OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salvelinus struanensis

Salvelinus struanensis és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces temperades (57°N-56°N, 5°W-4°W).

## Distribució geogràfica

Es troba a Escòcia.

## Referències

* ↑ Richardson J. 1836. The Fish. A Fauna Boreali-Americana; or the zoology of the northern parts of British America: containing descriptions of the objects of natural history collected on the late northern land expeditions, under the command of Sir John Franklin, R.N. Fauna Boreali-Americana Part 3. i-xv + 1-327.
* ↑ Maitland, J. P. G., 1881. A new Char. The Field, 8 d'octubre de 1881: 516.
* ↑ «Salvelinus struanensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.

## Bibliografia

* Beamish, F.W.H., 1980. Swimming performance and oxygen consumption of the charrs. p. 739-748. A E.K. Balon (ed.) Perspectives in vertebrae science: charrs, salmonid fishes of the genus Salvelinus. Chapter 24. W. Junk, Dordrecht, Països Baixos.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Wheeler, A.C., N.R. Merrett i D.T.G. Quigley, 2004. Additional records and notes for Wheeler's (1992) List of the Common and Scientific Names of Fishes of the British Isles. J. Fish Biol. 65 (Supplement B): 1-40.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Cho Jae-jin

Cho Jae-Jin (Paju, Corea del Sud, 9 de juliol de 1981) és un exfutbolista sud-coreà. Va disputar 38 partits amb la selecció de Corea del Sud.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Efecte matern

L' efecte matern es dona quan el fenotip d'un organisme és determinat no només per l'entorn i genotip propis, sinó també per l'entorn i genotip de la mare. En genètica, observem efectes materns quan un organisme mostra el fenotip que correspon al genotip de la mare, independentment del genotip propi, sovint a causa de ARN missatger o proteïnes que la mare ha subministrat a l'ou. L'efecte matern també pot venir donat per l'entorn maternal – independentment del genotip –, i pot influenciar la mida, el sexe o el comportament de la descendència. Els efectes materns poden conduir a fenotips que augmenten el fitness de la progènie, i en conseqüència ser adaptatius. A més, resulten una forma de plasticitat fenotípica, un concepte evolutiu rellevant. S'ha proposat que els efectes materns són importants per l'evolució de respostes adaptatives a la heterogeneicitat de l'entorn.

## Efectes matern en genètica

En genètica, un efecte matern es dona quan el fenotip d'un organisme és determinat pel genotip de la seva mare. Per exemple, si una mutació recessiva s'hereda sota efecte matern, un femella homozigota per la mutació pot mostrar-se fenotípicament normal, però la seva descendència mostrarà el fenotip mutant, encara que siguin heterozigots per la mutació.
A l'esquerra, els creuaments no mostren efecte matern. A la dreta, els creuaments mostren efecte matern. :
| Efecte maternal ||||
| Tota la descendència mostra el fenotip silvestre (o wild type) | Tota la descendència mostra el fenotip silvestre (o wild type) | Tota la descendència mostra el fenotip mutant | Tota la descendència mostra el fenotip mutant |
Els efectes materns sovint ocorren perquè la mare subministra un mRNA o proteïna particular a l'oòcit, i per això el genoma maternal determina si la molècula és funcional. A causa del patró d'herència de mutacions d'efecte matern, es necessiten procediments d'examinació genètica especials per identificar-les. Aquests típicament impliquen examinar el fenotip dels organismes una generació més tard que en un procediment convencional, ja que les mares seran potencialment homozigotes per les mutacions d'efecte maternal que sorgeixin.

## Referències

* ↑ Griffiths, Anthony J. F.. An Introduction to genetic analysis (en anglès). Nova York: W. H. Freeman, 1999. ISBN 978-0-7167-3771-1.
* ↑ Jorgensen, EM; Mango, SE «The art and design of genetic screens: Caenorhabditis elegans» (en anglès). Nat. Rev. Genet., 2002, pàg. 356–69. DOI: 10.1038/nrg794. PMID: 11988761.
* ↑ St Johnston, D «The art and design of genetic screens: Drosophila melanogaster» (en anglès). Nat. Rev. Genet., 3, 2002, pàg. 76–88. DOI: 10.1038/nrg751. PMID: 11972155.
# L'abraçada

L'abraçada és un pastel sobre paper realitzat per Pablo Picasso el 1900 a París i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Picasso de Barcelona. Es mostra a la Sala 6 de la col·lecció permanent del museu.

