OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Golf de Türkmenbaşy

El golf de Türkmenbaşy o badia de Türkmenbaşy (turcman: Türkmenbaşy aýlagy, rus: залив Туркменбашы) és una badia de la mar Càspia, situada a les costes del Turkmenistan.
A la riba nord de la badia hi ha la ciutat i el port de Türkmenbaşy.

## Geografia

Amb la península de Türkmenbaşy al nord i la península de Txeleken al sud, el golf va d'est a oest direcció al mar durant 46 km i té una obertura de 18 km d'ample. A la seva cantonada nord-oest hi ha les maresmes de Bala-Ishem que marquen la desembocadura del riu sec Usboi. Les aigües del olf tenen una salinitat és de 13-16 ‰.
El golf va passar a formar part de la Reserva Natural de Hazar el 1968 i va ser designat com a Lloc Ramsar el 2008. És la llar de diverses d'espècies animals com l'esturió rus, i és visitat per moltes aus aquàtiques per passar-hi l'hivern, com ara l'oca riallera o la fredeluga gregària. ànec tacat. Entre els animals que habiten la badia mereixen especial esment l'alosa de Krasnovodsk (Alosa braschnikowi nirchi) i la foca del Caspi (Pusa caspica).

## Cartografia

Antigament, aquesta zona s'havia conegut amb el nom persa de Shah Qadm. Als mapes del segle XVIII del mar Càspi, el golf era conegut com a "golf de Balkan" o "golf de Balchan" i se suposava que era molt més profund. Va ser cartografiat per primera vegada amb precisió per Fedor Ivanovitx Soimonov durant l'expedició al Caspi de 1719, que va estar estudiant el mar Càspi de 1719 a 1727.
Més tard, la badia va ser coneguda com a 'Golf de Krasnovodsk' o 'Badia de Krasnovodsk', però va canviar el seu nom quan la ciutat a les seves costes va canviar el seu nom de Krasnovodsk a Türkmenbaşy.

## Referències

* ↑ «Turkmenbashy Bay» (en anglès). Ramsar Sites Information Service. [Consulta: 22 novembre 2023].
* 1 2 3 VVAA, 2010, p. 256.
* ↑ «شهر رویایی من بندر ترکمن» (en persa). turkoman.wordpress.com, 24-09-2008. [Consulta: 22 novembre 2023].
* ↑ «Caspian Sea» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 1911. [Consulta: 22 novembre 2023].
* ↑ Aniskèvitx, 1983, p. 126.

## Bibliografia

* Aniskèvitx, N. O.. Словарь географических названий СССР - Diccionari de noms geogràfics de l'URSS (en rus). Nedra, 1983, p. 272.
* VVAA. The Caspian Sea Encyclopedia (en anglès). Springer Science & Business Media, 2010, p. 525. ISBN 9783642115240.

## Enllaços externs

* Biodiversitat a la mar Càspia. (anglès)
# Pattonsburg

Pattonsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 261 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pattonsburg tenia 261 habitants, 120 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 75,2 habitants per km².
Dels 120 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,2% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.500 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 20.779 $. Entorn del 20,3% de les famílies i el 26,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pattonsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pattonsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Hugh MacLean

Hugh MacLean (1879 - Revere, 3 de setembre de 1909) fou un ciclista estatunidenc, professional que va competir a principis de segle xx. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de Mig fons de 1899 per darrere del canadenc Harry Gibson.
Va morir a conseqüència d'una caiguda mentre entrenava al velòdrom de Revere.

## Palmarès

* 1896
** 1r als Sis dies de Boston (amb Floyd Krebs)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# The Good Life (EP)

The Good Life fou el primer EP que va publicar la banda estatunidenca Weezer, a la primavera del 1997. El treball es va realitzar a instàncies de la seva discogràfica (DGC) perquè l'àlbum d'estudi publicat en aquell moment (Pinkerton) no tenia l'èxit comercial esperat. L'àlbum inclou dues cançons acústiques en directe i la cançó "I Just Threw Out the Love of My Dreams" amb la col·laboració vocal de Rachel Haden, del grup That Dog. Les cançons en directe foren gravades a l'institut Shorecrest High School, prop de Seattle, perquè va guanyar un concurs que va organitzar el grup.

