OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ernest Segura de Luna

Ernest Segura de Luna (Barcelona, 1922 - Mataró, 1984) fou dirigent esportiu vinculat al basquetbol.
Va ser jugador d'hoquei herba, esport en el qual va arribar a ser campió d'Espanya amb el CD Terrassa l'any 1943, però va dedicar gairebé tota la seva vida a les tasques de directiu en el món del bàsquet. Va entrar a la Federació Catalana de Basquetbol el 1954 com a secretari, el 1956 va ser-ne nomenat vicepresident i el 1959 va arribar-ne a la presidència, en la qual va estar fins al 1972. El 15 de desembre d'aquell mateix any va ser nomenat president de la Federació Espanyola, el 1977 i va ocupar el càrrec fins al 1984, però, va haver de deixar el càrrec a conseqüència d'un reial decret promulgat aquell mateix any que impedia continuar als presidents que haguessin complert tres mandats consecutius. Malgrat això, el 5 d'octubre de 1991 va tornar a la presidència de la FEB fins al 2004. També va ser membre del Comitè Executiu de la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA), en la qual va presidir diverses comissions des del 1984 fins al 2008. Va ser president del Comitè Organitzador del Mundial de Bàsquet d'Espanya 1986 i, entre altres càrrecs, va formar part de les juntes directives del Comitè Olímpic Espanyol (de 1977 a 1992) i del Consejo Superior de Deportes (1975-1985), organisme en el qual també va ocupar la vicepresidència del Comitè de Disciplina Esportiva. Rebé la medalla Forjadors de la Història Esportiva de Catalunya el 1995, i el 2010 la FIBA l'incorporà al seu Hall of Fame.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Arnau, E. 70 anys de bàsquet a Catalunya. Barcelona: Ronsel, 1995.
* ↑ Forjadors de la història esportiva de Catalunya. 5a edició. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1995. ISBN 84-393-3661-6.
# Ernest Spiteri Gonzi

Ernest Spiteri-Gonzi (21 d'octubre de 1955) és un exfutbolista maltès de la dècada de 1980.
Fou 20 cops internacional amb la selecció maltesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hibernians.
Formà part de l'equip de Malta en el 12 a 1 davant Espanya l'any 1983.

## Referències

* ↑ Ernest Spiteri-Gonzi Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Malta cut Germany to size - Times of Malta
* ↑ Malta - List of Topscorers - RSSSF
* ↑ Ernest Spiteri Gonzi a worldfootball.net
* ↑ “Algunos españoles tenían espuma en la boca”, a Mundo Deportivo, 19-03-2018
# Erik Čikoš

Erik Čikoš (Bratislava, 31 de juliol de 1988) és un futbolista eslovac que actualment juga pel Wisła Kraków.

## Carrera esportiva

El 2 de juliol del 2010 se va unir al Wisła Kraków gràcies a una cessió d'un any de duració.

## Referències

* ↑ Erik Cikos pilkarzem Wisly Krakow Arxivat 2010-07-05 a Wayback Machine. sport.pl

## Enllaços externs

* Perfil a Transfermarkt Arxivat 2010-07-09 a Wayback Machine. (alemany)
# Ayo Edebiri

Ayo Edebiri (Boston, Estats Units d'Amèrica, 3 d'octubre de 1995) és una còmica, guionista, productora i actriu nord-americana. Va aparèixer a Up Next de Comedy Central i copresenta el podcast Iconography amb Olivia Craighead. Edebiri és més coneguda per donar veu a Missy a Big Mouth (2020-present) i pels seus papers a The Bear (2022-present) i Abbott Elementary (2023-present).

## Carrera

Nascuda a Boston, la seva mare va emigrar de Barbados i el seu pare va emigrar de Nigèria. Edebiri es va interessar per la comèdia a través de la classe de drama de vuitè grau, després de la qual cosa es va unir al club d'improvisació de la Boston Latin School. Va estudiar a la Universitat de Nova York, on es va llicenciar en Ensenyament. Quan era jove a la universitat, va començar a preparar-se per seguir una carrera en la comèdia i es va internar a la Upright Citizens Brigade.

