OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hugo Margenat Mediavilla

Hugo Margenat Mediavilla (San Juan, 10 d'octubre de 1933 - 7 d'abril de 1957) fou un poeta i polític porto-riqueny.
Fill del periodista i poeta Alfredo Margenat (1907-1987) i de Maria Cristina Mediavilla, va estudiar a l'escola superior Central High School de Santurce on, el 1954, mentre cursava el seu quart any, va ser cridat al servei militar obligatori de l'Exèrcit dels Estats Units. Va considerar negar-se, però la seva mare el va convèncer del contrari. Aquesta polèmica va aparèixer en l'àmplia correspondència que va mantenir amb el premi nobel de literatura (1956) i professor de la Central High School i la Universitat de Puerto Rico, Juan Ramón Jiménez (1881-1958). Mentre va estar a l'exèrcit va estar matriculat a la Universitat Catòlica de Ponce i en aquest període va fer les seves primeres publicacions: Luz apagada (1954) i Intemperie (1955) editades per Ramon Felipe Medina López.
Hugo Margenat va morir als 23 anys de meningitis tuberculosa, el 7 d'abril de 1957. A l'any següent de la seva mort es va publicar el seu tercer llibre, Mundo Abierto, el qual va ser considerat pel poeta Juan Ramón Jiménez una de les obres de poesia porto-riquenya més importants. El 1961, es va publicar Ventana hacia lo último. L'Institut de Cultura Porto-riquenya va publicar posteriorment Obras Completas (1974), recopilat per Manuel Torres Santiago, que inclou: Primeros poemas (Indicios) (1950-1951), Breves palabras de las horas prietas (1952-1953) Estancia Oscura (1952- 1957), Vibraciones de aire y tierra (1953-1954), Ventana hacia lo último (1953-1956), Luz apagada (1954), Intemperie (1955), Mundo abierto (1958) i alguns poemes: Erosavia, Las horas de la tierra, Tres voces de la sangre, Llama del cielo roto, Los brazos y el mundo.

## Referències

* 1 2 Grupo Editorial EPRL «Margenat, Hugo» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 16-09-2014 [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ Márquez, Robert. Puerto Rican Poetry: A Selection from Aboriginal to Contemporary Times (en anglès). Univ of Massachusetts Press, gener 2007, p. 237–242. ISBN 1-55849-562-2.
# Carcharhinus porosus

Carcharhinus porosus és una espècie de peix de la família dels carcarínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 150 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del nord del Golf de Mèxic fins al sud del Brasil (llevat de les illes del Carib) i l'Uruguai i des del Golf de Califòrnia fins al Perú.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aurihidrargyrumita

L'aurihidrargyrumita és un mineral de la classe dels elements natius.

## Característiques

L'aurihidrargyrumita és una amalgama de fórmula química Au₆Hg₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Es coneix un anàleg sintètic d'aquesta espècie. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba dipositat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Natura i de la Ciència del Japó, que es troba a la localitat de Tsukuba, amb el número de registre NSM-45047.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Iyoki, Uchiko, a la ciutat d'Ouzu, localitat que pertany a la prefectura d'Ehime (Illa de Shikoku, Japó). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Aurihydrargyrumite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juny 2021].
# Cantó de Montfort-l'Amaury

El cantó de Montfort-l'Amaury és un antic cantó francès del departament d'Yvelines, que estava situat al districte de Rambouillet. Comptava amb 29 municipis i el cap era Montfort-l'Amaury.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó d'Aubergenville i el cantó de Plaisir.

