OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dina (Pakistan)

Dina (urdú, Panjabi: دینہ) és una ciutat en plena expansió comercial al districte de Jhelum en la província del Panjab, Pakistan. Està a unes 10 milles (16 quilòmetres) al nord-oest de la ciutat de Jhelum, on hi ha un encreuament amb la carretera cap a la presa de Mangla i Fort de Rhotas. El camí històric de tronc magnífic passa pel centre de la ciutat. Hi ha una mica d'indústria a la ciutat: la de la fusta, la del ferro i la del marbre ja fora de la ciutat. La principal font d'ingressos dels residents de la ciutat són les divises que aporten els ciutadans que treballen en països estrangers (prop d'un 60 per cent de la població). La segona font principal d'ingressos és l'ocupació militar al Pakistan. La font d'ingressos en els pobles propers és l'agricultura.

## Govern

El 1977, un comitè municipal es va establir a Dinamarca, però l'estat de la ciutat va ser canviat a una subdivisió administrativa o tehsil de Jhelum Districte. La ciutat està dividida en dos consells de la Unió: UC 23 i UC 24.

## Geografia

La ciutat està situada en 33 ° 1 '42 N i 73 ° 36' 4 E, i té una altitud de 275 metres (905 peus) [1] i té una superfície d'uns 21.880 acres (88,5 km²).

## Tribus i clans

Les tribus Jats, Ghakkars, Mughals, gujjars, Mirza, Kashmiri Butts i balouch tenen el control principal sobre les activitats polítiques, i ocupen la mator part del terreny de la ciutat de Dina.
# Din nabos søn

Din nabos søn (danès: El fill del teu veí) ) és un documental o docudrama danès dirigit per Jørgen Flindt Pedersen i Erik Stephensen en dues versions, 1976 i 1981. La pel·lícula documenta la conversió de joves de la Policia Militar Grega (ESA) reclutats per torturadors i toca el tema del poder de la institució per obligar moralment a éssers humans a torturar. El documental examina els processos i mètodes de la junta militar que va governar Grècia de 1967 a 1974.

## Argument

El documental dramatitza el reclutament i l'entrenament d'un nombre de joves a la força de policia grega durant el govern de la junta militar. Una sèrie d'homes joves, d'altra banda decents, són seleccionats en funció d'una sèrie de trets considerats explotables pels reclutadors: analfabets, anticomunistes, joves i homes, fent comparacions amb els torturadors de Cambodja a Tuol Sleng, molts dels quals tenien menys de 19 anys.
La pel·lícula també entrevista Michalis Petrou, un recluta que va servir a la Policia Militar i va ser entrenat per convertir-se en un dels torturadors més notoris de l'EAT-ESA. El testimoni de Petrou revela que els mateixos mètodes d'entrenament eren brutals i sovint tortuosos i es consideraven una necessitat per garantir l'obediència robòtica i brutal dels estudiants. Segons ell, durant aquest període, era capaç de qualsevol mètode de tortura, si se li ordenava.
Durant la recreació dramàtica dels camps d'entrenament, els directors dibuixen paral·lelismes amb la instrucció militar moderna i els mètodes utilitzats en l'entrenament dels soldats.

## Recepció

El columnista de The New York Times Lawrence Van Gelder va assenyalar que, tot i que la pel·lícula tenia defectes tècnics, era alhora "memorable i inquietant" en la seva representació tant de les víctimes de la tortura com dels mateixos torturadors, i va afirmar que "és impossible considerar els torturadors o les seves víctimes sense adonar-se que la visió pot ser una visió en un mirall."

