OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benito Blanco-Rajoy Espada

Benito Blanco-Rajoy y Espada (la Corunya, 1891 - 1966) fou un advocat i polític gallec. Va estudiar dret a la Universitat de Santiago de Compostel·la i es va doctorar a la Universitat de Madrid. De ben jove, el 1913, va ingressar al Cos d'Advocats de l'Estat. També inicià ben aviat la seva carrera política, ja que a les eleccions generals espanyoles de 1919 va ser elegit diputat pel districte de Corcubión pel Partit Conservador (sector d'Eduardo Dato), sent reelegit el 1920 i el 1923. Durant la seva presència a les Corts Espanyoles participà en el debat de la reforma del Codi de Comerç i el 1921 fou nomenat director general dels Registres i del Notariat.
Durant la Segona República Espanyola va continuar la seva activitat política, ja que fou elegit diputat per la província de la Corunya com a independent a les eleccions generals espanyoles de 1931 i per la CEDA a les eleccions generals de 1933 i 1936. Fou degà de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de La Corunya des de 1930 a 1959 i des d'aquesta última data Degà Honorari.

## Referències

* ↑ «EL COLEGIO - HISTORIA». Arxivat de l'original el 2011-07-04. [Consulta: 5 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Biografia
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Casa Nova del Puig

Casa Nova del Puig és una masia de Gurb (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Correspon a una casa pairal de tipus clàssic, de planta quadrada i coberta a doble vessant, amb una part formada per uns porxos a un extrem.

## Història

Les lectures del parament i del sistema constructiu ens indiquen que hi ha dues etapes constructives molt diferenciades:
- La masia pròpiament dita;
- Una estructura adossada amb una galeria o terrat amb barana de fusta.
La primera etapa correspondria a una data gravada a la llinda de pedra de la porta principal, 1797. La segona etapa entraria ja al segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Nova del Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# Pere de Lencastre

Pere de Lencastre (Setúbal, 1608 - Lisboa, 1673) fou un aristòcrata portuguès, cinquè duc d'Aveiro i cinquè marquès de Torres Novas. Fill de la tercera duquessa d'Aveiro, Juliana, i d'Álvaro de Lencastre, heretà el ducat del seu nebot, Ramon, que no tingué fills legítims.
Quan heretà el ducat, Pere era arquebisbe i inquisidor major del regne i, per ser eclesiàstic, no tingué fills. Dedicat a la vida eclesiàstica, freqüentà la Universitat de Coïmbra, després fou nomenat bisbe de Guarda per Joan IV, conseller d'Estat el 1648, arquebisbe d'Évora (transferit a Braga novament), president de la taula del Desembargo del Palau 1651 i posteriorment el 1671 fou elegit arquebisbe titular de Sida, inquisidor major del regne.
Quan el seu nebot Ramon se n'anà a Espanya, la casa d'Aveiro fou confiscada, però Pere i d'altres nobles s'oposaren a la sentència i després d'un llarg litigi, Pere vencé, essent el 1668 reconegut hereter de la casa, cinquè duc d'Aveiro i marquès de Torres Novas.

## Referències

* ↑ «D. Pedro de Lancastre, 5º duque de Aveiro» (en portuguès). Geneall. [Consulta: 22 juliol 2023].
* ↑ López-Salazar Codes, Ana Isabel. Inquisición y política el gobierno del Santo Oficio en el Portugal de los Austrias (1578-1653) (en castellà). Centro de Estudos de História Religiosa, Universidade Católica Portuguesa, 2011, p. 19. ISBN 9789728361396.
# Bandera de Soriguera

La bandera oficial de Soriguera té la següent descripció:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg de proporcions dos d'alt pre tres de llarg, dividida en barra per una barra blava ondada de tres ones i d'amplada d'1/6 parts de l'alt de la bandera. El camper del pal de color blanc, i carregat al cantó d'un xoriguer blau, d'altura 5/12 i separat del pal per 1/6, i de l'extrem superior del drap per 1/12, i el camper de vol de color verd.
Va ser aprovada en el Ple de l'Ajuntament el 13 de març de 1995 i publicada en el DOGC el 21 de juliol del mateix any amb el número 2078.