## Municipis

* Auteuil
* Autouillet
* Bazoches-sur-Guyonne
* Béhoust
* Beynes
* Boissy-sans-Avoir
* Flexanville
* Galluis
* Garancières
* Goupillières
* Grosrouvre
* Jouars-Pontchartrain
* Marcq
* Mareil-le-Guyon
* Méré
* Les Mesnuls
* Millemont
* Montfort-l'Amaury
* Neauphle-le-Château
* Neauphle-le-Vieux
* La Queue-les-Yvelines
* Saint-Germain-de-la-Grange
* Saint-Rémy-l'Honoré
* Saulx-Marchais
* Thoiry
* Le Tremblay-sur-Mauldre
* Vicq
* Villiers-le-Mahieu
* Villiers-Saint-Fréderic

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Pierre Corby | Divers droite |
| 1949-1964 | Marcel Erhard | Divers droite |
| 1964-1992 | Antoine de la Panouse | Divers droite, després UDR, després RPR |
| 1992-1998 | Guy Denormandie | UDF-DL |
| 1998- | Hervé Planchenault | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | 17.949 | 25.567 | 32.320 | 36.488 | 39.986 | 44.390 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Barris de Lleida

Hi ha divuit barris de Lleida.

## Població

La població dels barris de Lleida l'any 2016 era la següent:
| Barri | Població |
| Centre històric | 10.347 |
| Rambla de Ferran-Estació | 3.876 |
| Universitat | 11.238 |
| Príncep de Viana-Clot | 11.300 |
| Instituts-Templers | 6.787 |
| Xalets-Humbert Torres | 4.049 |
| Camp d'Esports | 4.425 |
| Joc de la Bola | 3.280 |
| Mariola | 10.765 |
| Balàfia | 14.205 |
| Secà de Sant Pere | 3.825 |
| Pardinyes | 12.940 |
| Cappont | 12.310 |
| La Bordeta | 13.450 |
| Magraners | 2.661 |
| Polígon-Vilanoveta | 3.206 |
| Butsènit | 1.388 |
| Torres de Sanui | 2.767 |
| Basses d'Alpicat | 1.806 |
| Llívia | 1.597 |
| Raimat-Sucs | 1.074 |
| Total | 137.927 |

## Referències

* ↑ «La població de Lleida l'any 2016». Dades del fitxer de la Paeria de Lleida a data 31/12/2016. Paeria de Lleida. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2022. [Consulta: 29 novembre 2018].
# Dinastia Obrenović

La Dinastia Obrenović (en alfabet ciríl·lic serbi: Обрeновић, pl. Obrenovići / Обреновићи, obrěːnoʋit͡ɕ) fou una dinastia sèrbia que va governar Sèrbia entre 1815 i 1842, i després entre 1858 i 1903. Van arribar al poder pel lideratge del fundador de la dinastia Miloš Obrenović I durant el Segon Aixecament Serbi de 1815–1817 contra l'Imperi Otomà, que va desembocar en la formació del Principat de Sèrbia el 1817. La dinastia Obrenović era aliada tradicional d'Àustria-Hongria i s'oposava a la dinastia Karađorđević, que tenia el suport de l'Imperi Rus.
El regnat de la família es va acabar amb un cop d'estat perpetrat per conspiradors militars, coneguts actualment com la Mà negra, que van irrompre al palau reial i van assassinar el rei Alexandre I, que va morir sense hereu. L'Assemblea Nacional de Sèrbia va convidar Pere Karađorđević a esdevenir rei de Sèrbia. Després de la dissolució de Iugoslàvia, alguns descendents de Jakov Obrenović, mig germà de Miloš Obrenović van declarar-se successors del Casal Reial d'Obrenović i van escollir el seu pretendent a l'extint tron de Sèrbia.
Al contrari d'altres estats balcànics com Grècia, Bulgària o Romania, Sèrbia no va importar cap membre d'alguna família reial europea (en general alemanya) per accedir al seu tron; la dinastia Obrenović, com els seus rivals Karađorđević, era originària de Sèrbia.

