OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moviment Polític Ladins

El Moviment Polític Ladins (ladí Moviment Politich Ladins) o Ladins, és un partit polític italià que reclama l'autonomia de la Ladínia i la cooficialitat del ladí a les valls ladines, a les províncies italianes de Tirol del Sud, Belluno i Trento al cor dels Dolomites. A les eleccions europees de 1979 va formar part de la candidatura Federalisme (PSd'Az-UV).
Després d'haver obtingut un conseller provincial (Carlo Willeit) al Tirol del Sud el 1998 en una llista unitària amb la DPS), a les eleccions provincials de 2003 han obtingut només l'1,4% i han perdut l'escó.
A les eleccions municipals de 8 de maig de 2005, van presentar llistes de candidats a tres municipis de la Val Gardena: Ortisei, Selva i Santa Cristina. A les successives eleccions per al síndic de Bolzano, el 6 de novembre de 2005 han presentat la seva pròpia llista en suport al candidat de centreesquerra Luigi Spagnolli, que en fou elegit. Els Ladins han obtingut el 0,32%, i no han obtingut cap electe
En les eleccions provincials de 2008 presentaren una llista unitària amb Jent Ladina Dolomites amb el nom Ladins Dolomites, que ha obtingut l'1,1% dels vots, sense obtenir cap conseller.
El moviment Jent Ladina Dolomites es formà a travé de l'associació Amisc dla Ladinia Unida, que el 2007 havia donat suport al Tirol del Sud els municipis ladins de la província de Belluno al referèndum celebrat el 28 i 29 d'octubre per l'annexió al Tirol del Sud.

## Referències

* ↑ Nordsieck, Wolfram. «South Tyrol/Italy». Parties and Elections in Europe, 2003. Arxivat de l'original el 30 September 2007.
* ↑ http://www.uibk.ac.at/politikwissenschaft/mitarbeiterinnen/pallaver/pdf/pallaver_561-600.pdf Arxivat May 24, 2011, a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web sobre els ladins i el seu territori
* Web sobre Ladínia
* Web del Moviment Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine.
# Mystus chinensis

Mystus chinensis és una espècie,de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriforme. Es troba a Canton (Xina).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)
# Mujdei

Mujdei (muʒ'dej, sense plural) és una salsa d'all de la cuina romanesa.

## Característiques

El terme prové de 'must de ai', que vol dir en romanès 'most d'all'. Es prepara a partir d'un gran nombre de grans d'all aixafats fins que formen una pasta i, tot seguit, es barregen amb aigua i oli vegetal, normalment de girasol. Depenent de la regió, la salsa se serveix també amb vinagre i altres ingredients. El resultat final és una salsa d'un color blanc amb un intens gust d'all que, depenent de la recepta, pot ser més o menys consistent o líquida. Normalment s'empra com a acompanyament de gran nombre de plats, com ara el peix fregit, pollastre al forn o a l'ast, carn de porc, rasol o fins i tot amb patates fregides.

## Vegeu també

* Allioli
# Nalia

Nalia fou un testat tributari protegit de l'Índia, al grup de Sankhera Mehwas, a l'agència de Rewa Kantha, presidència de Bombai, amb una superfície de 3 km². Estava governat per dos tributaris separats amb títol de thakur. Els ingressos s'estimaven en 74 lliures i el tribut pagat en conjunt eren 3,14 lliures, satisfetes al Gaikwar de Baroda.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Naleika

Naleika (en rus: Налейка) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 650 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Nebelschütz

Nebelschütz (alt sòrab: Njebjelčicy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Està situat aproximadament 3 quilòmetres a l'est de Kamenz i uns 20 km al nord-oest de Bautzen. Dos terços de la població parla alt sòrab.

## Llogarets

* Dürrwicknitz (Wěteńca), 60 h.
* Miltitz (Miłoćicy), 226 h.
* Nebelschütz, 432 h.
* Piskowitz (Pěskecy), 207 h.
* Wendischbaselitz (Serbske Pazlicy), 293 h.

