OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sebastià Sibiuda

Sebastià Sibiuda (Catalunya del Nord segle xviii) va ser un frare caputxí que el 1770 va fer la primera traducció catalana de la Zaïra de Voltaire.

## Biografia

El 1770 traduí l'obra de teatre Tragèdia de Zaÿre, en cinc actes i en alexandrins apariats, que es conserva en un manuscrit que havia pertangut a Guillem Agel. Es tractaria de la primera traducció teatral feta en vinculació al "Grup de Tuïr", un conjunt d'intel·lectuals que hi representaren a la dècada del 1780 diverses obres de teatre (com la Tragedia rossellonesa dels màrtyrs sants Cosma y Damià de Josep Jaume, estrenada el 1785 segons Bonafont Les Goigs... (1907), i la Tragèdia dels sants Sixto, Llorenç, Hipòlit y Romà de Balanda i Sicart, exhibida el 1787, segons Miralles, 2008). Posteriorment, Antoni Banyuls i de Forcada tornaria a traduir la Zaïre (1780).
D'aquesta traducció se n'ha dit: "La traducció del P. Sibiuda és literàriament molt digna. Sense separar-se de l'original d'una manera gaire marcada, té en canvi un alè personal i un sentit d'independència que posen el frare caputxí al costat dels millors escriptors rossellonesos contemporanis quant al domini de la llengua i a la força d'expressió (...) per posar-lo al costat del P. Miquel Ribes, de Mn. B[onaventura] Quès, de Mn. Antoni Molas o de l'anònim autor o autors de Lo coronament de David i de Pastoril de la Nativitat de Jesucrist" (Carbonell (1967), p. 5-6), i hom l'ha considerada també la primera manifestació d'una escola de teatre neoclàssica a la Catalunya del Nord (GEC)
A la Biblioteca de Catalunya es conserva un volum manuscrit (Ms. 1162/2 Arxivat 2015-01-21 a Wayback Machine.) que conté un fragment de la Zaïre en l'original llatí, i el mateix fragment en les traduccions catalanes de Sibiuda i de l'"abbé de Montferrer" (Antoni Banyuls).

## Bibliografia

* Josep Bonafont Les Goigs (suite) : Goigs particuliers à une ou à plusiers paroïsses, a Revue catalane 5 (15.5.1907) p. 138-143
* Jordi Carbonell i de Ballester Dues traduccions rosselloneses setcentistes de la "Zaïra" de Voltaire, a Estudis Romànics 11 (1967), p. 163-170
* Eulàlia Miralles Bonaventura Ques, traductor de Metastasio, a La Catalogna in Europa, l'Europa in Catalogna. Transiti, passaggi, traduzioni. Atti del IX Congresso internazionale Venezia, 14-16 febbraio 2008 Venezia (edició en línia del 2008) ISBN 9788878930094

## Notes i referències

* ↑ Sense dades absolutes sobre el loc de naixement, es considera Sibiuda nord-català per la vinculació del text amb Tuïr i amb la figura de Guillem Agel. En l'època, el cognom Sibiuda i, especialment en la forma Sibiude estava estès arreu de la Catalunya del Nord.
* ↑ Els estudiosos (Carbonell, Vila) i la GEC inclouen -o n'exclouen, segons la font consultada- en el "Grup de Tuïr" uns o altres dels autors següents: Josep Balanda i Sicart, Antoni Banyuls i de Forcada, Pierre Barell, Noël Camps, Josep Jaume, Antoni Molas, Bonaventura Ques, Miquel Ribes de Vilar i Sebastià Sibiuda.
# Sandra Cervera Peris

Sandra Cervera Peris (València, 19 de juny de 1985) és una actriu valenciana coneguda pels seus treballs en televisió, sobretot per sèries com Maniàtics, Socarrats, Check-In Hotel, o El secreto de Puente Viejo on porta des del 23 de febrer de 2011 donant vida a Emilia Ulloa.
Ha protagonitzat sèries de televisió com Maniàtics, Socarrats, Check-In Hotel, Hospital Central i El secreto de Puente Viejo. També va ser elegida per participar en 40, El Musical. El 22 de setembre de 2012 va presentar, al costat de Boro Peiró, l'acte de Selecció de la Cort d'Honor de les falles 2013. Va començar la sèrie El secreto de Puente Viejo en 2011.