## Monarques

| $^{Títol}$Nom | Regnat | Notes |
| Miloš I | $^{Primerregnat}$ 6 de novembre de 1817 – 25 de juny de 1839 $^{Segonregnat}$ 23 de desembre de 1858 – 26 de setembre de 1860 | Líder del Segon Aixecament Serbi. Abdicat. Mort a edat avançada. |
| Milà II | 25 de juny de 1839 – 8 de juliol de 1839 | Només va governar 26 dies. |
| Mihailo III | $^{Primerregnat}$ 8 de juliol de 1839 – 14 de setembre de 1842 $^{Segonregnat}$ 26 de setembre de 1860 – 10 de juny de 1868 | Destituït pels Defensors de la Constitució. Assassinat a Košutnjak |
| Milà I | 10 de juny de 1868 – 6 de març de 1889 | Proclamat rei de Sèrbia el 6 de març de 1882. Abdicat. |
| Alexandre I | 6 de març de 1889 – 11 de juny de 1903 | Assassinat juntament amb la reina Draga en el cop de maig. Final de la dinastia Obrenović. |
Al contrari que la majoria de les altres dinasties europees, on el número de regnat es fa servir per distingir entre monarques del mateix nom, la dinastia Obrenović assignava números consecutius a cada príncep que governava. Així, no va existir cap Milà I, ni Milà III, Miahilo I o Miahilo II. Milà II i Mihailo III eren senzillament el segon i tercer prínceps governants de la dinastia Obrenović. Aquesta manera de fer es va abandonar que el príncep Milà Obrenovic IV es va proclamar rei i va declarar que el principat de Sèrbia era un regne (1882).

## Referències

* ↑ Editors de l'Encyclopædia Britannica Dragutin Dimitrijevic. Encyclopædia Britannica Online [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ Editors of Encyclopædia Britannica Alexander. Encyclopædia Britannica Online [Consulta: 8 setembre 2016].
* 1 2 Thomas M. Poulsen; John R. Lampe; John B. Allcock Serbia. Encyclopædia Britannica Online [Consulta: 8 setembre 2016].
# Hiroki Sakai

Hiroki Sakai (Prefectura de Chiba, Japó, 12 d'abril de 1990) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Hiroki Sakai ha disputat 12 partits amb la selecció japonesa.
El 12 de maig de 2014 s'anuncià la seva inclusió a la llista de 23 jugadors de la selecció japonesa per disputar el Mundial de 2014 al Brasil. Els dorsals van ser anunciats el 25 de maig.

## Olympique de Marsella

Hiroki Sakai va arribar a l'Olympique de Marsella la temporada 2016/17. La seva posició en aquest equip és la de lateral dret. Ha jugat 43 partits i no ha marcat cap gol.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database
* ↑ «World Cup 2014: Kagawa and Yoshida in Japan squad». BBC Sport, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014]. (anglès)
* ↑ «SAMURAI BLUE Squad numbers announced for 2014 FIFA World Cup Brazil». Japan Football Association, 25-05-2014 [Consulta: 26 maig 2014]. (anglès)

## Enllaços externs

* National Football Teams
Sakai amb el Japó - plantilles de navegació :
Selecció de futbol del Japó – Copa del Món de futbol 2014
1 Kawashima •
2 Uchida •
3 G. Sakai •
4 Honda •
5 Nagatomo •
6 Morishige •
7 Endō •
8 Kiyotake •
9 Okazaki •
10 Kagawa •
11 Kakitani •
12 Nishikawa •
13 Ōkubo •
14 Aoyama •
15 Konno •
16 Yamaguchi •
17 Hasebe  •
18 Ōsako •
19 Inoha •
20 Saitō •
21 H. Sakai •
22 Yoshida •
23 Gonda •
Seleccionador: Zaccheroni
Selecció de futbol del Japó – Copa del Món de futbol 2018
1 Kawashima •
2 Ueda •
3 Shoji •
4 Honda •
5 Nagatomo •
6 Endo •
7 Shibasaki •
8 Haraguchi •
9 Okazaki •
10 Kagawa •
11 Usami •
12 Higashiguchi •
13 Muto •
14 Inui •
15 Osako •
16 Yamaguchi •
17 Hasebe  •
18 Oshima •
19 H. Sakai •
20 Makino •
21 G. Sakai •
22 Yoshida •
23 Nakamura •
Seleccionador: Nishino
Selecció de futbol del Japó – Copa del Món de futbol 2022
1 Kawashima •
2 Yamane •
3 Taniguchi •
4 Itakura •
5 Nagatomo •
6 Endo •
7 Shibasaki •
8 Dōan •
9 Mitoma •
10 Minamino •
11 Kubo •
12 Gonda •
13 Morita •
14 J. Ito •
15 Kamada •
16 Tomiyasu •
17 Tanaka •
18 Asano •
19 Sakai •
20 Machino •
21 Ueda •
22 Yoshida  •
23 Schmidt •
24 Soma •
25 Maeda •
26 H. Ito •
Seleccionador: Moriyasu :
# Carcharodon