## Personal

* Rivers Cuomo – cantant, guitarra
* Brian Bell – guitarra, veus addicionals
* Matt Sharp – baix, veus addicionals
* Patrick Wilson – bateria
* Rachel Haden – cantant a "I Just Threw Out the Love of My Dreams"
* Jack Joseph Puig, Adam Casper – mescles
* Joe Barresi – enginyer
* Gene Kirkland – fotografia

## Enllaços externs

* The Good Life a MusicBrainz
* The Good Life - OZ EP Arxivat 2010-11-24 a Wayback Machine.
# Vesoul

Vesoul és una ciutat francesa, capital del departament de l'Alt Saona i de la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2018 tenia 14.973 habitants.
# Jaume Fort Prats

Jaume Fort Prats (Reus, 28 de desembre de 1873 - 4 de novembre de 1955) va ser un escriptor català.
Funcionari municipal i col·laborador a la premsa reusenca, publicà entre 1908 i 1914 llargs articles a Les Circumstàncies, molts d'ells de caràcter anticlerical. Va fundar el diari El Heraldo de Reus el 1916, i l'any següent el setmanari El Heraldo de Cataluña. Va ser autor d'alguns llibres de narracions (Por tierras africanas, el 1914, i Del teatro de la guerra, el 1915) i d'obres de teatre de caràcter històric. La seva obra més popular ha estat, en nou volums, Anales de Reus desde 1860 hasta nuestros días (1924-1932), que volia ser una continuació dels Anales históricos de Reus de Bofarull. Va publicar també diverses obres de divulgació de temes locals. El 1922 va ser un dels fundadors de l'Associació de la Premsa de Reus. Tot i la seva ideologia conservadora i el fet d'haver utilitzat sempre el castellà en les seves obres, el 1939 va ser depurat del seu càrrec de dipositari municipal. En la postguerra va col·laborar amb Guix Sugranyes en una publicació reusenca, Urbs. Va morir a Reus el 1955.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 281.
* ↑ Duch, Montserrat. Reus sota el primer franquisme: 1939-1951. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1996, p. 243.

## Enllaços externs

* «Jaume Fort Prats». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Licini Lucul

Els Licini Lucul (llatí: Licinii Luculli) foren una branca de la gens romana plebea dels Licini. Els primers Lucul apareixen a la història a la Segona Guerra Púnica.
Els personatges principals de la família Licínia Lucul·la foren:
De parentiu segur però indeterminat amb els anteriors:
* Gai Licini Lucul, tribú de la plebs el 196 aC, tal vegada germà del primer.
* Marc Licini Lucul, pretor peregrí el 186 aC, tal vegada germà de l'anterior.
* Publi Licini Lucul, tribú de la plebs el 110 aC.
* Luci Licini Lucul, pretor urbà el 67 aC.

## Referències

* ↑ Alberich, Joan; Ros, Montserrat. La transcripció dels noms propis grecs i llatins. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993. ISBN 8477392250. §160.
* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* ↑ Seva i Llinares, Antoni (dir.). Diccionari llatí-català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 779. ISBN 9788477396314.
* ↑ L'adaptació més recomanada del llatí Lucullus és Lucul. No obstant això, Luci Licini Lucul·le (cònsol 74 aC), el personatge amb més anomenada de la família, sovint és anomenat Lucul·le en obres més antigues (e.g. la traducció de Carles Riba de la vida de Lucul·le que escrigué Plutarc Arxivat 2020-09-30 a Wayback Machine., de 1929) o menys especialitzades (e.g. l'article corresponent a la Gran Enciclopèdia Catalana).
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 830.
# Got (vas)

Un got, veire, tassó o anap (i tassa al Matarranya i Fraga i a l'Alguer) és un recipient destinat a contenir líquids i del que es pot beure directament, principalment aquells de forma cilíndrica o cònica, oberts, sense nansa ni peu, i fabricats en vidre o altres materials. Per extensió es denomina també got a la quantitat de líquid continguda en aquest recipient.

## Formes, mides i materials

La forma més comuna és en forma de cilindre o de con truncat. Aquells amb nansa solen denominar-se tassa, i aquells amb peu solen denominar-se copes. Els límits entre un got i altres tipus de recipients similars pot ser difús. Alguns gots petits poden denominar-se copes encara que no posseeixin peu.
En general un got pot sostenir-se dempeus per si mateix amb una obertura a la part superior, la qual és d'igual o major diàmetre que la base, sent aquests diàmetres usualment menors a l'alçada del recipient. La base forma part del recipient contenidor (a diferència d'una copa) i no té rosteixes o orelles. És un recipient destinat a contenir la beguda d'una persona i beure-hi directament, a diferència d'un gerro. Usualment la grandària permet que sigui fàcil d'agafar amb una mà sense necessitat de nanses.
El material d'un got és una característica important, ja que ha de contenir el líquid sense contaminar-lo i sense desfer-se. El got sol estar fet únicament d'un material. El vidre és el material per excel·lència dels gots, i en llengües com l'anglès, l'alemany o el francès s'usa la mateixa paraula per a vas i vidre: glass, glas i verre respectivament. A més del vidre, els gots poden ser fabricats en diferents plàstics, paper, metall o ceràmica, encara que aquests últims poden ser també anomenats tassa.

