OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giovanni Maria Sabino

Giovanni Maria Sabino (Turi, 30 de juny de 1588 - Nàpols, abril 1649) ser un italià compositor, organista i mestre.
Sabino va néixer a Turi, en una família de músics i compositors. Era germà de Antonio Sabino i oncle de Francesco Sabino. Als 14 anys va anar a Nàpols a estudiar música amb Pròspero Testa. Del 1610 al 1613 tornà a Turi, prenent les ordres sagrades. El 1622 va ser nomenat professor al Conservatorio della Pietà dei Turchini, càrrec que va ocupar fins al 1626. El 1627 va esdevenir maestro de capella a Castel Nuovo, i entre 1630 i 1634 va ser organista a l'Oratori. di San Filippo, aleshores maestro di cappella a la Santa Casa dell'Annunziata. Va morir a Nàpols.
Sabino va ser el primer compositor napolità a emprar violins en motets. Va ser professor de Gregorio Strozzi, i precursor de Giovanni Salvatore i Francesco Provenzale. També va ser l'únic compositor italià del sud que va aparèixer al costat de Monteverdi, amb 4 motets a la publicació de Simonetti Ghirlanda Sacra (Venècia 1625). Sabino també va promoure Monteverdi a Nàpols, inclòs el Confitebor de Monteverdi amb la seva pròpia impressió de salms el 1627.

## Obres

* Salms per Complement a 4 veus
* El primer llibre de motets per a 2 veus
* El segon llibre de motets per a 2-4 veus
* Salms de Vespres a 4 veus
* 4 motets per a veu i baix continu
* Salms per a 5 veus
* 3 motets per a 3-4 veus
* Motet amb simfonia a 3 veus, 2 violins i continu
* Motet per a 2-3 elements continus
* Galiardo per a 4 violes
* 1 cantata per a veu i continu
* Dixit Dominus per a 5 veus
* Altres motets

## Enregistraments

* 6 motets solistes a Lo Monteverde Voltato a lo Napolitano. Musici delle Cappelle di Napoli al tempo di Monteverdi (també inclou peces del germà i el nebot de Sabino) Cappella della Pietà de' Turchini dir. Florio. Simfonia 93S19

## Referències

* ↑ Diccionari biogràfic de música de Harvard 1996 p883
* ↑ Dinko Fabris. Música al Nàpols del segle XVII: Francesco Provenzale (1624-1704)
* ↑ Paolo Fabbri. Monteverdi p198
# Glacera de l'Adige

La Glacera de l'Adige és una glacera prehistòrica que incloïa pràcticament tot el gel del Tirol del Sud i que seguia la vall de l'Adige. Fa 20.000 ans, durant el màxim de Würmian, va arribar a una longitud de 350 km. Aleshores era el sistema glaciar més gran al sud dels Alps.
Prop de la seva font, estava reforçada per una transfluència de la glacera Inn a través del Reschenpass. Les glaceres més grans que s'hi van unir van ser la glacera Isarco, la glacera Rienza de Pustertal i la glacera Avisio.
A l'alçada de la seva potència, el gruix del gel era d'uns 1.500 metres. La seva superfície va arribar a una altitud de 2400 m a Vinschgau, 2.000 m a Bozen i 1.800 m a Trento. Així, les Dolomites i el massís d'Ortles estaven separades per una franja de gel de 40 km d'ample.
Al nivell de Trento, una important difluència de 300 a 400 metres de gruix creuava el llindar de Terlago portant la major part del material erràtic. Aquest dispositiu va donar forma a la conca del llac de Garda, sostinguda per un enorme amfiteatre de morrenes de 80 km de front que s'estenia entre Verona i Brescia. Com que després de la retirada d'aquesta glacera, el subministrament d'aigua i, per tant, d'al·luvions es va reduir molt (només el Sarca hi bevia), aquest llac s'ha pogut mantenir fins als nostres dies i l'amfiteatre de morrenes s'ha conservat especialment bé de l'erosió. D'altra banda, a la vall de l'Adige, la morrena frontal situada a Rivoli és molt més petita (9 km).