## Descripció

Entre les obres de l'època de la primera estada parisenca, i que tenen com a tema el París nocturn, destaca L'étreinte o L'abraçada, que parteix d'uns dibuixos que ja havia començat a Barcelona el 1900. A París, i al barri de Montmartre, on té el taller, Picasso hi troba un ambient més permissiu, més lliure, on les demostracions amoroses en públic es veuen també a l'exterior.
El tema de l'abraçada no només l'interessa socialment sinó plàsticament. En primer pla, es veu una parella, un home i una dona senzills, treballadors, tan units en una abraçada que arriben a fondre's en una única massa. El bes és al mig del carrer, en una nit fosca. Els cossos i els rostres es barregen. Els braços i les mans, mancats de referències anatòmiques, envolten els amants. La deformació expressionista dels cossos s'accentua amb els colors intensos i els contorns acusats de les figures. Tot transcorre com si l'espai de la parella estigués aïllat de l'entorn.
El paisatge urbà està aquí al servei del motiu: l'abraçada pública. L'abraçada utilitzada com a motiu té el seu precedent en els dibuixos de factura modernista realitzats per l'artista a Barcelona entre 1899 i 1900, i que s'exposen al Museu Picasso. Picasso investiga el tema de l'abraçada de manera deliberada i raonada. No vol ser descriptiu. Vol participar-hi, per la qual cosa desenvolupa una sèrie d'obres que tenen l'abraçada com a motiu principal.
Aquest pastel és molt pròxim a l'oli Amants al carrer també de 1900, ja que totes dues obres picassianes representen una abraçada i tenen com a fons un carrer de la falda de Montmartre. Un antecedent és El bes de Munch, del qual Picasso podria haver vist una reproducció, si bé aquest pastel és una representació heretada directament de les escenes de carrer de Steinlen, il·lustrador i pintor l'obra del qual Picasso ja coneixia abans d'anar a París a través de les reproduccions al llibre Gil Blas, i que va ser molt popular entre els artistes de la Barcelona moderna.

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'obra al web del museu». Museu Picasso, 2007. [Consulta: 12 juliol 2011].
* ↑ Zervos,I,25

## Bibliografia

* Rafart i Planas, Claustre. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1998, p.21. DL B.2.887-1998. ISBN 84-7609-869-3.
# Onychostoma

Onychostoma és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Onychostoma angustistomata (Fang, 1940)
* Onychostoma barbata (Lin, 1931)
* Onychostoma brevis (Wu & Chen, 1977)
* Onychostoma daduensis (Ding, 1994)
* Onychostoma elongatum (Pellegrin & Chevey, 1934)
* Onychostoma fangi (Kottelat, 2000)
* Onychostoma fusiforme (Kottelat, 1998)
* Onychostoma gerlachi (Peters, 1881)
* Onychostoma laticeps (Günther, 1896)
* Onychostoma lepturum (Boulenger, 1900)
* Onychostoma lepturus (Boulenger, 1900)
* Onychostoma lini (Wu, 1939)
* Onychostoma meridionale (Kottelat, 1998)
* Onychostoma ovale (Pellegrin & Chevey, 1936)
* Onychostoma rara (Lin, 1933)
* Onychostoma simum (Sauvage & Dabry de Thiersant, 1874)
* Onychostoma uniforme (Mai, 1978)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Hajeb El Ayoun

Hajeb El Ayoun (àrab: حاجب العيون, Ḥājib al-ʿUyūn) és una ciutat de Tunísia situada uns 55 km a l'oest de Kairuan, a la governació de Kairuan. Té uns 5.000 habitants. És capçalera d'una delegació amb 37.730 habitants, segons el cens del 2004.

