OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sarovka

Sarovka (en rus: Саровка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 50 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Sasha Vujačić

Aleksandar "Sasha" Vujačić és un jugador de bàsquet eslovè, el qual ha guanyat dos anells de l'NBA. Va nàixer el 8 de març de 1984 a Maribor, Eslovènia. Mesura 2,01 metres, i juga de base i escorta. El seu pare és l'entrenador de bàsquet de Sèrbia Vaso Vujacic.

## Referències

* ↑ washingtonpost.com Lakers guard Vujacic says he's engaged to Sharapova, consultat l'octubre de 2010

## Enllaços externs

* Estadístiques de Sasha Vujačić a Basketball-Reference.com (anglès)
# Sasa kurilensis

La Sasa kurilensis és una espècie de bambú, del gènere Sasa de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse Commelinidae, classe Liliopsida, divisió Magnoliophyta.
Es tracta del bambú que es fa més al nord. El seu nom procedeix de les illes Kurils (Japó), encara que també creix a Corea i a l'illa de Sakhalín (Rússia), fent-ne això l'única espècie russa de bambú. Els brots tendres en són un menjar tan popular al Japó que cal tenir una llicència especial per collir-ne. El tronc s'aprofita per a la confecció de paper gruixut i cartró.

## Característiques

És una planta perenne que creix en bosquets espessos. Fa una alçada mitjana d'1,8 metres, encara que pot arribar a fer els tres. Les fulles fan uns 25 centímetres, amb una amplada de 8. Floreix de forma escadussera, amb intervals de molts anys.
Resisteix el fred fins a -20 °C.

## Enllaços externs

* Descripció i usos (anglès)
* Fotografies (anglès)
# Schwyz

«Schwyz» té aquests significats:
* Schwyz (municipi), municipi del cantó de Schwyz, cap del districte de Schwyz
* Cantó de Schwyz, cantó de Suïssa
* Districte de Schwyz, districte del Cantó de Schwyz (Suïssa)
# Schwobsheim

Schwobsheim (en alsacià Schwobse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 225 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 181 | 186 | 204 | 200 | 216 | 225 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Marie Simler | |
# Schenna

Schenna (italià Scena) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte de Burggrafenamt. L'any 2007 tenia 2.788 habitants. Comprèn les fraccions de Schennaberg (Montescena), Tall (Valle) i Verdins. Limita amb els municipis de Hafling (Avelengo), Kuens (Caines), Meran (Merano), Riffian (Rifiano), St. Leonhard in Passeier (San Leonardo in Passiria), Sarntal (Sarentino), i Tirol (Tirolo).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 97,31% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 2,49% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,20% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Alois Peter Kroll | SVP |
# Scarus coelestinus

Scarus coelestinus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 77 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda, les Bahames i Florida fins a Rio de Janeiro (Brasil).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quatorzième. Suite du livre seizième. Labroïdes. Livre dix-septième. Des Malacoptérygiens. Hist. Nat. Poiss. v. 14: i-xxii + 2 pp. + 1-464 + 4 pp., Pls. 389-420.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sebastapistes coniorta

Sebastapistes coniorta és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 10 cm de llargària màxima (normalment, en fa 7,5).
* Cos i aletes amb taques fosques disperses i petites, llevat de la porció espinosa de l'aleta dorsal.

## Alimentació

Menja principalment crancs i gambes.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls de corall i de clima tropical que viu entre 1-25 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: les illes Hawaii i l'atol Johnston.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Streets T. H., 1877. Ichthyology. A: Contributions to the natural history of the Hawaiian and Fanning islands and Lower California, made in connection with the United States North Pacific surveying expedition, 1873-1875. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 7. 43-102.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jenkins, O. P., 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 (1902): 415-511, Pls. 1-4.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Sebastapistes coniorta» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Eschmeyer, W.N. i J.E. Randall, 1975. The scorpaenid fishes of the Hawaiian Islands, including new species and new records (Pisces: Scorpaenidae). Proc. Calif. Acad. Sci. 40(11):265-334.
* ↑ Randall, J.E., 1985. Guide to Hawaiian reef fishes. Harrowood Books, Newtown Square, PA 19073, els Estats Units. 74 p.
* ↑ Hobson, E.S., 1974. Feeding relationships of teleostean fishes on coral reefs in Kona, Hawaii. Fish. Bull. 72(4):915-1031.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sebastian Brant

Sebastian Brant (també Brandt) (Estrasburg, 1457 o 1458 - Estrasburg, 10 de maig de 1521) va ser un humanista i satíric alsacià.