## Referències

* ↑ Din nabos søn a la base de dades del Det Danske Filminstitut
* 1 2 Lawrence Van Gelder «Din nabos soen (1981)». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2012. Arxivat de juny 2, 2012, a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Select Filmography on Human Rights Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine.
* Versió de 1976 a YouTube en danès i grec amb subtítols en danès.
* Cersió del 1981 a Vimeo en anglès i grec amb subtítols en anglès .
# Dina (filla de Jacob)

Segons el Gènesi, Dina (en hebreu דִּינָה בת-יַעֲקֹב Dînāh bat Yahăqōb) era la filla que Jacob havia tingut amb Lia. Un dia mentre vivia a casa del seu pare a Canaan el príncep Siquem la va raptar i la va violar. A continuació, el pare de Siquem anà a trobar Jacob i li demanà la mà de la filla per al jove príncep, i va proposar de donar les seves filles als fills de Jacob, a fi d'unir-se en un sol poble. Els germans de Dina van dir als cananeus de la família de Siquem que no podien donar les seves dones a persones no circumcidades. Així, es va circumcidat tota la població. Dos dies més tard, però, Simeó i Leví, germans de Dina, van entrar a la ciutat i aprofitant que els homes tenien dolors a les parts, els van matar a tots i es van apropiar dels seus ramats i de les seves dones i fills. Així que se n'assabentà, Jacob manà desfer el campament i marxar de Canaan per evitar una guerra venjativa. Dina va viure sempre a la casa del seu pare i se l'anomena d'entre els membres de la família de Jacob que van emigrar a Egipte després del retrobament de Josep amb els seus germans.

## Referències

* ↑ Gènesi, 34:1-30

## Enllaços externs

* http://www.chabad.org/k1651
* Blyth, C. «Redeemed by His Love? The Characterization of Shechem in Genesis 34». Journal for the Study of the Old Testament, 33, 2008, pàg. 3. DOI: 10.1177/0309089208094457.
Viccionari
# Creu de Coll Roig

La Creu de Coll Roig és una obra de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu de terme de ferro forjat cabuixonada i clavada al centre d'una pedra de moldre guix de grans dimensions. Està situada al cim del Coll Roig, a la cota més alta del serral de Corbera, anomenat també l'Avançada.

## Història

Es desconeix la data de la seva dedicació, que podria remuntar-se al de l'ampliació de l'església primitiva de Corbera (s. XVIII). Des de molt antic que es feia la benedicció del terme en la diada de la creu, el 3 de maig. Actualment. però, aquesta tradició s'ha perdut, degut a l'apropiació del camí ral que comunicava des de l'església parroquial amb el que és avui el passeig de Bellavista.

## Referències

* 1 2 «Creu de Coll Roig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Creu de Condomines (muntanya)

La Creu de Condomines és una muntanya de 531 metres que es troba entre els municipis de Guissona i Torrefeta i Florejacs, a la comarca catalana de la Segarra.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 268105001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Districte de Přerov

El districte de Přerov - (txec) Okres Přerov - és un districte de la regió d'Olomouc, a la República Txeca. La capital és Přerov.

## Llista de municipis

Bělotín - Beňov - Bezuchov - Bohuslávky - Bochoř - Brodek u Přerova - Buk - Býškovice - Císařov - Citov - Čechy - Čelechovice - Černotín - Dobrčice - Dolní Nětčice - Dolní Těšice - Dolní Újezd - Domaželice - Drahotuše - Dřevohostice - Grymov - Hlinsko - Horní Moštěnice - Horní Nětčice - Horní Těšice - Horní Újezd - Hrabůvka - Hradčany - Hranice - Hustopeče nad Bečvou - Jezernice - Jindřichov - Kladníky - Klokočí - Kojetín - Kokory - Křenovice - Křtomil - Lazníčky - Lazníky - Lhota - Lhotka - Lipník nad Bečvou - Lipová - Líšná - Lobodice - Malhotice - Měrovice nad Hanou - Milenov - Milotice nad Bečvou - Nahošovice - Nelešovice - Oldřichov - Olšovec - Opatovice - Oplocany - Oprostovice - Osek nad Bečvou - Paršovice - Partutovice - Pavlovice u Přerova - Podolí - Polkovice - Polom - Potštát - Prosenice - Provodovice - Přerov - Přestavlky - Radíkov - Radkova Lhota - Radkovy - Radotín - Radslavice - Radvanice - Rakov - Rokytnice - Rouské - Říkovice - Skalička - Soběchleby - Sobíšky - Stará Ves - Stříbrnice - Střítež nad Ludinou - Sušice - Šišma - Špičky - Teplice nad Bečvou - Tovačov - Troubky - Tučín - Turovice - Týn nad Bečvou - Uhřičice - Ústí - Veselíčko - Věžky - Vlkoš - Všechovice - Výkleky - Zábeštní Lhota - Zámrsky - Žákovice - Želatovice