## Referències

* 1 2 3 Mair, Volkmar; Volkmar, Singl. Einführung in die Geologie Südtirols. Bolzen: Weise, 2005.
* ↑ «Region Gardasee». [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ «Der Gardasee». [Consulta: 30 desembre 2020].
# Grace Verbeke

Grace Verbeke (Roeselare, 12 de novembre de 1984) és una ciclista belga professional del 2006 al 2014, i més tard des del 2017. Actualment milita a l'equip Lensworld-Kuota.

## Palmarès

* 2009
** 1a al Tour féminin en Limousin i vencedor d'una etapa
* 2010
** Campiona de Bèlgica en contrarellotge
** 1a al Tour de Flandes
** 1a al Valkenburg Hills Classic
* 2011
** 1a a la Dwars door de Westhoek

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Glòria Ferrer Rom

Glòria Ferrer Rom (Barcelona, 1956) és una ceramista catalana pionera en el camp del disseny a Catalunya. Ferrer és coneguda per la dilatada trajectòria del seu taller, el Taller Bugambilia, que va fundar junt amb Eulàlia Oliver i que ha estat guardonat amb el Diploma del certamen Expohogar Regalo (2000) i el premi al millor estand de The Craftroom - CCAM (2013), entre d'altres.

## Biografia

Ferrer es formà en arts aplicades a l'Escola Superior d'Art i Disseny de la Llotja a Barcelona (1976). És ceramista especialitzada en l'ús de gres i el refractari com a materials més habituals.
Va ser una de les dissenyadores presents a l'exposició Som aquí. Les dones en el disseny 1900-avui, organitzada el 2023 pel Museu del Disseny de Barcelona, que recuperava les dissenyadores pioneres dels anys 1960, 1970 i 1980 a Catalunya.

## Referències

* ↑ De Vicente, José Luis. Dones X Disseny X Dones. Barcelona: Museu del Disseny de Barcelona, 2023, p. 275. ISBN 9788491565598.
* ↑ Vélez, Pilar (dir). Plats del dia. Ceràmica contemporània i d'autor (en ca - es - en). Barcelona: Museu del Disseny de Barcelona, 2017.
* ↑ Dones x Disseny x Dones. Ajuntament de Barcelona. Institut de cultura de Barcelona. Disseny Hub Barcelona, 2023, pàg. 34. ISSN: 978-84-9156-559-8.
# Museu d'art de Rwesero

El Museu d'art de Rwesero és un museu d'art de Nyanza, a Ruanda fundat el 2006. Es troba en la part superior del pujol Rwesero a la ciutat de Nyanza. El Museu d'Art està vinculat a l'Acadèmia Olímpica, el Centre Cultural, el Museu de l'Esport, i els estadis de diversos esports, ja que forma part de l'Institut de Museus Nacionals de Ruanda.
Dissenyat per un arquitecte belga, l'edifici va ser construït entre el 1957 i el 1958 com un palau per al rei Muthar III, però mai va tenir temps per anar-hi a viure, ja que va morir el 1959, abans que el pogués ocupar. Posteriorment, l'edifici va albergar diverses institucions estatals, incloent l'Alt Tribunal i la Cort Suprema. A principis del segle xxi, l'edifici va ser transferit a l'Institut de Museus Nacionals de Rwanda, que el 2006 va obrir el museu d'art.
La galeria és principalment d'art contemporani. Fins al 2009 cada any es feia un concurs d'obres d'art i les que guanyaven passaven a formar part de la galeria, creant així una secció d'art contemporani de Ruanda. La majoria dels treballs són de ruandesos, però també hi ha obres d'artistes d'altres països d'Àfrica i la resta del món.

## Referències

* 1 2 Lia Gieling. «The National Art Gallery, A Shining Gem On Rwesero Hill». Rozenberg Quarterly, 07-09-2013. [Consulta: 16 març 2014].
* ↑ Frank Whalley. «Rwanda’s Rwesero Museum begins hosting foreign artists». The East African, 04-05-2012. Arxivat de l'original el 2014-03-16. [Consulta: 16 març 2014].
# BFV

BFV té els següents significats:
* Oficina Federal per a la Protecció de la Constitució (del seu nom en alemany Bundesamt Für Verfassungsschutz), servei d'intel·ligència de l'estat d'Alemanya
* Battlefield Vietnam, videojoc d'acció en primera persona de la saga Battlefield
* Virus del bosc de Barmah (del seu nom en anglès Barmah Forest virus), virus d'ARN del tipus arbovirus
# Bernat Amat de Claramunt

