OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pont del camí Ral de Ripoll a Sant Joan

El Pont del camí Ral de Ripoll a Sant Joan és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El pont s'ubica una mica més a dalt de la font dels capellans; per sobre hi passava el camí ral que connectava Ripoll i Sant Joan. D'aquest camí encara es poden transitar alguns trams, especialment els que queden en aquest indret i en el paratge de Ribamala.
Pel que fa al pont, presenta una única obertura en forma d'arc de mig punt.

## Referències

* 1 2 «Pont del camí Ral de Ripoll a Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Poma roja de Beneixama

La poma roja de Beneixama (Malus dasyphylla) és una varietat de poma originària de Beneixama. La seva característica principal és la petitesa, redona i aixafada (5–6 x 7–8 cm). Pot conservar-se durant ben bé un any sense gaires problemes. Dins les seues característiques organolèptiques destaquen el seu perfum suau i la seua dolçor àcida, junt amb un color vermellós i brillant que la feia ben apta per a la seua comercialització.
Es cultiva a Beneixama, la comarca del Baix Segura, la Vall de Ricote, a Cabdet, Cehegín, Jumella i Iecla. La poca producció que se'n fa va destinada, pràcticament en la seua totalitat, per a la producció de sidra a Astúries. Sembla que ajuda a apujar la graduació alcohòlica de la sidra de manera natural, dins del seu procés de fermentació.
Actualment se'n produeix molt poca. Va sofrir de l'arribada al mercat d'espècies més grans i amb un màrqueting millor. Un mol·licut, el Candidatus Phytoplasma mali que ataca les soques de les pomeres va contribuir a l'ocàs. Els arbres infectats poden morir, però sovint poden recobrar-se mitjançant un adob adequat. Un virus, l'Apple proliferation MLO pot atacar l'espècie, però ans al contrari dels cultivars, la roja pot resistir.

## Referències

* 1 2 3 Frutos secos, oleaginosos, frutales de hueso, almendros y frutales de pepita (1997): p. 152
* ↑ «La manzana "Roja" de Beneixama protagoniza la Entrada de Moros y Cristianos». Informacion.es, 07-09-2011. (La poma Roja de Beneixama protagonitza l'Entrada de Moros i Cristians)
* ↑ Puerta Romero, José; Veyrat García, Pedro. «Cultivo de frutales». A: Agricultura, revista agropecuaria Numero especial: Fruticultura (pdf), octobre 1971, p. 624.
* ↑ Pérez, Gil «Una manzana en vías de extinción. La deliciosa manzana roja de Benejama está a punto de desaparecer». Información d'Alacant, 18-10-2011.
* ↑ «Candidatus Phytoplasma mali». A: Cooperative Agricultural Pest Survey (CAPS) (en anglès). West Lafayette: Purdue University,, 5 de juliol de 2011, p. 5 i 8. Arxivat 2014-11-10 a Wayback Machine.
* ↑ «Apple proliferation MLO». Hojas de datos sobre organismos cuarentenarios para los países miembros del COSAVE.

## Bibliografia

* Rivera Núñez, Diego; Obón de Castro, Concepción. Frutos secos, oleaginosos, frutales de hueso, almendros y frutales de pepita (en castellà). Volum 1. Editum, 1997, p.152–153. ISBN 8476847440 [Consulta: 19 febrer 2012].
# Pomacea cumingii

Pomacea cumingii és una espècie de mol·lusc gastròpode d'aigua dolça de la família Ampullaridae originària d'Amèrica central. A la Unió Europea el transport, comerç i tinença d'aquesta espècie invasora són prohibits. El seu nom és un honor del naturalista britànic Hugh Cuming (1791-1865).

## Descripció

La conquilla és de mida mitjana, com una baldufa compacta i arrodonida, és de color blanquinós amb faixes marrons amples. Té una gran obertura de forma ovalada. L'espira és obtusa i molt baixa, la sutura indentada i l'omblígol estret. Són herbívors.