## Agermanaments

* Hultschin
* Namysłów
* Ladánybene

## Personatges il·lustres

* Jan Skala, periodista i polític sòrab.
# Natropalermoïta

La natropalermoïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom per ser l'anàleg de sodi de la palermoïta.

## Característiques

La natropalermoïta és un fosfat de fórmula química Na₂SrAl₄(PO₄)₄(OH)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, i la primera publicació data del 2017. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Tot i que és isostructural amb la palermoïta, el fet de tenir substitució de liti per sodi comporta un augment substancial del paràmetre b. El políedre que porta VIINa és més regular que el corresponent a la palermoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Palermo No. 1, situada a la localitat de Groton, al comtat de Grafton (Nou Hampshire, Estats Units). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Natropalermoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 desembre 2019].
# Nikolaus Zmeskall

Nikolaus Zmeskall (Dolný Kubín, 20 de novembre de 1759 - Viena, 23 de juny de 1833) va ser un oficial de la cancelleria de la Cort hongaresa, que vivia a Viena. Va ser músic i amic de Ludwig van Beethoven.

## Amic de Beethoven

Zmeskall era un funcionari de la Cancelleria de la Cort hongaresa de Viena. Va tocar el violoncel, i hi havia sessions regulars els diumenges de música de cambra a casa seva, a la part de Bürgerspital de la ciutat. Beethoven el va conèixer per primera vegada a la dècada de 1790, probablement a casa del mecenes del compositor Karl Alois, el príncep Lichnowsky. Va ser un dels primers amics de Beethoven a Viena, i va romandre així durant la resta de la vida del compositor. A partir de 1806, quan Beethoven va trencar les relacions amb el príncep Lichnowsky, la major part de la seva música de cambra es va tocar per primera vegada a casa de Zmeskall.
Hi ha més de 100 cartes i notes de Beethoven a Zmeskall, l'última escrita un mes abans de la mort del compositor. Sovint es reunien a la taverna Zum Schwan a prop de Bürgerspital; Zmeskall va donar una ajuda menor a Beethoven, com ara proporcionar-li plomes, rellotge i guardar llibres.
Una obra de Beethoven escrita el 1796 per a viola i violoncel, WoO 32, titulada "Duet mit zwei obligaten Augengläsern" ("Duet amb dues ulleres obligato"), va ser dedicada a Zmeskall; va ser escrit per a Beethoven i Zmeskall, que portaven espectacles, per tocar junts. Beethoven va dedicar el seu quartet de corda número 11 en re menor, publicat el 1816, a Zmeskall.
Durant l'hivern de 1819-1820, Zmeskall va estar malalt, i després va patir un reumatisme, que va dificultar les seves activitats musicals i va limitar la seva associació amb Beethoven. No obstant això, va estar present a la primera representació de la novena simfonia de Beethoven el 7 de maig de 1824.
També va mantenir estrets llaços d'amistat amb Joseph Haydn, el qual li dedicà el 1800 els Quartets op. 20.
Zmeskall va morir a Viena el 1833.

## Composicions

Entre les composicions de Zmeskall s'inclouen quartets de corda, piano rondo i diverses sonates de violoncel.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Paul Nettl. "Zmeskall, Nikolaus von Domanowitz (Domanowetz)". Enciclopèdia de Beethoven. Biblioteca Filosòfica, Nova York. 1956.
* 1 2 Nikolaus ZmeskallBeethovenhaus Bonn, consultat el 26 d'octubre de 2016.
* ↑ Duet mit zwei obligaten Augengläsern, WoO 32 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP
* ↑ Nikolaus Zmeskall (1759-1833) i Beethoven: la vida a Viena, Classic FM, consultat el 26 d'octubre de 2016.
* ↑ SARPE, Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. IV, pàg. 1598. (ISBN 84-7291-226-4
# Myers Corner

Myers Corner és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.546 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Myers Corner tenia 5.546 habitants, 1.808 habitatges, i 1.583 famílies. La densitat de població era de 502,7 habitants per km².
Dels 1.808 habitatges en un 40,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77,8% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 12,4% no eren unitats familiars. En el 9,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 28,5% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 76.142 $ i la renda mediana per família de 81.894 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.856 $ mentre que les dones 32.169 $. La renda per capita de la població era de 27.114 $. Entorn de l'1,7% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Myers Corner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Myers Corner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nesoptilotis

Nesoptilotis és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per dues espècies:
* Nesoptilotis leucotis - menjamel d'orelles blanques.
* Nesoptilotis flavicollis - menjamel gorjagroc.

## Referències

* ↑ F. Gill, D.Donsker (eds.). "Honeyeaters". World Bird List Versió 10.2 (2020). International Ornithologists' Union. Revisat 25-01-2021
# Música litúrgica

La música litúrgica, també anomenada música d'església, és música interpretada a l'església com a part de la litúrgia.
Es tracta d'una música composta i escrita per a l'actuació en un ritu religiós de culte públic ofert a Déu reglat per les diferents esglésies. Segons les distintes confessions, la litúrgia pren formes diverses i, per tant, també la música composta per a cantar els seus textos o per a acompanyar-la. En el catolicisme la litúrgia comprèn principalment la missa i l'ofici diví. Si bé la part majoritària de la música litúrgica és composta per misses, algunes parts de l'ofici també han estat sovint musicades, per exemple, el magníficat. El terme s'associa més a la tradició cristiana. Desenvolupant-se a partir de les pràctiques musicals de les sinagogues jueves, que permetien al cantor una cançó carismàtica improvisada, els serveis cristians inicials contenien un simple absteniment, o responsorial, cantat per la congregació. Aquesta va evolucionar cap als diversos cants occidentals, l'últim dels quals, el gregorià, va assolir el seu apogeu en el renaixement carolingi. Des del segle X també van sorgir un gran nombre d'himnes.

## Referències

* ↑ «Música litúrgica». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Liturgical music». Encyclopædia Britannica [Consulta: 1r juny 2020].
# Náchod

Náchod és una ciutat dins la República Txeca, ala regió de Hradec Králové. Es troba a una vall a la riba del riu Metuje, entre les muntanyes Krkonoše i Orlické hory.

## Història

El Cavaller Hron de Načeradec hi fundà un castell a mitjans del segle xiii per a protegir el comerç entre Praga i Breslau (Wroclaw), i la ciutat aproximadament data del mateix temps. La primera citació nescrita és de l'any 1254.
Un assentament anterior dins la zona és Staré Město (Lloc Antic). La ciutat va ser fortificada amb murs i bastions a nprincipi del segle xiv.
Prpietaris del castell van ser els reis Joan el Cec id Jordi de Poděbrady. Amb el temps aquest castell esdevingué na gran fortalesa. Va ser reformat com a Palau renaixentista.
La Guerra dels Trenta Anys acabà amb la prosperitat de la ciutat. El Palau va ser refet en estil barroc.
El Don Giovanni de Mozart s'hi va representar el 1797.

## Personalitats de Náchod

* Josef Tošovský, Banquer i Primer Ministre
* Jan Letzel, arquitecte
* Petr Skrabanek, científic
* Jakub Dítě, esportista
* Karel Plašil,
* Josef Škvorecký,
* Vratislav Lokvenc, futbolista
* Michael J. Kraus (Miša Kraus), Supervivent de l'Holocaust
* Petra Adamkova Martin, entrenadora de natació

## Galeria

* El Castell
* Ajuntament nou
* The castle
* Hotel i teatre "U Beránka"
* Segell de 1889
* Segell de passaport
* CDS Náchod

