entrenador d'equips com el Llevant UE (1976-77) i la UD Alzira (1977-78).

## Referències

* ↑ «Ramón MIRALLES Sarrión». Mundo Deportivo, 31-12-1967.
* ↑ «La gesta de Miralles». Bernardo Ruiz, cordobadeporte.com, 29-05-2005.
* ↑ «Ramón MIRALLES». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a BDFutbol (entrenador)
# Summer Sanders

Summer Sanders (Roseville, Estats Units 1972) és una nedadora nord-americana, ja retirada, guanyadora de quatre medalles olímpiques. Actualment exerceix de comentarista esportiva i actriu.

## Biografia

Va néixer el 13 d'octubre de 1972 a la ciutat de Roseville, població situada a l'estat de Califòrnia.
Es casà el 1997 amb el nedador i campió olímpic Mark Henderson, del qual es divorcià l'any 2001. El juliol de 2005 es casà amb l'esquiador Erik Schlopy, amb el qual té dos fills.
L'any 1996 fou nomenada ambaixadora de Generositat de l'UNICEF.

## Carrera esportiva

Especialista en les modalitats de papallona i estils, va participar als 19 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova dels 200 m. papallona i relleus 4x100 metres estilos, al costat en aquesta prova de Nicole Haislett i Jenny Thompson. En aquests mateixos Jocs aconseguí guanyar la medalla de plata en els 200 metres estils, just per darrere de la xinesa Lin Li, i la medalla de bronze en els 400 metres estils, just per darrere de l'hongaresa Krisztina Egerszegi i novament la xinesa Li. Així mateix fou sisena en els 100 metres papallona, aconseguint així un diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles en el Campionat del Món de natació, una d'elles d'or, i quatre medalles en els Campionats de Natació Pan Pacific, tres d'elles d'or.

## Enllaços externs

* (anglès) Portal personal
# Districte de Písek

El districte de Písek - (txec) Okres Písek - és un districte de la regió de Bohèmia Meridional, a la República Txeca. La capital és Písek.

## Llista de municipis

Albrechtice nad Vltavou – Bernartice – Borovany – Boudy – Božetice – Branice – Cerhonice – Chyšky – Čimelice – Čížová – Dobev – Dolní Novosedly – Dražíč – Drhovle – Heřmaň – Horosedly – Hrazany – Hrejkovice – Jetětice – Jickovice – Kestřany – Kluky – Kostelec nad Vltavou – Kovářov – Kožlí – Králova Lhota – Křenovice – Křižanov – Kučeř – Květov – Lety – Milevsko – Minice – Mirotice – Mirovice – Mišovice – Myslín – Nerestce – Nevězice – Okrouhlá – Olešná – Orlík nad Vltavou – Osek – Oslov – Ostrovec – Paseky – Písek – Podolí I – Přeborov – Předotice – Přeštěnice – Probulov – Protivín – Putim – Rakovice – Ražice – Sepekov – Skály – Slabčice – Smetanova Lhota – Stehlovice – Tálín – Temešvár – Varvažov – Veselíčko – Vlastec – Vlksice – Vojníkov – Vráž – Vrcovice – Záhoří – Zbelítov – Zběšičky – Žďár – Zhoř – Zvíkovské Podhradí

## Referències

* ↑ «Czech Republic: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Regionální statistiky» (en txec). Arxivat de l'original el 2022-01-25. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Raúl Cimas

Raúl Cimas Navarro (Albacete, 5 de novembre de 1976) és un actor i humorista espanyol. És un dels màxims ideòlegs de La Hora Chanante. on fa d'actor, guionista i dibuixant. Llicenciat en Belles Arts, va ser a la universitat on es va relacionar amb els seus companys de grup còmic: Joaquín Reyes i Ernesto Sevilla, amb els que va formar el "Trío de Albacete". Des de llavors, ha signat gags i ha interpretat personatges que apareixen en els acudits que s'expliquen a peu de carrer. A més de protagonitzar programes com Muchachada Nui, sèries com Museo Coconut i programes com Óxido Nitroso, s'ha passejat arreu de l'estat com a monologuista.
Ha publicat 3 llibres, còmics d'humor, escrits i dibuixats íntegrament per ell. "Demasiada pasión por lo suyo" (2014), "Orgullo brutal" (2015) i "Prodigios: Almanaque ilustrado de criaturas fantásticas y otras lamentables" (2018).