## Distribució

És originaria del sud d'Amèrica central, entre d'altre a Chiapas, Mèxic, Panamà, Quito i Puerto Rico.

## Referències

* ↑ «Species details : Pomacea (Pomacea) cumingii». Catalogue of Life, 2015. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 31 agost 2015].
* 1 2 Ghesquiere, Stijn A. I. «Pomacea (effusa) cumingii» (en anglès i altres llengües). Applesnail.net, 2007. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Pomacea». The University of Georgia: Center for Invasive Species and Ecosystem Health. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ Dawes, John «International Waters: EU Finally Bans Apple Snail Imports» (en anglès). Pet Product News, 01-01-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-04 [Consulta: 31 agost 2015]. Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ «cumingii». Nyanglish. [Consulta: 31 agost 2015].
* 1 2 Altaba, 2012, p. 2.

## Bibliografia

* Altaba, Christian R. Identificació de diferents espècies del gènere Pomacea (pdf). Generalitat de Catalunya, Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, 2012.
* Cowie, Robert H. «Apple Snail (Ampullariidae) as Agricultural Pests: their Biology, Impacts and Management». A: G.M. Baker (editor). Molluscs as Crop Pests (en anglès). Wallingord (Regne Unit): Cabi, 2005, p. 145-193. ISBN 9780851997902.
# Plourivo

Plourivo (en bretó Plourivoù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes d'Armor. El 2019 tenia 2.263 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.891 | 1.869 | 1.933 | 1.927 | 1.932 | 1.973 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-1995 | Pierre L'Hostis | |
| 1995-2001 | Claude Le Tréou | |
| 2001-2008 | Alain Le Guyader | PS |
| 2008- | Michel Raoult | |
# Plouzeniel

Ploudaniel (en bretó Plouzeniel) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 3.649 habitants. El 2 de febrer de 2007 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.630 | 2.511 | 2.588 | 3.044 | 3.406 | 3.572 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Joël Marchadour | |
# Pierfelice Ravenna

Pierfelice (Pedro Félix, Pierre Félice) Ravenna (nascut el 1938) és un botànic xilè d'origen jueu-italià.

## Algunes publicacions

* 1970a. Nuevas especies de Amaryllidaceae. Notic. Mens. Mus. Nac. Hist. Nat. Santiago 269 : 1-7
* 1970b. Contributions to South American Amaryllidaceae III. Pl. Life 37: 73-103, figs. 18-25
* 1972. Latin American Amaryllidis 1971. Pl. Life 28: 119-127, figs. 28-30
* 1978. Studies in the Alliaceae‑II (error tip. "Alliae”). Pl. Life 34 (2): 3-10
* 1983. Catila and Onira, two new genera of South American Iridaceae. Nordic J. of Botany 3 (2): 197-205
* 1988. New species of South American Habranthus and Zephyranthes (Amaryllidaceae). Onira 1 (8): 53-56
* 2000a. New or noteworthy Leucocoryne species (Alliaceae). Onira 4 (2): 3-10
* 2000b. The family Gilliesiaceae. Onira 4 (3): 11-14 (con clave de géneros)
* 2000c. Miersia scalae, a synonym of Gilliesia monophylla (Gilliesaceae). Onira 4 (8):30
* 2003a. Elucidation and systematics of the Chilean genera of Amaryllidaceae. Bot. Austr. 2, 21 pp., 12 pls
* 2003b. Los subgéneros de Leucocoryne y la ilegitimidad de Pabellonia (Alliaceae).Chloris Chilensis 6 (2)
* 2005a. Gilliesia dimera and Gilliesia isopetala two new species from central Chile (Gilliesiaceae). Onira 9 (17): 60-63
* 2005b. Solaria brevicoalita and S. curacavina two chilean species of Gilliesiaceae. Onira 9 (16): 64-67
* 2005c. On the absence of the genus Gilliesia (Gilliesiaceae) in the Argentine flora. Onira 9 (15): 59
* 2005d. Especies nuevas de Gilliesia y Solaria (Gilliesiaceae) y claves para el reconocimiento de las especies de ambos géneros. Chloris Chilensis 8 (1)
El 1974 va rebre la Medalla Herbert.