### Cine i televisió

Edebiri ha treballat de comediant de stand-up an Up Next de Comedy Central.75 La seva sèrie digital Ayo and Rachel Are Single va començar a transmetre's a la xarxa el maig de 2020, coescrita i coprotagonizada amb la seva amiga i col·lega comediant Rachel Sennott.
Va ser guionista de televisió i va escriure per a les úniques temporadas de The Rundown with Robin Thede i Sunnyside de la cadena NBC i per a Big Mouth de Netflix. Va substituir Jenny Slate en la veu del personatge de Missy el 2020. Edebiri també va fer de guinosta i actriu en la segona temporada de Dickinson a Apple TV+.El 2022 va fer un paper secundari a la pel·lícaula Hello, Goodbye, and Everything in Between.
L'any 2022, Ayo Edebiri va arribar a un major públic com a membre principal del repartiment de la serie de comedia The Bear. Va rebre el premi Independent Spirit i nominacions als Premis Gotham i els Premis de la Crítica Cinematográfica per la seva interpretació de Sydney Adamu, una xef jove i ambiciosa.
Els seus projectes més recents inclouen coproduir i escriure per a Mulligan, una sèrie animada per a Netflix, el 26 d'ener de 2023, s'anuncià que interpretartia un personatge a la pel·lícula Thunderbolts de Marvel a la pel·lícula, i el paper de Ham, a l'especial interactiu We Lost Our Human, també per a Netflix. També protagonitza la pel·lícula de les Tortugues Ninja Teenage Mutant Nina Turtles: Mutant Mayhem que s'estrenà el 2 d'agost als ESTats Units.

### Altres treballs

Edebiri és coautora d'un podcast anomenat Iconography amb Olivia Craighead que presenta entrevistes amb invitats en converses sobre les seves ícones personals compartides.5 El podcast es produït per Forever Dog i la segona temporada es va emmetre el 2020.
Ha donat suport als Socialistes Democràtics d'América.

## Referències

* ↑ «‘Big Mouth’: Ayo Edebiri to Replace Jenny Slate as Missy (EXCLUSIVE)» (en anglès). Variety, 28-08-2020.
* ↑ «‘Abbott Elementary’ Casts Ayo Edebiri as Janine’s Infamous Sister» (en anglès). Variety, 06-02-2023.
* ↑ «Ayo Edebiri and Rachel Sennott Are Singularly Funny» (en anglès). Paste Magazine.
* ↑ «24-Year-Old Ayo Edebiri Takes Comedy Seriously» (en anglès). Forbes, 28-10-2019.
# Erika Böhm-Vitense

Erika Helga Ruth Böhm-Vitense (Curau, 3 de juny de 1923 – Seattle, 21 de gener de 2017) va ser una astrònoma estatunidenca d'origen alemany. Va ser coneguda pels seus estudis de les cefeides variables i l'atmosfera estel·lar.
Es va doctorar a la Universitat de Kiel el 1951, amb una tesi sobre els coeficients d'absorció contínua en funció de la pressió i la temperatura al sol i una quadrícula de models d'atmosfera estel·lar. Va ser guardonada amb el premi a la millor tesi de doctorat de la universitat aquell curs, i s'hi va quedar com a assistent de recerca.
Un cop casada amb l'astrònom Karl-Heinz Böhm, van estar un any a l'Observatori Lick i a la Universitat de Califòrnia a Berkeley, on va col·laborar amb Otto Struve. Després es van incorporar a la Universitat de Washington l'any 1968, ell amb un nomenament permanent i ella com a associada a la universitat.
Entre 1989 i 1992, la doctora Böhm-Vitense va publicar Introduction to Stellar Astrophysics. El seu model de convecció a l'atmosfera solar va ser usat durant dècades per modelar les atmosferes de diferents tipus d'estrelles.

## Premis

Les seves investigacions van ser àmpliament reconegudes:
* El 1965 va rebre el premi Annie Jump Cannon en astronomia, atorgat anualment per la Societat Astronòmica Americana.
* La dècada de 1980 fou escollida membre de l'Associació Americana per a l'Avenç de la Ciència.
* El 2003 va rebre la medalla Karl Schwarzschild de la Societat Astronòmica d'Alemanya.

## Bibliografia

* Introduction to Stellar Astrophysics (Cambridge University Press: 1989) ISBN 0-521-34869-2

## Referències

* ↑ «Erika Helga Ruth Bohm-Vitense Online Obituary, June 3, 1923 - January 21, 2017» (en anglès). Seattle, Bothell, Brier WA Cemetery, Mortuary & Memorial Services | Evergreen Washelli.
* 1 2 3 4 5 Lutz, Julie. «Erika Böhm-Vitense (1923 - 2017) - | American Astronomical Society», 04-12-2017. Arxivat de l'original el 2017-12-04. [Consulta: 10 abril 2023].
* 1 2 «Remembering Prof. Erika Böhm-Vitense – Department of Astronomy» (en anglès). University of Washington. [Consulta: 26 novembre 2017].
# Barlow