Carcharodon és un gènere de taurons de la família Lamnidae. L'únic membre existent n'és el gran tauró blanc (Carcharodon carcharias). Els membres extints del gènere inclouen Carcharodon caifassii i Carcharodon hubbelli. Alguns paleontòlegs (p. ex. Michael D. Gottfried i Ewan Fordyce) encara discuteixen que Carcharocles megalodon sigui un parent proper de Carcharodon carcharias. El nom científic del megalodon era originalment 'Carcharodon' megalodon (pertanyent al mateix gènere que el gran tauró blanc), però recentment el gran tauró ha estat assignat per la majoria de científics al gènere Carcharocles.
El nom del gènere prové del grec 'dent afilada'. Un gènere de dinosaures carnívors, de dents similars als taurons Carcharodon, fou anomenat Carcharodontosaurus.

## Referències

* ↑ «Carcharodon hubbelli a.k.a. Hubbell's white shark». Arxivat de l'original el 2018-03-26. [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ Ehret, D.J. [et al]. «Origin of the white shark Carcharodon (Lamniformes: Lamnidae) based on recalibration of the Upper Neogene Pisco Formation of Peru». Palaeontology, 55, 6, 01-11-2012, pàg. 1139–1153. DOI: 10.1111/j.1475-4983.2012.01201.x.
# Mertensophryne schmidti

Mertensophryne schmidti és una espècie d'amfibi que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Tandy, M. & Poynton, J.C. 2004. Bufo schmidti. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
* Frost, Darrel et. al. «The Amphibian Tree of Life». Bulletin of the American Museum of Natural History, 297, 2006, pàg. 365.
# Cantó de Montesquiu

Montesquiu és un cantó del departament francès del Gers amb les següents comunes:
* Armons e lo Cau
* Bars
* Bassoas
* Castèthnau d'Anglés
* Cortías
* Estipuèi
* Gasatz e Vacarissa
* L'Isla
* Aus Litges
* Mascaràs
* Montclar sus l'Òssa
* Montesquiu
* Moishers
* Peirussa Grana
* Peirussa Vielha
* Poilobon
* Sent Cristau

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1988-1994 | Robert Perrussan | PS |
| 1994-2001 | Roland Sordes | RPR |
| 2001- | Robert Perrussan | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.319 | 3.711 | 3.365 | 3.261 | 3.108 | 2.893 | 2.964 |
# Pedrer (arma)

* No s'ha de confondre amb Pedrer.
El pedrer era un petit canó d'un peu i mig de longitud (75 cm.) sobre polzada i mitjana de boca (3,7 cm.).
Tant en les places com en els vaixells, estava muntat sobre una forqueta de ferro, eix o virola, els extrems del qual o puntes remataven en uns anells on es recolzaven els munyons de la peça. Es carregava per la culata, posant primer la bala o pot de metralla i després la culata plena de pólvora; se li donava foc pel fogó com a qualsevol altra peça. Es fonia en ferro o en bronze, usant-ho la marina de primera classe i les fortaleses de terra de segona.

## Referències

* ↑ Sanpere i Miquel, Salvador. Fin de la nación catalana, 1905, p. 164.