## Economia

La seva activitat econòmica és totalment agrícola.

## Infraestructures

Compta amb estació de ferrocarril. A uns 10 km hi ha l'embassament de Sidi Saad, proper a la vila de Sidi Saab.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 41 58 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en nou sectors o imades:
* El Hajeb Centre (41 58 51)
* Ahouaz El Hajeb (41 58 52)
* Chaouachi (41 58 53)
* Esserja (41 58 54)
* El Kantra (41 58 55)
* El Hadaya (41 58 56)
* El Ghouiba (41 58 57)
* Oued El Hajel (41 58 58)
* Errehima (41 58 59)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 41 18).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 97-101. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 155. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Foglizzo

Foglizzo és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.319 habitants.
Foglizzo limita amb els següents municipis: San Giorgio Canavese, San Giusto Canavese, Caluso, Bosconero, San Benigno Canavese i Montanaro.
S'esmenta per primera vegada en un document del 882, quan era propietat de l'Arquebisbat de Vercelli. Més tard va ser una possessió dels comtes de Biandrate i, des del 1631, dels Ducs de Savoia. Hi ha un castell, potser d'origen romà, convertit en una residència noble als segles XVII i XVIII.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2020].
# Eftagònia

Eftagoneia (grec: Εφταγώνεια) o Eptagònia (grec: Επταγώνεια) és un poble del Districte de Limassol de Xipre, a 4 km al nord de Kellaki i a 28 km de la ciutat de Limassol.

## Referències

* ↑ «Whats On Eptagonia». Eptagoneia.(anglès)
# Kara Dawud Paixà

Kara Dawud Paixà (mort 1623) fou gran visir otomà. S'esmenta un Kara Dawud d'origen croata i nascut vers 1556 que podria ser aquest personatge però les fonts otomanes generalment l'assenyalen com a bosnià
El seu primer càrrec fou cuhadar i sota Mehmet III (1595-1603) kapidji-bashi. Sota Ahmet I (1603-1617) fou nomenat beglerbeg de Rumèlia (1604) i va servir contra els rebels djalàlides de l'Àsia Menor i a la campanya d'Erevan contra els safàvides (1612). Amb Mustafà I (1618-1622) fou Kapudan Paixà. Amb Osman II (1618-1622) va fer la campanya de Choczim (Hotin) contra Polònia (1021).
Casat amb una germana de Mustafà I i sota influència de la walida-sultan (la mare del sultà Mustafà I) Mah-Peyker, va ser elevat a gran visir el 20 de maig de 1622. Mustafà I fou retornat al tron (1622) i el gran visir es va cuidar d'executar al deposat Osman II.
Fou destituït el 13 de juny de 1622 i per causa de conflictes interns del govern, fou executat el gener de 1623 i enterrat a Istanbul.

## Bibliografia

M. A. Danon, Contributions a l'histoire des Sultans Osman II et Mouçtafa I, 1919
Gran visir otomà :
# Onychostoma angustistomata

Onychostoma angustistomata és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Sichuan (Xina).

## Referències

* ↑ Günther, A. 1896. Report on the collections of reptiles, batrachians and fishes made by Messrs. Potanin and Berezowski in the Chinese provinces Kansu and Sze-chuen. Ann. Mus. Zool. Acad. Imp. Sci. Sant Petersburg, 1896: 199-219, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Shan, X., R. Lin, P. Yue i X. Chu, 2000. Cyprinidae: Barbinae. p. 3-170. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Pequín (Xina). 1-661.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haji Ahmadi

Abdul Rahman Haji Ahmadi habitualment conegut com a Haji Ahmadi és un activista i líder kurd iranià. Encapçala un grup anomenat el Partit per una Vida Lliure al Kurdistan (PJAK), un grup armat que lluita contra el govern iranià per la creació d'una regió autònoma kurda dins de l'Iran. Viu a Colònia (Alemanya), des d'on dirigeix l'organització. Alemanya ha rebutjat la seva extradició a l'Iran, atès que és ciutadà alemany. El seu grup (PJAK) és considerat una organització terrorista a l'Iran, Turquia i els Estats Units.
L'estiu del 2007, va visitar Washington, tot i que segons el govern dels Estats Units no es va reunir amb cap representant governamental.