## Referències

* ↑ «Czech Republic: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Regionální statistiky» (en txec). Arxivat de l'original el 2022-01-25. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Domènec Sesmilo i Rius

Domènec Sesmilo i Rius (Barcelona, 15 de juliol de 1942 - 24 de desembre de 2018) fou un polític català.

## Biografia

Treballà com a aparellador i el 1976 s'afilià a UDC, partit en el qual ha estat conseller nacional des de 1977, secretari general executiu (1978-79), secretari d'organització fins a 1992 i secretari de relacions polítiques del Comitè de Govern. Ha estat també director general de Promoció Educativa de la Generalitat de Catalunya i membre del Consell Català de l'Ensenyament de 1977 a 1985.
Fou elegit diputat per CiU a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984, 1988, 1992, 1995 i 1999. Fou membre de la Comissió de Control de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió (1984-2003) i vicepresident primer del Parlament de Catalunya el 1995-1995 i designat senador per CiU en representació del Parlament de Catalunya el 1999-2003.
Ha estat fundador i primer president de la Unió de Treballadors, vicepresident de la Unió Europea de Treballadors Democratacristians al congrés celebrat a Roma el 1997 i president del CEEFT (Centre d'Estudis Europeus per la Formació dels Treballadors). En nom d'UDC, el 1998 va signar la Declaració de Barcelona amb el Bloc Nacionalista Gallec, el Partit Nacionalista Basc i Convergència Democràtica de Catalunya.
No es va presentar a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003. Des d'aleshores ha estat president de l'Agència de Qualitat d'Internet, membre del Consell de l'Audiovisual de Catalunya des del 2004.

## Obres

* Viatge perdut en records pallaresos (1983)
* El paper dels democristians en la construcció europea (1998)
* La societat comunitària (2000)
* Saba nova (2007)
* La casa de l'indiano (2010)

## Enllaços externs

* Article de La Vanguardia sobre Sesmilo (per P. Rahola) Arxivat 2008-01-30 a Wayback Machine.
* Biografia Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine.
* Fitxa del Senat
* Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 176
# Domènec Servetó Bertran

Domènec Servetó Bertran (Terrassa, 4 d'agost de 1904 - afusellat a la Central d'Eysses, Vilanuèva d'Agen, 23 de febrer de 1944) fou un combatent republicà i activista de la resistència contra els nazis.
Servetó era comptable i es casà el 1930 amb Tomasa Badia, amb qui tingué un fill un any després. Durant la Guerra Civil s'implicà en activitats secretes a favor de la República, ja que era activista del PSUC i de la UGT. Restà clandestinament en territori espanyol però el 1940 es refugià a França i fou internat al camp de Sètfonts (Tarn). Allí organitzà una cèl·lula del Partit Comunista d'Espanya i aprofità el seu treball a l'exterior per organitzar diverses accions. Fruit d'una delació fou arrestat el 7 de juliol de 1941 i condemnat a sis anys de treball forçós pel tribunal militar de Montauban. Va ser traslladat a la Central d'Eysses el 1943. Allà fou ferit per una granada el 19 de febrer de 1944 durant una insurrecció. Fou condemnat a mort i afusellat el 23 de febrer, junt amb altres 11 companys d'insurrecció. No va ser fins a 2010 que França el va reconèixer oficialment com a "Mort per França".