## Vegeu també

* Escut de Soriguera
* Escuts i banderes del Pallars Sobirà

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 30 de juny de 1995, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Soriguera.» (pdf). DOGC num. 2078, 21-07-1995. [Consulta: 25 novembre 2009].
# Egidio Miragoli

Egidio Miragoli (Gradella de Pandino, 20 de juliol de 1955) és un religiós i bisbe italià. Va ser ordenat sacerdot el 23 de juny de 1979. El 1994 fou nomenat capellà de l'església de Francisca Javiera Cabrini de Lodi. El 29 de setembre de 2017, el papa Francesc l'anomenà Bisbe de Mondovì, succeint Luciano Pacomio.
És consagrat bisbe pel bisbe Mauricio Malvestiti l'11 de novembre 2017 a la catedral de Lodi.

## Publicacions

* Il sacramento della penitenza. Il ministero del confessore: indicazioni canoniche e pastorali, curatela. Milano, Àncora Editrice, 1999, ISBN 88-7610-764-9
* Il Consiglio pastorale diocesano secondo il Concilio e la sua attuazione nelle diocesi lombarde, tesi di dottorato, Roma, Pontificia università gregoriana, 2000, ISBN 88-7652-855-5

## Galería fotografica

* El pare Egidio, bisbe electe, rep el solideu del bisbe Mauricio Malvestiti, el 29 de setembre de 2017

## Referències

* ↑ Rinunce e nomine: Rinuncia del Vescovo di Mondovì (Italia) e nomina del successore (italià)
* ↑ Il nuovo vescovo di Mondovì sarà ordinato a Lodi l'11 novembre (italià)

## Enllaços externs

* Diócesis de Mondovì Arxivat 2010-01-22 a Wayback Machine.
# Iō Kuroda

Iou Kuroda (黒田硫黄) és un mangaka japonés nascut el 5 de gener de 1971.

## Obres

* Dai-Nippon Tengu-tō Ekotoba
* Sexy voice and Robo
* Nasu (berenjena)
* Metrópoli

## Referències

* ↑ «2002年 文化庁メディア芸術祭 マンガ部門 大賞 セクシーボイス アンド ロボ 文化庁メディア芸術プラザ». Arxivat de l'original el 2009-07-13. [Consulta: 27 febrer 2009].
* ↑ «第10回文化庁メディア芸術祭特設ブログ: セクシーボイス アンド ロボがドラマ化». Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 27 febrer 2009].
* ↑ «登竜門 /今週のイチオシ！コンペニュース /平成14年度［第6回］文化庁メディア芸術祭». [Consulta: 27 febrer 2009].
* ↑ «平成１４年度（第６回）文化庁メディア芸術祭賞の決定について». Arxivat de l'original el 22 desembre 2007. [Consulta: 27 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Dai-Nippon Tengu-tō Honbu Arxivat 2004-12-04 a Wayback Machine. Web no oficial però autoritzada (japonès)
# Benito Gutiérrez Fernández

Benito Gutiérrez Fernández (Burgos, 12 de gener de 1826 - Madrid, 7 de setembre de 1885) fou un jurista espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.

## Biografia

Membre d'una família molt humil, estudià al Seminari Conciliar de Burgos de 1838 a 1840 i va ingressar a l'exèrcit en 1845. En 1851 es va llicenciar en dret i en 1853 es va doctorar amb la tesi Origen, desarrollo y estado actual de la ciencia del Derecho. En 1857 fou nomenat catedràtic d'ampliació de dret civil, mercantil i penal a la Universitat Central de Madrid i en 1864 catedràtic d'ampliació de Dret civil romà i espanyol. De 1857 a 1862 fou secretari de la Facultat de Dret de Madrid.
Fou elegit diputat per Burgos de 1866 a 1868. També fou escollit Senador per la província de Burgos en les legislatures de 1879-1880 i de 1884-1885. En 19 de novembre de 1866 fou nomenat fiscal del Tribunal de Comptes, però va dimitir el 9 d'octubre de 1868. També va ser acadèmic de nombre de la Reial Acadèmia de Jurisprudència i Legislació, on va ser vicepresident segon, i en 1878 fou acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.

