OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camel Up

Camel Up és un joc de tauler creat per Steffen Bogen i guanyador del premi Spiel des Jahres de 2014, un guardó que va valorar la rapidesa en aprendre les regles de joc (que permet que sigui un joc familiar) i el disseny gràfic dels seus components. Combina l'atzar amb la mecànica de les apostes i l'estratègia en un entorn ambientant en curses de camells a l'Antic Egipte, on cada jugador ha de fer-se ric decidint qui guanya o perd cada cursa. Està indicat per a jugadors a partir dels vuit anys.

## Funcionament del joc

Hi ha cinc camells de color blanc, blau, taronja, verd i groc que competeixen donant voltes a un circuit. Dins d'una piràmide de cartró hi ha cinc daus, que indiquen en cada cas quin camell es mou i quantes caselles. A cada torn, el jugador tomba la piràmide i activa el disparador, llavors cau un dels daus de l'interior i mou el camell corresponent. Quan un camell cau en una casella prèviament ocupada per un altre, s'hi apila al capdamunt, d'aquí el títol del joc. Si hi ha una pila de camells, es mou com un bloc, de forma que un camell pot avançar encara que no hagi sortit el seu dau. Sempre es mou el camell corresponent i tots els que hi hagi a sobre d'ell, i es queden endarrerits els de sota. Interessa, per tant, col·locar el camell al capdamunt de cada pila perquè és el que compta com a primer.
Els jugadors aposten quin camell quedarà primer i últim en cada cursa col·locant unes cartes del color corresponent i guanyant més o menys monedes en funció del resultat i de l'ordre d'aposta (qui primer s'arrisca a decidir qui és el vencedor i el derrotat guanya més monedes que els que imiten la jugada). Es pot apostar a més d'un camell, però si les fitxes no queden en les tres primeres posicions, es perd la quantitat apostada i una penalització, de manera que s'ha de decidir estratègicament on s'empren els diners. Per complicar la cursa, existeixen unes fitxes de desert que fan que cada camell avanci o retrocedeixi caselles i que poden alterar el resultat de la cursa.
Una cursa consta de diverses rondes, cadascuna d'elles fins que han sortit els cinc daus de cada color. El joc acaba quan finalitza la ronda després que un dels camells hagi arribat a la línia de meta. Encara que diversos camells creuïn aquesta línia en la mateixa ronda, es considera guanyador el primer d'ells. La partida és ràpida, amb una durada inferior a l'hora i permet que hi participin entre dos i vuit jugadors, tots ells movent els cinc camells. Com que ningú no sap quines són les apostes dels adversaris fins que s'acaba la cursa, cada jugador ha de moure les fitxes pensant en la seva aposta i mirant de perjudicar l'estratègia que hom suposa que tenen els rivals. Aquest component competitiu o d'intriga afegeix suspens al joc.

## Referències

* ↑ «Camel Up (2014)». BoardGameGeek. [Consulta: 12 febrer 2016].
* ↑ «Camel Up». Spiel des Jahres. [Consulta: 12 febrer 2016].
# Vigonovo

Vigonovo és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia. L'any 2007 tenia 9.567 habitants. Limita amb els municipis de Fossò, Noventa Padovana (PD), Pàdua (PD), Sant'Angelo di Piove di Sacco (PD), Saonara (PD) i Stra.

## AdminiVigonovoció

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Leonardo Galenda | Poble de la Llibertat |
# Wilfred French

Sir Wilfred Franklin French KCB CMG va ser un oficial de la Royal Navy britànica.
Durant la seva carrera va ser capità del HMS Hood (1927-1929), oficial comandant del 2n Esquadró de Creuers de Batalla (1931-32) i Vicealmirall al càrrec, Malta, entre 1934 i 1937. El 1936 va ser nomenat Cavaller Comandant de l'Orde del Bany.
A l'inici de la Segona Guerra Mundial French era l'Almirall Comandant de les Orcades i les Shetlands (ACOS). El 14 d'octubre de 1939 el submarí U-47, comandat per Günther Prien, va penetrar al port de Scapa Flow, enfonsant el cuirassat HMS Royal Oak, amb la pèrdua de 833 vides. L'informe oficial sobre el desastre culpava de les pobres defenses de Scapa Flow a French. Malgrat que ja havia advertit dels perills d'un atac, i fins i tot s'havia ofert a portar un vaixell petit o un submarí per provar-ho, French va veure's obligat a retirar-se del servei actiu i va ser destinat a Washington D.C. com a administrador i representant de manteniment, servint allà fins al 1944.