## Referències

* ↑ El PJAK gaudeix de suport occidental Arxivat 2012-02-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Alemanya rebutja la petició d'extradició de l'Iran (anglès)
* ↑ Els Estats Units afegeixen el PJAK a la llista d'organitzacions terroristes (anglès)
* ↑ «PJAK in Northern Iraq: Tangled Interests and Proxy Wars».
# Claviller

El claviller està situat al cap dels instruments, al final del mànec en un instrument de corda, ja sigui fregada o pinçada. Rep aquest nom perquè és el lloc on s'insereixen les clavilles que subjecten les cordes, les aguanten amb la tensió requerida i permeten regular-ne l'afinació.
La seva posició pot variar segons l'instrument: en els instruments amb mànec (com el violí, la guitarra, etc.), el trobem a l'extrem del mànec oposat a la caixa de ressonància; en els instruments sense mànec (clavicèmbal, piano, ec.) és una taula de fusta dura, al costat de la taula harmònica i orientada en el mateix pla que aquesta. Des de molts anys enrere, a l'extrem del mànec de molts cordòfons s'hi pot trobar un espai on fixar les clavilles. No seria fins a l'època medieval on es definirien les formes bàsiques dels diferents tipus de clavillers. Un dels més característics són el claviller massís, travessat per les clavilles i amb les cordes fixades a l'extrem d'aquestes que l'ha travessat (guitarra antiga, llaüt). Cada tipologia d'instrument sol tenir una forma característica de clavillers: plans (guitarres, llaüt); tallats amb forma de voluta o cargol (família del violí). La inclinació que pugui tenir el claviller respecte al mànec permet estabilitzar l'afinació de les cordes i, també, contribueix a definir el tipus d'instrument. La guitarra, per exemple, té un claviller en el mateix eix del mànec; en canvi el del llaüt fa un angle pronunciat cap endarrere. En canvi a la guitarra moderna trobem un mecanisme auxiliar anomenat claviller mecànic, que aparegué a la segona meitat del segle xix.
Hi ha diferents tipus de clavillers:
* En la família del violí, el claviller té forma de voluta i les clavilles s'insereixen lateralment i a pressió (excepte en el cas del contrabaix que té un sistema mecànic), subjectant les cordes per regular la tensió. Les clavilles, de fusta, queden en perpendicular a les cordes.
* En la família de la viola de gamba, també s'insereixen lateralment però en lloc de la voluta, el final acostuma a representar un cap d'animal o de persona humana.
* La majoria dels instruments de corda pinçada tenen un claviller pla i les clavilles s'insereixen o bé a la part posterior del claviller, com succeeix amb la guitarra o bé lateralment, com és el cas del llaüt. Igualment, entre els clavillers plans es distingeix entre els que formen un angle -més o menys pronunciat- respecte al mànec de l'instrument, com en el cas del llaüt, o se situen en el mateix pla (o gairebé) com és el cas de la viola de mà o del baix elèctric. En el cas de la lira da braccio, el claviller sol tenir forma de cor.

## Referències

* ↑ «Claviller». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Clavilla». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ Escalas, Romà «Claviller». Gran enciclopèdia de la música. Enciclopèdia Catalana, 1999'.
* ↑ Boyden, David D. «Pegbox». Grove music online. Oxford University Press. [Consulta: 17 gener 2016].
Viccionari
# Sanaüja

Sanaüja és una vila i municipi de la vall del riu Llobregós, als extrems de la Segarra. És un dels municipis que postula la nova comarca de l'Alta Segarra. Té una població de 462 habitants.
El clima és típicament mediterrani, amb els estius secs i calorosos, i els hiverns freds i humits. Encara que Sanaüja no és una vila gaire turística, està carregada d'elements històrics, com el castell, que data del segle xi, o el pont medieval, que trobem a l'entrada de la vila. Però segurament el més espectacular de tot són els antics portals situats al centre del nucli vell.
Forma part del terme l'antic llogaret de Puig-Arner (41° 54′ 15.99″ N, 1° 20′ 6.63″ E﻿ / ﻿41.9044417°N,1.3351750°E﻿ / 41.9044417; 1.3351750).