## Referències

* ↑ Data de naixement de la web Musée de la Résistence; la web Maitron i la notícia esmentada (enllaços externs) d'El Món donen 6 d'agost de 1903.
* ↑ Detall esmentat per la web Maitron però no per la web de Musée de la Résistance

## Enllaços externs

* Fitxa al Musée de la Résistance elaborada per Fabrice Bourée; amb una fotografia; en francès
* Altres fotografies dels afusellats el 23 de febrer a la web del Musée de la Résistance; en francès
* Document explicatiu sobre la insurrecció a Eysses a la web del Musée de la Résistance; en francès
* Fitxa a la web Maitron, dedicada als afusellats entre 1940 i 1944; en francès
* Notícia al diari El Món (Terrassa) de 23 de febrer de 2018 Arxivat 2018-02-24 a Wayback Machine.
# Directiva

« Directiva» té aquests significats:
* Directiva europea o directiva comunitària, acte normatiu que emana de les institucions comunitàries europees
* Directiva, acte pel qual una administració, una empresa, una col·lectivitat es fixa una línia de conducta.
* En determinats llenguatges de programació, una directiva és una instrucció informàtica destinada a la programació.
# Ctenogobius filamentosus

Ctenogobius filamentosus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical. Es troba a Àsia: la Xina. És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Die dritte Generation

Die dritte Generation (literalment en català "La tercera generació") és una comèdia negra escrita i dirigida per Rainer Werner Fassbinder estrenada el 1979 a l'Alemanya Occidental. Va competir a la secció Un Certain Regard al Festival Internacional de Cinema de Canes de 1979. El títol fa referència a la tercera generació d'activistes de l'Alemanya Occidental, hereus de la (ja en aquells moments) desarticulada Fracció de l'Exèrcit Roig (RAF).

## Argument

L'obra narra la història d'un grup armat, compost per membres de classe mitjana a Berlín, que pretén retornar a l'acció tot i que desconeixen que un dels seus dirigents (interpretat per Volker Spengler) realment està conxorxat amb un empresari que finança el grup per tal d'incrementar ventes, tot amb el suport d'un comissari de la policía.

## Context

Fassbinder ja havia assaltat el tema de la RAF i les seves accions en la pel·lícula Deutschland Im Herbst, i aquí hi retorna per criticar un hipotètica nova generació mancada de tota connexió ideològica amb la base original. Fassbinder va realitzar la pel·lícula poc després de In einem Jahr mit 13 Monden i fa referència directa a molts altres títols de l'autor (per exemple, el personatge Volker Spengler es disfressa de dona, al·ludint al personatge transsexual que havia interpretat a In einem Jahr mit 13 Monden). Fassbinder va utilitzar actors recurrents com ara Harry Baer, Hanna Schygulla i Margit Carstensen.

## Repartiment

* Harry Baer - Rudolf Mann
* Hark Bohm - Gerhard Gast
* Margit Carstensen - Petra Vielhaber
* Eddie Constantine - P. J. Lurz
* Jürgen Draeger - Hans Vielhaber
* Raúl Gimenez - Paul
* Claus Holm - Opa Gast
* Günther Kaufmann - Franz Walsch
* Udo Kier - Edgar Gast
* Bulle Ogier - Hilde Krieger
* Lilo Pempeit - Mutter Gast
* Hanna Schygulla - Susanne Gast
* Volker Spengler - August
* Y Sa Lo - Ilse Hoffmann
* Vitus Zeplichal - Bernhard von Stein

## Referències

* ↑ «Die dritte Generation» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2018].
* ↑ «The Third Generation». [Consulta: 14 desembre 2018].
* ↑ O’Donoghue, Darragh. «The Third Generation» (en anglès), 05-06-2011. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ «The Third Generation (Die Dritte Generation) (1979) - Review and Anal…», 21-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-21. [Consulta: 15 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a IMDb (anglès)
* Critical analysis of "The Third Generation" by Critical-Film.com reviewer Scott Wood Arxivat 2013-01-21 at Archive.is (anglès)
# Diebolsheim

Diebolsheim (en alsacià Díwelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 540 habitants.
Forma part del cantó d'Erstein, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del cantó d'Erstein.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 339 | 479 | 447 | 455 | 457 | 540 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Jacques Siegel | |
# Dues rosses amb pebrots

Dues rosses amb pebrots (títol original: White Chicks) és una comèdia estatunidenca dirigida per Keenen Ivory Wayans, estrenada l'any 2004. Ha estat doblada al català.