## Obres

* Examen histórico del derecho penal, Madrid, 1866 (Librería de Gabriel Sánchez. Imp. de Antonio Peñuelas).
* Códigos ó estudios fundamentales sobre el derecho civil español, 1862-1874 Imp.F. Sánchez

## Referències

* ↑ Benito Gutiérrez y Fernández Arxivat 2017-10-20 a Wayback Machine. al Diccionario de Catedráticos
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Castell roquer

Un castell roquer o castell de roca és una fortalesa bastida damunt un penyal, aquesta elevació donant les condicions militars de guàrdia d'una vall o d'un territori més ample. Molts dels castells medievals eren edificats sobre roques, a Catalunya i a Europa si més no. En són exemples el castell de la Roca de l'Albera o el castell de Castellcir.

## Referències

* ↑ «Castell roquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Platono-Aleksàndrovskoie

Platono-Aleksàndrovskoie (en rus: Платоно-Александровское) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 269 habitants. Es troba al districte rural de Khankaiski.

## Referències

* ↑ «История Ханкайского района». История возникновения и становления Ханкайского района. Arxivat de l'original el 2012-09-21. [Consulta: 3 juny 2013].
# Bandera de Surinam

La bandera de Surinam fou adoptada oficialment el 25 de novembre de 1975. Consta de cinc franges horitzontals verda, blanca, vermella, blanca i verda amb una estrella groga al centre. Les franges guarden una proporció de 2:1:4:1:2 mentre que la bandera és de proporcions 2:3.
La bandera va ser dissenyada com a resultat d'una competició nacional. Jack Pinas, professor d'art i dissenyador gràfic, va ser el guanyador del concurs de disseny. Tanmateix, es van fer alguns canvis en el disseny de Pinas. Es va mostrar per primera vegada el Dia de la Independència de la República de Surinam. Hi ha un requisit legal perquè els vaixells aixequin la bandera de Surinam quan visiten un altre país per reduir la mala comunicació entre altres països.

## Simbolisme

El simbolisme dels colors és el següent:
* El verd representa la fertilitat i l'esperança;
* El blanc la pau i la justícia;
* El vermell l'amor i el progrés;
* Mentre que l'estrella representa la unitat dels diferents grups ètnics del país.
* Els partits polítics de Surinam també estan representats pels diferents colors que s'utilitzen a la bandera.

## Construcció i dimensions
### Colors

Els codis de color publicats són:
| Model de color | Verd | Blanc | Vermell | Groc |
| Pantone | 356C | Blanc | 186C | 2116C |
| RGB | 55, 126, 63 | 255, 255, 255 | 180, 10, 45 | 236, 200, 29 |
| NCS | 3060 G 10 Y | Blanc | 1080 Y 90 R | 0580 Y 10 R |
| HTML | 377E3F | FFFFFF | B40A2D | ECC81D |

## Banderes històriques

* Bandera fins al 1959.
* Proposta per a la Colònia de Surinam.
* Bandera nacional (1959–1975)

## Referenciés

* 1 2 3 «KennisbankSur Vlag Suriname» (en neerlandès). Arxivat de l'original el 29 d’agost 2021. [Consulta: 1r novembre 2020].
* ↑ Meel, Peter «Towards a typology of Suriname nationalism». New West Indian Guide / Nieuwe West-Indische Gids, vol. 72, (3-4), 01-01-1998, pàg. 257–281. DOI: 10.1163/13822373-90002593.
* ↑ «Oorspronkelijke ontwerper Surinaamse vlag overleden» (en neerlandès). Waterkant, 17-09-2016 [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ Bouterse, Desire. D. «Bulletin of Acts and Decrees the Republic of Suriname», 2017. [Consulta: 7 octubre 2020].
* ↑ Hoefte, Rosemarijn. Suriname in the Long Twentieth Century. Pallgrave Macmillan, 2014. ISBN 978-1-349-47183-6 [Consulta: 20 abril 2023].
# Iúrovo

Iúrovo (en rus: Юрово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 21 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Bola de miralls