## Geografia

* Llista de topònims de Sanaüja (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets…; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc.)

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 137 | 174 | 176 | 555 | 1.301 | 1.360 | 1.163 | 1.317 | 1.006 | 1.039 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 996 | 1.004 | 903 | 823 | 713 | 573 | 509 | 457 | 465 | 465 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 462 | 465 | 464 | 463 | 476 | 448 | 458 | 458 | 458 | 423 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 425 | 393 | 379 | 392 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Dita sobre Sanaüja

"Fer com els de Sanaüja, que es posen sota la pluja": anar sense paraigua mentre plou.

## Nadius il·lustres

* Francesc Andreví i Castellar (1786-1853) compositor i prevere.
* Joan Agell i Torrents (1809-1868) científic i cofundador de l'Ateneu Barcelonès.
* Joan Margarit i Cosarnau (1938) poeta, arquitecte i professor emèrit de la Universitat Politècnica de Catalunya.
* Jesús Farga i Muntó (1935-2011), empresari fundador de l'empresa de gelats Farga-Farggi i vicepresident del FC Barcelona.
* Joan Bullo i Roca (1540-1614), carmelità descalç, primer procurador general davant la Santa Seu. Avivà la reforma carmelitana a Catalunya i mantingué correspondència amb Teresa de Jesús. Per aquest motiu es portà a Sanaüja el braç incorrupte de la Santa l'any 1963

## Galeria

* Pont medieval
* Plaça de l'Església parroquial de Santa Maria, amb el castell al fons a l'esquerra.
* "La Portalleta"
* El castell.
* Marededéu de Sallent de Sanaüja, es creu originària de Sallent de Sanaüja (llogaret actualment al terme de Pinell de Solsonès), conservada al MNAC

## Vegeu també

* Llista de topònims de Sanaüja

## Enllaços externs

* Pàgina web del municipi
* Pàgina web de l'ajuntament
* Dades de l'Institut d'Estadística de Catalunya
* Dades generals de l'ajuntament Arxivat 2004-04-15 a Wayback Machine.
# Fogliano Redipuglia

Fogliano Redipuglia (en friülà, Foian, en eslovè, Sredipolje) és un municipi italià, dins de la província de Gorizia. Forma part de la comarca de Bisiacaria. L'any 2007 tenia 3.034 habitants. Limita amb els municipis de Doberdò del Lago, Gradisca d'Isonzo, Ronchi dei Legionari, Sagrado, San Pier d'Isonzo i Villesse.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Mauro Piani | Centreesquerra |
# Efron

Efron, l'hitita, fill de Zohar, va viure a Mamre entre els fills d'Het.
Abraham quan pren contacte amb els hitites, els demana que li venguin una propietat que pugui utilitzar com a lloc d'enterrament. Els hitites, que afalaguen a Abraham anomenant-lo poderós príncep, li diuen que pot triar la tomba que desitgi (Gènesi 23: 1-8). Abraham els demana la cova de Machpelahe. Efron, que és el propietari dels terrenys li respon que està disposat a donar a Abraham el camp i la cova de franc, sabent que això no provocarà en el futur una reivindicació permanent per part d'Abraham. Però aquest rebutja educadament l'oferta i insisteix en pagar-li el camp. Efron respon que el camp val quatre-centes xecs de plata i Abraham accepta el preu sense fer cap més negociació. A continuació, enterra allà la seva esposa Sara que havia mort a l'edat de 127 anys(Gènesi 23: 9-20).

## Referències

* 1 2 «Gènesi 23» (en català). [Consulta: 3 maig 2020].