## Filmografia
### Curtmetratges

| Any | Títol |
| 2005-2006 | A l'inrevés |
| 2005 | Theatron |
| 2008 | Comeparedes |
| 2011 | Soliloquio |
| 2011 | Delirium TV |
| 2012 | La Creu |

### Televisió

| Any | Títol | Cadena | Paper | Notes |
| 2006 | Cartas de Sorolla | Canal 9 | Isabel Bastida (Mare adoptiva de Sorolla) | Telefilm |
| 2007-2008 | Maniàtics | Canal 9 | Vanessa | 52 episodis |
| 2008 | Socarrats | Canal 9 | Patri | 122 episodis |
| 2009 | Deslliga't | Canal 9 | Pat | Telefilm |
| 2009 | Check-In Hotel | Canal 9 | Recepcionista Xesca / Monitora | 56 episodis |
| 2010 | D'Unió Musical Dona Capo | Canal 9 | Empar | 1 episodi |
| 2011 | Hospital Central | Telecinco | Mara | Capítol: Futuro incierto |
| 2011-2020 | El secreto de Puente Viejo | Antena 3 | Emilia Ulloa Samaniego de Castañeda | 1.888 episodis |
| 2018 | Paquita Salas | Netflix | Sandra Cervera | 1 episodi |
| 2020 | Diumenge, paella | À punt | Sara Costa | 13 episodis |

### Sèries Web

| Any | Títol |
| 2009 | Los Hermanos Caníbales |
| 2009 | Camera Condon |
| 2009 | Jeriatric Park |

## Teatre

| Any | Títol | Paper |
| 2006 | Parpadeos |
| 2006 | Cachorros |
| 2009 | Confesiones de 7 mujeres pecando solas |
| 2009-2012 | 40, El Musical | Alex |

## Altres treballs

| Any | Títol |
| 2007 | Espot 1: Llegir en valencià |
| 2008 | Actuació amb Manolo Chinato. Cançó: Abrazado a la tristeza |
| 2011 | Videoclip: Un día especial i Torre de Control |
| 2011 | Anunci promoció turística de Montesa |
| 2011 | Cançó Un habitant més de Pont Vell, amb Selu Nieto |
| 2012 | Videoclip: Tu, de Shuarma |
| 2012 | Presentadora en l'acte de Selecció de la Cort d'Honor de les falles 2013 |
| 2012-2013, 2015-? | Anuncis durant El secreto de Puente Viejo i, Lo Mónaco (matalassos) i Dentix. |
| 2013 | Movieclip: On fire |

## Premis i nominacions

| Any | Categoria | Esdeveniment | Resultat |
| 2010 | Actriu Revelació | Premis Teatre Musical | Nominada |
| 2010 | Actriu de repartiment | Premis Teatre Musical | Nominada |
| 2013 | Millor actriu | Certamen Nacional de Orcasitas CENCOR 2013 | Guanyadora |

## Referències

* ↑ «Sandra Cervera» (en castellà). Bekia. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ Sandra Cervera consigue el premio a la mejor actriz en el CENCOR 2013.
# Scinax perpusillus

Scinax perpusillus és una espècie de granota endèmica del Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax perpusillus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Sant Martí del Castell (Canet de Rosselló)

Sant Martí del Castell és l'antiga església parroquial, en ruïnes i en procés de restauració, romànica de la vila rossellonesa de Canet de Rosselló, a la Catalunya del Nord.
La inicialment capella del castell, documentada des del 1075, va servir d'església parroquial de la vila de Canet de Rosselló entre la segona meitat del segle xi i principis del segle xvi, quan va començar a fer-ho la nova església de Sant Jaume, més espaiosa, antiga capella de l'hospital de Canet, esmentada des del 1241. A la baixa edat mitjana en aquesta església estava establert un priorat.