## Biografia

Va estudiar a Basilea, on va obtenir el grau de doctor en dret el 1489, i per algun temps va ensenyar jurisprudència allí. Retornant a Estrasburg, se'l feia síndic de la ciutat, i hi romangué per la resta de la seva vida.
Inicialment, va atreure atenció en els cercles humanístics per la seva poesia llatina i va editar moltes obres eclesiàstiques i legals; però és ara només conegut per la seva famosa sàtira Das Narrenschiff (1494), la popularitat i influència de la qual no es va limitar a Alemanya. Sota la forma d'una al·legoria, un vaixell carregat amb ximplets i conduït per ximplets se'n va al paradís dels ximplets, Narragonia. Allí, Brant fueteja amb vigor les debilitats i vicis del seu temps. Aquí concep Sant Grobian, del qual imagina que és el sant patró de la gent vulgar i tosca.
Encara que, com la majoria dels humanistes alemanys, va ser essencialment conservador en els seus punts de vista religiosos, els ulls de Brant eren oberts als abusos de l'Església, i el Narrenschiff va ser una preparació més eficaç de la Reforma protestant. El Ship of Fools d'Alexander Barclay (1509) és una imitació lliure del poema alemany, i una versió llatina per Jacobus Locher (1497) no era menys popular que l'original alemany.
Les altres obres de Brant, de les quals la principal va ser una versió del Bescheidenheit de Freidank (1508), són d'interès i importància inferior.

## Literatura de ximplets

Hi ha també una gran quantitat de literatura de ximplets. Nigel de Longchamps, anomenat Wireker, un monjo del priorat de l'església de Crist, a Canterbury, va escriure un Speculum stultorum (1180?) satíric, en el qual un monjo ambiciós i descontent figurat com l'ase Brunellus, desitjava una cua més llarga. Brunellus, que havia estat educat a París, decideix fundar un orde de ximplets, que combinaria els bons punts de tots els ordes monàstics existents. Cock Lovell's Bate de Lovell (imprès per Wynkyn de Worde, circa 1510) és una altra imitació del Narrenschiff. Cock Lovell és un cuireter fraudulent que reuneix al seu voltant un grup de comerciants murris. Recorren d'una manera sediciosa les valls i muntanyes de tota l'Anglaterra.

## Referències

* ↑ «La Stultifera navis de Sebastian Brant» (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 1r desembre 2008].
* ↑ CIORDIA, Javier Vergara. El sentido del saber en la Escolástica medieval. «Espacio, Tiempo y Forma», Serie III, H. Medieval, t. 13, 2000, págs. 421-434.(castellà) PDF

## Obres

* Obres de Sebastian Brant al Projecte Gutenberg.
* Stultifera navis (Das Narrenschiff en llatí).

## Enllaços externs

* Hèléne Tropé. Arxivat 2009-12-22 a Wayback Machine. Introducción a Los locos de Valencia de Lope de Vega (castellà) PDF.
# Sense miraments

Sense miraments (títol original: Roughshod) és un western en blanc i negre de 1949 protagonitzat per Gloria Grahame i Robert Sterling i dirigit per Mark Robson. Està doblat al català.

## Argument

Tres convictes fugits, planejant venjar-se, busquen el ramader Clay Phillips que, de camí a Sonora amb uns quants cavalls, s'atura per ajudar quatre noies encallades a la vora del camí.

## Repartiment

* Robert Sterling com Clay Phillips
* Gloria Grahame com Mary Wells
* Claude Jarman, Jr. com Steve Phillips
* John Ireland com Lednov
* Jeff Donnell com Elaine Wyatt
* Myrna Dell com Helen Carter
* Martha Hyer com Marcia
* Jeff Corey com Jed Graham
* Sara Haden com Ma Wyatt
* James Bell com Pa Wyatt
* Sean McClory com Fowler
* Robert Williams com McCall

## Recepció

La pel·lícula va registrar una pèrdua de 550.000 dòlars.

## Referències

* ↑ Lentz, Robert J. Gloria Grahame, Bad Girl of Film Noir: The Complete Career (en anglès). McFarland, 2014, p. 69. ISBN 9780786487226.
* ↑ Magers, Boyd. Westerns Women: Interviews with 50 Leading Ladies of Movie and Television Westerns from the 1930s to the 1960s (en anglès). McFarland, 2004, p. 76. ISBN 9780786420285.
* ↑ Davis, Blair. Movie Comics: Page to Screen/Screen to Page (en anglès). Rutgers University Press, 2017. ISBN 9780813572277.
* ↑ «Sense miraments». esadir.cat. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ Richard B. Jewell, Slow Fade to Black: The Decline of RKO Radio Pictures, Uni of California, 2016
# Serhí Hretxin

Serhí Hretxin (en ucraïnès Сергій Гречин; Kíiv, 9 de juny de 1979) és un ciclista ucraïnès, professional des del 2003 fins al 2016. Del seu palmarès destaca el Tour de l'Azerbaidjan de 2013.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ribas
* 2013
** 1r al Tour de l'Azerbaidjan i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Algèria