## Referències

* Bevand, Paul. «Biography of Admiral Sir Wilfred Franklin French, K.C.B., C.B., C.M.G.». HMS Hood Association.
* Weaver, H.J.. Nightmare at Scapa Flow: The truth about the sinking of HMS Royal Oak. England: Cressrelles, 1980, p. 120–123. ISBN 0-85956-025-2.
# Yukinari Sugawara

Yukinari Sugawara (28 de juny de 2000) és un futbolista japonès.
Comença la seua carrera professional al Nagoya Grampus el 2018.
Va debutar amb la selecció del Japó el 2020.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2020 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* 1 2 Yukinari Sugawara a National-Football-Teams.com (anglès)
# Xeringuilla

La xeringuilla (Philadelphus coronarius), també anomenada corona, flor de Sant Josep, és una planta de la família de les hidrangeàcies.

## Descripció

Arbust que com a màxim arriba a 3-4 metres d'altura, amb branques anguloses, fulles caduques de color verd intens, ovals, acuminades, dentades, glauques per la cara superior, i vellutades per sota de la nervació, envellutades en la porció axil·lar, amb les vores piloses; flors grans reunides en penjolls subterminals, blanques, prou perfumades i amb la corol·la proveïda de quatre pètals. Es tracta d'un macrofaneròfit caducifoli que floreix d'abril fins a juny.
Es conreen nombrosos híbrids d'aquesta espècie, que es diferencien entre si pel jaspiat de les fulles i per les tonalitats porpra de les flors.

## Hàbitat i distribució

La seua distribució geogràfica general es troba pel Turkestan i Àsia Menor. És originària del Caucas i Armènia, encara que actualment és possible trobar-la com espontània en la flora dels països mediterranis.

## Usos

S'usa per a la decoració, moltes vegades per a usos urbanístics. Poden agrupar-se formant petits boscos, tanques i menuts grups enmig dels parterres. La seua reproducció sol ser asexual, per esqueix, a la primavera o agost o per sarment a principis d'estiu. Li agrada estar a ple sol o semiombra, amb un reg no excessivament abundant.

## Referències

* ↑ «Philadelphus coronarius L.». Floracatalana.net. Arxivat de l'original el 2020-01-12. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «Philadelphus coronarius». CATÀLEG VIRTUAL D'ESPÈCIES VEGETALS. Jardí Botànic de la Universitat de València.

## Enllaços externs

* Arxivat 2010-12-24 a Wayback Machine.
# Xatrac de Peale

El xatrac de Peale (Onychoprion lunatus) és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae). D'hàbits pelàgics, cria sobre platges de sorra a illes del Pacífic Occidental, a les Marianes, Wake, Hawaii, Fiji i Tuamotu, dispersant-se després pel Pacífic, fins a les Filipines, Nova Guinea i l'illa de Pasqua.
# Withnail i jo

Whitnail i jo (títol original: Withnail and I) és una pel·lícula britànica dirigida i escrita per Bruce Robinson, estrenada el 1987. Guionista de Els crits del silenci, Bruce Robinson realitza aquí la seva primera pel·lícula de ficció. La pel·lícula és considerada de culte en els països anglosaxons. Ha estat doblada al català.

## Argument

Londres, 1969. Withnail i Marwood són dos actors que conviuen en un pis brut, llardós. Esperen des de fa mesos aconseguir un paper que els permeti omplir el seu compte bancari desesperadament buit. Esperant aquest gran dia, passen les jornades no fent res en el seu apartament alimentant-se » d'alcohol i pastilles. Un dia, las i découragés, decideixen de marxar de vacances. Arriben a casa de l'oncle de Withnail, un homosexuel obès que prova de seguida de seduir Marwood. Aquest últim és llavors cridat de Londres: li proposen el primer paper per una obra.

## Repartiment

* Richard E. Grant: Withnail
* Paul McGann: Marwood
* Richard Griffiths: l'oncle Monty
* Ralph Brown: Danny
* Michael Elphick: Jake
* Eddie Tagoe: Ed
* Daragh O'Malley: l'irlandès
* Michael Wardle: Isaac Parkin
* Una Brandon-Jones: madame Parkin
* Noel Johnson: el general

## Referències

* ↑ esadir.cat. Withnail i jo. esadir.cat.
* ↑ «Withnail and I». The New York Times.

