OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galceran Sacosta

Galceran Sacosta (va ser bisbe de Vic entre 1328 i 1345).
El bisbe de Vic, llavors tenia moltes terres (jurisdiccions). En l'època medieval els bisbes amb territori tenien la seva pròpia llei sobre la seva jurisdicció. Per això hi havia disputes entre barons, reis i eclesiàstics. En va tenir de sobretot de fortes i constant amb l'abadessa Blanca de Figuerola priora del convent de Santa Clara de Cervera. Quan Manresa va decidir fer una séquia per la sequera que passaren, el bisbe va parar les obres a la seva jurisdicció. No volia que passessin per allà. Llavors el poble, i sobretot, els nobles manresans es van queixar al rei Pere III. Aquest que havia promès que la séquia seria una realitat i acabaria amb al fam a Manresa, es va enfadar, segons conten els historicistes, amb el bisbe. Llavors, tot de sobte, el bisbe es va enfadar molt més i va excomunicar Manresa. Aleshores, i al cap d'alguns mesos, Sacosta es va rendir i va deixar passar la séquia.
Tot això es representa cada febrer a Manresa per la Fira de l'Aixada. La llegenda que els manresans conten per explicar el canvi de postura va ser que una llum arribada de Montserrat va parar a l'església del Carme de Manresa on el bisbe tement aquell miracle i interpretant que no estava fent el correcte va cedir a les pretensions del rei i de Manresa. Altres, diuen que el rei va pressionar tan fort al bisbe que no va tenir més remei que deixar passar les obres, ja que sinó el rei hagués perdut autoritat davant el seu poble.

## Referències

* ↑ «Galceran Sacosta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Maria Carme Roca i Costa, Abadesses i priores a la Catalunya Medieval, pàgs. 175 a 176, Col·lecció Base Històrica, Editorial Base, ISBN 978-84-16166-22-0
# Noëlle Tissier

Noëlle Tissier (Montpeller, 1949) és un artista contemporani francès. És conegut a Catalunya per les seves col·laboracions amb la Fundació Joan Miró. La primera va tenir lloc el 1983 dins de l'exposició col·lectiva Casino. A la seva exposició de dos anys després a l'Espai 10, va presentar una sèrie de plaques funeràries de materials diversos, com cartró, fusta, marbre, vinil o maó. Aquestes làpides confrontades, com en una mena d'avinguda d'esfinxs, feien l'efecte de qüestionar-se sobre la seva pròpia naturalesa com a representacions: la indistinció entre la pedra de debò i la falsedat de la seva imitació creava un interrogant sobre l'adequació dels objectes de la tradició funerària com a espais on guardar la memòria.

## Referències

* ↑ «Noëlle Tissier, artistophile». L'Oeil. L'Oeil. [Consulta: 4 maig 2014].
* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS
# Tenualosa ilisha

Tenualosa ilisha és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* El mascle pot arribar a fer 60 cm de llargària màxima (normalment, en fa 36) i la femella 42.
* 18-21 radis tous a l'aleta dorsal i 18-23 a l'anal.

## Alimentació

Menja plàncton.

## Depredadors

A l'Índia és depredat per Anguilla bengalensis bengalensis.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; pelàgic-nerític; anàdrom i de clima tropical (34°N-5°N, 42°E-97°E) que viu fins als 200 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic: des del golf Pèrsic fins a Myanmar, incloent-hi les costes oriental i occidental de l'Índia, el golf de Tonquín (el Vietnam), la conca del riu Tigris i, probablement també, d'altres rius del sud de l'Iran.

## Ús comercial

Es comercialitza fresc o en salaó.

## Observacions

És inofensiu per als humans i un nedador molt ràpid que pot arribar a fer 71 km en un sol dia.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985.
* ↑ Pillay, S.R., K.V. Rao i P.K. Mathur, 1963. Preliminary report on the tagging of the hilsa, Hilsa ilisha (Hamilton). Proc. Indo-Pacific Fish. Coun. 10th session: 104-134.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Callitriche palustris

Callitriche palustris és una espècie de planta aquàtica herbàcia vivaç dins la família plantaginàcia (segons APG II) o cal·litricàcia (segons la classificació de Cronquist).