## L'edifici

Des d'un punt de vista arquitectònic, la capella de Sant Martí, pertanyent al castell, tenia originalment una nau i un absis cobert amb volta de quart d'esfera. La nau, dels segles XII a XIV, estava coberta per una volta de punt rodó; l'absis va ser sobrealçat per permetre l'establiment d'una torre, i dues capelles es van obrir al nord i al sud de la nau, formant un transsepte. El treball de restauració ha permès una recuperació total de les parets de llevant i del nord, i la reconstrucció gradual de les parets sud i oest. Era construïda amb còdols ben arrenglerats i ornada amb arcuacions cegues exteriors. En alguns llocs dels pilars dels arcs hi ha restes de decoració escultòrica, amb escacats i cordes.

## Referències

* ↑ La capella del Castell de Canet, en el centre de l'ortofotomapa de l'IGN

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Ros 66. Sant Martí del Castell». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Mallet, Géraldine. Églises romanes oubliées du Roussillon. Montpellier: Les Presses du Languedoc, 2003, p. 334. ISBN 978-2-8599-8244-7.
* Ponsich, Pere. «Canet de Rosselló: Sant Martí del Castell». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.
# Schizothorax oligolepis

Schizothorax oligolepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Santa Eugènia de Goberna

Santa Eugènia de Goberna és una església del municipi de Sant Mateu de Bages (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església de nau rectangular, sense absis, situada al peu del camí de la masia de Goberna (Castelltallat). Orientada a sol ixent, té l'entrada als peus de la nau, la qual està quelcom desplaçada. Té campanar d'espadanya simple.
El portal de llinda està datat l'any 1642.
Presenta un estat bastant lamentable; les escletxes són apreciables en la façana i l'interior està arrebossat mentre que el sostre està recorregut per un tirant que aguanta la paret del cap de la nau per evitar un esfondrament. Grans carreus de pedra de mides desiguals.
L'església va ser construïda en substitució d'una altra capella existent a la propietat, la qual era d'estil romànic, i que s'havia destruït.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Eugènia de Goberna». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].
# Schipkau

Schipkau (alt sòrab: Šejkow) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Brandenburg. Està situada a 50 kilòmetres de Berlín.

## Població

Població de Schipkau :
| Any | Població | Any | Població |
| 2001 | 8350 | 2002 | 8176 |
| 2003 | 8028 | 2004 | 7808 |
| 2005 | 7605 | 2006 | 7535 |
| 2007 | 7466 | | |

## Nuclis habitats

* Drochow (alem. Drochow)
* Klěśišća (alem. Klettwitz)
** Drjewojske sedlišćo (alem. Treuhandsiedlung)
** Pśi chórowni (alem. Am Krankenhaus)
* Murjow (alem. Meuro)
* Šejkov (alem. Schipkau),
** Kružiojske młyn (alem. Krügesmühle)
** Tšibjeńcke sedlišćo] (alem. Galgenbergsiedlung)
** R. Luxemburgowe sedlišćo (alem. Rosa-Luxemburg-Siedlung)
* Serchiń (alem. Annahütte)
** Knězny młyn (alem. Herrenmühle)
** K. Marxowe sedlišćo (alem. Karl-Marx-Siedlung)
* Wórlica (alem. Hörlitz)

## Ajuntament

El consistori està format per 18 regidors repartits (2008):
* CDU 7 regidors (39,5%)
* Die Linke 4 regidors (20,2%)
* SPD 3 regidors (18,7%)
* UBV, 2 regidors (12,4%)
* Meuroer Bürgerbündnis 1 regidor (5,9%)
* Joachim Kniep, 1 escó

## Enllaços externs

* Web de Schipkau
# Semarang

Semarang és una ciutat d'Indonèsia a la costa nord de l'illa de Java. És la capital de la província de Java Central. Amb més de dos milions d'habitants (segons el cens del 2010) és la cinquena ciutat més gran d'Indonèsia.

## Fills il·lustres

* Willem Einthoven (1860 - 1927) metge, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de l'any 1924.

## Vegeu també

* Raden Saleh

## Referències

* ↑ «Semarang». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Semba

Semba és un tipus tradicional de música d'Angola. El mot semba prové del singular masemba, que significa "un toc de ventre", un moviment que caracteritza el ball semba.