## Enllaços externs

* Withnail i jo a Goita què fan, ara!
# Zenó de Tars

Zenó de Tars, en llatí Zenon, en grec antic Ζήνων, fou un filòsof grec, nadiu de Tars, fill de Dioscòrides.
Deixeble de Crisip de Soli, al qual va succeir a l'Stoa o escola estoica, va introduir una important variació al sistema estoic, ja que va negar la doctrina de la conflagració a l'Univers, que va alterar notablement tota la filosofia física dels estoics. Va deixar pocs escrits que gairebé no s'han conservat, excepte unes referències no gaire extenses que en fa Diògenes Laerci.

## Referències

* ↑ 4.Zenon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1318
# Yesterday (pel·lícula de 1985)

Yesterday és una pel·lícula dramàtica polonesa de 1985 dirigida per Radosław Piwowarski. La pel·lícula va ser seleccionada per Polònia per a la categoria de l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa, però no va entrar entre els finalistes.

## Argument

Ambientada en els anys 60 en una petita ciutat de províncies, quatre adolescents de secundària s'enfronten a la graduació, però l'única cosa que tenen al cap és com atreure a l'audiència local a un concert amb els èxits dels Beatles, interpretats per la seva banda. Res surt segons el planejat.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Piotr Siwkiewicz | Pawel Mitura "Ringo" |
| Anna Kaźmierczak | Ania |
| Andrzej Zieliński | John |
| Krzysztof Majchrzak | Biegacz |
| Krystyna Feldman | Ciotka |
| Henryk Bista | Director |
| Waldemar Ignaczak | George |
| Robert Piechota | Paul |
| Stanislaw Brudny | Ksiacz |

## Premis
### Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1985 | Conquilla d'Or a la millor pel·lícula | Radosław Piwowarski | Guanyador |
| 1985 | Conquilla de Plata al millor actor | Piotr Siwkiewicz | Guanyador |
| 1985 | Premi de l'Ateneo Guipuzcoano | Radosław Piwowarski | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Yesterday». [Consulta: 4 octubre 2014].
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ Palmarés de la 33º edición del Festival de San Sebastián
* ↑ Yesterday», un filme polaco lleno de nostalgia y «beatlemanía», acaparador de galardones, ABC, 29 de setembre de 1985

## Enllaços externs

* Yesterday a YouTube
# Xahriyar I ibn Karin

Shahriyar I ibn Karin fou ispahbad bawàndida de Tabaristan. Va succeir al seu avi Xarwin I ibn Surkhab (en un data desconeguda anterior al 817, en què apareix per primer cop). Va conspirar per expulsar dels seus dominis al karínida Mazyar ibn Karin, net de Bandad Hormozd (o Wandad Hormuzd), antic aliat bawàndida. Mazyar va anar a la cort del califa al-Ma'mun i va retornar el 822/823 amb el suport d'aquest darrer. El 825/826 va morir Xariyar i el va succeir el seu fill Xapur ibn Xahriryar (Sapor ibn Xariyar).
# Xahr Yagul Yuhargib

Xahr Yagul Yuhargib fou rei de Qataban al final del segle i aC i començament del segle i dC.
Va succeir el seu pare Hawfi`am Yuhan`im que l'havia associat al govern. Existeixen diverses inscripcions on apareix només com "rei de Qataban" i el de "mukarrib de Qataban", però aquest segon, després d'ell no torna a aparèixer. Una inscripció minea de Baraqix testimonia que Waqah'il Yatha i el seu fill Iliyafa Yaixur, que foren els darrers reis de Ma'in, eren contemporanis de Xahr Yagul Yuhargib de Qataban. Com que aquests reis mineus devien regnar al final del segle i aC caldria datar aquest rei a la part final d'aquest segle i inici del següent. Una inscripció trobada a Tamna esmenta a Xahr Yagul Yuhargib a l'inici del segle i dC, i confirma d'una part el final del regne de Ma'in i d'altra banda l'existència d'un únic Xahr Yagul Yuhargib fill d'Hawfi`am Yuhan`im que també és compatible amb l'examen paleogràfic de les inscripcions; el tipus de moneda que va encunyar, amb doble efígie, confirmaria l'inici del segle i dC com a data de regnat. El va succeir el seu fill Waraw'il Ghaylan Yuhan`im que no se sap que hagués estat associat al tron,

## Referències

* Mounir Arbach, « La chronologie du royaume de Qatabân du Ier siècle avant J.-C. au Ier siècle après J.-C. », Chroniques yéménites en línia, 10/2002, posat en línia 21 d'abril de 2003, Consulta 31 d'octubre de 2010. URL :
# Zhang Linpeng