## Descripció

Són distintius els seus fruits obovats amb els lòbuls alats només a l'àpex. Les fulles estan submergides i són estretament linears. Floreix des de la primavera a la tardor.

## Distribució i hàbitat

Europa, incloent els Països Catalans. Viu en aiguamolls i les vores de basses i llacs fins a una fondària de 30 cm aproximadament.
# Inherit the Wind

«Inherit the Wind» té aquests significats:
# Aureli Casabona i Bel

Aureli Casabona i Bel (Barcelona) és un agent comercial i empresari català.

## Trajectòria

Ha tingut una llarga trajectòria professional i corporativa en l'àmbit del comerç, singularment vinculada al sector cerealista. Hi ha tingut diverses responsabilitats, també a nivell internacional, i actualment és president d'honor de la Borsa de Comerç Europea. També presideix, des del 1991, designat per la Cambra de Comerç de Barcelona la Llotja de Cereals de Barcelona. La Generalitat de Catalunya li atorgà la Creu de Sant Jordi el 2014.

## Referències

* ↑ Òrgans de Govern Arxivat 2014-03-20 a Wayback Machine. de la Llotja de Cereals
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 persones i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 01-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 2 abril 2014].
# In My Life (Judy Collins)

In My Life va ser un àlbum de la cantant de folk estatunidenca Judy Collins, llançat en 1966. Va arribar al nº46 en el rànquing de pop de Billboard el 1967.
# Català (desambiguació)

«Català» té aquests significats:
* Lingüística: Català, llengua pròpia del poble català
* Antropologia, Etnologia i Sociologia:
** Català, individu pertanyent al poble català, vegeu Catalans
* Dret: Condició política de català.
* Geografia: Catala Island, illa a la Colúmbia Britànica, al Canadà

## Vegeu també

* Catalan

## Enllaços externs

* Inventari de catalans i Catalunyes
Viccionari
# Galceran de Montpalau Samasó

Galceran de Montpalau Samasó o Sampsó eclesiàstic català, fou abat de Sant Quirze de Colera de 1461 a 1472.
El 2 de gener de 1461 va ser enviat a Lleida per negociar l'alliberament del Príncep de Viana, en una ambaixada amb altres abats i prohoms del país.
Durant la Guerra Civil Catalana es va destacar com un ferm partidari de la revolta contra el rei Joan II. Va ser conseller del baró de Cruïlles en el setge de Girona de la tardor de 1462. Amb la derrota de Calaf es va convertir en el capità general del vescomtat de Rocabertí i el va dirigir juntament amb Dalmau Climent de Rocabertí, ja que Jofre VII de Rocabertí hi fou fet presoner. En la Capitulació de Peralada de 1471 el seu nom, juntament amb el del seu germà, apareixen com a beneficiaris del perdó reial.
Tenia un germà de nom Guillem de Montpalau Samasó, senyor d'Argelaguer, també rebel del rei. També és possible que un Berenguer de Montpalau fos germà dels anteriors, i en aquest cas, ell sí que es va mantenir fidel a la monarquia.

## Bibliografia

* Santiago Sobrequés i Jaume Sobrequés, La guerra civil catalana del segle XV (2 volums) Edicions 62, 2a edició 1987, ISBN 84-297-2699-3.
# No linealitat integral

La no linealitat integral (amb acrònim anglès INL) és una mesura de rendiment que s'utilitza habitualment en convertidors digital-analògic (DAC) i analògic-digital (ADC). En els DAC, és una mesura de la desviació entre el valor de sortida ideal i el valor de sortida mesurat real per a un determinat codi d'entrada. En els ADC, és la desviació entre el valor llindar d'entrada ideal i el nivell de llindar mesurat d'un determinat codi de sortida. Aquesta mesura es realitza després de compensar els errors de compensació i guany.
La funció de transferència ideal d'un DAC o ADC és una línia recta. La mesura INL depèn de quina línia es tria com a ideal. Una opció habitual és la línia que connecta els punts finals de la funció de transferència, és a dir, la línia que connecta el valor d'entrada/sortida mesurat més petit i més gran. Una alternativa és utilitzar una línia de millor ajust, on es minimitza la mitjana (o alternativament la mitjana al quadrat) INL.
Tot i que l'INL es pot mesurar per a tots els codis d'entrada/sortida possibles, sovint només es proporciona l'error màxim quan s'informa de l'INL d'un convertidor.