## Característiques

Actualment el semba és molt viu i popular a Angola des que va assolir la independència de Portugal l'11 de novembre de 1975. Cada any sorgeixen diversos artistes semba nous sorgeixen cada any a Angola, ja que rendeixen homenatge als veterans mestres Semba, molts dels quals segueixen actuant. Altres estils relacionats amb el semba són el kizomba, rebita, Kazukuta i Kabetula, que són principalment música de carnaval i a moltes festes angoleses.

## Semba en la música moderna

Semba és el predecessor d'una gran varietat d'estils musicals originats a Àfrica com kizomba i kuduro (o kuduru,que combina les tradicions angoleses amb soca amb les occidentals house i techno.
Barceló de Carvalho, el músic angolès conegut com a Bonga, és considerat l'artista angolès més reeixit en popularitzar la música semba a nivell internacional. És categoritzada com a world music. Altres intèrprets són Paulo Flores, Carlos Vieira Dias, Ary, Carlos Burity i la Banda Maravilha.

## Vegeu també

* Música d'Angola

## Referències

* ↑ Moorman, Marissa Jean (2008). A Social History of Music and Nation in Luanda, Angola, from 1945 to Recent Times. Ohio University Press.
* ↑ Oyebade, Adebayo (2007). Culture and Customs of Angola. Greenwood Publishing Group. S. 156

## Enllaços externs

* História do Semba Arxivat 2009-03-23 a Wayback Machine.
* Comunidade de fãs de Kizomba, Zouk e Semba Arxivat 2017-09-29 a Wayback Machine.
* Semba Arxivat 2017-11-16 a Wayback Machine. a Afrisson
# Sea of Thieves

Sea of Thieves (amb les sigles SoT) és un videojoc d'acció i aventura desenvolupat per Rare i publicat per Microsoft Studios per a Windows i Xbox One el 20 de març de 2018. El joc permet als jugadors adoptar el paper d'un pirata navegant per els mars d'un món de fantasia, ja siga sol o acompanyat d'altres jugadors, amb la jugabilitat presentada des d'una perspectiva en primera persona. El joc compta amb un mode cooperatiu i amb un mode de combat jugador contra jugador, i inclou la possibilitat de joc multiplataforma entre Xbox One i Windows.
Els crítics van lloar el joc i el seu estil, amb una especial atenció en la mecànica de navegació del joc. Tot i això, la majoria de crítics va trobar que el joc no tenia prou contingut en el dia del seu llançament, i van crítica negativament quant costava. Altres crítiques es van dirigir cap a problemes de rendiment i de disseny repetitiu de missions.

## Referències

* ↑ Alexander, Julia. «Sea of Thieves coming in early 2018». Polygon, 11-06-2017. [Consulta: 12 juny 2017].
* ↑ Totilo, Stephen. «How Rare's Co-Op Pirate Game Sea Of Thieves Works». Kotaku, 15-06-2016. [Consulta: 12 juny 2017].
* ↑ Hilliard, Kyle (2018-03-23). «Fun In A Shallow Pool - Sea of Thieves - Xbox One». Game Informer. Consulta: 2018-03-23.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
# Sebastià Ginart i Ginard

Sebastià Ginart i Ginart va néixer a Felanitx (Mallorca) l'any 1938. L’any 1954, quan tenia 16 anys va començar a treballar de conserge al Banc de Bilbao. El 1961 es va incorporar al Banc de Santander, on va ocupar el càrrec d'apoderat des de 1971 fins al 1984. Entre els anys 1984 i 1987 va treballar de Gerent de Premsa Nova Societat Anònima i a partir de 1987 a d'Hora Nova Societat Anònima. La revista setmanal Brisas i la Gran Enciclopèdia de Mallorca es varen crear durant la seva administració. També es va posar el color a Diari de Balears i Última Hora. Va morir a Palma el dia 2 de setembre de 2016

## Referències

* ↑ Riera, Joan «Fallece en Palma Sebastià Ginart, que fue vicepresidente del Grupo Serra» (en castellà). Ultima Hora, 02-09-2016.
* ↑ Dolç, Miquel (ed.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum. Palma. Promomallorca.
* ↑ J. R. «Mor Sebastià Ginart, qui fou vicepresident del Grup Serra». Diari de Balears, 03-09-2016. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2016 [Consulta: 15 setembre 2016].
# Sebastià Garau Puigcerver