Zhang Linpeng (en xinès: 张琳 芃); (Jinan, Xina; 9 de maig de 1989), és un futbolista xinès. Juga de defensa, i el seu equip actual és el Leicester City de la Barclays Premier League.
És conegut pel sobrenom de Zhangmos (en xinès: 张 莫斯) a la Xina per la seva similitud en l'aparença i l'estil de joc amb Sergio Ramos. És un defensa amb mentalitat ofensiva, també conegut per la seva capacitat d'atacar i pel seu joc aeri. Ha rebut elogis de l'entrenador italià Marcello Lippi, que el va descriure com: «El millor futbolista xinès en la Superlliga xinesa».

## Clubs

| Club | País | Any |
| Xangai SIPG FC | R.P. de la Xina | 2006 - 2011 |
| Guangzhou Evergrande | R.P. de la Xina | 2011 - |

## Estadístiques en la seva carrera
### Estadístiques en Clubs

| Club | Club | Club | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Copa de la Lliga | Copa de la Lliga | Continental | Continental | Altres copes | Altres copes | Total | Total |
| Temporada | Club | Lliga | Part. | Gols | Part. | Gols | Part. | Gols | Part. | Gols | Part. | Gols | Part. | Gols |
| Club i divisió | Club i divisió | Club i divisió | Lliga | Lliga | FA Cup | FA Cup | SLC Cup | SLC Cup | Àsia | Àsia | Uns altres< | Uns altres< | Total | Total |
| 2006 | Xangai SIPG FC | Xina League Two | | | - | - | - | - | - | - | - | - | | |
| 2007 | Xangai SIPG FC | Xina League Two | | | - | - | - | - | - | - | - | - | | |
| 2008 | Xangai SIPG FC | Primera Lliga Xina | 19 | 0 | - | - | - | - | - | - | - | - | 19 | 0 |
| 2009 | Xangai SIPG FC | Primera Lliga Xina | 24 | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - | 24 | 1 |
| 2010 | Xangai SIPG FC | Primera Lliga Xina | 22 | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - | 22 | 1 |
| 2011 | Guangzhou Evergrande | Superlliga de la Xina | 16 | 1 | 2 | 0 | - | - | - | - | - | - | 18 | 1 |
| 2012 | Guangzhou Evergrande | Superlliga de la Xina | 21 | 2 | 3 | 1 | - | - | 7 | 0 | 1 | 0 | 32 | 3 |
| 2013 | Guangzhou Evergrande | Superlliga de la Xina | 23 | 4 | 4 | 1 | - | - | 13 | 0 | 4 | 0 | 44 | 5 |
| Total | Total | Total | 125 | 9 | 9 | 2 | 0 | 0 | 20 | 0 | 5 | 0 | 159 | 11 |

## Referències

* ↑ Atkins, Chris. «Zhang giving Chinese game needed boost». espnfc.com. [Consulta: 4 octubre 2013].
* ↑ «里皮确认巴里奥斯广州德比首秀 评国安是最强对手». sina.com, 09-07-2012. [Consulta: 6 maig 2013].
* ↑ «Cucina italiana e lavoro europeo: qui sto davvero benissimo». La Gazzetta dello Sport, 08-07-2012. [Consulta: 6 maig 2013].

## Enllaços externs

* PFicha del jugador en worldfootball.net
* Ficha del jugador en hudong.com
* Ficha del jugador
# Zorkul

Zorkul (o Sir-i-kol) és un llac a les Muntanyes Pamir que discorren per la frontera entre Afganistan i Tajikistan. D'est a oest fa uns 25 km de llargada amb una superfície de 38,9 km². Es troba a 4.130 m d'altitud. La part nord del llac es troba a Tajikistan on hi ha la Reserva de la Natura de Zorkul. Fora del llac discorre el riu Pamir. També és una font del riu Oxus. El Gran Pamir s'estén al sud del llac.
El llac havia estat territori de l'emir de Wakhan, però el llac es va establir com la frontera entre Rússia i Afghanistan per un acord entre els russos i els britànics de 1895.