## Referències

* ↑ Ravenna P. (1974). «Pierfelice Ravenna: an autobiography». Plant Life 30: (1-4): 6-10.
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Pierdomenico Baccalario

Pierdomenico Baccalario (Acqui Terme, Piemont, Itàlia, 1 de març de 1974) és un escriptor italià especialitzat en literatura juvenil, periodista i escenògraf. Col·labora amb la Scuola Normale Superiore de Pisa.
Ha conreat els gèneres de la novel·la històrica i fantàstica, escrivint diverses sèries de novel·les, com Els guardians del temps, que tracta diferents aventures ambientades en diferents èpoques històriques, o Ulysses Moore, sobre uns amics que viuen aventures en la cerca de portes màgiques a altres llocs. Va guanyar el premi Il Battello a vapore (El Vaixell de Vapor) en 1998 amb la novel·la La Strada del Guerriero. Entre les seves col·laboracions amb Alessandro Gatti es troba la sèrie de llibres protagonitzats pel cavaller Riccardo Cuor di Cardo. L'eroe di Rocca Fangosa.

## Obres traduïdes al català

Col·lecció La botiga Battibaleno:
* Una maleta plena d'estrelles. La Galera 2012
* La brúixola de somnis. La Galera 2013
* El mapa dels portals. La Galera 2013
* La lladre de miralls. La Galera 2014
Col·lecció Will Moogley, Agència de fantasmes:
* Hotel de cinc espectres. La Galera 2010
* Una família... de por! La Galera 2010
* El fantasma del gratacel. La Galera 2010
* Els fantasmes també tenen por. La Galera 2010
* Un monstre per sorpresa. La Galera 2011
* El rei de la por. La Galera 2011
* Terror a can Tupper. La Galera 2011
* La veritable història del capità Garfi. La Galera 2012
Col·lecció Ulysses Moore:
* La nau del temps. La Galera 2014
* Viatge als ports foscos. La Galera 2014
* Els pirates dels mars imaginaris. La Galera 2015
* L'illa dels rebels. La Galera 2015
* Un embolic negre com el petroli. La Galera 2015

## Referències

* ↑ Gatti, Alessandro. Lo strano caso del ritratto fiammingo (en italian). Piemme, 2011. ISBN 9788858505649.
* ↑ «Pierdomenico Baccalario» (en italià). [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ Bardola, Nicola «Pierdomenico Baccalario – Century». Focus, 12-11-2009.
* ↑ «Encore -- pierdomenico baccalario». [Consulta: 21 març 2018].
# Pieres

Els pieris (grec antic: Πίερες) foren un poble de Tràcia que vivia en una franja plana i estreta entre les desembocadures dels rius Peneu i Haliacmó, al peu dels vessants boscosos de l'Olimp, segons Tucídides i Estrabó.
El districte que habitaven, segons la Ilíada, s'anomenava Pièria o Pièrida, i Hesíode diu que era el lloc on havien nascut les muses i Orfeu, el pare de la música. Quan aquest culte es va introduir a Beòcia es van traspassar també els noms de les muntanyes, els territoris, les coves i les fonts de Pièria al país veí. Els pieris van ser expulsats del seu territori al segle viii aC, i obligats a desplaçar-se cap al nord, cap al riu Estrímon i les muntanyes del Pangèon, on van formar un nou assentament.
Els límits del territori dels pieris varien segons quins historiadors en parlen. Claudi Ptolemeu diu que el seu territori corresponia a la zona de la costa entre les desembocadures dels rius Lúdies i Haliacmó. A l'oest tenia la comarca de Perrèbia, a Tessàlia. Una porció de la serra de l'Olimp travessava el seu territori, i el cim més alt s'anomenava Mont Pieri, visible de tot el país. Sembla que hi havia una ciutat anomenada també Pièria, que estaria situada entre Díon i Pidna, les dues ciutats principals dels pieris. Més enllà de Pidna hi havia un bosc frondós i immens. La via que anava de Pel·la a Larisa de Tessàlia passava pel territori de Pièria, i segurament va ser el camí que va seguir el cònsol romà Quint Marci Filip, durant la Tercera Guerra Macedònica (171-168 aC).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pieres». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 gener 2021].
# Portitxol