Bernat Amat de Cardona abans Bernat Amat de Claramunt (1086- 27 d'abril de 1151). Vescomte de Cardona, cap de la nissaga dels Claramunt, "senyor de Claramunt", "senyor de Torre de Claramunt", "senyor d'Ullastrell"," senyor de la Riera de Gaia", "senyor d'Altafulla" senyor de Tamarit i vescomte de Tarragona. Va succeir el seu avi Ramon Folc I de Cardona.
Bernat Amat de Claramunt resta orfe amb només quatre anys i heretà el vescomtat de Cardona de la seva mare.
Canvià el seu cognom pel de Cardona i restà en desús el títol de vescomte de Tarragona que Ramon Berenguer I havia atorgat l'any 1055 al seu avi patern, i conseller reial, Bernat I de Claramunt.
Fins al 1099, l'oncle de la seva mare Ermessenda de Cardona i bisbe de Barcelona Folc II de Cardona, regí el vescomtat a causa de la curta edat de Bernat.

## Antecedents familiars

Fill d'Ermessenda de Cardona i de Deodat I de Claramunt, senyor de Tamarit i vescomte de Tarragona.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Almodis de Barcelona, possible filla de Ramon Berenguer II i es vinculà familiarment amb la corona. Tingueren quatre fills:
* Guillem Bernat Amat de Cardona (1100-1133)
* Berenguer Bernat de Cardona (1111-1134), canonge d'Urgell
* Ramon Folc II de Cardona (1117-1150), successor al vescomtat de Cardona.
* Marsats de Cardona (1147-1150?).

## Referències

* 1 2 3 4 Sàez, Anna «Els Senyors de la sal». Sàpiens, 01-08-2018, pàg. 33. ISSN: 9771695201003.
* Rodríguez Bernal, Francesc. Els vescomtes de Cardona al segle xii. Una història a través dels seus testaments. Lleida: Universitat de Lleida, 2009. ISBN 978-84-8409-334-3 [Consulta: 30 desembre 2012].
# Bastelicaccia

Bastelicaccia (en cors Bastilicaccia) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2006 tenia 3.600 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2004 |
| 705 | 779 | 887 | 1504 | 2072 | 2769 | 3063 |

## Administració

| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008-2014 | Antoine Ottavi | Pour une Corse de Progrés | |
# Batalló de Santa Eulàlia

El batalló de Santa Eulàlia Barcelonina fou una de les unitats militars de la Coronela de Barcelona durant la guerra a ultrança de la guerra de successió espanyola.
Fou creat en 1713 quan el comandament general de l'Exèrcit de Catalunya, el tinent mariscal Antoni de Villarroel va suggerir reformar la Coronela per fer-la més funcional i el 2 d'agost se'n va aprovar la nova escala. Estava format per set companyies:
* 1a Companyia: Notaris Reals
* 2a Companyia: Sabaters
* 3a Companyia: Boters
* 4a Companyia: Teixidors, retorcedors de llana, carders i garbelladors
* 5a Companyia: Flassaders, llibreters, vidriers, escultors i dauradors
* 6a Companyia: Barreters d'agulla i Passamaners
* 7a Companyia: Macips de ribera i Bastaixos

## Referències

* ↑ «La Coronela». Ajuntament de Barcelona, 2014. Arxivat de l'original el 2020-08-11. [Consulta: 11 setembre 2015].
* ↑ Hernàndez i Cardona, Francesc Xavier; Riart i Jou, Francesc; Rubio i Campillo, Xavier. La Coronela de Barcelona 1705-1714. Rafael Dalmau Editor, 2010, p. 39-41. ISBN 9788423207503.
* ↑ «III Batalló de la Coronela "Santa Eulàlia Barcelonina" (1713-1714)». 11setembre1714.org. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 setembre 2015].
# Benet II

* Per a altres significats, vegeu «Benet II Paleòleg».
Benet II (Roma,? - 7 de maig de 685), va ser el 81è Papa de l'Església Catòlica del 684 al 685. L'any 1964 va ser canonitzat per Pau VI, celebrant-se la seva festa el 8 de maig.