Sebastià Garau Puigcerver (Llucmajor, Mallorca, segle xviii - Palma, 1761) fou un notari mallorquí.
Garau exercí d'escrivent amb el notari Joan Baptista Bennàsser, amb el qual es formà i pogué accedir al notariat el 1708 a Palma. Deixà 39 protocols notarials que van del 1708 al 1760.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 159. ISBN 84-8661702-2.
# Secció Esportiva Santa Eulàlia

La Secció Esportiva Santa Eulàlia (SESE) és una entitat esportiva fundada a Barcelona el 1952 i l'objectiu fonamental de la qual és la promoció esportiva dirigida a infants, joves, adults i gent gran. Les seves instal·lacions estan situades a la zona de Virrei Amat, dins de Nou Barris, però ben a prop d'Horta-Guinardó i de Sant Andreu. Es tracta del Pavelló Ramon Aldrufeu (o Municipal Virrei Amat). Actualment tenen 24 equips de bàsquet, 13 masculins i 11 femenins, des de nens i nenes de set anys, fins a adults de més de trenta, participant tots ells en diverses competicions federades; també disposen de tres equips de voleibol i un de gimnàstica rítmica.
La filosofia de l'entitat defensa els valors educatius i saludables que una pràctica esportiva ben dirigida comporta pels practicants, independentment de l'edat que es tingui. El 1998 van rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* ↑ Villarrubia, Begoña. «En el nom del pare». Mundo Deportivo, 06-12-1996. [Consulta: 20 desembre 2012].
* ↑ «Qui som». [Consulta: 27 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Web de la SESE Arxivat 2008-01-03 a Wayback Machine.
* Pàgina de la SESE Arxivat 2012-05-14 a Wayback Machine.
* Secció de bàsquet Arxivat 2007-12-28 a Wayback Machine.
# Secció Hoquei Unió Maçanetenca

El SHUM Maçanet és un club esportiu de Maçanet de la Selva, dedicat la pràctica de l'hoquei sobre patins. Les sigles SHUM corresponen a Secció Hoquei Unió Maçanetenca. Es va fundar l'any 1952. Va jugar per primera vegada a la màxima categoria la temporada 1989-90. A data 2011 és l'equip que ha aconseguit més vegades ascendir-hi, 7 ocasions, juntament amb el Vilafranca, proclamant-se quatre temporades com a campió de la segona categoria. Ha guanyat dues vegades la Copa del Príncep.

## Presidència

* Jordi Badia (2016-?)
* Carles Freixas

## Jugadors destacats

* Jordi Adroher i Mas
* Romà Bancells i Chavales
* Joan Castañé i Izquierdo
* Rubén Fernàndez i Sànchez
* Ferran Maqueda i Luque
* Jordi Rodríguez i Rebollo
* Albert Soler i Gironès

## Palmarès

* 18 temporades a l'OK Lliga (entre 1988/89 i 2015/16)
* 2 participacions a la Copa del Rei (quarts de final 2005/06 i 2011/12)
* 1 participació en la competició continental CERS (2012/13)
* 1 participació al play-off d'OK Lliga (2005/06, 1/8 de final contra el Barça)
* 8 ascensos a l'OK Lliga (1988/89, 1989/90, 1992/93, 1998/99, 2003/04, 2007/08, 2010/11 i 2014/15)
* 4 títols de Primera Divisió (més 3 subcampionats i 1 tercer lloc)
* 2 Copes del Príncep (2007/08 a Grado i 2010/11 a Pamplona)

## Referències

* ↑ «El SHUM avui». SHUM.
* ↑ «L'ascensor de Maçanet». Avui, 12-08-2011.
* ↑ «La segona per al SHUM». Avui, 07-02-2011.
* ↑ «Jordi Badia és el nou president del SHUM Balder Técnica». , 23-06-2016.
* ↑ «SHUM Maçanet». SHUMMassanet.com. [Consulta: 1r gener 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].