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Serra de les Cabeçades

La Serra de les Cabeçades és una serra del terme municipal de la Torre de Cabdella, al límit amb el de Sarroca de Bellera (antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça) a la comarca del Pallars Jussà.
És la serra que constitueix el límit nord-est del municipi de Sarroca de Bellera, al nord del Pic de Filià.
# Shigenobu Ōkuma

    En aquest nom japonès, el cognom és Okuma.
Shigenobu Okuma (大隈重信, 11 de març de 1838 a Saga - 10 de gener de 1922 a Tòquio) va ser un polític japonès de l'era Meiji que va exercir dues vegades el càrrec de Primer Ministre.
La seva primer contribució al nou govern juntament amb Ito va ser el supervisor de la reorganització del sistema fiscal del Japó (1871-1872). Més tard, després d'haver fet propostes radicals per a una nova constitució japonesa i haver deixat exposada la corrupció en les vendes de propietats del govern, va ser forçat a sortir de l'administració.
En 1882 va formar el Rikken Kaishinto ("Partit Progressista"), el qual va afavorir al govern parlamentari anglès. Al costat d'Itagaki Taisuke va crear un nou partit en 1898, el Kenseito ("Partit Constitucional"). Van establir un govern efímer amb Okuma en el càrrec de primer ministre.
El segon mandat d'Okuma com a cap de govern (1914-1916) va tenir més estabilitat. És també recordat com el fundador de la Universitat de Waseda en 1882.
# Sofia Cabanes Balanzà

Sofia Cabanes Balanzà (la Ràpita, 1985) és una periodista i directora de documentals.
Es va llicenciar en Periodisme i Història i Ciències de la Música a la Universitat Autònoma de Barcelona.
Des de febrer de 2012 exerceix com a corresponsal de l'Agència EFE a la regió de les Terres de l'Ebre. També ha sigut corresponsal de Catalunya Ràdio entre els anys 2010 i 2013 i redactora del setmanari La Veu de l'Ebre entre els anys 2008 i 2011. El seu acomiadament de Catalunya Ràdio l'any 2013, juntament amb altres corresponsals per les retallades de la crisi financera que forçaven una reestructuració de l'emissora, va tenir moltes mostres en contra.
A finals de 2012, juntament amb la periodista Sílvia Berbís Morelló, va impulsar Aguaita.cat un nou diari digital de les Terres de l'Ebre, del qual n'és editora i codirectora. Al 2013 la publicació va integrar-se dins del Grup Nació Digital.
Els seus documentals han estat centrats en l'illa de Cuba, el 2016 dirigeix "Un ladrillo pa' la historia". I el 2018 co-dirigeix amb Jesús Labandeira i Rudy Jordán el documental "Nueve días sin Fidel", que retrata els dies posteriors a la mort de Fidel Castro.

## Referències

* 1 2 «Sofia Cabanes». Col·legi de Periodistes de Catalunya. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Malestar a l'Ebre per la decisió de Catalunya Ràdio de prescindir dels corresponsals al territori». Marfanta, 04-04-2013 [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Aguaita.cat agafa impuls a través de Nació Digital». comunicació21.cat, 28-10-2013 [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ Col·legi de Periodistes de Catalunya «Aguaita.cat s’alia amb Nació Digital i projecta informativament les Terres de l’Ebre a tot Catalunya». Actualitat, 28-10-2013 [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «'Estiu 1993', 'Safari' o 'Looking for Infinity' són algunes de les projeccions de la segona edició de mónFILMAT que enguany potencia el debat sobre els aspectes creatius i socials». Diari Més Ebre [Amposta], 20-06-2017 [Consulta: 15 novembre 2022].
* 1 2 «Películas, series y cortos dirigidas por Sofía Cabanes» (en castellà). Filmin - Catálogo / Directoras. [Consulta: 15 novembre 2022].
* 1 2 Moreno, Gustau «Entrevista a Sofia Cabanes, periodista». Primera Columna. Canal21Ebre, 21-06-2018 [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ Zaera, Anna «Sofia Cabanes: "La televisió va jugar durant aquells 9 dies un paper fonamental després de la mort de Fidel"». surtdecasa.cat, 01-06-2018 [Consulta: 15 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Diversos articles digitalitzats de Sofia Cabanes a la "Biblioteca Digital Roquetes"
* Sofia Cabanes Balanzà a la Ilercavònia
# Sofia Carlota de Hannover