## Argument

Kevin i Marcus Copeland són agents de l'FBI, com Gomez i Harper, que són els seus competidors. Els agents Copeland han fallat en diverses missions. Un dia demanen al cap d'ocupar-se de l'afer sobre el rapte de les germanes Wilson, les hereves de la fortuna Wilson. S'encarreguen d'acompanyar-les als Hamptons així com de seguir-les per assegurar-se de la seva seguretat. Desgraciadament, tenen un petit accident de trànsit i les germanes rebutgen anar als Hamptons amb un llavi i un nas amb una esgarrapada. Els agents Copeland decideixen llavors de fer-se passar per a les germanes Wilson gràcies a una mica de cirurgia estètica.

## Repartiment

* Shawn Wayans: Kevin Copeland
* Marlon Wayans: Marcus Copeland
* Busy Philipps: Karen Googlestein
* Jessica Cauffiel: Tori
* Jennifer Carpenter: Lisa
* Lochlyn Munro: Agent Jake Harper
* Eddie Velez: Agent Vincent Gomez
* Terry Crews: Latrell Spencer
* Frankie Faison: Cap Elliott Gordon
* Brittany Daniel: Megan Vandergeld
* Jaime King: Heather Vandergeld
* Faune Chambers Watkins: Gina Copeland
* John Heard: Warren Vandergeld
* Rochelle Aytes: Denise Porter
* Maitland Ward: Brittany Wilson
* Anne Dudek: Tiffany Wilson
* John Reardon: Heath
* Steven Grayhm: Russ

## Nominacions

* Premis Razzie:
* Razzie a la pitjor societat de producció per a Columbia Pictures
* Razzie a la pitjor actriu per a Shawn Wayans i Marlon Wayans
* Razzie a la pitjor parella per a Shawn Wayans i Marlon Wayans
* Razzie al pitjor director per a Keenen Ivory Wayans
* Razzie al pitjor guió per a Keenen Ivory Wayans, Shawn Wayans, Marlon Wayans, Andy McElfresh, Michael Anthony Snowden & Xavier Cook

## Crítica

* "La majoria de les pel·lícules requereixen alguna suspensió de la incredulitat. Però 'White Chicks' requereix una mica més radical: una completa lobotomia frontal seria un bon punt per començar"
* "Té més encerts que fallades"
* "Tediosa i estúpida"

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Dues rosses amb pebrots». [Consulta: 10 novembre 2018].
* 1 2 Kehr, Dave «FILM REVIEW; F.B.I. Agents in Drag Enjoy Wild Hamptons Weekend» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Rooney, David «White Chicks» (en anglès). Variety, 23-06-2004.
* ↑ Ogle, Connie «White Chicks». Miami Herald.

## Enllaços externs

* Dues rosses amb pebrots a Goita què fan, ara!
# Districte de Sankt Wendel

El Districte de Sankt Wendel és un districte ("Landkreis" en alemany) de Saarland (Alemanya). El cap del districte és la ciutat de Sankt Wendel.

## Història

El districte es va crear el 1834, quan Prússia va annexar les propietats dels Lichtenfelds de Saxònia-Coburg. Després de la Primera Guerra Mundial, el Saarland és administrat per la Societat de Nacions i el districte de Sankt Wendel es va dividir en dues parts. El nord, el Restkreis Sankt Wendel, es va incorporar al districte de Birkenfeld i la part del sud roman propietat del Saarland, en la seva mida reduïda.