## Got com a unitat de mesura

També es denomina got a la quantitat de líquid continguda en un veire. No obstant això, donada la gran quantitat de formes i grandàries que els got poden adoptar, la mesura no és molt precisa, però pot assumir-se una mesura de prop de 200 cm³.

## Vegeu també

* Vas Dewar, material de laboratori.
* Bol
* Acetàbul
* Urna funerària.
* Duralex Gigogne

## Enllaços externs

* Mapa de "got" a l'Atles Lingüístic del Domini Català (ALDC)

## Referències

* ↑ TERMCAT
* ↑ a Menorca tassa designa la copa, és a dir el got amb peu
Viccionari
# Patty Hearst

Patricia Campbell Hearst (San Francisco, 20 de febrer de 1954) és una escriptora i actriu nord-americana, neta del magnat editorial William Randolph Hearst. Es va fer famosa internacionalment arran del seu segrest l'any 1974 per l'Exèrcit Simbiòtic d'Alliberament. Dinou mesos després de la seva desaparició fou trobada i arrestada, perquè en aquell moment era fugitiva per crims comesos juntament amb el grup que l'havia segrestada. Fou detinguda, i es va especular que els recursos de la seva família li permetrien eludir la presó.
Al judici, l'acusació va suggerir que Hearst havia passat a ser membre de l'Exèrcit Simbiòtic d'Alliberament per voluntat pròpia. No obstant, va testificar que l'havien violada i amenaçada de mort mentre era en captivitat. El 1976 va ser declarada culpable d'atracar un banc i la van sentenciar a 35 anys de presó, que després es van reduir a set anys. La sentència va ser commutada pel president Jimmy Carter, i el president Bill Clinton li va donar el perdó.

## Referències

* ↑ «Radically different: Heiress' life far removed from days of '74 kidnapping». CNN. Arxivat de l'original el 28 juny 2012.
# Gobiodon unicolor

Gobiodon unicolor és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Ryukyu fins a Austràlia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1856. Bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van het eiland Boeroe. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 11. 383-414.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hugh McDonald

Hugh John McDonald (28 de desembre de 1950 a Filadèlfia) és el baixista de la banda nord-americana Bon Jovi des de 1994. Va substituir Alec John Such. A pesar de dur tants anys amb el grup, no se'l considera un membre oficial. Cal aclarir que componia el baix per a estudi de Bon Jovi des de 1983. El 1994, després de l'eixida d'Alec, a Hugh se li proposa ser membre oficial, cosa que aquest rebutja degut al fet que en no ésser membre oficial pot treballar amb altres bandes. Això no obstant, fins al dia d'avui, Hugh segueix treballant amb Bon Jovi al 100% en estudi i en viu.
També ha col·laborat en els àlbums solistes de Richie Sambora i Jon Bon Jovi, a més d'haver treballat amb músics de la categoria d'Alice Cooper o Ringo Starr.

## Enllaços externs

* Hugh McDonald - Lloc web oficial
* Biografia Arxivat 2009-04-30 a Wayback Machine. (anglès)
# The Good Life (cançó de Weezer)

"The Good Life" és el segon senzill de l'àlbum Pinkerton, segon en la trajectòria de la banda estatunidenca Weezer. Compost per Rivers Cuomo i autoproduït pel grup, la discogràfica el va llançar a correcuita per tal de salvar l'àlbum del fracàs comercial però no va tenir èxit.

## Informació

Les cares B del senzill van tenir cert èxit de manera que van ser incloses en l'àlbum conceptual Songs from the Black Hole, que finalment no es va acabar ni va sortir al mercat.
El videoclip fou dirigit per Jonathan Dayton i Valerie Faris i es mesclen imatges del grup mentre toca la cançó amb imatges d'un dia de feina d'una repartidora de pizzes (interpretada per Mary Lynn Rajskub). Les imatges es presenten mitjançant la tècnica que parteix la pantalla en diversos plans de càmeres que graven l'acció simultàniament però en diferents angles.

## Llista de cançons
### Promo CD només ràdio

* "The Good Life" (Remix) – 4:08
* "The Good Life" (Versió LP) – 4:19

### Retail CD (Regne Unit, Europa i Japó)

* "The Good Life" – 4:19
* "Waiting on You" – 4:13
* "I Just Threw Out the Love of My Dreams" – 2:39

### "OZ EP" (Austràlia)

* "The Good Life" – 4:19
* "Waiting on You" – 4:13
* "I Just Threw Out the Love of My Dreams" – 2:39
* "The Good Life" (Directe acústic) – 4:40
* "Pink Triangle" (Directe acústic) – 4:26
La cançó "I Just Threw Out the Love of My Dreams" compta amb la col·laboració de la cantant Rachel Haden de That Dog i The Rentals.