«Portitxol» té aquests significats:
Un Portitxol és un port petit. Hi ha diversos topònims catalans que porten aquest terme:
* L'Illa del Portitxol i la platja del Portitxol, dins el terme de Xàbia.
* La Torre del Portitxol, a Xàbia.
* La Torre del Portitxol, a l'Alguer.
* La Platja del Portitxol, a l'Escala.
* El Portitxol, una cala del terme de Sant Joan de Labritja.
* El Portitxol, una cala del terme de Maó.
* El Portitxol, una cala del terme de Palma.

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Portitxol». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
# Portland (Dakota del Nord)

Portland és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 604 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Portland tenia 604 habitants, 269 habitatges, i 161 famílies. La densitat de població era de 271,2 hab./km².
Dels 269 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 3,3% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.375 $ i la renda mediana per família de 43.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.089 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 15.149 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Portland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Portland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Poggio-di-Venaco

Poggio-di-Venaco (en cors U Poghju di Venacu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 136 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 144 | 176 | 167 | 132 | 95 | 136 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Jean Baptiste Casanova | | |
# Premis Annie

Els premis Annie són els guardons que lliura la International Animated Film Association (Associació Internacional de Pel·lícules Animades), establerta a Los Angeles, Califòrnia, des de l'any 1972. Originalment es van crear per premiar a films els quals pertanyen al camp de l'animació, però amb el pas del temps s'han afegit noves categories, arribant a premiar a productes televisius i videojocs.

## Cerimònia
### Dates

La cerimònia se celebra des del 1972 (amb l'excepció de 1972, any de creació dels premis). Fins a 2002 la gala se celebrava el mes de novembre, però un any després es va passar a febrer, com a conseqüència del canvi, en 2002 no es van lliurar els premis Annie, abastant, això si, 17 mesos (en lloc de 12) el lliurament de 2003.

### Presentadors

Els presentadors de la cerimònia de lliurament dels premis Annie han estat els següents:
* Grim Natwick (1972)
* Leonard Maltin (1996)
* Rob Paulsen, Maurice LaMarche (2000)
* Billy West (2001)
* Steve Marmel (2003,2004)
* Tom Kenny (2005-2008, 2010)
* William Shatner (2009)
* Patton Oswalt (2011)
* Leonard Maltin, Rob Paulsen i Maurice LaMarche (2012)
* Patrick Warburton (2013)

### Lloc

La cerimònia des dels seus inicis s'ha celebrat a Califòrnia, variant escassament de recinte:
* Sportsmen's Lodge, Studio City, Califòrnia, USA (1972)
* LLIGUES Plaza Theatre (1992-1995)
* Pasadena Center, Pasadena, Califòrnia, USA (1996)
* Pasadena Civic Auditorium, Pasadena, Califòrnia, USA (1997)
* Alex Theatre, Glendale, Califòrnia, USA (1998-2006)
* Royce Hall, Universitat de Califòrnia a Los Angeles, USA (2007-actualitat)

## Categories
### Producció

* Millor pel·lícula animada (des del 1992).
* Millor producte animat llançat directament en DVD.
* Millor curt animat.
* Millor anunci de TV animat.
* Millor producció de TV animada.
* Millor video-joc animat.

### Assoliment individual

* Millors efectes animats.
* Millor animació en un film animat.
* Millor animació en un producte televisiu animat.
* Millor disseny en un film animat.
* Millor disseny en un producte televisiu animat.
* Millor adreça en un film animat.
* Millor adreça en un producte televisiu animat.
* Millor música en un film animat.
* Millor música en un producte televisiu animat.
* Millor producció en un film animat.
* Millor producció en un producte televisiu animat.
* Millor història en un film animat.
* Millor història en un producte televisiu animat.
* Millor doblatge en un film animat.
* Millor doblatge en un producte televisiu animat.
* Millor guió d'un film animat.
* Millor guió en un producte televisiu animat.