## Enllaços externs

* Diccionari militar, J.D.W.M., 1863
# EUROCAE

EUROCAE (acrònim anglès d'European Organization for Civil Aviation Equipment), Organització Europea d'equipament per aviació civil, és una organització que s'encarrega de crear estàndards per a l'electrònica en el camp de l'aviació. Fou creada el 1963 a Suïssa i la seva seu és a Malakoff (França). EOROCAE és l'equivalent a Europa de la RTCA dels EUA.
EUROCAE té el camp de treball relacionat amb els dispositius elèctrics i electrònics. Estandarditza els requisits pels dispositius d'electrònica tant per avions com pels sistemes terrestres de localització i navegació aèria. Desenvolupa normes i documents. Els membres d'EUROCAE provenen d'autoritats aeronàutiques internacionals, fabricants d'avions, proveïdors, aerolínies i operadors d'aeroports.
Aquestes dues organitzacions, EUROCAE i RTCA, treballen tot sovint plegats (també treballen amb l'organització SAE). Alguns documents, per exemple el DO-160 (ED-14), que tracta sobre les influències de l'entorn (ex. llamps), es desenvolupa de forma conjunta. El document DO-160 serveix com a requisit mínim dins la indústria aeronàutica per a la protecció de l'electrònica davant la influència exterior, inclosa la compatibilidad electromagnética.

## Vegeu també

* RTCA
* SAE
* Agència Europea de Seguretat Aèria (EASA)
* Automotive Electronics Council

## Referències

* ↑ «Introduction EUROCAE» (en anglès). eurocae. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «European Organisation for Civil Aviation Equipment (EUROCAE) - SKYbrary Aviation Safety» (en anglès). skybrary. [Consulta: 26 gener 2017].
# Hiroki Yamada

Hiroki Yamada (Hamamatsu, Prefectura de Shizuoka, Japó, 27 de desembre de 1988) és un futbolista japonès, internacional amb la selecció de futbol del Japó.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database
* ↑ National Football Teams
# Casa Florenci Sala

La Casa Florenci Sala és una obra modernista de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres amb pas lateral i pati posterior destinat a habitatge unifamiliar.
L'immoble és de planta rectangular compost de planta baixa, dos pisos. La segona planta ocupa la meitat de la profunditat edificable, amb coberta plana. Sobresurt un cos de rentador i caixa d'escala amb coberta a dues vessants. La coberta posterior és amb pendent. Les quatre crugies són perpendiculars a la façana. La crugia lateral és més estreta i acull l'escala de dos trams de comunicació entre dues plantes. L'escala d'un tram dona accés a la segona planta.
Les parets de càrrega són de paredat comú i totxo. Els forjats són de bigues de fusta amb revoltons.
La façana principal és de composició simètrica i s'estructura a partir de les tres crugies de que consta l'immoble. A la planta baixa les obertures són d'arc rebaixat amb portal central i finestres. Els tres balcons són amb llinda i sobresurten respecte de la façana. A la segona planta trobem la presència de totxo vist. Les obertures són d'arc rebaixat amb balconera central i tres finestres-balcó sense volada. La barana del terrat és metàl·lica amb pinacles de totxo.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Florenci Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Metavandendriesscheïta

La metavandendriesscheïta és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La metavandendriesscheïta és un òxid de fórmula química PbU₇O$_{22}$·nH₂O, on n < 12. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1960. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz la metavandendriesscheïta pertany a «04.GB - Uranils hidròxids, amb cations addicionals (K, Ca, Ba, Pb, etc.); principalment amb poliedres pentagonals UO₂(O,OH)₅» juntament amb els següents minerals: agrinierita, compreignacita, rameauita, becquerelita, bil·lietita, protasita, richetita, bauranoïta, calciouranoïta, metacalciouranoïta, fourmarierita, wölsendorfita, masuyita, vandendriesscheïta, vandenbrandeïta, sayrita, curita, iriginita, uranosferita i holfertita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Shinkolobwe, situada al districte de Kambove (Província d'Alt Katanga, República Democràtica del Congo), i només ha estat trobada a un altre indret, a banda de la localitat tipus, el districte minera de Spruce Pine, a Carolina del Nord (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Metavandendriesscheite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 febrer 2022].
# Assassinat d'Airey Neave

El 30 de març de 1979, Airey Neave, secretari britànic en l'ombra d'Estat per a Irlanda del Nord, va ser assassinat per l'exèrcit irlandès d'alliberament nacional amb una bomba col·locada sota el seu cotxe. La bomba va esclatar en l'aparcament del Palau de Westminster, a Londres, i va ferir mortalment a Neave, que va morir poc després de ser ingressat a l'hospital.