## Ciutats i municipis

(Nombre d'habitants el 2015)
| Ciutats Sankt Wendel (26.066) | Municipis Freisen (8.039) Marpingen (10.337) Namborn (7.215) Nohfelden (10.076) Nonnweiler (8.724) Oberthal (6.076) Tholey (12.359) |

## Referències

* ↑ «Fläche, Bevölkerung in den Gemeinden am 31.12.2015 nach Geschlecht». Arxivat de l'original el 2017-10-10. [Consulta: 26 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Direcció General de la Seguretat Exterior

La Direcció General de Seguretat Exterior (en francès: Direction générale de la Sécurité extérieure, DGSE) és l'agència d'intel·ligència exterior de la República francesa, formada el 2 d'abril de 1982 per a reemplaçar l'antic servei de documentació exterior i de contraespionatge (Service de documentation extérieure et de contre-espionnage) (SDECE). El seu lema és Partout où nécessité fait loi ('Arreu on sigui necessari facis la llei').
# Dàwud ibn Yazid ibn Hàtim al-Muhal·labí

Dàwud ibn Yazid ibn Hàtim al-Muhal·labí al-Azdí (àrab: داود بن يزيد بن حاتم المهلبي الازدي, Dāwud b. Yazīd b. Ḥātim al-Muhallabī al-Azdī) fou un membre de la família dels muhal·làbides que va governar breument Ifríqiya, Egipte i, durant més de vint anys, el Sind.
A la mort del seu pare a Ifríqiya, el va succeir en el govern (787) però per poc temps, sent substituït pel seu oncle Rawh ibn Hàtim al-Muhal·labí. Va ser nomenat governador d'Egipte el 790 i el va governar com un any (fins a 791). El 800 fou nomenat governador del Sind on va morir el 821 i on el va succeir el seu fill Bixr ibn Dàwud ibn Yazid.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VII, 362
# Donny van de Beek

Donny van de Beek (18 d'abril de 1997) és un futbolista professional neerlandès que juga com a centrecampista pel Girona FC.

## Referències

* ↑ «Donny van de Beek». Ajax.nl. [Consulta: 28 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Donny van de Beek, Fitxa a Soccerway
* Perfil a Ons Oranje (neerlandès)
# Domen Makuc

Domen Makuc (Postojna, 1 de juliol de 2000) és jugador professional d'handbol eslovè que ocupa la posició de central.
El 2016 va debutar, amb només 16 anys, al primer equip del RK Celje. El 2020 va fitxar pel FC Barcelona.

## Referències

* ↑ «El Barça fitxa Domen Makuc (Celje), un central de futur». ccma.cat, 09-07-2020 [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ Molet, Carles «Domen Makuc fitxa pel Barça per a les quatre properes temporades». beteve.cat, 09-07-2020 [Consulta: 7 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Domen Makuc a eurohandball.com
# EL90

La vàlvula EL90 (6AQ5) és un tètrode amb base miniatura de 7 pins (B7G). Les seves característiques a 250V són gairebé idèntiques a la vàlvula 6V6. Hi ha diferents versions d'aquesta vàlvula, algunes són la 6AQ5A o la 6005W. Els seus equivalents són la 6AQ5, BPM04, CV1862, CV8229 i N727.

## Especificacions

La EL90 té un voltatge i consum de filament de 6,3 V 0,45 A. Les connexions dels seus pins són les següents:
* Pin 1: Reixa de control
* Pin 2: Càtode
* Pin 3: Filament
* Pin 4: Filament
* Pin 5: Ànode
* Pin 6: Reixa de pantalla
* Pin 7: Reixa de control
En un amplificador push-pull a classe AB1 són capaços de produir fins a 10W de potència sonora.

## Aplicacions

La vàlvula EL90 va ser molt utilitzada com a amplificador final d'àudio en televisors i ràdios a vàlvules.

## Referències

* ↑ (HB9RXQ), Ernst Erb. «6AQ5, Tube 6AQ5; Röhre 6AQ5 ID2118, Beam Power Tube». [Consulta: 17 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Full d'especificacions (PDF) Arxivat 2017-02-15 a Wayback Machine.
# East Germantown

East Germantown és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Germantown tenia 243 habitants, 95 habitatges, i 72 famílies. La densitat de població era de 721,7 habitants/km².
Dels 95 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 23,2% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.714$ i la renda mediana per família de 35.000$. Els homes tenien una renda mediana de 31.250$ mentre que les dones 19.063$. La renda per capita de la població era de 12.827$. Entorn del 15% de les famílies i el 15,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Germantown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Germantown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.