«Barlow» té aquests significats:
* Topònims:
** Barlow (Kentucky)
** Barlow (Oregon)
* Persones:
** John Perry Barlow (Wyoming, 1947-2018), poeta, assagista i ramader.
** Peter Barlow (1776-1862), enginyer i matemàtic.
** Thomas Barlow (1845 - 1945), metge anglès.
# Barbus mediosquamatus

Barbus mediosquamatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Angola: riu Luachimo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus mattozi

Barbus mattozi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica Austral.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# BM-21

El BM-21, anomenat Grad (calamarsa en rus), és un sistema múltiple de llançament de coets soviètic. El BM-21 és un dels representants més nombrosos i efectius d'aquest tipus de sistema d'armes, com ha estat àmpliament comprovat en diferents teatres d'operacions al voltant del món.

## Història

Va entrar en servei per a l'Exèrcit de la Unió Soviètica el 1963, des de 1976 el sistema va ser muntat en el xassís Ural-4320 desenvolupat per la fàbrica d'automòbils "Ural" (Rússia), el sistema d'artilleria està format per 40 tubs llançadors.
El principal rol tàctic del "Grad" és destruir les forces enemigues en el camp, inclosos vehicles d'artilleria i transport. També és usat per a la detecció a distància de camps minats i també per a la guerra electrònica.

## Usuaris

Aquest vehicle encara es troba en servei en molts països que van formar part del pacte de Varsòvia i ha estat en acció en múltiples conflictes per molts anys. També han estat utilitzats pel grup islàmic Hamas en els seus atacs contra la població israeliana en el Conflicte araboisraelià durant el març de 2006.

## Referències

* 1 2 «BM-21 9K51 GRAD» (en anglès). www.army-guide.com. [Consulta: 23 desembre 2012].
* ↑ Tucker, Spencer C.; Roberts, Priscilla Mary. The Encyclopedia of the Arab-Israeli Conflict: A Political, Social, and Military History (en anglès). ABC-CLIO, 2008, p,572. ISBN 1851098429.

## Vegeu també

* BM-30
* TAM VCLC
* MLRS, HIMARS
* Llançacoets múltiple Teruel
* M-63 Plamen, M-77 Oganj, M- 87 Orkan

## Enllaços externs

* BM-21 Grad VIDEO
# Azóvske

Azóvske (en (ucraïnès): Азовське) és un assentament de tipus urbà (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2021 tenia 3.403 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Azəri-Çıraq-Günəşli

Azəri-Çıraq-Günəşli (ACG) en un extens complex de camps petroliers a la mar Càspia, a prop de 120 quilòmetres de la costa de l'Azerbaidjan. És explotat per un consorci liderat per la companyia BP. Els camps ACG tenen reserves de petroli estimades de 5 a 6 bilions de barrils de petroli. Al final de 2005, la velocitat de producció de vuit pous petrolifers pre-perforats a la plataforma va ser d'aproximadament 240,000 barrils diaris (38,000 m³/d). El primer trimestre del 2012, la producció de petroli era d'uns 710.000 barrils per dia.
BP informa que el petroli cru d'ACG és exportat a través de l'oleoducte Bakú-Tbilisi-Ceyhan al Mar Mediterrani (pel port de Ceyhan) i per l'oleoducte de la Ruta d'Exportació Occidental cap a Supsa a Geòrgia, així com per l'oleoducte de la Ruta d'Exportació Nord cap a Novorossisk a Rússia.

## Vegeu també

* SOCAR (empresa petroliera)

## Referències

* ↑ «Добыча на АЧГ падает, несмотря на ввод эксплутационных и технических скважин | Добыча на АЧГ падает, несмотря на ввод эксплутационных и технических скважин | Ежедневный информационный ресурс - "Azeri.ru - Азербайджанцы в России".». Arxivat de l'original el 2014-03-14. [Consulta: 27 octubre 2012].
# Bacallà a la llauna

El bacallà a la llauna és un plat típic de la cuina catalana. Alguns el consideren una recepta típica barcelonina. A les terres de Lleida és famosa una versió feta emprant una llauna per fer caragols i caracteritzada per afegir-hi mongetes.
S'anomena a la llauna perquè es fa damunt d'una safata de forn, en temps antics aquesta mena de safates tenien els laterals molt alts i feia la sensació que fos una llauna.

## Preparació

Les peces de bacallà dessalat s'enfarinen i després es fregeixen en una paella. Després de fregits els trossos de bacallà es posen al forn uns minuts en una safata a uns 180 °C. En el mateix oli de fregir el bacallà s'hi posen alls picats, pebre vermell, tomàquet, llorer i vi blanc es fregeixen lentament. Després es posa la sal si en cal. Tot el sofregit es posa sobre les peces de bacallà.