## INL d'un DAC

L'INL d'un codi $c$ d'un DAC amb $N_{c}$ els codis de sortida es defineixen com el valor absolut de la diferència de la tensió de sortida real menys el valor ideal:
$\mathrm {INL} _{c}=\left|V_{\mathrm {o,ideal} }(c)-V_{\mathrm {o,real} }(c)\right|=\left|(V_{\mathrm {o,max} }-V_{\mathrm {o,min} }){\frac {c}{N_{c}-1}}-V_{\mathrm {o,real} }(c)\right|$
on
    $V_{\mathrm {o,max} }$ i $V_{\mathrm {o,min} }$ són les tensions de sortida ideals màximes i mínimes del DAC.

## INL d'un ADC

Per a un ADC, l'INL d'un codi $c$ es defineix com la desviació dels punts mitjans dels passos de quantificació entre la funció de transferència ideal i real.
$\mathrm {INL} _{c}=\left|V_{\mathrm {M,ideal} }(c)-V_{\mathrm {M,real} }(c)\right|$

## INL màxim d'un convertidor

Quan es refereix a l'INL d'un convertidor, normalment es vol dir l'INL màxim maximitzat en tots els codis. Per a la línia que passa pels extrems, l'INL d'un DAC és
$\mathrm {INL} _{max}=\max _{c\in \{0,1,\ldots ,N_{c}-1\}}\mathrm {INL} _{c}$
Aquest INL es mesura en volts; es pot dividir per la tensió LSB ideal $V_{LSB}$ per obtenir la mesura en LSB:
$\mathrm {INL} _{max,norm}={\frac {\mathrm {INL} _{max}}{V_{LSB}}}$

## Referències

* ↑ «An ADC and DAC Integral Non-Linearity (INL) – Mastering Electronics Design» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2024].
* ↑ «Understanding ADC Integral Nonlinearity (INL) Error» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2024].
* ↑ «What Are the DNL and INL Specifications of a DAC? Non-Linearity in Digital-to-Analog Converters» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2024].
* ↑ «Nonlinearity - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2024].
# Telmex

Teléfonos de México, S.A.B. de C.V. (NYSE: TMX) o Telmex és una empresa mexicana de telecomunicacions que en proveeix serveis a Mèxic i altres països de l'Amèrica Llatina, com ara Argentina, Brasil, Colòmbia, Equador, Perú, Xile i als Estats Units. A més de proveir servei telefònic de línia fixa, també ofereix Internet, transmissió i allotjament de dades i IPTV.
Telmex es fundà el 1947 quan un grup d'inversors mexicans comprà la branca mexicana de l'empresa sueca d'Ericsson, els quals el 1950 compraren la branca mexicana de la corporació d'ITT, convertint-se així en l'única empresa telefònica del país. El 1972 fou nacionalitzada, i convertida en monopoli públic. El 1990, fou privatitzada i comprada principalment per Carlos Slim. Tot i ser una empresa pública, encara conserva més el 70% del mercat de telefonia mexicà. Alguns competidors són Axtel, Maxcom, Megacable i Cablecom.