Una bola de miralls o espills, bola de discoteca o estrobosfera o bola estroboscòpica, vulgarment coneguda com a bola de discoteca és un objecte esfèric que reflecteix llum en diverses direccions, generalment de manera estroboscòpica, gràcies als mirallets de la qual és recoberta. La seva superfície és coberta amb centenars o milers de miralls, gairebé tots amb la mateixa forma i grandària. Usualment, es penja sobre el cap del públic en un dispositiu que la fa girar contínuament en un eix vertical. Al mateix temps, és il·luminada amb focus perquè la llum hi reboti i el públic pugui veure raigs que rebotin sobre ells i sobre el lloc.
La bola de miralls més grossa del món va ser instal·lada en 2002 per l'artista Michael Trainor a Blackpool, Anglaterra (53°47′00.3″N 3°03′31.1″O / 53.783417, -3.058639). L'estructura, batejada com They shoot horses, don't they? en referència a la pel·lícula homònima de 1969, va ser construïda per una companyia d'enginyeria de Oldham, al Gran Mánchester, i inclou 46500 miralls.

## Vegeu també

* Música disco

## Referències

* 1 2 «Biggest mirrorball lights up Blackpool» (en anglès). BBC News, 24-10-2002. [Consulta: 9 juliol 2012].
# Plator de Macedònia

Plator fou un militar macedoni.
Filip V de Macedònia el va enviar a Creta cap a l'any 219 aC o 218 aC. Va ser comandant de la ciutat d'Oreum en nom del rei Filip V de Macedònia, però finalment va entregar la ciutat als romans el 207 aC.

## Referències

* ↑ Plator a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 405
# Bandera de Vallfogona de Ripollès

La bandera oficial de Vallfogona de Ripollès té el següent descripció: Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verda, amb el primer terç vertical groc i amb una de les pinyes de l'escut, d'altura 1/2 de la del drap i amplada 1/6 de la llargària del mateix drap, posada sobre la divisió i 1/10 de la vora superior, verda en el primer terç vertical i groga en els altres dos.
Va ser aprovada el 21 de maig de 2001 i publicada en el DOGC el 31 de maig del mateix any amb el número 3400.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Ripollès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 21 de maig de 2001, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Vallfogona de Ripollès.» (pdf). DOGC num. 3400, 31-05-2001. [Consulta: 30 novembre 2009].
# Casa Nyeu

Casa Nyeu és una casa de Salardú al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un casal de res plantes amb suports de fusta, i teulada de doble vessant i teulada de llicorella que presenta en el frontis un xamfrà. La porta adovellada de mig punt se situa entre dues obertures, la de la dreta és de fàbrica i duu gravada la data 1633. En el primer pis sengles obertures amb batents de fusta. Semblantment en el segon, més petites i de fàbrica, però, sense cap motiu en especial llavat que l'espai intermedi possiblement contenia una pintura avui perduda (això no obstant en algunes fotografies antigues no s'observa que existís). Una petita cort resta adossada al casal per la banda de migdia amb estructures de fusta. Vora la porta compareix un bloc de pedra encastat que conté l'escut de la vila de Salardú, cinc pals o barres i un clau en vertical, bé que sembla disposat de cap avall. L'interior conserva estris i atuells, així com un "comada".

## Referències

* ↑ «Casa Nyeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 febrer 2016].
# Domino Budapest Honvéd Sport Egyestilet

El Domino Honved Budapest Sport Egyesület (Domino o Domino Honved BHSE) és la secció de waterpolo del Budapest Honvéd Futball Club, un club esportiu de Budapest.

## Història

El Domino ha estat l'autèntic dominador de la lliga hongaresa de waterpolo durant primera meitat de la dècada de 2000, guanyant sis títols consecutius des de 2001 fins a 2006. L'any 2004, a més a més, es proclamà campió de la copa d'Europa de waterpolo masculí.

## Palmarès
### Masculí

* 6 vegades campió de la lliga d'Hongria de waterpolo masculí (2001, 2002, 2003, 2004, 2005 i 2006)
* 7 vegades campió de la copa d'Hongria de waterpolo masculí (1953, 1954, 1958, 1959, 1979, 1999 i 2006)
* 1 vegada campió de la copa d'Europa de waterpolo masculí (2004)

### Femení

* 3 vegades campió de la lliga d'Hongria de waterpolo femení (2006, 2007 i 2008)
* 1 vegada campió de la copa LEN de waterpolo femení (2006)