## Personal

* Rivers Cuomo – cantant, guitarra solista
* Patrick Wilson – percussió
* Brian Bell – guitarra rítmica
* Matt Sharp – baix

## Referències

* ↑ «Pinkerton era releases (1996-1999)» (en anglès). Weezer.com. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 2 setembre 2009].
# Vesnà

Vesnà - Весна (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants del Caucas occidental, a la vora nord-oriental de la mar Negra, a 2 km al sud-est de Tuapsé i a 111 km al sud de Krasnodar.
Pertany al poble de Xepsi.
# Lithraea caustica

Lithraea caustica, amb el nom comú de Litre, és una espècie de planta llenyosa dins la família de les anacardiàcies, és endèmica de Xile, a les regions xilenes de Coquimbo i Arauco.

## Descripció

El gènere Lithraea té plantes proveïdes de canals resinífers. Presenten resina amb el component Urushiol que produeix al·lèrgia greu amb possible xoc anafilàctic. Les fulles són alternades, pinaticompostes o simples. El fruit és una drupa o una núcula.

## Taxonomia

Lithraea caustica va ser descrita per (Molina) Hook. et Arn i publicada a Botanical Miscellany 3: 175. 1833.

## Referències

* ↑ Litre a Optimot
* ↑ «Lithraea caustica». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 juliol 2013].
# Gonzalo de Illescas (frare)

* Aquest article tracta sobre el monjo jerònim i bisbe de Còrdova. Si cerqueu l'historiador castellà, vegeu «Gonzalo de Illescas».
Gonzalo de Illescas (?, principis del segle xv - Hornachuelos, Còrdova, 22 d'octubre de 1464) fou un monjo de l'orde dels jerònims, prior del monestir de Guadalupe, capellà de Joan II de Castella, i bisbe de Còrdova.
Com a prior de Guadalupe (1441-1444 i 1450-1453), feu construir la llibreria i l'orgue gran del cor de l'església monacal. Durant el seu episcopat a Còrdova (1454-1464) es fundaren els convents de Santa Cruz i de Santa Inés. A la seua mort, llegà la seua biblioteca al monestir de Sant Jeroni de Valparaíso. Les seues despulles jauen a Guadalupe, en un magnífic sepulcre esculpit per Egas Cueman entre el 1458 i el 1460, amb la seua estàtua jacent en marbre blanc. És recordat pel seu retrat fet per Zurbarán el 1639 per a la sagristia del monestir de Guadalupe, que el representa assegut en el seu estudi en actitud d'escriure. També n'hi ha un retrat fet per Valdés Leal per al monestir de Sant Jeroni de Buenavista, actualment en el Museu de Belles Arts de Sevilla.

## Referències

* ↑ «Fray Gonzalo de Illescas, per Zurbarán». ArteHistoria. Junta de Castilla y León. Arxivat de l'original el 17 de març 2011. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Madrid OSH, Ignacio de. «Gonzalo de Illescas». Diccionario biográfico español. Real Academia de la Historia. [Consulta: 22 maig 2020].
# Hurecourt

Hurecourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 63 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Hurecourt era de 63 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 40 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família i 11 eren segones residències. 37 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 29 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 7 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Hurecourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 29 eren actives i 9 eren inactives. De les 29 persones actives 25 estaven ocupades (14 homes i 11 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Hurecourt hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Hurecourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Hurecourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Teano (esposa de Metapont)

Teano (en grec antic Θεανώ) va ser, segons la mitologia grega, l'esposa del rei Metapont, que regnava a la Magna Grècia.
El seu marit la volia repudiar perquè no li donava fills, i ella va anar a trobar uns pastors i els encarregà que li trobessin un nen per fer-lo passar pel seu fill. Els pastors van trobar dos bessons que Teano va presentar al rei com si fossin els seus fills. Però al cap d'un temps va donar a llum dos bessons més. Va tractar de desfer-se dels primers, que en realitat eren els fills d'Arne (o Melanipe) i de Posidó, Èol i Beot. Va manar als seus fills que matessin els dos estrangers durant una partida de caça, però aquests darrers van vèncer, potser ajudats pel seu pare Posidó. Èol i Beot van revelar a Metapont els crims de la seva esposa, que va ser repudiada, o morta, o es va suïcidar, i va ser reemplaçada per Arne (o Melanipe).

## Referències

* ↑ Higí. Faules, 186
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 504. ISBN 9788496061972.