## Enllaços externs

* Teléfonos de México, en castellà
# Camí Vell de la Selva

El Camí Vell de La Selva, o Camí de La Selva és un camí del terme de Reus que unia, i en alguns trams encara uneix, aquesta ciutat amb La Selva del Camp.
Sortia antigament pel portal de l'Hospital, on ara hi ha la plaça de la Sang, si més no, a partir del segle xvi. Abans pujava per la Riera de Miró. Actualment el trobem passada la via del tren a Barcelona, circula per la banda nord de la Urbanització de Sant Joan i s'endinsa a la Partida dels Estellers. Travessa la Riera de la Vidaleta i quan és vora el Mas de la Llebre, fa un tram de frontera entre el terme de Reus i el d'Almoster, i seguidament s'interna en aquell terme. El camí en aquest punt té un trencall, ara perdut i embrossat però encara visible, que s'agafava en direcció nord i que conduïa a Almoster, un camí important que també s'havia conegut com a "camí dels Capellans", molt usat quan Almoster formava part del terme de Reus. El camí vell de la Selva segueix cap a l'est i entra més tard al terme de La Selva, i quasi a tocar d'aquesta població, s'ajunta a la carretera de Constantí a la Selva i a Alforja, per on s'arriba al poble, on a l'entrar es troba l'antic camí que pujava de Constantí i de Tarragona, l'últim tram del qual s'ha convertit en carretera de la Selva. Hi ha una rotonda i una creu de padró, que abans presidia la cruïlla de camins.
A partir del 1464 ja se'l qualificava de "camí vell".

## Referències

* 1 2 Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 552. ISBN 8486387655.
* ↑ Aguadé Sans, Enric. El camí ancestral de Salou a Ulldemolins. Reus: l'autor, 2001, p. 72. ISBN 8460580075.

## Enllaços externs

* Camí de la Selva. Ajuntament de Reus [Consulta 13-X-2015]
# Invictus

«Invictus» té aquests significats:
* Sol Invictus o Deus Sols Invictus, el déu sol romà
* Invictus (pel·lícula), pel·lícula de 2009 dirigida per Clint Eastwood i protagonitzada per Morgan Freeman i Matt Damon
* Invictus (grup), grup de Symphonic metal
# Aureli Eubul

Aureli Eubul (en llatí: Aurelius Eubulus) era un ministre (τοὺς καθόλου λόγους ἐπιτετραμμένος) d'Elagàbal nascut a Emesa. Es va destacar per la seva rapacitat. Quan l'emperador va morir els soldats i el poble el van matar i el van trossejar, per l'odi que li tenien, l'any 222.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Eubulus, Aurelius». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 61.
# In My Place

«In My Place» és una cançó de la banda anglesa Coldplay, llançada el 5 d'agost de 2002 com senzill de debut del seu segon àlbum d'estudi, A Rush of Blood to the Head. La cançó va arribar a la segona posició de la llista britànica i fou guardonada amb diversos premis mundials.

## Informació

Coldplay va enregistrar la cançó durant la gravació del seu àlbum de debut però van decidir guardar-la pel següent treball. Fou llançada com a primer senzill de l'àlbum el 5 d'agost de 2002 juntament amb dues cares B "One I Love" i "I Bloom Blaum". La portada del senzill fou creada per Sølve Sundsbø amb una imatge sobre la cara del guitarrista Jonny Buckland. El videoclip, dirigit per Sophie Muller, es va estrenar el 17 de juny de 2002 per AOL. En ell apareix el grup tocant en una enorme habitació totalment buida mentre Martin canta directament a càmera.
En la llista britànica de senzills, "In My Place" va arribar al número 2, on va romandre durant tres mesos. Als Estats Units va arribar a la divuitena posició de la llista de rock modern. En els premis Grammy Awards del 2003, la cançó fou guardonada com a millor cançó de rock per duet o grup vocal. La crítica va destacar molt positivament la cançó malgrat la seva senzillesa, lloant l'efecte de lamentació que aconseguia la melodia de les lletres junt amb l'enganxada i centelleig que provocava la guitarra de Jon Buckland.
L'any 2003, Coldplay va incloure la cançó en la seva compilació de directes Live 2003. Ha aparegut en la banda sonora de diverses sèries de televisió com Cold Case (2006) o Fastlane (2003), i també en el videojoc musical Guitar Hero 5 (2009).