## Referències

* ↑ Arroyo, Adrián «'UVSE Budapest serà el rival del Natació Sabadell a les semifinals d'una Final Four que es jugarà a Atenes». Ràdio Sabadell, 16-03-2015 [Consulta: 16 juny 2015]. Arxivat 18 April 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-18. [Consulta: 16 juny 2015].
* ↑ «LEN EUROPEAN CLUB COMPETITIONS». Arxivat de l'original el 2011-08-14. [Consulta: 16 juny 2015].
# Jack Huston

Jack Alexander Huston (7 de desembre de 1982, Londres, Anglaterra) és un actor britànic. Huston va tenir papers importants a Neighborhood Watch i Outlander amb Jim Caviezel i Sophia Myles. Va aparèixer a la tercera pel·lícula de la sèrie Twilight, Eclipsi, on va interpretar Royce King II. És el net del director John Huston i nebot dels actors Anjelica Huston i Danny Huston.
Va treballar a la sèrie d'HBO Boardwalk Empire, interpretant Richard Harrow, un veterà de la Primera Guerra Mundial. Al desembre del 2010, després d'aparèixer a cinc episodis de la primera temporada, va anunciar que seria membre regular de la sèrie.

## Filmografia

* Spartacus (2004)
* Neighborhood Watch (2005)
* Shrooms (2006)
* Factory Girl (2006) - Gerard Malanga
* Shrooms (2007) - Jake
* Miss Austen Regrets (2008)
* The Garden of Eden (2008)
* Outlander (2008)
* Boogie Woogie (2009)
* Salomaybe? (2009)
* Shrink (2009)
* Eastwick (serie, 2009)
* The Twilight Saga: Eclipse (2010) - Royce King II, xicot de la Rosalie quan era humana
* Boardwalk Empire (serie, 2010) - Richard Harrow (temporades 2-4; recorrent a la 1a temporada)
* Wilde Salome (2010)
* The Hot Potato (2011)
* Parade's End (2012) - Gerald Drake
* Tren de nit a Lisboa (2013)
* Kill Your Darlings (2013)
* American Hustle (2013) - Pete Musane
* Posthumous (2014) - Liam Price
* The Longest Ride (2015) - Young Ira
* Orgull, prejudici i zombie (2016) - Sr. Wickham
* Ben-Hur (2016)
* Hail, Caesar! (2016)
* La seva millor història (Their Finest) (2016)
* The Yellow Birds (2017) - Sergent Sterling
* An Actor Prepares (2018) - Adam
* The Irishman (2019) - Robert F. Kennedy
* Earthquake Bird (2019) - Bob
* Projecte de Bush & Renz (2020) - Postproducció
* El riu de la ira (2022) - Shelby John
* Above Suspicion Per estrenar

## Referències

* ↑ «Person Page» (en anglès). [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ Andreeva, Nellie; Andreeva, Nellie. «Jack Huston Upped To Regular On HBO's 'Boardwalk Empire'» (en anglès americà), 17-12-2010. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Why New Dad and 'Boardwalk Empire' Star Jack Huston Cries All the Time Now» (en anglès). ELLE. [Consulta: 29 maig 2016].
# Blanche Richard

Blanche Richard (1884 -25 de juny de 1971, Ginebra) fou la primera dona a accedir a la magistratura judicial a Suïssa.
Eugène Richard, el seu pare, va ser magistrat suís, professor a la Universitat de Ginebra i conseller d'Estat del 1889 al 1900, president del Consell dels Estats l'any 1914. Blanche Richard s'interessa des de molt jove pels nens en dificultats socials i judicials. Segueix els cursos de Georges Heuyer a París abans de fundar en 1930, a Ginebra, la casa de les Charmilles, que encara al 2016 té per vocació acollir nens en dificultats.
Del 1936 al 1960 és jutgessa assessora al Tribunal Penal de la Infància a Ginebra, el que la fa la primera dona magistrada judicial de Suïssa. La seva elecció és motiu de controvèrsies en relació amb el mode d'elecció dels jutges que permetia a una dona ser-hi elegida sense disposar del dret de vot.
Compromesa amb la vida pública ginebrina, és també, durant divuit anys, presidenta dels treballadors socials de Ginebra i contribueix regularment als diaris locals, sobretot al Journal de Genève.
El 1965 publica una novel·la titulada Toi! Jean-Claude en la qual evoca el recorregut d'un nen, des dels seus primers delictes fins a la planificació d'un crim que finalment no comet. El llibre ofereix a l'autora l'ocasió de proposar una reflexió sobre les raons que empenyen certs nens a la delinqüència.
Va morir en juny del 1971 i és enterrada al Cementiri dels Reis a Ginebra.