## Notes i referències

* ↑ Recepta del bacallà a la llauna
* 1 2 elbonmenjar.com
# Barceloneta I

Barceloneta I és el nom donat a les restes d'un vaixell del segle XV que es conserven al Museu d'Història de Barcelona i que van ser trobades a Barcelona, a les excavacions dutes a terme al sector de l'antiga estació de les rodalies l'any 2008.

## Estructura nàutica

Les restes conservades corresponen a la part del costat d'una nau i constitueixen una estructura formada per 10 quadernes i 11 taules de folre. La fusta emprada és la fusta de roure, amb alguns afegits de fusta de pi Es tracta d'un buc tinglat. Aquesta característica es dona en les embarcacions construïdes a l'Atlàntic. La construcció naval atlàntica destacava per tenir les taules del folre sobreposades i s'utilitzaven claus i reblons per a fixar les taules entre elles.
El Barceloneta I tindria una llargada d'uns 25 metres i unes 100 tones de pes.
Una reconstrucció fidel del vaixell sencer a escala 1ː20 es va presentar l'any 2019 al MUHBA amb motiu de l'exposició Barcelona Capital mediterrània. La metamorfosi medieval, segles xiii-XV.

## Història

Les anàlisis fetes a partir de les restes permeten datar la construcció del Barceloneta I cap al 1410 i situar el seu origen al sector atlàntic de la Península Ibèrica, Cantàbria o el País Basc.
La data d'enfonsament o desballestament se situa cap a 1430-1439, és a dir, abans de la construcció del primer moll del port de Barcelona
La troballa de les restes es va produir l'any 2008. i aquestes s'han incorporat al MUHBA després d'un llarg procés de restauració dut a terme al CASC de Girona
Al mes de maig de 2021 es va presentar la instal·lació del Barceloneta I a l'avantcambra del Palau Reial (MUHBA Plaça del Rei), en el marc de l'exposició Barcelona, port mediterrani entre oceans.

## Referències

* ↑ «Carta Arqueològica de Barcelona - 096/06». [Consulta: 2 maig 2019].
* ↑ Soberón, Mikel «Antiga estació de rodalies». Anuari d'Arqueologia i Patrimoni de Barcelona, 2008, pàg. 51-54.
* 1 2 Pujol Hamelink, Marcel «El derelicte Barcelonetra I, un vaixell atlàntic a la Barcelona del segle XV». MUHBA Butlletí, 34, 01-12-2018, pàg. 18.
* ↑ «Barcelona capital mediterrània | MUHBA». [Consulta: 2 maig 2019].
* ↑ «Seu CASC». [Consulta: 2 maig 2019].
* ↑ «S'exposen les restes medievals del vaixell Barceloneta I | betevé». [Consulta: 26 maig 2021].
* ↑ «El MUHBA i el port llueixen les restes restaurades de l'embarcació medieval Barceloneta I». [Consulta: 26 maig 2021].
* ↑ Molas, Sílvia Marimon. «El vaixell del segle xv que va aparèixer prop de l'Estació de França s'exposa al MUHBA», 25-05-2021. [Consulta: 26 maig 2021].

## Enllaços externs

* Exposició virtualː el Port, la porta oberta a Barcelona. El testimoni del derelicte Barceloneta I.

## Bibliografia

* Soberón, Mikel; Pujol, Marcel; Llergo, Yolanda; Riera, Santiago; Julià Brugués, Ramón ; Domínguez, Martaː "El Barceloneta I. Una embarcación medieval a tingladillo en Barcelona" Itsas memoria. Revista de estudios marítimos del Pais Vasco 7: 411- 422 (2012)
* Barcelona, port mediterrani entre oceans. El testimoni del vaixell Barceloneta I. Barcelonaː Ajuntament-MUHBA-Port, 2021 (MUHBA Llibrets de sala 34). També n'hi ha edicions en castellà i anglès)
# Barri

Un barri és tota subdivisió amb identitat pròpia d'una ciutat, vila o poble. El seu origen pot ser una decisió administrativa (podent equivaler o no a un districte), una parròquia, una iniciativa urbanística (per exemple el conjunt d'edificis que una empresa construeix per als obrers d'una de les seves fàbriques), factors històrics o, simplement, el sentit comú de pertinença dels seus habitants basat en la proximitat o història, moltes vegades reforçat per l'antagonisme amb el barri veí.
Als Països Catalans sovint la identitat del barri, a banda de factors històrics, de comerç o altres, ve reforçada per les festes de barri i per l'acció de les associacions de veïns que el dinamitzen. N'és cas paradigmàtic el de Gràcia, a Barcelona, però hi ha molts altres llocs on el paper dels ajuntaments ha restat subjecte a subvencionar el que el veïnat ha organitzat. El paper d'aquestes associacions i entitats sovint ha permès teixir veritables xarxes de suport i donar resposta a les necessitats sorgides de temes urbanístics, d'envelliment de la població, etc.