## Llista de cançons

* "In My Place" – 3:48
* "One I Love" – 4:35
* "I Bloom Blaum" – 2:11

## Referències

* ↑ Wiederhorn, Jon. «Coldplay To Release Live DVD, CD» (en anglès). MTV News, 03-09-2003. Arxivat de l'original el 2008-12-02. [Consulta: 1r abril 2011].
* ↑ «In My Place (B-Sides) by Coldplay» (en anglès). Yahoo! Music. [Consulta: 1r abril 2011].
* ↑ Wiederhorn, Jon. «Single Saves Coldplay» (en anglès). MTV News, 12-08-2002. Arxivat de l'original el 2008-12-05. [Consulta: 9 abril 2011].
* ↑ Jones, Alan. «The official UK singles chart top 75.» (en anglès). Music Week, 17-08-2002. [Consulta: 1r abril 2011].
* ↑ «The 2003 Grammys: Main winners» (en anglès). BBC News, 23-02-2003. [Consulta: 5 abril 2011].
* ↑ Browne, David. «A Rush of Blood to the Head — Music Review» (en anglès), 02-09-2002. Arxivat de l'original el 2012-09-29. [Consulta: 5 abril 2011].
* ↑ Brudvig, Erik. «Guitar Hero 5 Official Track List» (en anglès). IGN, 08-07-2009. [Consulta: 5 abril 2011].

## Enllaços externs

* In My Place Arxivat 2011-03-18 a Wayback Machine. a WikiColdplay (anglès)
# Casa Pericas (Vic)

La Casa Pericas és una obra noucentista de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casa entre mitgeres que consta de planta baixa i 4 pisos. La planta baixa presenta tres portals, el del centre resta intacte mentre que els altres han estat reformats i convertits en dependències comercials. L'alçada dels pisos decreix de baix a dalt. La planta baixa és recoberta amb un fris de pedra picada que ressegueix els portals. Les obertures del primer també son de pedra picada i estuc la resta d'obertures son només d'estuc. Els motius de l'estuc son formes geomètriques.
Es construïda amb maó i pedra, arrebossada i estucada. L'estat de conservació és bo.

## Història

Està situada a la part sud del carrer Nou i dins l'eixample Morató que fou realitzada el S.XVIII.
Es la casa natal de l'arquitecte Josep Mª Pericas nascut el 27 d'agost de 1881, anys més tard la família Pericas es traslladaren a viure a la Coromina de Torelló.
Aquesta casa fou reformada per l'arquitecte Pericas, sobre l'edifici existent ja al S.XVIII. La reforma es produí al 1926.
Per aquesta època l'arquitecte ja coneixia l'arquitectura Anglesa però l'edifici obeeix a unes línies encara noucentistes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Pericas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Gemini 11

Gemini 11 (oficialment Gemini XI) va ser el novè vol espacial tripulat sota el programa Gemini de la NASA, que va tenir lloc des del 12 al 15 de setembre de 1966. Va ser el 17è vol tripulat americà i el 25è de la història (s'inclouen els vols del X-15 sobre els 100 km). Els astronautes Charles "Pete" Conrad, Jr. i Richard F. Gordon, Jr. van realitzar el primer encontre d'ascens directe (primera òrbita) amb un Agena target vehicle, mantenint-se acoblat una hora i trenta-quatre minuts després del llançament; es va utilitzar el motor de coet Agena per arribar a l'alt apogeu en òrbita terrestre batin el rècord en altura; i es va crear una petita gravetat artificial fent girar les dues naus espacials connectades per una corretja de subjecció. Gordon també va realitzar dos activitats extravehiculars per un total de 2 hores i 41 minuts.