Sofia Carlota de Hannover (en alemany Sophie Charlotte von Hannover) va néixer a Osnabrück (Alemanya) el 30 d'octubre de 1668 i va morir d'una pulmonia a Hannover l'1 de febrer de 1705. Era una noble alemanya, filla de l'elector Ernest August (1629-1698) i de Sofia de Wittelsbach (1630-1714).
Essent encara molt jove, Sofia Carlota va visitar França amb la seva mare, amb la perspectiva de casar-se amb el fill de Lluís XIV de França, el Gran Delfí, però aquest acabà casant-se amb la duquessa Maria Anna de Baviera. Aleshores, s'insinuà la possibilitat de casar-se amb el mateix Lluís XIV, que el 1683 havia enviudat de Maria Teresa d'Àustria. Però, finalment, el seu casament amb Frederic de Brandenburg la va fer reina consort de Prússia. El seu germà gran, Jordi Lluís esdevindria al seu torn rei de la Gran Bretanya amb el nom de Jordi I.
Sofia Carlota és coneguda sobretot per la seva amistat i correspondència amb un bon amic de la seva mare, Gottfried Leibniz. Era una dona d'una alt nivell cultural, parlava amb fluïdesa francès, anglès i italià a part de l'alemany. El 1696, encarregà la construcció del Palau de Charlottenburg obra d'Arnold Nehring, on va viure independentment del seu marit, i amb la seva pròpia cort. Es va envoltar de músics, filòsofs i científics, i va impulsar la Fundació de Ciències de l'Acadèmia Prussiana. Es va interessar igualment per la música, ella mateixa tocava el clavicordi, i especialment per l'òpera italiana.

## Matrimonis i fills

El 1684 es va casar amb Frederic de Brandenburg (1657-1713), fill de Frederic Guillem de Brandenburg (1620-1688) i de la princesa Lluïsa Enriqueta de Nassau (1627-1667). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Frederic August (1685-1686).
* Frederic Guillem I (1688-1740) que fou el seu successor, i casat amb Sofia Dorotea de Hannover (1687-1757).

## Bibliografia

* Stiftung Preußische Schlösser und Gärten in Berlin-Brandenburg (Hrsg.in): Sophie Charlotte und ihr Schloss. München, London, New York 1999, ISBN 3-7913-2225-7
* Clemens Götze: Das „musische Preußen“ Sophie Charlottes. Kunst und Politik am Hof der ersten Königin in Preußen. Grin 2008.
* Karin Feuerstein-Prasser: Die preußischen Königinnen. Piper 2005.
* Figuelotte - Kindheit und Jugend einer Fürstentochter im Barock. Texte und Quellen um Sophie Charlotte (1668-1705). Im Auftrag des Landschaftsverbandes Osnabrücker Land e. V. herausgegeben von Susanne Tauss. (Region im Unterricht - Materialien, Band 2, zugleich: Kulturregion Osnabrück, Band 25). Bramsche 2006. ISBN 3-89946-065-0

## Enllaços externs

* Biographie bei FemBio
* Philosophinnen.de Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# St. George (Vermont)

St. George és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 698 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. George tenia 698 habitants, 264 habitatges, i 200 famílies. La densitat de població era de 75,1 habitants per km².
Dels 264 habitatges en un 43,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 6,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.028 $ i la renda mediana per família de 43.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.036 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 22.882 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. George». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. George». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# St. George Illawarra Dragons

Els St. George Illawarra Dragons són un club professional de rugbi a 13 australià amb seu a Kogarah (a Sydney) i Wollongong. Representa tant les regions d'Illawarra com de St George de Nova Gal·les del Sud. El club juga a la National Rugby League (NRL) des de la 1999 després que es formés una empresa conjunta entre la St. George Dragons (est. 1921) i els Illawarra Steelers (est. 1982). El club es va formar oficialment com el primer club d'empresa conjunta del joc el 23 de setembre de 1998 i segueix sent l'únic equip interciutat del NRL. L'equip té la seva seu i els seus clubs de lligues tant a Wollongong com a Suburbi de Sydney de Kogarah, i entrena i juga regularment al WIN Stadium a Wollongong, així com al Jubilee Oval a Kogarah. Del 1999 al 2006 el club va ser propietat conjunta dels St. George Dragons en un 50% i els Illawarra Steelers en un 50%. El 2006 WIN Corporation va comprar el 50% de la participació dels Illawarra Steelers al club abans de comprar la resta de les accions dels Illawarra Steelers l'agost de 2018.

## Referències

* ↑ Warne-Smith, Drew «Saints face test with nerves of Steelers». The Australian, 02-10-2010.
* ↑ Wilson, Andy «final Wigan es prepara per matar els dracs després d'aixafar St Helens. a la Gran Final». [Old Trafford], 03-10-2010.
# Sxetínkino

Sxetínkino (en rus: Щетинкино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 223 habitants. Pertany al districte de Kuràguino.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929