## Referències

* ↑ «Joaquín Reyes, del ‘Trío de Albacete’ a ser uno de los iconos del humor español actual» (en castellà). El digital de Albacete, 19-08-2019. [Consulta: 21 febrer 2020].
* ↑ «Raúl Cimas». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Ranzania laevis

Ranzania laevis és una espècie de peix de la família dels mòlids i de l'ordre dels tetraodontiformes. Els mascles poden assolir 100 cm de longitud total. Cos allargat. Menja crustacis planctònics. És depredat per la tonyina d'aleta groga (Thunnus albacares), Istiophorus albicans (al Brasil) i Tetrapturus albidus (Brasil). És un peix marí i de clima subtropical que viu entre 1-140 m de fondària. Es troba a l'Atlàntic (incloent-hi la Mediterrània), l'Índic i el Pacífic. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* ↑ Matthews, F.D., D.M. Damkaer, L.W. Knapp i B.B. Collette, 1977. Food of western north Atlantic tunas (Thunnus) and lancetfishes (Alepisaurus). NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF -706, 19 p.
* ↑ Júnior, T.V., C.M. Vooren i R.P. Lessa, 2004. Feeding habits of four species of Istiophoridae (Pisces: Perciformes) from northeastern Brazil. Environ. Biol. Fish. 70:293-304.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Costa, F., 1991. Atlante dei pesci dei mari italiani. Gruppo Ugo Mursia Editore S.p.A. Milà, Itàlia, 438 p.
* ↑ Bilecenoglu, M., E. Taskavak S. Mater i M. Kaya, 2002. Checklist of the marine fishes of Turkey. Zootaxa (113):1-194.
* ↑ Bauchot, M.-L., 1987. Poissons osseux. p. 891-1421. A W. Fischer, M.L. Bauchot i M. Schneider (eds.) Fiches FAO d'identification pour les besoins de la pêche. (rev. 1). Méditerranée et mer Noire. Zone de pêche 37. Vol. II. Commission des Communautés Européennes and FAO, Roma, Itàlia.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tercera batalla de Coron

La 3ª. Batalla de Coron, té lloc el 18 de setembre de 1793 durant la Revolta de La Vendée.

## Desenvolupament

Mentre que l'exèrcit de Nantes i l'exèrcit de Magúncia avançaven cap a Tiffauges, l'Exèrcit d'Angers del general Rossignol havia abandonat la seva base per agafar els vendeans en pinces d'acord amb el pla de Saumur. Aquest exèrcit estava dividit en dues forces, la primera comandada per Santerre i Ronsin, havia deixat Saumur, la segona comandada per Duhoux de Hauterive havia abandonat Angers.
El 18 de setembre de 1793, les tropes del general Santerre es van desplegar a les altures enfront de Coron, i van estar en presència dels 12.000 vendeans comandats pels caps Piron de La Varenne i Dominique-Alexandre Jaudonnet de Laugrenière. Santerre tenia 17.000 homes sota el seu comandament, però només 7.000 eren soldats experimentats.
Tot i això, la lluita va començar i els republicans van aconseguir ràpidament apoderar-se del barri de Coron, però l'artilleria, volen desplaçar-se, es va enredar per camins estrets i l'avantguarda es va haver de retirar per alliberar els canons. Aprofitant aquesta confusió, els vendeans van llançar un contraatac que va provocar el pànic dels republicans, que van fugir ràpidament cap a Saumur.

## Bibliografia

* Émile Gabory, Les Guerres de Vendée, Robert Laffont, 1912-1931 (réimpr. 2009), 1476 p.
* Yves Gras, La Guerre de Vendée (1793-1796), Economica, 1994, 192 p. .
* Jean Tabeur, Paris contre la Province, les guerres de l'Ouest, éditions Economica, 2008, p.133.
# Taxco de Alarcón (municipi)

Taxco és un municipi de l'estat de Mèxic. Taxco de Alarcón és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord de l'estat de Guerrero. Limita al nord amb els municipis de Pilcaya, al sud amb Ixcateopan, a l'oest amb Iguala i a l'est amb San Marcos.

## Localitats

| Localitat | Població |
| Taxco de Alarcón | 52,217 |
| Tlamacazapa | 6,234 |
| Acamixtla | 5,301 |
| Acuitlalpan | 4,006 |
| Taxco El Viejo | 3,172 |
| Juliantla | 694 |
| Total Municipio | 104,053 |

## Vegeu també

* Municipis de Guerrero

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Taxco Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
* ↑ http://cat.microrregiones.gob.mx/catloc/LocdeMun.aspx?tipo=clave&campo=loc&ent=12&mun=055%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://cat.microrregiones.gob.mx/catloc/LocdeMun.aspx?tipo=clave&campo=loc&ent=12&mun=001%5BEnllaç+no+actiu%5D
# The Blue Lagoon