## Referències

* ↑ Shahrani, M. Nazif. (1979) The Kirghiz and Wakhi of Afghanistan: Adaptation to Closed Frontiers and War University of Washington Press, Seattle, ISBN 0-295-95669-0; 1st paperback edition with new preface and epilogue (2002), ISBN 0-295-98262-4 p.37
# Zhangjiakou

Zhangjiakou (xinès tradicional: 張家口; xinès simplificat: 张家口; pinyin: Zhāngjiākǒu; mongol: Чуулалт Хаалга [Čuulalt Haalga]; mongol clàssic: Qaɣalɣan; manxú: Imiyangga jase) és una ciutat a nivell de prefectura de la província de Hebei, al nord de la Xina. És coneguda també pel seu antic nom de Kalgan, i deriva de "хаалга" que vol dir porta (Porta de la Gran Muralla).
Limita amb Pequín al sud-est, Mongòlia Interior al nord i oest i Shanxi al sud-oest. El 2019, la seva població era de 4.650.000 habitants en 36.861,56 quilòmetres quadrats, dividits en 17 comarques i districtes. L'àrea urbanitzada formada pels districtes de Qiaoxi, Qiaodong, Chongli, Xuanhua i Xiahuayuanen gran part conurbades tenia 1.500.000 habitants el 2019 en 1.412,7 km².
Des de l'antiguitat, Zhangjiakou ha estat un bastió d'importància militar i ha estat competit per diverses faccions. Per aquest motiu, Zhangjiakou rep el sobrenom de la Porta Nord de Pequín. A causa de la seva posició estratègica en diverses artèries de transport importants, és un node crític per viatjar entre Hebei i Mongòlia Interior i connectar el nord-oest de la Xina, Mongòlia i Pequín. Aquí es troba Dajingmen, una important porta i unió de la Gran Muralla Xina.
Al sud, Zhangjiakou l'activitat és principalment per a ús agrícola. Al nord, Bashang és una part de l'altiplà de Mongòlia i està dominada per pastures. La cobertura forestal arriba al 37%, fet que li val a Zhangjiakou el títol de Ciutat Forestal Nacional.

## Referències

* ↑ «Zhangjiakou». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ Huang, An; Xu, Yueqing; Zhang, Yibin; Lu, Longhui; Liu, Chao «A Spatial Equilibrium Evaluation of Primary Education Services Based on Living Circle Models: A Case Study within the City of Zhangjiakou, Hebei Province, China» (en anglès). Land, 11, 11, 01-11-2022, pàg. 1994. DOI: 10.3390/land11111994. ISSN: 2073-445X.
* ↑ Tseng, Chin-Yin «Prologue to Frontier Modernity: Zhangjiakou (Kalgan) as a Gateway City for the Modern Western Expeditions in China». China and the World, 04, 02, 01-06-2021, pàg. 2150009. DOI: 10.1142/S2591729321500097. ISSN: 2591-7293.
* ↑ Yuming, Lian; Global City Development Cooperation Council, Beijing. Chapter 2 Expectations at the Foot of the Great Wall (en anglès). EDP Sciences, 2022-06-21, p. 225–235. DOI 10.1051/978-2-7598-2732-9.c021/html. ISBN 978-2-7598-2732-9.
* ↑ Xu, Kaipeng; Chi, Yanyan; Ge, Rongfeng; Wang, Xiahui; Liu, Siyang «Land use changes in Zhangjiakou from 2005 to 2025 and the importance of ecosystem services» (en anglès). PeerJ, 9, 23-09-2021, pàg. e12122. DOI: 10.7717/peerj.12122. ISSN: 2167-8359.
* ↑ Zhao, Wen Zhi; Xiao, Hong Lang; Liu, Zhi Min; Li, Jin «Soil degradation and restoration as affected by land use change in the semiarid Bashang area, northern China» (en anglès). CATENA, 59, 2, 15-01-2005, pàg. 173–186. DOI: 10.1016/j.catena.2004.06.004. ISSN: 0341-8162.
* ↑ Wang, Manman; Du, Yiming; Tianlong, Jiang «Risk-based decision-making systems in water and food security of global drylands». Water Supply, 2023, pàg. 2224–2232..
# Xerraire de Treacher

El xerraire de Treacher (Pterorhinus treacheri) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació secundària, a les muntanyes de Borneo.

## Referències

* ↑ «Xerraire de Treacher». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/01/2022(català)
# Xerraire de collar gros

El xerraire de collar gros (Pterorhinus pectoralis) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa dels boscos dels Himàlaies centrals i orientals fins l'est de Bangladesh i centre i sud-est de Myanmar, nord i oest de Tailàndia, nord-oest i nord-est de Laos, nord del Vietnam, Xina oriental i meridional i l'illa de Hainan.