## Biografia

Hi ha molt poques notícies i d'escàs relleu sobre el seu breu pontificat.
Benet va néixer a Roma. És possible que fos membre de la família Savelli. Enviat quan era jove a l'escola cantorum, es va distingir pel seu coneixement de les Escriptures i pel seu cant.
Va ser elegit Papa l'agost de 683, però igual que el seu antecessor, Lleó II, no va ser consagrat fins al 26 de juny del 684, ja que necessitava el consentiment de l'emperador romà d'Orient Constantí IV. Va ser el darrer papa que va haver d'esperar aquest tràmit, ja que, segons el Liber Diurnus Romanorum Pontificum, aconseguí finalment que l'emperador proclamés un decret pel qual se substituïa la confirmació imperial per la confirmació, molt més àgil per la seva proximitat a Roma, de l'exarca de Ravenna (governador representant de l'emperador romà d'Orient). Benet simbòlicament va adoptar els dos fills de Constantí, Justinià i Heracli.
Per ajudar a suprimir el monotelisme, es va esforçar per aconseguir les subscripcions dels bisbes d'Hispània als decrets del Tercer Concili de Constantinoble de 680/1 i provocar la submissió als decrets de Macari, el bisbe deposat d'Antioquia.
S'atribueixen al seu pontificat les restauracions de nombroses esglésies a Roma, tot i que aquest va ser molt breu. Després d'un pontificat d'onze mesos, el papa Benet II va morir el 8 de maig de 685 i va ser enterrat a Sant Pere.

## Referències

* ↑ Butler, Alban. The Lives of the Saints. 1866
* 1 2 3 4 5 El text anterior incorpora fragments d'una publicació que està en domini públic: Mann, Horace. «Pope St. Benedict II». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. 2. Nova York: Robert Appleton, 1907 [Consulta: 12 setembre 2017].

## Bibliografia

* Claudio Rendina, I Papi. Storia e segreti, Newton Compton, Roma, 1983

## Enllaços externs

* Biografia del papa Benet II a l'Enciclopedia dei Papi Treccani (italià)
* Sant Benet II a www.santiebeati.it (italià)
Viccionari
# Benjamí Martínez i Martínez

Benjamí Martínez i Martínez més conegut com a Benja (Sant Cugat del Vallès, 23 d'agost de 1987) és un futbolista català que juga com a davanter a l'Hèrcules CF.
Benja és un davanter centre golejador no estàtic que busca sorprendre a la defensa amb diagonals i desmarcades constants. La seva velocitat i capacitat per a buscar el gol el dibuixen com un davanter molt difícil de controlar. Malgrat no se'l pugui considerar un extrem, busca habitualment caure en les bandes, des d'on genera molt de perill.

## Trajectòria

Benjamín Martínez va jugar en les categories inferiors de la Damm, Mercantil i Espanyol abans de fitxar per l'Europa, equip en el qual va marcar 10 gols.
La temporada 2010-2011 juga al filial del FC Barcelona.
L'estiu del 2011 va abandonar la disciplina blaugrana i, després d'estar sense equip, fitxa pel Girona FC.
Després de la gran temporada amb el Girona FC, i malgrat la seva lesió (ruptura al lligament encreuat anterior) fitxà pel Córdoba CF per a la temporada 2013-2014, encara que va rescindir el contracte al gener del 2014.
La següent temporada, fitxa per la UD Las Palmas i al gener de 2015 és cedit al CE Sabadell.

## Referències

* ↑ «Edu Oriol, Abraham i Benja també deixen el Barça B». Ara.cat, 06-06-2011. [Consulta: 8 juliol 2011].
* ↑ «Més qualitat en atac: Benja i Juanlu». Gironafutbolclub.com, 14-07-2011. Arxivat de l'original el 2012-02-22. [Consulta: 21 juliol 2011].
* ↑ «El Córdoba ficha al goleador Benja, procedente del Girona» (en castellà). diariocordoba.com, 23-06-2013. [Consulta: 2 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Benjamí Martínez i Martínez a BDFutbol
* Benjamí Martínez i Martínez, Fitxa a Soccerway
# Benjamí Prades i Reverter

