OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ángel Olivares Ramírez

Ángel Olivares Ramírez (Burgos, 8 de febrer de 1955) és un polític espanyol militant del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), alcalde de Burgos i Secretari d'Estat de Defensa en el govern de Pedro Sánchez.
Des de molt jove va participar en els moviments sindicals i d'esquerra de Burgos i es va afiliar a la UGT i al PSOE. En setembre de 1988 fou nomenat governador civil de la província d'Àvila. En setembre de 1990 deixà el càrrec quan fou nomenat delegat del govern a Extremadura. El 30 juliol de 1993 fou nomenat delegat del govern a Castella i Lleó. El 20 de juny deixà el càrrec quan fou nomenat Director general de Policia. Durant el seu mandat fou detingut l'antic director general de la Guàrdia Civil Luis Roldán, i en 1995 fou detingut a Palma un comando d'ETA que pretenia atemptar contra Joan Carles I d'Espanya. Deixà el càrrec després de les eleccions generals espanyoles de 1996. Es va presentar a les eleccions municipals espanyoles de 1999 com a candidat del PSOE a l'alcaldia de Burgos. Durant el seu mandat va construir el Museu de l'Evolució Humana que contenia el jaciment arqueològic d'Atapuerca.
Tot i que no va guanyar, va obtenir l'alcaldia gràcies a una coalició amb Tierra Comunera i Izquierda Unida. Es va tornar a presentar com a candidat socialista a les eleccions municipals espanyoles de 2003 i 2007, i encara que va obtenir millor resultat, el PP va obtenir la majoria absoluta i fou apartat de l'alcaldia. Fins 2011 fou portaveu socialista a l'ajuntament de Burgos El juny de 2018 fou nomenat Secretari d'Estat de Defensa per la nova ministra de defensa, Margarita Robles.

## Referències

* ↑ Ángel Olivares Arxivat 2018-09-16 a Wayback Machine. al Portal de la Transparència
* ↑ El nuevo Sedef, líder socialista de la vieja guardia que detuvo a Roldán, infodefensa, 8 de juny de 2016
* ↑ Real Decreto 1026/1988, de 16 de setembre, por el que se nombra Gobernador civil de la provincia de Avila a don Angel Olivares Ramírez.
* ↑ Real Decreto 1161/1990, de 21 de setembre, por el que se nombra Delegado del Gobierno en la Comunidad Autónoma de Extremadura y Gobernador civil de la provincia de Badajoz a don Angel Olivares Ramírez.
* ↑ REAL DECRETO 1304/1993 de 30 de juliol por el que se nombra Delegado del Gobierno en la Comunidad Autónoma de Castilla y León y gobernador Civil de la provincia de Valladolid a don Angel Olivares Ramirez
* ↑ Real Decreto 1339/1994, de 20 de juny, por el que se nombra a don Angel Olivares Ramírez Secretario general-Director general de la Policía.
* ↑ Real Decreto 785/1996, de 7 de maig, por el que se dispone el cese de don Ángel Olivares Ramírez como Secretario general-Director general de la Policía.
* ↑ Ángel Olivares a la burgospedia
* ↑ Ángel Olivares, nuevo secretario de Estado de Defensa, Crónica Global, juny de 2018
# Zhanghuifenita

La zhanghuifenita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'alluaudita. Rep el nom en honor de Zhang Huifen (张惠芬) investigadora de l'Institut de Geoquímica de Guangzhou, de l'Acadèmia de Ciències de la Xina.

## Característiques

La zhanghuifenita és un fosfat de fórmula química Na₃Mn₄Mg₂Al(PO₄)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És isostructural amb la bobfergusonita, i químicament similar a la qingheiïta.
Els exemplars que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 21321, i al projecte rruff, amb el número de deposició: r160030.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Santa Ana, al camp pegmatitic de Totoral, al departament de Coronel Pringles (Província de San Luis, Argentina). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Zhanghuifenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juny 2019].
# Àngela Vilafreser

Àngela Vilafreser (Lluçà,1580 - ?, 1620) va ser una sanadora i llevadora vinculada al Lluçanès que fou condemnada per bruixa. Casada amb Joan Vilafreser, pagès de Santa Maria de Lluçà. També era coneguda com La Vigatana.
Va ser una de les moltes dones acusades de bruixeria al primer quart del segle xvii, concretament entre 1618-1622, moment de màxima efervescència de la persecució. La delicada situació econòmica i social per la que passava Catalunya necessitava un boc expiatori que expliqués la pertinaç sequera, els aiguats descontrolats, les desastrosses collites o les malalties encomanadisses. El col·lectiu sobre el qual va recaure la culpabilitat era el de les dones grans, generalment vídues, amb algun defecte físic i fetilleres o remeieres. Era originària de Lluçà (Lluçanès). En casar-se es traslladà a viure a Santa Maria de Lluçà, on el seu marit feia de pagès i on fou detinguda. Era mare d'un fill. Se la relacionava amb el món del curanderisme i la seva feina consistia a fer beuratges i pòcimes per curar enfits, atacs de feridura i, durant un temps va exercir de llevadora, la qual cosa va fer que Joan Verdaguer, pagès de Santa Maria de Lluçà, l'acusés d'infanticidi. Va ser encausada al mateix temps que Joana Pons (Joana la Negra), Rafela Puigcercós i Joana Mateus. El seu procés es va obrir l'1 de març de 1619 a Olost. Va admetre sota tortura tots els càrrecs que les autoritats civils li van voler imputar, fins i tot el de tenir tracte carnal amb el dimoni. Fou sentenciada a morir a la forca el 22 de maig de 1620.

## Referències

* 1 2 3 «Àngela Vilafreser». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Julio, Teresa (en premsa). «Fetilleres i bruixes». En: Sanmartí, Carme; Sanmartí, Montserrat (eds.). Catalanes del IX al XIX. Vic: Eumo.
* Orriols Monset, Lluís (1994). Les bruixes segrestades. Barcelona: Rafael Dalmau.
* Pladevall, Antoni (1974). Persecució de bruixes a les comarques de Vic a principis del segle xvii. Barcelona: Els comtes de la Vall de Marlès.
# Xerraire de Yersin

El xerraire de Yersin (Trochalopteron yersini) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, a les muntanyes del centre del Vietnam al sud d'Annam

## Referències

* ↑ «Xerraire de Yersin». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Xerraire de Wood

El xerraire de Wood (Pterorhinus woodi) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de muntanya d'Assam sud-oriental, al sud-est de l'Índia, i oest de Myanmar

## Referències

* ↑ «Xerraire de Wood». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/01/2022(català)
# Zeanuri

Zeanuri és un municipi de la província de Biscaia, País Basc, pertanyent a la comarca d'Arratia-Nerbion. Limita al nord-est amb Dima, al nord-oest Areatza, al sud amb Uribe i Zigoitia i a l'oest amb Orozko

## Enllaços externs

* (castellà) ZEANURI a l'Enciclopedia Auñamendi (Euskomedia Fundazioa)
# Zearaja

Zearaja és un gènere de peixos de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Taxonomia

* Zearaja chilensis (Guichenot, 1848)
* Zearaja maugeana (Last & Gledhill, 2007)
* Zearaja nasuta (Müller & Henle, 1841)

## Referències

* ↑ Guichenot, A., 1848. Fauna Chilena. Peces. Pp. 137-370. A: C. Gay, Historia física y política de Chile. Zoología, v. 2. París i Santiago de Xile.
* ↑ Last, P.R. & Gledhill, D.C., 2007. The Maugean Skate, Zearaja maugeana sp. nov. (Rajiformes: Rajidae) — a micro-endemic, Gondwanan relict from Tasmanian estuaries. Zootaxa, 1494: 45–65.
* ↑ Müller, J. & Henle, F. G. J., 1838-1841. Systematische Beschreibung der Plagiostomen. Berlín. Systematische Beschreibung der Plagiostomen.: i-xxii + 1-200, 60 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ IUCN Arxivat 2011-08-05 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* uBio (anglès)
# Ștefan Radu

Ștefan Radu (Bucarest, 22 d'octubre de 1986) és un exfutbolista romanès de la dècada de 2000.
Fou 13 cops internacional amb la selecció romanesa amb la qual participà en l'Eurocopa de 2008.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo București i SS Lazio.

## Palmarès

Dinamo București
* Liga I: 2006–07
* Cupa României: 2004–05
* Supercupa României: 2005
Lazio
* Coppa Italia: 2008–09, 2012–13, 2018–19
* Supercoppa Italiana: 2009, 2017

## Referències

* ↑ Ștefan Radu – Fitxa i estadístiques a la UEFA
* ↑ Perfil a RomanianSoccer
* ↑ «Bilancio separato e consolidato S.S.Lazio SpA» (en italian). SS Lazio, 23-10-2008. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 17 juny 2011].
* ↑ «COMUNICATO» (en italian). SS Lazio, 17-06-2011 [Consulta: 17 juny 2011]. Arxivat 14 de març 2012 a Wayback Machine.
* ↑ «Ş. Radu». Soccerway [Consulta: 21 març 2015].
* ↑ Ștefan Radu Arxivat 2018-10-27 a Wayback Machine. – Lazio official website (italià)
# Žitavany

Žitavany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1075.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «História obce - Oficiálna stránka obce Žitavany». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Žipov

Žipov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1405.
# Alfredo Cadroy Gil

Alfredo Cadroy Gil (Torrijas, Província de Terol, 18 de maig de 1938 - Castelló de la Plana, 15 de setembre de 2004) fou un mestre i polític valencià d'origen aragonès, regidor de Castelló de la Plana i diputat a les Corts Valencianes.

## Biografia

Llicenciat en magisteri, va començar a treballar com a mestre a la Vall d'Uixó. Durant els anys setanta va participar en la constitució i consolidació com a alternativa sindical del Sindicat de Treballadors de l'Ensenyament del País Valencià. Militant del PSPV-PSOE, fou escollit diputat per Castelló a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983. Fou membre de la Comissió d'Educació i Cultura de les Corts Valencianes. Posteriorment fou escollit regidor de cultura de l'ajuntament de Castelló de la Plana a les eleccions municipals espanyoles de 1987 i 1995. En 1995 va patir un atac de cor que l'obligà a abandonar la política.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.109. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 maig 2015].
* ↑ Necrològica a El Periódico Mediterráneo
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1983

L'edició de 1983 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 22a d'aquesta prova. Organitzat per la Penya Motorista 10 x Hora, el Gran Premi era la primera prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 16 i 17 d'abril al Circuit del Vallès, en terrenys de l'antiga Mancomunitat Sabadell-Terrassa (actualment dins el terme municipal de Terrassa). Hi assistiren nombrosos espectadors.
Fou la darrera edició del Gran Premi al Circuit del Vallès. L'any següent, la prova no es convocà i el circuit fou seu d'un Gran Premi de sidecarcross, la darrera prova internacional que acollí abans no fos definitivament abandonat a causa del creixement urbanístic de la zona.

## Curses
### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Georges Jobé | Suzuki |
| 2 | Danny LaPorte | Yamaha |
| 3 | Kees van der Ven | KTM |
| 4 | Jeremy Whatley | Suzuki |
| 5 | Jean-Claude Laquaye | Honda |
| 6 | Arno Drechsel | Honda |
| 7 | Jacky Martens | Yamaha |
| 8 | Roland Diepold | Suzuki |
| 9 | Heinz Kinigadner | KTM |
| 10 | David Watson | Yamaha |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Jean-Claude Laquaye | Honda |
| 2 | Georges Jobé | Suzuki |
| 3 | Jacky Martens | Yamaha |
| 4 | Danny LaPorte | Yamaha |
| 5 | Jeremy Whatley | Suzuki |
| 6 | Hans Maisch | Maico |
| 7 | Rolf Dieffenbach | Honda |
| 8 | Matti Tarkkonen | Yamaha |
| 9 | Heinz Kinigadner | KTM |
| 10 | Bennie Wilken | Honda |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts (GP) | Punts (Mundial) |
| 1 | Georges Jobé | Suzuki | 3 | 27 |
| 2 | Jean-Claude Laquaye | Honda | 6 | 21 |
| 3 | Danny LaPorte | Yamaha | 6 | 20 |
| 4 | Jeremy Whatley | Suzuki | 9 | 14 |
| 5 | Jacky Martens | Yamaha | 10 | 14 |

## Referències

* ↑ «Georges Jobé (Suzuki) con facilidad» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 18-04-1983. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ «El G.P. de España, cita inolvidable» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 17-04-1983. [Consulta: 8 agost 2014].

### Bibliografia

* «Clasificaciones» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 18-04-1983. [Consulta: 8 agost 2014].
# Cuerva

Cuerva és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Totanés, Pulgar, Las Ventas con Peña Aguilera, Menasalbas i Gálvez,

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.272 | 1.276 | 1.291 | 1.311 | 1.297 | 1.322 | 1.353 | 1.348 | 1.359 | 1.421 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Victoriano Alonso Villarreal | AP/PDP/UL | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Fernando J. Bejerano Ayuga | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Fernando J. Bejerano Ayuga | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Amador Rojas Balmaseda | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Amador Rojas Balmaseda | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Amador Rojas Balmaseda | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Francisco Lorenzo Conejo | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Victor Cerezo López | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Carles Xuriguera

Carles Xuriguera Hostench (Torroella de Montgrí, 20 de febrer de 1972) és un actor, director, guionista, escriptor, vitivinicultor i empresari català. Va ser membre fundador de la companyia Teatre de Guerrilla, entre 1998 i 2010, juntament amb Quim Masferrer i Fel Faixedas. Ha treballat a Rac1 col·laborant en els programes de ràdio L'hora del pati amb l'Albert Om, El món a Rac1 amb Xavier Bosch i el món a Rac1 amb Jordi Basté. També ha estat membre de l'equip d'El Suplement de Catalunya Ràdio amb Tatiana Siquella i membre del programa de La tribu de Catalunya Ràdio. Com a teatre de guerrilla van estrenar un total de 6 espectacles teatrals.
L'any 2010, Faixedas i Xuriguera decidiren crear la companyia teatral Dosics; la primera representació va ser l'obra No som res on els dos ex-guerrilla representen dos cosins que van a l'enterrament del seu avi.
Des de l'any 2012 que exerceix de viticultor i elaborador de vi a la seva terra natal que és l'Empordà amb vinyes al Massís del Montgrí i de les Gavarres amb celler al municipi de Fonteta (Forallac).
El juliol del 2019 entre com a vocal a la junta del consell regulador de la DOP Empordà.
Membre fundador del Clan Escrita.

## Obres

Llista incompleta de produccions on ha participat
Teatre
- Teatre Total
- Som i Serem
- El directe
- EEUUropa
- Somos lo que somos
- Fum
- No som res
- Live
- Ni rastre de qui vam ser
Televisió
* El club
* Caçadors de bolets
* Villa Guerrilla
* Ja t'ho faràs
* Collita pròpia
* En clau de vi
* Glops

## Referències

* ↑ «Rafael Faixedas i Carles Xuriguera deixen Teatre de Guerrilla». Catalunya Ràdio. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Dossier - Teatre de Guerrilla». guerrilla.cat. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «La nova companyia Dosics preestrena l'obra «No som res», de Francesc Serés». El Punt Avui, 09-06-2010. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «TV3 estrena la segunda temporada de ‘Ja t’ho faràs». TV3. Arxivat de l'original el 2015-04-05. [Consulta: Data incorrecta].
* ↑ «‘Collita pròpia’ torna a TV3 amb els set capítols pendents». Diari Ara, 15-02-2015. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Tercera temporada d’'En clau de vi’ a TV3». Cuina.cat, 30-09-2011. [Consulta: Data incorrecta].
# Veda (caça o pesca)

La veda és l'acció de prohibir o restringir l'aprofitament o l'explotació de diferents ecosistemes. Com ara terrenys (erms, boscos, màquies, cultius, pastures) o aigües (cursos fluvials, estanys, litorals, alta mar). La prohibició pot ser temporal o permanent.
L'aprofitament d'ecosistemes per obtenir productes útils per l'home és molt variat. Hom podria fer una primera classificació segons l'ésser viu del qual s'obté un ús. Podríem dir que hi aprofitament de Fongs, Plantes o bé d'Animals.
Quan s'extreuen animals s'anomena caça si hi ha una captura de l'animal terrestre lliure. La pesca es refereix a la captura d'animals que viuen en l'aigua o fins i tot en el jaç o fons de les masses d'aigua (mars, rius o estanys).

## Enllaços externs

* ORDRE 23 de juliol de 2001 per la qual es fixen vedes especials al territori de Catalunya http://dogc.gencat.cat/ca/pdogc_canals_interns/pdogc_resultats_fitxa/?action=fitxa&documentId=250276
# Matsya

«Matsya» té aquests significats:
* Matsya, avatar de Vixnu en forma de peix.
* Regne de Matsya o Machcha, antic mahajanapada de l'Índia (vers 700-500 aC)
# Ђ

Ђ, ђ (en cursiva Ђ, ђ) és una lletra de l'alfabet ciríl·lic, sisena de l'alfabet ciríl·lic serbi. Fou adaptada per Vuk Stefanović Karadžić a partir de la lletra Ћ.

## Ús

Es fa servir en serbi per representar el so /ʥ/, una consonant africada alveolopalatal sonora, semblant a la j en anglès.
Ђ/ђ correspon a la Đ/đ en l'alfabet llatí serbi, i així és transliterada, tot i que de vegades es translitera com dj. En el macedònic equival a la lletra Ѓ.

## Taula de codis

    Codificació de caràctersTipusDecimalHexadecimalOctalBinari Unicodemajúscula102604020020020000 0100 0000 0010 minúscula110604520021220000 0100 0101 0010 ISO 8859-5majúscula162A22421010 0010 minúscula242F23621111 0010 KOI 8majúscula177B12611011 0001 minúscula161A12411010 0001 Windows 1251majúscula128802001000 0000 minúscula144902201001 0000

## Vegeu també

* Ћ, alfabet ciríl·lic
* Ѓ, alfabet ciríl·lic
* Đ, alfabet llatí serbi
# Guillem de Casanova

Guillem de Casanova, dit Colom el Vell, Vicealmirall del rei Lluís XI de França anomenat també Colom el Jove o Colom Júnior, el qual va ser aliat de Portugal en els conflictes contra Castella i els reis trastàmares de la Corona d'Aragó. Per En Caius Parellada i Cardellach, En Guillem de Casanova “intervingué en la guerra de Catalunya, va escortar el rei Alfons V de Portugal fins a França i va prendre part el 1476 en el Setge d'Hondarribia i en la batalla del Cap de Sant Vicent, contra unes naus genoveses, davant de les costes de Portugal. Per Luis Ulloa, Cristòfor Colom va servir a les ordres de Guillem.