«The Blue Lagoon» té aquests significats:
* The Blue Lagoon (novel·la), novel·la de 1908 escrita per Henry De Vere Stacpoole
* The Blue Lagoon (pel·lícula de 1923), pel·lícula muda basada en la novel·la, protagonitzada per Molly Adair i Dick Cruickshanks
* The Blue Lagoon (pel·lícula de 1949), pel·lícula britànica basada en la novel·la, protagonitzada per Jean Simmons i Donald Houston
* The Blue Lagoon (pel·lícula de 1980), pel·lícula estatunidenca, remake de la de 1949, protagonitzada per Brooke Shields i Christopher Atkins
* Return to the Blue Lagoon, seqüela de 1991 de la pel·lícula de 1980, protagonitzada per Milla Jovovich i Brian Krause
* Blue Lagoon: The Awakening, telefilm de 2012 amb Denise Richards
# The Blot

The Blot és un migmetratge de temàtica social, dirigit per Lois Weber amb el seu marit Phillips Smalley el 1921. La pel·lícula tracta el problema de la pobresa, centrant-se en la família d'un professor universitari que són honestos i treballadors, tot i així es moren de gana pels seus escassos ingressos. El repartiment inclou Claire Windsor, Louis Calhern i Marie Walcamp.
Una pel·lícula gens convencional, especialment en el seu dia. Weber va rodar en localitzacions reals, utilitzant la il·luminació natural tant com li va ser possible. Molts papers secundaris es van donar a no-professionals. Junt amb les seves escenes fredes i gens elegants, el final de pel·lícula en una nota ambigua, en què l'amor no correspost, la conveniència, i fins i tot la desesperació dels personatges són tots els factors. En un univers on la gent viu en cases reals, reprimides amb catifes nues de fil, la seva necessitat de seguretat i desig de comoditat substitueix la seva falta d'amor veritable. La pel·lícula també suggereix que cal alguna cosa més que la caritat per ajudar els pobres.
Les escenes es van filmar en exteriors al voltant de Los Angeles, especialment a la vella Universitat del campus de Los Angeles, ara Los Angeles City College.

## Repartiment

* Philip Hubbard: Andrew Theodore Griggs
* Margaret McWade: Mrs. Griggs
* Claire Windsor: Amelia Griggs
* Louis Calhern: Phil West
* Marie Walcamp: Juanita Claredon
* Gertrude Short: filla del veí Olsen

## Producció

La pel·lícula va ser produïda per Lois Weber per la seva companyia, Lois Weber Productions. Va ser rodada a Califòrnia, Los Angeles, a Boyle Heights i al Los Angeles City College, al 855 de la North Vermont Avenue.

## Distribució

Distribuïda per F.B. Warren Corporation, la pel·lícula va ser estrenada als cinemes dels EUA el 4 de setembre de 1921. Les còpies de la pel·lícula (una còpia en positiu en 35 mm en nitrat, una en negatiu i una en positiu en 35 mm) es conserven en els arxius del Museu d'Art Modern Una còpia en 16 mm es troba a la col·lecció de la Biblioteca de Cinema de l'EmGee, i una altra, sempre en 16 mm, en una col·lecció privada.
El 9 de desembre de 2003, la pel·lícula va ser distribuïda per Milestone Film & Video en una versió NTSC de 79 minuts, de la còpia restaurada de l'UCLA Film and Television Archive.
La pel·lícula s'esmenta en el documental The Silent Feminists: America's First Women Directors el 1993.

## Referències

* ↑ IMDb Locations
* ↑ Cinema mut
* ↑ Silent Era DVD
# The Blue Bird

The Blue Bird és una pel·lícula sovietico-estatunidenca dirigida per George Cukor, estrenada el 1976.

## Argument

Tyltyl i Mytyl són dos nens fusters molt pobres. Una fada ve a demanar-los ajuda per trobar l'ocell blau. Els nens descobriran el món diferent gràcies a un diamant.

## Repartiment

* Elizabeth Taylor: La mare/el bruixot/la llum/l'amor maternal
* Jane Fonda: Nuit
* Ava Gardner: Luxúria
* Cicely Tyson: Tylette, la gata
* Robert Morley: Pare Temps
* Harry Andrews: El Roure
* Todd Lookinland: Tyltyl
* Patsy Kensit: Mytyl
* Will Geer: Avi
* Mona Washbourne: Àvia
* George Cole: Tylo, el gos
* Gueorgui Vitsin: El Sucre
* Margarita Terekhova: Llet
* Oleg Popov: El pallasso
* Nadezhda Pavlova: L'ocell blau