## Notes i referències

* 1 2 Les Iles futures. Une visite au cimetière de Plainpalais (en francès), 1994.
* 1 2 «Journal de Genève - 01.05.1964 - Pages 12/13».
* ↑ J. Gueybaud, « L'élection d'une femme juge à Genève », Le mouvement féministe : organe officiel des publications de l'Alliance nationale des sociétés féminines suisses, vol. 23, no 456, 1935
* ↑ «Journal de Genève - 07.05.1947 - Pages 4/5». [Consulta: 18 novembre 2016].
* ↑ «Journal de Genève - 23.05.1936 - Pages 8/9». [Consulta: 18 novembre 2016].
* 1 2 «Journal de Genève - 29.06.1971 - Pages 10/11».
* ↑ [http://doi.org/10.5169/seals-271124 Toi! Jean-Claude] », Femmes suisses et le Mouvement féministe : organe officiel des informations de l'Alliance de Sociétés Féminines Suisses, 1965, p. 8
* ↑ «Journal de Genève - 09.06.1965 - Pages 10/11».
# Castell o torre de la Torre d'en Besora

El Castell o Torre de La Torre d'en Besora, a la comarca de l'Alt Maestrat, és un conjunt de ruïnes catalogades com Bé d'interés cultural, amb la categoria de Monument per declaració genèrica, amb codiː 12.02.119.001. Les restes de l'antic castell i de les muralles es troben en el nucli poblacional de la Torre d'en Besora.

## Història

El començament del nucli poblacional que coneixem avui dia com a la Torre d'en Besora va ser una alqueria àrab (malgrat que recerques arqueològiques posteriors ve a considerar que pogués haver-hi hagut a la zona un assentament iber anterior), que disposava d'una torre defensiva, com era usual en aquella època. Aquest assentament era conegut en aquell moment com “Vinrabino”. Quan es produeix la reconquesta d'aquestes terres per les tropes de Jaume I d'Aragó, l'assentament va començar a cridar-se “Torre de Vinrabí”, entrant a formar pari de la Tinença de Culla i sent senyoriu de Balasc d'Alagó, de Guillem d'Anglesola i de Raimon de Besora. Mentre va estar en mans de Raimon de Besora se li va atorgar la carta de poblament (5 de gener de 1274). En quedar-se a viure en el lloc, Raimon de Besora va decidir reedificar, en part, la torre de l'antiga alqueria musulmana, així com construir-se una casa senyorial fortificada sobre aquesta torre. És a partir d'aquest moment quan al nucli poblacional se li comença a conèixer com a “la Torre d'en Besora”, que es va castellanitzar com a “Torre de Embesora”, i que venia a significar “Torre del senyor Besora”. Amb el temps la importància estratègica del castell va decaure, la qual cosa va provocar el seu abandó i ruïna, utilitzant-se part dels seus materials per a l'edificació de l'actual església parroquial de Sant Bertomeu, del segle xviii, que es va construir sobre un primitiu temple, del segle xv.

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=3069.
* ↑ «Castillo o Torre» (en castellà). Generalitat Valenciana, 2018. [Consulta: 19 juny 2021].
* 1 2 3 4 «Ajuntament de la Torre d'En Besora ¿Que visitar?» (en castellà), 2014. Arxivat de l'original el 21-08-2015. [Consulta: 19 juny 2021].
* 1 2 3 «Fortificaciones de LA TORRE D'EN BESORA CASTILLO TORRE MADOC» (en castellà). Arxivat de l'original el 23-09-2015. [Consulta: 19 juny 2021].

## Bibliografia

* Castillo, Torres i Fortaleses de la Comunitat Valenciana. VV.AA. Editorial Premsa Valenciana S. a. 1995. València. Pàg.133. Dipòsit legal:V. 4373-1995.