## Enllaços externs

* Secció Hoquei Unió Maçanetenca - Lloc web oficial
Plantilla:OK Lliga masculina 2011-12
# Secció alpina

Una secció alpina és una subdivisió de la serralada dels Alps. Concretament, tant la Partició dels Alps com la SOIUSA utilitzen el concepte de secció alpina en les seves classificacions, tot i que en variants diferents. Altres classificacions, com per exemple, l'Alpenvereinseinteilung der Ostalpen (AVE), usen el concepte de grup muntanyós amb límits geogràfics més restringits.

## Partició dels Alps

La Partició dels Alps de l'any 1926, a més de la divisió en Alps occidentals, Alps centrals i Alps orientals, diferencia 26 seccions alpines:
* Alps Marítims
* Alps Cozie
* Alps de Graies
* Alps de Provença
* Alps del Delfinat
* Prealps de Provença
* Prealps del Delfinat
* Prealps de la Savoia
* Alps Penins
* Alps Lepontins
* Alps Rètics
* Alps Bernesos
* Alps de Glaris
* Prealps suïssos
* Alps Bavaresos
* Prealps Llombards
* Alps Nòrics
* Dolomites
* Alps Càrnics
* Alps Julians
* Caravanche
* Alps de Salzburg
* Alps austríacs
* Prealps d'Estíria
* Prealps Trivénetos
* Carso

## La SOIUSA

La SOIUSA introduïda l'any 2005 individualiza 36 seccions alpines:
* Alps Lígurs
* Alps Marítims i prealps de Niça
* Alps i Prealps de la Provença
* Alps Cozie
* Alps del Delfinat
* Prealps del Delfinat
* Alps de Graies
* Prealps de la Savoia
* Alps Penins
* Alps Lepontins
* Prealps de Lugano
* Alps Bernesos
* Alps de Glaris
* Prealps Helvètics
* Alps Rètics occidentals
* Alps Rètics orientals
* Alps del Tauern occidentals
* Alps del Tauern orientals
* Alps d'Estíria i Carintia
* Prealps d'Estíria
* Alps calcaris del Tirol septentrional
* Alps Bavaresos
* Alps esquistosos del Tirol
* Alps septentrionals de Salzburg
* Alps del Salzkammergut i de l'Alta Àustria
* Alps septentrionals d'Estíria
* Alps de la Baixa Àustria
* Alps Rètics meridionals
* Alps i Prealps de Bèrgam
* Prealps de Brescia i Garda
* Dolomitas
* Prealps de Véneto
* Alps Càrnics i del Gail
* Alps i Prealps Julians
* Alps de Caríntia i Eslovènia
* Prealps Eslovens

## Referències

* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.

## Vegeu també

* Geografia dels Alps
* Prealps francesos
* Subsecció alpina
# Servi Corneli Ceteg

Servi Corneli Ceteg (llatí: Servius Cornelius Cethegus) va ser un magistrat romà. Formava part de la família Cetegs, una branca de la gens Cornèlia.
Era senador romà durant el Principat. Va ser cònsol ordinari l'any 24 dC amb Luci Visel·li Varró com a col·lega. Segons Dió Cassi, el seu pare es deia també Servi.
Una inscripció a Haïdra, a Tunísia diu que va ser governador proconsular a Àfrica. El seu mandat es pot datar cap al final del regnat de l'emperador Tiberi.

## Referències

* 1 2 Cooley, A. he Cambridge Manual of Latin Epigraphy. Cambridge: Cambridge University Press, 2012, p. 459. ISBN 9780521549547.
* ↑ Dió Cassi. Història de Roma LVII,1
# Servi Corneli Escipió Salvidiè Orfit (cònsol any 51)

Servi Corneli Orfit (en llatí Servius Cornelius Orfitus o amb el nom complet Servius Cornelius Scipio Salvidienus Orfitus) va ser un magistrat romà que va viure a mitjans del segle i. Formava part de la gens Cornèlia i era de la família dels Escipió.
Va ser cònsol l'any 51 i va tenir com a col·lega l'emperador Claudi. L'any 62, per voluntat de Neró, va ser procònsol de la província d'Àfrica.
L'any 66 va proposar, en honor de la família imperial, que el mes de juny fos anomenat en endavant Germànic. Molt poc després va ser executat en ser denunciat pel delator Marc Aquili Règul, però no es coneix la natura del càrrec.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 43.