### Jurat

* Premi June Foray.
* Premi Ub Iwerks.
* Premi Winsor McCay.
* Assoliment especial en animació.
* Certificat del mèrit.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine.
# Pleine-Selve

* Per a altres significats, vegeu «Pleine-Selve (Aisne)».
Pleine-Selve és un municipi francès al departament de la Gironda i a la regió de Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 249 | 268 | 237 | 235 | 191 | 192 | 210 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Hugues Ravet | |
| 2008- | Maurice Rossignol | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Pleine-Sève

Pleine-Sève és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 114 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pleine-Sève era de 114 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 67 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 15 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 66 eren cases i 1 era un apartament. Dels 48 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 19 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 43 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pleine-Sève el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 8 |
| 16 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 50 eren actives i 22 eren inactives. De les 50 persones actives 45 estaven ocupades (30 homes i 15 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 22 persones inactives 9 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de transport, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Pleine-Sève hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 609 hectàrees.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pleine-Sève a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pleine-Sève a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pozdišovce

Pozdišovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1315.
# Portal de l'Aigüeta

El Portal de l'Aigüeta és una obra de Vilabertran (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al sud-oest del nucli urbà de la població de Vilatenim, al peu de la carretera que porta a Figueres, al veïnat de l'Aigüeta.
Es tracta d'un gran portal d'arc rebaixat bastit amb maons i integrat dins d'un tram de mur amb el parament arrebossat. L'obertura està delimitada per dos pilars quadrats bastits en maons, amb basament i capitells, que alhora sustenten un entaulament motllurat damunt del qual hi ha un plafó d'obra, amb el coronament de perfil ondulat i dos elements decoratius a mode d'acroteri.

## Història

Segons el Planejament Urbanístic de Vilabertran, aquest portal pertany al Mas Rich bastit vers el 1953.

## Referències

* 1 2 3 «Portal de l'Aigüeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Potyviridae

Potyviridae és una família de virus de les plantes. Pertanyen al tipus dels virus d'ARN monocatenari +. Formen unes inclusions cilíndriques dins les plantes hostes. Estan compostos d'una proteïna simple.
Basant-se en les seqüències d'aminoàcids de la seva proteïna els Potyiviridea actualment es divideixen en 6 gèneres. Tots ells excepte Bymovirus són monocatenaris.

## Gèneres

* Gènere Potyvirus; espècie tipus: Potato virus Y (Virus Y de la patata/creïlla o virus del mosaic sever)
* Gènere Rymovirus; espècie tipus Ryegrass mosaic virus (en sègol)
* Gènere Bymovirus; espècie tipus: Barley yellow mosaic virus (en l'ordi)
* Gènere Macluravirus; espècie tipus: Maclura mosaic virus (en Maclura sp)
* Gènere Ipomovirus; espècie tipus: Sweet potato mild mottle virus (en moniato)
* Gènere Tritimovirus; espècie tipus: Wheat streak mosaic virus (en blat)
El gènere més gran de la família Potyviridea és Potyvirus que consta de més de 100 espècies conegudes. Els transmeten els pugons (àfids) però també ho poden ser mecànicament.
En el gènere Macluravirus també la transmissió la fan els pugons.
El gènere Ipomovirus el transmet la mosca blanca.
Tritimovirus i Rymovirus el transmeten els àcars eriòfids.)
El genoma de Bymovirus té dues partícules en lloc d'una sola i és transmés per un fong, Polymyxa graminis.

## Referències

* ↑ Description of Plant Viruses: Potyviridae family Arxivat 2010-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ Description of Plant Viruses: Potyviridae family Figure Arxivat 2010-11-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Viralzone: Potyviridae
# Potvorice

Potvorice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1263.