## Tripulació

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot Comandant | Charles "Pete" Conrad, Jr. Segon vol espacial | Charles "Pete" Conrad, Jr. Segon vol espacial |
| Pilot | Richard F. Gordon, Jr. Primer vol espacial | Richard F. Gordon, Jr. Primer vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot Comandant | Neil A. Armstrong | Neil A. Armstrong |
| Pilot | William A. Anders | William A. Anders |

### Tripulació en suport

* Clifton C. Williams, Jr. (Cape CAPCOM)
* John W. Young (Houston CAPCOM)
* Alan L. Bean (Houston CAPCOM)

## Paràmetres de la missió

* Massa: 3.798 kg
Òrbita més alta (seguida dues vegades):
* Perigeu: 289,7 km
* Apogeu: 1.369,0 km
* Inclinació: 28.85°
* Període: 101,52 min

### Acoblament

* Acoblat: 12 de setembre de 1966 - 16:16:00 UTC
* Desacoblat: 14 de setembre de 1966 - 16:55:00 UTC

### Passeig espacial

* Gordon - EVA 1
** Inici: 13 de setembre de 1966, 14:44:00 UTC
** Fi: 13 de setembre de 1966, 15:17:00 UTC
** Duració: 0 hores, 33 minuts
* Gordon - EVA 2 (es va aixecar)
** Inici: 14 de setembre de 1966, 12:49:00 UTC
** Fi: 14 de setembre de 1966, 14:57:00 UTC
** Duració: 2 hores, 08 minuts

## Ubicació de la nau espacial

La nau espacial en exhibició al California Science Center de Los Angeles, Califòrnia.

## Referències

* ↑ Hacker, Barton C.; Grimwood, James M. «Chapter 11 Pillars of Confidence». A: On the Shoulders of Titans: A History of Project Gemini. SP-4203. NASA, setembre 1974, p. 239. Arxivat 2010-01-13 a Wayback Machine. Amb Gemini IV, la NASA va canviar als nombres romans de denominacions missió Gemini.
* ↑ Dumoulin, Jim. «NASA Project Gemini-XI», 25-08-2000. [Consulta: 12 abril 2010].

## Vegeu també

* Activitat extravehicular
* Amaratge de naus espacials
* Exploració espacial
* Vestit espacial
* Càpsula espacial

## Enllaços externs

* NASA Gemini 11 press kit - Sep 2, 1966 Arxivat de juliol 21, 2011, a Wayback Machine.
* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini Arxivat 2003-12-07 a Wayback Machine.
* Spaceflight Mission Patches
* http://nssdc.gsfc.nasa.gov/database/MasterCatalog?sc=1966-081A Arxivat 2007-10-15 a Wayback Machine.
* U.S. Space Objects Registry http://usspaceobjectsregistry.state.gov/search/index.cfm Arxivat 2009-05-21 a Wayback Machine.
# Onofre Pons Sureda

Onofre Jaume Pons Sureda (Sa Pobla, 8 de desembre de 1956) metge oncòleg, escriptor i polític mallorquí.
Es llicencià en medicina i cirurgia per la Universitat de Barcelona en 1980. S'especialitzà en oncologia mèdica per la Universitat Autònoma de Madrid.
Entre 1984 i 1990 ha treballat per la Clínica Rotger (Palma) i a l'Hospital Universitari de Son Dureta (Palma), on ha realitzat treballs de sotsdirector mèdic i de coordinar de la Unitat de Cures Pal·liatives del Servei d'Oncologia Mèdica.
Ha treballat com a coordinador oncològic de l'Associació Espanyola de Lluita Contra el Càncer des de 1984 a 1990. En 2000 fou nomenat president del comitè tècnic i director de Serveis Sanitaris del Servei Balear de Salut.
Com a polític, començà a militar en el Partit Socialista de Mallorca (PSM). Fou regidor de l'ajuntament de Sa Pobla des de 1991 fins al 2007. Insígnia de plata del Col·legi Oficial de Metges de les Illes Balears en 2006. Des del 2006 treballa al nou hospital Comarcal d'Inca.
És autor del llibre Rondalles de metges vells (Inca, 2000), anecdotari relatiu a l'exercici de la medicina, en la major part amb vincles amb sa Pobla.

## Referències

* Qui és qui a Mallorca. Edit. Diari Ultima Hora.

## Enllaços externs

* http://boib.caib.es/pdf/2003064/mp43.pdf
* http://www.comib.com/index.asp?idcontenido=2544 Arxivat 2011-01-19 a Wayback Machine.