## Referències

* ↑ «Xerraire de collar gros». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/01/2022(català)
# Xerraire de collar petit

El xerraire de collar petit (Garrulax monileger) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, vegetació secundària, a les muntanyes de l'est de l'Índia des de l'oest del Nepal cap a l'est fins Arunachal Pradesh, cap al sud, al sud-est de Bangladesh, Manipur i Nagaland, i sud-est de la Xina al sud de Yunnan, Kwangsi, Hunan, Kwantung, Fukien i Hainan, cap al sud, a través del Sud-est Asiàtic a excepció de Tailàndia i Malaca

## Referències

* ↑ «Xerraire de collar petit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Ètnia sabèl·lica

L'ètnia sabèl·lica (en llatí:sabelli) era un grup de pobles o tribus que van habitar el centre i el sud de la península Itàlica a l'antiguitat, contemporanis de Roma des dels seus inicis.

## Origen del nom

Aquest etnònim el va fer servir per primera vegada l'historiador Barthold Georg Niebuhr en la seva obra Römische Geschichte (Història de Roma), basat principalment en els escrits de Titus Livi. El concepte incloïa els següents grups: els sabins, els marsis, els marruquins i els vestins.

## Sabelli i samnites

Plini el Vell diu en un passatge que als samnites també se'ls deia sabelli, i això també coincideix amb un escrit d'Estrabó. La paraula Sabellus a més de fer-la servir Titus Livi, està present en altres escriptors de llengua llatina com adjectiu dels samnites però no com a paraules sinònimes per referir-se a la mateixa nació; això no obstant, també es poden trobar emprades indistintament sobretot per part dels poetes.

## Concepte actual

El concepte actual és a la vegada emprat per referir-se a la totalitat dels grups de població de parla osco-umbria i també per designar una part coincidint amb el concepte antic. Se suposa, doncs, que tots ells provenen d'una mateixa arrel lèxica sabh-, la qual està present en:
* en l'italià antic de la regió osco umbria, l'arrel indoeuropea sabh- va adoptar la forma de saf-, que es pot trobar en les paraules: "Safineis", "Safinìm".
* en l'italià antic procedent de la zona de parla llatina, l'arrel indoeuropea sabh-, va originar les paraules: "Sabini", "Sabelli", "Samnites", "Samnium".
En conseqüència es poden establir les següents equivalències:
* safno = safnio = Safinìm = Samnium
* safio = Safini = Sabini
I també: Safineis (en osc)= Samnites (en llatí).
Estrabó va escriure sobre ells:«Els sabins no tan sols són un poble molt antic sinó que es tracta dels habitants autòctons...i tant els Picentins com els Samnites són colònies dels Sabins i els Lucans colònia dels Samnites i els Brettii dels Lucans».

## Referències

* ↑ William Smith, "Dictionary of Greek and Roman Geography", vol. I, p.91 article:"Sabini"
* ↑ Plini el Vell "Naturalis Historia" III,12. §. 17
* ↑ Estrabó "Geografia", V
* ↑ Titus Livi "Ab Urbe Condita" VIII,1; X,19
* ↑ Virgili "Geòrgiques" II,167; "Eneida" VII,665
* ↑ Horaci "Carmina" III,6, 37
* ↑ Juvenal "Sàtires" III,169
* ↑ Giacomo Devoto, "Gli Antichi Italici", Florència, ed.Vallecchi, 1931, p.103
* ↑ Antonio Manzo, "Dall'etnico safīno ai samnītes", en:Annuario ASMV 2001, p. 193-197
* ↑ Estrabó "Geografia" V,3

## Vegeu també

* lucans
* samnites
# Île-de-Sein

Île-de-Sein (en bretó Enez-Sun) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 238 habitants. És un dels municipis insulars bretons, forma part de l'arxipèlag d'Îles du Ponant juntament amb Ouessant, Île-Molène, Sein, Groix, Île-de-Batz, Arz, Houat, Hoëdic i Belle-Île. També forma part del Parc natural regional d'Armòrica, del Parc natural marí d'Iroise i de l'associació de les îles du Ponant. El seu paisatge ha inspirat una novel·la d'Henri Queffélec.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alain Le Roy | |
| 2008- | Jean- Pierre Kerloc'h | |

## Galeria

* Els Causeurs de l'illa
* Vista de la punta de Raz vers el raz de Sein; el far de la Vieille i la tourelle de la Plate.
* Far de l'illa sobre la central tèrmica
* Turistes al port, davant el far de Men Brial, inaugurat el 2005
# Žirany

Žirany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 1.360 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Žirany» (en anglès). Obec Žirany. [Consulta: 7 agost 2022].