## Referències

* ↑ «1979: Car bomb kills Airey Neave». , 30-03-1979.
# Caparezza

Michele Salvemini és un músic italià més conegut amb el nom de Caparezza va néixer a Molfetta el 9 d'octubre del 1973.

## Discografia
### Àlbums

* Sunny cola connection
* 1999 - Ricomincio da Capa (Demo)
* 1999 - Con Caparezza... nella monnezza (Demo)
* 1999 - Zappa (Demo)
* 2000 - Caparezza ?!
* 2003 - Verità supposte
* 2006 - Habemus Capa
* 2008 - Le dimensioni del mio caos
* 2011 - Il sogno eretico
* 2014 - Museica
* 2017 - Prisoner 709
* 2021 - Exuvia

### Singles

* 2000 - Tutto ciò che c'è
* 2000 - Tutto ciò che c'è - Remix
* 2000 - La fitta sassaiola dell'ingiuria
* 2000 - Chi cazzo me lo
* 2000 - La gente originale
* 2003 - Follie preferenziali
* 2003 - Il secondo secondo me
* 2003 - Fuori dal Tunnel
* 2004 - Vengo dalla luna
* 2004 - Giuda me
* 2004 - Jodellavitanonhocapitouncazzo
* 2006 - La mia parte intollerante
* 2006 - Torna Catalessi
* 2006 - Dalla parte del toro
* 2008 - Eroe (Storia di Luigi Delle Bicocche)
* 2008 - Vieni a ballare in puglia
* 2009 - Abiura di me
* 2009 - Io diventerò qualcuno
* 2009 - Cacca nello spazio

### Vídeos

* 2000 - Tutto ciò che c'è
* 2000 - La fitta sassaiola dell'ingiuria
* 2003 - Follie preferenziali
* 2003 - Il secondo secondo me
* 2003 - Fuori dal Tunnel
* 2003 - Limiti (Video Censurat)
* 2004 - Vengo dalla luna
* 2004 - Jodellavitanonhocapitouncazzo
* 2006 - La mia parte intollerante
* 2006 - Torna Catalessi
* 2008 - Eroe (Storia di Luigi Delle Bicocche)
* 2008 - Vieni a ballare in puglia
* 2009 - Abiura di me
* 2009 - Io diventerò qualcuno

### Col·laboracions

* 2009 - Nell' Acqua - Rezophonic
* 2010 - Gli arbitri thi picchiano - Pino Scotto

## DVD

El 2005 va sortir a escena el DVD In Supposta veritas, un concert gravat a la seva població Molfetta durant la segona gira de l'artista. El DVD compta amb diversos extres com un duet amb Angelo Branduardi, i videoclips de diverses cançons interpretades a altres concerts o mai emesos pels mitjans de comunicació.

## Referències

* ↑ «MICHELE SALVEMINI, IN ARTE "CAPAREZZA". Quello che ho cercato di dire nella Ninna Nanna di Mazzarò: non addormentiamoci, rimaniamo svegli, vigili, critici, non facciamoci fottere da Mazzarò. Un'intervista di Stefania Scateni - a cura di Federico La Sala». [Consulta: 5 febrer 2023].
* 1 2 3 «Caparezza Albums and Discography» (en anglès). [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «SUNNYCOLA». [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «Puntata 2 - Radio Deejay e Deejay Tv», 16-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-09-16. [Consulta: 5 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial