OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Soler de Timoneda

El Soler de Timoneda és una masia situada al poble de Timoneda pertanyent al municipi de Lladurs, comarca del Solsonès.

## Enllaços externs

   * Pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) de Lladurs: Catalogació d'aquesta masia
# Rhinobatos schlegelii

Rhinobatos schlegelii és un peix de la família dels rinobàtids i de l'ordre dels rajiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 100 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de Corea fins a les de les Filipines.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Steven de Jongh

Steven de Jongh (Alkmaar, 25 de novembre de 1973) és un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1996 i 2009. Conegut per les seves condicions d'esprínter, va guanyar dues edicions de la semiclàssica Veenendaal-Veenendaal en dues ocasions, el 2000 i 2001, així com la Kuurne-Brussel·les-Kuurne el 2004 i 2008 i ek Gran Premi E3 el 2003. En acabar-se la temporada del 2009 va posar punt final a la seva carrera professional, amb una darrera victòria, el Kampioenschap van Vlaanderen. El 2010 passà a desenvolupar tasques de director esportiu dins el Team Sky.

## Palmarès

* 1994
** 1r a la Ronde van Zuid-Holland
** Vencedor d'una etapa del Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa de la Commonwealth Bank Classic
* 1995
** Campió dels Països Baixos sub-23 en ruta
** 1r al Gran Premi de Waregem
** 1r al PWZ Zuidenveld Tour
** Vencedor de 3 etapes de la Volta a Àustria
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
** Vencedor d'una etapa de la Boland Bank Tour
* 1998
** 1r a la Volta a Suècia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
* 1999
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella i Lleó
** Vencedor d'una etapa del Giro de la Província de Lucca
* 2000
** 1r al Nationale Sluitingsprijs
** 1r a la Veenendaal-Veenendaal
** 1r a la Schaal Sels
* 2001
** 1r a la Veenendaal-Veenendaal
* 2002
** 1r a la Schaal Sels
** 1r a la Rund um den Flughafen Köln-Bonn
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 2003
** 1r a la Schaal Sels
** 1r al Gran Premi E3
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de La Panne
* 2004
** 1r a la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
* 2005
** 1r a la Nokere Koerse
* 2006
** 1r a la Delta Profronde
** Vencedor d'una etapa dels Tres dies de La Panne
* 2007
** 1r al Gran Premi Briek Schotte
** 1r a l'Omloop van het Houtland
** 1r a l'Omloop van de Vlaamse Scheldeboorden
* 2008
** 1r a la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
** 1r al Tour de Rijke
* 2009
** 1r al Kampioenschap van Vlaanderen

### Palmarès al Tour de França

* 1998. Abandona (19a etapa)
* 2001. Abandona (7a etapa)
* 2006. Abandona (16a etapa)
* 2007. 123è de la classificació general
* 2008. 125è de la classificació general
* 2009. 153è de la classificació general

### Palmarès al Giro d'Itàlia

* 2000. 126è de la classificació general
* 2002. 98è de la classificació general
* 2005. Abandona (13a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2003. 146è de la classificació general

## Enllaços externs

* Web oficial (neerlandès)
* Fitxa de Steven de Jongh a sitiodeciclismo.net
# Massís dels Escrinhs

El Massís dels Escrinhs (en occità, com en català, un escriny és un armariet o una capseta per a estojar-hi coses; metafòricament, una coma petita en atzucac) és un massís muntanyós dels Alps del Delfinat a Occitània. Aquesta zona muntanyosa amb moltes glaceres forma part del Parc Nacional dels Écrins. La Barra dels Escrinhs, el cim més alt, ultrapassa els 4,000 m.

## Cims principals

* Barre des Écrins 4102 m
* Dòma de Nèu dels Escrinhs 4015 m
* La Meije 3983 m
* Ailefroide 3954 m
* Mont Pelvós 3946 m
* Pic Sans Nom 3913 m
* Pic Gaspard 3883 m
* Le Râteau 3809 m
* Pic Coolidge 3774 m
* La Grande Ruine 3765 m
* Roche Forio 3730 m
* Les Bans 3669 m
* Les Agneaux 3663 m
* Pic de la Grave 3628 m
* Pic de Neige Cordier 3618 m
* Aiguille du Plat de la Selle 3597 m
* Les Rouies 3589 m
* Olan 3564 m
* La Plaret 3564 m
* Tête de l'Etret 3559 m
* Tête de Gandoliere 3544 m
* L'Encoula 3533 m
* Pointe des Arcas 3478 m
* Roche de la Muzelle 3465 m
* Pointe Guyard 3460 m
* Tête des Fétoules 3459 m
* Le Sirac 3440 m
* Tête du Rouget 3435 m
* Pic de Says 3421 m
* Grande Aiguille de la Bérarde 3419 m
* Aiguille des Arias 3403 m
* Pointe de l'Aiglière 3308 m
* Pointe Swan 3294 m
* Le Jandri 3288 m
* Tetes des Soulaures 3242 m
* Pointe de Rougnoux 3179 m
* Têtes des Vautisse 3156 m
* Pic Combeynot 3155 m
* Dibona 3130 m
* Le Vieux Chaillol 3167 m
* Pic des Souffles 3098 m
* Tête de Dormillouse 3084 m
* Pointe des Estaris 3080 m
* Le Rochail 3023 m
* Aiguille de Cedera 2883 m
* Grun de Saint Maurice 2776 m

## Glaceres principals

* Glacier de la Girose
* Glacier du Tabuchet
* Glacier de la Meije
* Glacier de l'Homme
* Glacier du Mont-de-Lans
* Glacier de la Selle
* Glacier du Clot des Cavales
* Glacier de la Plate des Agneaux
* Glacier de la Bonne Pierre
* Glacier Blanc
* Glacier d'Arsine
* Glacier du Casset
* Glacier du Monétier
* Glacier Noir
* Glacier du Vallon des Étages
* Glacier du Chardon
* Glacier des Sellettes
* Glacier de la Pilatte
* Glacier du Sélé

## Referències

* ↑ Alcover-Moll. Diccionari Català-Valencià-Balear, http://dcvb.iecat.net/.
* Nom en català

## Enllaços externs

* Massif des Écrins Arxivat 2009-04-27 a Wayback Machine. (francès)
* GR54 Hike in the Écrins Arxivat 2017-09-26 a Wayback Machine. (neerlandès)
# Friedrich Georg Hendel

Friedrich Georg Hendel (Viena, 14 de desembre de 1874 - Baden bei Wien, 26 de juny de 1936) va ser un director d'escola secundària austríac i entomòleg principalment interessat en Diptera. Va descriure moltes espècies noves i va fer importants contribucions a la taxonomia superior dels Diptera.
La seva col·lecció es troba en el Museu d'Història Natural de Viena.

## Treballs

Selecció 1908-1914
* 1908 Classificació de Nouvelle des mouches à deux ailes (Diptera L.), d'après un pla tout nouveau parell JG Meigen, París, 1 VIII (1800 vs) Mit einem Kommentar. Verh Zool -Larva del borinot. Ges. Viena 58: 43-69.
* 1910 Über die Nomenklatur der Acalyptratengattungen nach Th. Beckers Katalog der paläarktischen Dipteren, Bd. 4) Wien Ent. Ztg. 29: 307-313.
* Diptera de 1914. Fam. Muscaridae, Subfam. Platystominae Genera Ins. 157, 179 pàg., 15 pls.
* 1914 Die Arten der Platystominen. Abh Zool -Larva del borinot. Ges. Viena agost (1): 1-409, 4 pls.
* 1914 Die Bohrfliegen Südamerikas. Abh Ber. K. Zool. Antrop. -Ethn. Mus. Dresden (1912) 14 (3): 1-84, 4 pls. .
Altres treballs veure la secció de referència en Sabrosky. 's Family Group Names in Diptera.
# Ekaltadeta

Ekaltadeta és un gènere extint de marsupials gegants relacionats amb els cangurs rata actuals.
Basant-se en les seves dents, s'ha hipotetitzat que eren principalment depredadors o omnívors amb un deler per la carn. Aquesta conclusió es basa principalment en la mida i forma d'una dent en forma de serra circular, la tercera premolar dels adults, que és comuna a totes les espècies d'Ekaltadeta. Algunes espècies també tenien grans "ullals" depredadors.
Els fòssils d'aquests animals inclouen dos cranis gairebé complets i nombrosos maxil·lars superiors i inferiors.

## Enllaços externs

* La dent del cangur rata assassí (anglès)
* Mikko's phylogeny Archive: Potoroidae - cangurs rata Arxivat 2007-06-11 a Wayback Machine. (anglès)
* Descripció d'Ekaltadeta ima. Arxivat 2009-10-24 a Wayback Machine. (anglès)
# El Soler de Dalt

El Soler de Dalt és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès. A prop seu hi ha l'església romànica de Sant Miquel.
# Stevenage

Stevenage és un poble del districte de Stevenage, Hertfordshire, Anglaterra. Té una població de 93.222 habitants i districte de 87.081. Al Domesday Book (1086) està escrit amb la forma Stigenace. L'any 1946, Stevenage va ser designada la primera "ciutat nova" sota l'empara del New Towns Act en tot el Regne Unit.

## Referències

* ↑ (anglès)«Stevenage». City Population. [Consulta: 13 juny 2018].
* ↑ (anglès)«Stevenage». City Population. [Consulta: 13 juny 2018].
* ↑ (anglès)«Hertfordshire». The Domesday Book Online. [Consulta: 13 juny 2018].
* ↑ Halford, Jodie «The town that aimed for Utopia» (en anglès). BBC, 11-11-2016.
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1995

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1995 va tenir lloc el 28 de maig de 1996 al Cinema Coliseum de Madrid i fou presentada per Fiorella Faltoyano i Sancho Gracia. Va comptar amb el patrocini de l'ajuntament de Madrid, l'EGEDA, la Fundació per al Foment de la Cultura i de la Cinematografia i PolyGram Film España.
Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol i estranger pel seu treball durant l'any 1995. Es van concedir les mateixes deu medalles de l'edició anterior i es va afegir una nova medalla al millor guió de cinema adaptat. A més, es va concedir un premi homenatge al director artístic i decorador Francisco Prósper Zaragoza.
El repartiment de premis va restar força igualat, i les dues pel·lícules més guardonades foren Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto d'Agustín Díaz Yanes (millor pel·lícula i premi revelació) i El día de la bestia d'Álex de la Iglesia (millor director i muntatge).
Després del lliurament de medalles es va projectar en primícia la pel·lícula Fargo de Joel Coen i Ethan Coen.

## Llista de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto | pel·lícula |
| Millor director | Álex de la Iglesia | El día de la bestia |
| Millor actriu | Emma Penella | Mar de luna |
| Millor actor | Javier Bardem | Boca a boca |
| Millor fotografia | Julio Bragado Darman | La isla del diablo |
| Millor música | Milladoiro | El rey del río |
| Millor guió original | Eliseo Alberto García Tomás Gutiérrez Alea Juan Carlos Tabío | Guantanamera |
| Millor guió adaptat | Montxo Armendáriz José Ángel Mañas | Historias del Kronen |
| Millor pel·lícula estranjera | Braveheart Ed Wood | Pel·lícula |
| Premi revelació | Agustín Díaz Yanes | Nadie hablará de nosotras cuando hayamos muerto |
| Millor muntatge | Teresa Font | El día de la bestia |
| Premi homenatge | Francisco Prósper Zaragoza | Trajectòria cinematogràfica |

## Referències

* ↑ Premios para Agustín Díaz Yanes, El País, 29 de maig de 1996
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1995». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 4 setembre 2019].

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1995
* X Premis Goya
* V Premis de la Unión de Actores
* V Premis Turia
* 40a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1995 a Internet Movie Database
# Iván Rodríguez i Rabell

Iván Rodríguez Rabell, més conegut com a Ivo (Barcelona, 15 d'abril de 1978) és un exfutbolista català, que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Després de jugar amb el Damm i les categories inferiors del FC Barcelona, marxa al juvenil de l'Atlètic de Madrid. Amb els matalassers debutaria en primera divisió, a la temporada 97/98, tot jugant dos partits, a la vegada que disputava altres partits amb el filial.
A l'any següent, sense lloc a l'Atlético, és cedit al filial del RCD Mallorca, que per aquella època estava en Segona. Al Mallorca B, Ivo va quallar una bona temporada, amb 32 partits i 3 gols. Retornaria a l'Atlético, però sense oportunitats ni en el primer ni en el segon equip madrileny. La temporada 00/01 juga de nou a Primera, ara a les files del Reial Oviedo, amb qui disputaria 16 partits.
A partir d'ací, el barceloní ha militat en equips de Segona B i Tercera Divisió, com el RCD Espanyol B (01/02), el Burgos CF (02), la Cultural Leonesa (02/05), Talavera (05/06), Baza (06), Motril CF (06/07), Manlleu (07/08) o Mataró (08).

## Referències

* ↑ «Jugadors destacats». Damm CF. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 1r desembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ivo
# Gai Claudi Canina

Gai Claudi Canina (en llatí: Caius Claudius Canina) va ser un magistrat romà que va viure al primer terç del segle iii aC. Formava part de la branca plebea de la gens Clàudia.
Va ser dues vegades cònsol romà, l'any 285 aC amb Marc Emili Lèpid, i el 273 aC amb Gai Fabi Dorsó Licini, i va obtenir un triomf per les seves victòries en la guerra contra els lucans, els samnites i probablement els brucis. Sembla que també va ser censor el 270 aC amb Tiberi Coruncani.
No se sap res de la seva família ni de la seva descendència. Un tribú militar de nom Gai Claudi que va morir l'any 264 aC i que va intervenir en la defensa de Messina, defensa que va originar la Primera Guerra Púnica, podria ser un fill seu.

## Referències

* ↑ Broughton, Robert S. The magistrates of the Roman Republic. Vol 1 ; 509 BC-100 BC. Atlanta, Georgia: Scholars Press, 1984, p. 186, 196. ISBN 9780891308126.

## Bibliografia

Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 594b, 860b (v. 1).
# Ekaitza

Ekaitza és un setmanari polític basc bilingüe (francès-euskara) creat l'abril de 1986 després de l'Aberri Eguna (diada nacional basca) com a iniciativa del partit d'esquerra abertzale EMA, en el moment en què la lluita armada proposada pel grup Iparretarrak era en efervescència.
Era difosa per Iparralde, centrada en l'actualitat abertzale, les lluites socials, mediambientals i internacionalistes, particularment concernent als països sota dominació francesa (Antilles, Kanaky, Polinèsia Francesa, etc.). Avui, malgrat els nombrosos processos judicials dels qua ha estat objecte, el setmanari, que va complir 20 anys el 2006, és independent dels dos principals partits polítics abertzales a Iparralde: Batasuna i Abertzaleen Batasuna.

## Referències

* ↑ Eneko Bidegain. Iparretarrak: historia de una organización política armada. Tafalla: Txalaparta, 2007, p.157.
* ↑ Condenan a Francia por el procedimiento contra una revista aberzale, La Voz de Galicia, 2 de febrer de 2008

## Enllaços externs

* Ekaitza - Lloc web oficial
# Emarginata

Emarginata és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2021) aquest gènere està format per 3 espècies que anteriorment eren incloses al gènere Cercomela:
* Emarginata schlegelii - Còlit del Karoo.
* Emarginata sinuata -Còlit alafalçat.
* Emarginata tractrac - Còlit tractrac.

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Robert Cazala

Robert Cazala (Bailòc, 7 de gener de 1934 - Ortès, 18 de febrer de 2023) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1958 i 1968.
Al llarg de la seva carrera professional sempre va córrer a l'equip Mercier-BP-Hutchinson, aconseguint 36 victòries. Destaquen per damunt de tot quatre victòries d'etapa al Tour de França, cursa en la qual vestí el mallot groc de líder durant sis etapes en l'edició de 1959.

## Palmarès

* 1958
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
** 1r al Premi de Bergerac
** 1r al Premi de Sigoules
** 1r al Critèrium d'Alger
* 1959
** 1r al Tour de Champagne i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Midi-Libre
** 1r del Premi de Puy-l'Evêque
* 1960
** 1r al Tour de Champagne i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré i 1r del Premi de la Regularitat
** Vencedor d'una etapa al Midi-Libre
** Vencedor d'una etapa al Tour del Sud-est
** 1r al Premi de Royan
** 1r al Premi d'Alger
** 1r al Premi de Brioude
* 1961
** 1r al Tour de Var i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor de 2 etapes al Midi-Libre
** 1r al Premi de Morlaix
** 1r al Premi de Lalinde
* 1962
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Tour del Sud-est
** 1r de la Ronda de Seignelay
** 1r al Premi de Plounavez
* 1963
** 1r al Premi d'Eymoutiers
** 1r al Premi de Lubersac
* 1964
** Vencedor d'una etapa al Midi-Libre
** 1r al Premi de Saint-Hilaire
* 1965
** 1r al Gran Premi de la Trinitat a Guéret
** 1r al Premi de Saint-Alvèze
* 1966
** 1r al Gran Premi d'Espéraza

### Resultats al Tour de França

* 1959. 32è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Porta el mallot groc durant 6 etapes
* 1960. Abandona (14a etapa)
* 1961. 40è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1962. 22è de la classificació general. Vencedor e 2 etapes
* 1963. 30è de la classificació general
* 1964. 59è de la classificació general
* 1965. 64è de la classificació general
* 1966. 80è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1964. 13è de la classificació general
* 1965. 28è de la classificació general
* 1967. 73è de la classificació general

## Referències

* ↑ Patrick Louis. «Cyclisme : mort de Robert Cazala qui avait gagné une étape historique du Tour à Saint-Gaudens», 18 février 2023.
* ↑ Gérard Descoubès. «Sud Gironde – CYCLISME — — Robert Cazala, l’aile protectrice des leaders s’est envolé», 21 février 2023.
* ↑ «CAZALA Robert». [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Palmarès de Robert Cazala (Fra)». [Consulta: 12 març 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès de Robert Cazala (francès)
# Stevenson (Alabama)

Stevenson és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.770 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stevenson tenia 1.770 habitants, 795 habitatges, i 508 famílies La densitat de població era de 138,1 habitants/km².
Dels 795 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,4% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones hi havia 89,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.908 $ i la renda mediana per família de 34.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.188 $ mentre que les dones 21.375 $. La renda per capita de la població era de 14.806 $. Aproximadament el 15,5% de les famílies i el 19,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stevenson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stevenson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Mertzen

Mertzen (en alsacià Merze) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 189 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 154 | 168 | 170 | 185 | 185 | 189 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Charles Schwartzentruber | |
# Inàlovo

Inàlovo (en rus: Иналово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Fundació Foment de l'Habitatge Social

La Fundació Foment de l'Habitatge Social és una entitat sense ànim de lucre impulsada per Càritas Diocesana de Barcelona per promoure la inclusió residencial entre els segments de la població que es troben en situació d'exclusió social o altres tipus de vulnerabilitat. Fundada el 1990, forma part de la Xarxa d'habitatges d'inclusió social de Barcelona, Cohabitac i la Coordinadora Catalana de Fundacions i és el principal gestor de pisos socials de Catalunya.
L'any 2023 atengué 1.750 persones, de les quals aproximadament la meitat eren menors d'edat, i gestiona de 458 habitatges a disposició de les persones que en feien ús. La majoria d'aquests habitatges són cedits per l'administració, entitats socials o de crèdit i particulars. A més d'oferir habitatges en règim de lloguer social, l'entitat proporciona acompanyament social a les famílies ateses.

## Referències

* 1 2 «Dia Mundial de l'Hàbitat: la tasca de la Fundació Foment de l'Habitatge Social». Càritas Diocesana de Barcelona, 2 octubre 2017. [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ «Fundació Foment de l'Habitatge Social». Ajuntament de Barcelona, 29 juliol 2021.
* 1 2 Sanz, R. M. «25 años facilitando un techo y trabajando por la dignidad» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 9 febrer 2016. [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ Pau, S. «Foment de l'Habitatge passa de 90 a 400 pisos en 3 anys». El Punt Avui, 30 desembre 2015. [Consulta: 29 juliol 2021].
# Edifici de la Presó (Calafell)

L'Edifici de la Presó és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un immoble de planta trapezoïdal, d'una única crugia, format per planta baixa i dues plantes altes; amb coberta de dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana principal. La composició de les plantes altes és simètrica. A la planta baixa, a l'esquerra, hi ha una porta d'arc escarser que conserva el batent de fusta original, mitjançant la qual s'accedeix al recinte de l'antiga presó. Més a la dreta hi ha un portal d'arc de mig punt amb una reixa de ferro al timpà, al qual es va reduir l'amplada. Al seu costat dret hi ha una porta rectangular. A la primera planta hi ha, al centre, un balcó amb llosana de pedra i barana de ferro. A cada costat hi ha una finestra, rectangular vertical, amb clavellinera de pedra tallada decorada amb formes geomètriques. A la segona planta hi ha un balcó, més petit, amb llosana de pedra i sense barana, el qual es mostra tapiat. A cada costat també hi ha una finestra amb clavellinera de pedra treballada. A la part superior de la façana hi ha un ràfec amb una canal formada per peces de terrissa (tortugada). La façana és arrebossada amb morter de ciment i pintada de color blanc, a excepció del sòcol, que és de color gris.

## Referències

* ↑ «Edifici de la Presó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].