Benjamí Prades i Reverter (Alcanar, 26 d'octubre de 1983) és un ciclista català, professional des del 2014 quan va fitxar per l'equip japonès del Matrix-Powertag. El 2016 va canviar al també equip nipó del Team Ukyo
El 2015, va aconseguir la seva primera victòria com a professional amb el triomf a una etapa del Tour de l'Ijen. Setmanes més tard aconsegueix la primera victòria final en una prova, en guanyar el Tour de Kumano. El 2017 aconseguia la victòria final al Tour de Taïwan.
El 2021, com a ciclista amateur, va guanyar el Campionat d'Espanya en ruta, així com la general de la Volta a la província de València i la Volta a Extremadura.
El 2022, novament com a professional, va guanyar la Volta a Okinawa.
El seu germà Eduard també es dedica al ciclisme professionalment.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia
* 2015
** 1r al Tour de Kumano i vencedor d'una etapa
** 2n al Tour de l'Ijen i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Japó
** 3r a la Volta a Okinawa
* 2016
** 2n al Tour de Flores i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Tour de l'Ijen
* 2017
** 1r al Tour de Taïwan
** 2n a la Clàssica d'Ordizia
* 2021
** Campió d'Espanya en ruta amateur
** 1r a la Ronda al Maestrat
** 1r a la Volta a la província de València
** 1r a la Volta a Extremadura i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cantàbria
* 2022
** 1r a la Volta a Okinawa
* 2023
** 1r a la Karst International Road Race
* 2024
** Vencedor d'una etapa al Tour de Mersin
** Vencedor d'una etapa al Tour de Kumano

## Referències

* ↑ «El ciclista d'Alcanar, Benjamí Prades, fitxa per un equip professional japonès». tarragonaradio.cat, 05-03-2014 [Consulta: 11 maig 2015]. Arxivat 18 de maig 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 11 maig 2015].
* ↑ Blanco Criado, Alfonso «Benjamí Prades muda de piel en Japón: "Espero devolver al Team Ukyo la confianza en mi fichaje"». ruedalenticular.com, 02-01-2016 [Consulta: 18 maig 2016].
* ↑ «Benjamín Prades consigue la segunda etapa en Indonesia». eldesmarque.com, 07-05-2015 [Consulta: 11 maig 2015].
* ↑ «Corredor español Benjamín Prades gana Tour de Kumano en Japón». lavanguardia.com, 01-06-2015 [Consulta: 1r juny 2015].
* ↑ «Benjamí Prades, campeón del Tour de Taiwan». sport.es, 30-03-2017 [Consulta: 2 abril 2017].
* ↑ Enric Alguero. «Benjamín Prades ficha por el Vigo Rías Baixas» (en castellà), 04-02-2021.
* ↑ «Benjamín Prades se adjudica la Vuelta Ciclista a Extremadura». [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Benjamín Prades vuelve al equipo japonés del Ukyo» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Benja Prades vence en el Tour de Okinawa» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Web personal Arxivat 2015-05-18 a Wayback Machine.
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Blaine

«Blaine» té aquests significats:
* Blaine (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine.
* Blaine (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota.
* Blaine (Kentucky), població dels Estats Units a l'estat de Kentucky.
* Blaine (Tennessee), població dels Estats Units a l'estat de Tennessee.
* Blaine (Washington), població dels Estats Units a l'estat de Washington.
# Bogatir

* Aquest article tracta sobre el guerrer medieval rus. Si cerqueu la localitat russa, vegeu «Bogatir (Crimea)».
Un bogatir (en rus богатырь, provinent del turc baghatur) o vítiaz (en rus витязь, 'guerrer valerós') era un heroi guerrer medieval rus, comparable amb els cavallers de l'Europa Occidental. Existeixen molts poemes èpics russos (anomenats bilini) en els quals es relaten les històries d'aquests herois. En aquests relats, cada bogatir es reconeix per un caràcter particular: Alioixa Popóvitx pel seu enginy, Dobrínia Nikítitx pel seu valor, i Ilià Múromets, el més famós dels bogatiri, per la seva força física, l'espiritualitat i la dedicació a protegir els desemparats.