## Barris

* Barris d'Alacant
* Barris d'Alcoi
* Barris de Badalona
* Districtes i barris de Barcelona
* Barris de Lleida
* Barris de Palma
* Districtes i barris de Terrassa
* Districtes i barris de València

## Altre significats en diferents llengües

A Euskadi, la paraula auzo (barriada, pedania, veïnatge), sovint traduït com a districte o barri, és una entitat de població adscrita a un municipi (udal). També s'utilitza per a referir-se als barris urbans, coincidint amb la definició catalana de "barri".

### Amèrica

A Veneçuela es denomina barrio a les zones deprimides de les ciutats que manquen de serveis bàsics i de construcció d'habitatges precaris, mentre que al Brasil es denomina favela.
En les lletres del tango a l'Argentina se sol oposar al barri (o "rioba", en vesre, al revés) enfront del centre de la ciutat. El barri representa els valors de la decència i la tradició enfront dels perills que tanca la "modernitat" encarnada en el centre. El barri és l'escenari dels partits de futbol, del primer cigarret i de la primera núvia.
Als Estats Units s'ha adoptat la veu castellana barrio per designar els barris de les ciutats estatunidenques habitats predominantment per hispans. En particular El Barrio de Nova York és un barri de més de 100.000 habitants en el nord-est de l'illa de Manhattan.

## Referències

* ↑ «Definició de barri, significat de barri en català». [Consulta: 2 juny 2019].
Viccionari
# Belitsa

«Belitsa» té aquests significats:
* Bèlitsa (Bulgària), localitat de Bulgària
* Belitsa (Rússia), localitat de Rússia
# Belitung

Belitung (o en anglès, Billiton) és una illa d'Indonèsia situada a la costa oriental de Sumatra, en la Mar de Java. Aquesta illa és coneguda pel seu pebre negre i per les seves mines d'estany. Va ser una possessió britànica fins a l'any 1812 quan els britànics la van cedir als neerlandesos pel Tractat anglo-neerlandès de 1824. La seva ciutat principal és Tanjung Pandan.

## Demografia

Els habitants se centren en diverses petites poblacions, amb un total d'uns 262,000 habitants. La més grans són Tanjung Pandan a l'oest i Manggar a l'est, les quals són les capitals de les dues regències en què està dividida administrativament l'illa. Ètnicament dominen els malais però a Belitung hi ha grans poblacions de les ètnies Bugis, Sundanesos i xinesos. També hi ha poblacions de balinesos i de maduresos portats durant les transmigracions de l'època de Suharto.

## Geografia

L'illa fa 4.800 km² de superfície. El terreny és moderadament costerut amb diversos turons. El més alt dels quals és el Mont Tajam amb només 500 m d'altitud. Belitung limita amb l'Estret Gaspar, el mar de la Xina Meridional i el Mar de Java. El seu mar és de color blau turquesa, moderadament calmat, adequat per a esports de vela, les immersions i la natació. Té blocs de granit i platges de sorra blanca i brillant a Tanjung Tinggi, Tanjung Kelayang, Tanjung Binga i l'illa Lengkuas.

## Economia

Belitung proporciona estany, argila, ferro i silici (de la sorra). La companyia minera neerlandesa NV Billiton Maatschappij deriva el seu nom del de l'illa. Billiton es va fusionar amb BHP el 2001 per a formar, BHP Billiton.
També hi ha pesca, pebre, cocoters i oli de palma. Des de Jakarta s'hi accedeix en vols d'avió que duren uns 50 minuts.
El Turisme és part important de la seva economia.

## Referències

* ↑ «The Philosopers movie introducing the beauty of belitung island», 18-07-2014. Arxivat de l'original el 29 de desembre 2014. [Consulta: 29 desembre 2014].
* ↑ «The Beauty of Belitung». The Jakarta Post, 29-05-2011. [Consulta: 30 gener 2013].
* ↑ «Terpesona Indahnya Batu Granit di Pulau Burong», 04-02-2012.

## Enllaços externs

* Plantilla:Wikivoyage-inline