## Referències

* ↑ Sarfaty, David E. Columbus Re-Discovered. David E. Sarfaty, 2010, p. 138. ISBN 1434997502.
* ↑ Cristòfor Colom fou Català, Lluis Ulloa, pag. 149,150 i 151

## Enllaços externs

* Jordi Bilbeny
# Cuero

Cuero és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 6.571 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cuero tenia 6.571 habitants, 2.500 habitatges, i 1.695 famílies. La densitat de població era de 513,6 habitants/km².
Dels 2.500 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.931 $ i la renda mediana per família de 29.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.154 $ mentre que les dones 16.551 $. La renda per capita de la població era de 14.286 $. Aproximadament el 21,5% de les famílies i el 26,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cuero». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cuero». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
Viccionari
# Arthur Beckwith

Arthur Beckwith (Croydon, 1887 - Wandsworth, desembre 1928), nom complet Arthur Robert C. Beckwith, fou un violinista anglès.
Sembla que va prendre les primeres lliçons de violí del seu pare músic, Arthur Beckwith Sr., professor de música a Londres. Arthur Beckwith va ser el concertista (líder) de la Royal Opera, Covent Garden i de la Royal Philharmonic Society (no s'ha de confondre amb la Royal Philharmonic Orchestra formada per Sir Thomas Beecham el 1946). Arthur Beckwith també va tocar amb la Queen's Hall Orchestra de Londres amb Sir Henry Wood. Beckwith també va ser director musical del Grand Hotel a Eastbourne, un hotel britànic de la platja. El 1920, Arthur Beckwith va fer una gravació acústica del director d'orquestra britànic (més tard Sir) Landon Ronald (1873-1938) Beni Mora, Suite Oriental.
Anne Mischakoff Heiles en el seu magnífic llibre "America's Concertmasters" escriu "... Quan el primer violinista del Quartet de corda de Londres es va posar malalt, Beckwith el va substituir per una gira als Estats Units, inclosa Cleveland...". Nikolai Sokoloff, escoltant Beckwith el va contractar per substituir Louis Edlin com a concertista de lOrquestra de Cleveland a partir de la temporada 1923-1924. Sokoloff pot haver estat motivat també per l'experiència de la música de cambra de Beckwith, ja que Beckwith també es va unir al Cleveland String Quartet, en el qual Sokoloff va continuar tocant. La temporada 1926-1927, Nikolai Sokoloff va contractar 26 nous intèrprets, inclosos 13 nous músics de corda i més de la meitat de la secció de trompa. Entre aquests canvis es trobaven la substitució d'Arthur Beckwith per Joseph Fuchs com a concertista, Louis de Santis com a clarinet principal que succeïa a Walter Thalin i Walter Macdonald que succeïa a Alphonse Pelletier com a trompa principal. Després de deixar lOrquestra de Cleveland, Arthur Beckwith va tornar a Anglaterra amb la seva dona i els seus tres fills.
Arthur Beckwith va morir el desembre de 1928 a Wandsworth, al sud de Londres, a la primerenca edat de 41 anys (la causa no sembla registrada).

## Referències

* 1 2 3 pages 157-169. Heiles, Anne Mischakoff. America's Concertmasters op. cit.
* ↑ British Public records including United Kingdom Census Records 1911, and London Directories.

## Enllaços externs

* Arthur Beckwith interpreta un minuet de Mozart a YouTube (enregistrament del 1922)
# Cató

* No s'ha de confondre amb Cato.
Cató (llatí: Cato) fou un cognomen romà portat per personatges de diverses gens:
* Porci Cató, família romana de la gens Pòrcia.
* Hostili Cató, família romana de la gens Hostília.
** Aulus Hostili Cató, pretor el 207 aC.
** Gai Hostili Cató, pretor el mateix 207 aC amb el seu germà.
** Luci Hostili Cató, triumvir el 201 aC.
* Valeri Cató, escriptor i poeta romà del segle i aC.
* Dionisi Cató, escriptor romà del segle iii dC.
* Escató o Veti Cató, general a la Guerra social itàlica.