## Vegeu també

* Anika el Guerrer
# Betren

Betren és una entitat de població del municipi de Vielha e Mijaran, al terçó de Castièro de la comarca de la Vall d'Aran, que forma una entitat municipal descentralitzada. De 1990 a 2009 la població va augmentar de 203 a 571 habitants, degut a la proximitat de l'estació d'esports de neu d'Era Tuca, avui tancada. El 2019 la població havia baixat a 550 persones. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
El poble de Betren, independent fins a 1847, formava part de l'antic terme municipal d'Escunhau. Està situat entre Escunhau i Vielha, a la riba esquerra de la Garona, a 1006 m d'altitud. El nucli s'estén al llarg de l'antic Camín Reiau, paral·lel a la carretera C-142, que vorejava el poble per migdia. Hi destaquen algunes cases amb finestrals renaixentistes, com Çò de Palhàs i la casa Esteve, i, sobretot, l'església parroquial de Sant Serni, romànica de transició al gòtic (segles XII-XIII), amb una portada semblant a la de sant Miquel de Vielha.
El 23 de maig de 2008 va acollir la constitució formal de l'Acadèmia de la Llengua Occitana.
Evolució demogràfica :
| 1990 | 1991 | 1994 | 1995 | 1996 | 2001 | 2003 | 2005 | 2009 | 2015 |
| 203 | 273 | 273 | 376 | 323 | 376 | 409 | 483 | 575 | 525 |

## Llocs d'interès

* Església de Sant Estèue de Betren
* Campanar i runes de l'església de Sant Sernilh

## Festivitats

* 3 d'octubre- Festa Major del Roser

## Referències

* ↑ «Entitat Municipal Descentralitzada de Betren». municat.gencat.cat. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Betren». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «252430 Vielha e Mijaran». Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: juny 2016].
* ↑ «252430 Vielha e Mijaran». Idescat. [Consulta: 10 setembre 2020].
* ↑ “Estadística vecinal formada con arreglo á la supresion de Ayuntamientos practicada en las poblaciones que no escedian de 30 vecinos, y rectificada segun los datos últimamente presentados por los pueblos, aprobada por S. M. en Real órden de 21 de mayo del corriente año de 1847.” Boletín oficial de la provincia de Lérida. N°74-81. 11 de juny de 1847. Numeritzat per el Servei d'Arxius, Estudis i Informació de la Diputació de Lleida. p.27 Consultació en línia.
* ↑ «Betren». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «Neix l'Acadèmia de la Llengua Occitana». Racó Català, 23-05-2008.
# Bisbat de Teotihuacan

El bisbat de Teotihuacan (castellà: Diócesis de Teotihuacan, llatí: Dioecesis Teotihuacana) és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat de Tlalnepantla. Pertany a la regió eclesiàstica Metro-Circundante. L'any 2014 tenia 807.000 batejats, sigui 90% sobre una població de 897.000 habitants.
La diòcesi va ser erigida el 3 de desembre de 2008, per la butlla Mexicanorum fidelium del papa Benet XVI, prenent el territori del bisbat de Texcoco. D'aleshores ençà el bisbe és Francisco Escobar Galicia.

## Territori

La diòcesi comprèn els següents municipis de la part nord-oriental de l'estat mexicà de Mèxic: Tecamac, Acolman, Teotihuacan, Axapusco, Nopaltepec, Otumba, San Martín de las Pirámides i Temascalapa.
La seu episcopal és la ciutat de Teotihuacan, on es troba la catedral de Sant Joan Baptista. El territori s'estén sobre 1.061  km², i està dividit en 24 parròquies.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 2008 | 779.000 | 866.282 | 89,9 | 53 | 53 | ? | 14.698 | ? | ? | 72 | 33 |
| 2010 | 779.000 | 866.282 | 89,9 | 55 | 53 | 2 | 14.163 | 11 | 2 | 104 | 25 |
| 2014 | 807.000 | 897.000 | 90,0 | 61 | 61 | | 13.229 | 11 | | 95 | 24 |

## Referències

* ↑ «Butlla Mexicanorum fidelium» (en llatí). Acta Apostolicae Sedis, 101, 2009, pàg. 23-24.

## Bibliografia

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Teotihuacan (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Bullettí de la sala stampa de la Santa Seu Arxivat 2013-04-21 at Archive.is del 3 de desembre de 2008 (castellà)