## Referències

* ↑ Kraus, Michael. Drawing the Holocaust. 2016

## Fonts

* David, Petr and Vladimír Soukup: Velká cestovní kniha - hrady, zámky a kláštery. Soukup & David s.r.o., Prague, 2003. ISBN 80-86050-75-0
* Baštecká, Lydia et al.: Náchod (a history). NLN, Prague, 2004. ISBN 80-7106-674-5
* Poche, Emanuel et al.: Umělecké památky Čech. Academia, Prague, 1977.
* Sobková, Helena: Kateřina Zaháňská. MF, Prague, 1995. ISBN 80-204-0532-1
* Průvodce krajem Mistra Aloise Jiráska a Boženy Němcové. Jiráskova turistická župa v Náchodě, Náchod, 1926
* Baštecká, Lydia: Zmizelé Čechy: Náchod. Paseka, Prague, 2009. ISBN 978-80-7432-015-6

## Enllaços externs

* Municipal website
# Pont del Vilar (Sallent)

El Pont del Vilar és una obra del municipi de Sallent (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un aqüeducte que servia per salvar el pas de la riera de Soldevila. Consta de sis arcades. En els segles XVII-XVIII es reforçaren les cantonades dels arcs i dels pilars. Vers el 1950 es refeu la part superior amb una capa de formigó armat sobre pont, i un canal sobre travessers, tot de formigó armat, que no solucionà el problema del moviment del subsòl, així que fou abandonat definitivament, construint-se un sifó. Actualment un arc està totalment esfondrat, només resta la capa de ciment armat que uneix els dos pilars.

## Història

Aquest pont pertany a la séquia de Manresa, que porta les aigües del riu Llobregat des de sota del castell de Balsareny fins a Manresa. El rei Pere II concedí el privilegi de construcció del canal el 1339. Aquest pont es construí el 1344.En els segles XVII-XVIII fou reparat pels desperfectes ocasionats pels bandolers i altres causes. El 1872 es devia refer un arc que té gravada aquesta data a la clau.
L'extracció de sals potàssiques en el subsol proper feu que s'hagués d'elevar el nivell de la conducció, perquè el terreny havia cedit, amb una obra nova, però al cap d'uns anys fou abandonada i substituïda per un sifó, la qual cosa fa que no es repari i romangui abandonat.

## Referències

* 1 2 3 «Pont del Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ Lacuesta, Raquel. Ponts de la província de Barcelona : comunicacions i paisatge. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2008. ISBN 978-84-9803-303-8.
# Pierre-Marie-Alexis Millardet

Pierre-Marie-Alexis Millardet (Montmirey-la-Ville, 13 de desembre de 1838 – Bordeus, 15 de desembre de 1902) va ser un botànic i micòleg francès.
Va estudiar a les universitats de Heidelberg i de Freiberg, i més tard va ser professor de botànica a les universitats d'Estrasburg (1869), Nancy (1872), i de Bordeus (1876).
Millardet és principalment recordat pel seu treball en les plagues de les plantes. A la dècada, de 1860 les vinyes franceses estaven infestades per la Phylloxera. Millardet i Jules Émile Planchon (1823-1888) controlaren la infestació empeltant la vinya europea amb vinyes americanes.
També va protegir les vinyes del fong Plasmopara viticola amb un fungicida primerenc conegut com brou bordelès.

## Obres

* Monographie sur la croissance de la vigne et la technique d'hybridation artificielle.
* Un porte-greffe pour les terrains crayeux et marneux les plus chlorosant.
* Notes sur les vignes américaines et opuscules divers sur le même sujet.
* Pourridié et Phylloxéra. Etude comparative de ces deux maladies de la vigne, 1882.
* Histoire des principales variétés et espèces de vignes d'origine américaine qui résistent au phylloxera, (1885).

## Fonts

* Dixon, Bernard «Pushing Bordeaux mixture». The Lancet Infectious Diseases [[[United States]]], 4, 9, 01-09-2004, pàg. 594. DOI: 10.1016/S1473-3099(04)01136-3. ISSN: 1473-3099. PMID: 15336227.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Marcus Sorg

Marcus Sorg (Ulm, 24 de desembre de 1965) és un entrenador de futbol alemany i exjugador que actualment exerceix com a segon entrenador del Futbol Club Barcelona.

## Trajectòria

Sorg ha estat entrenador dels clubs Sportverein Stuttgarter Kickers, FC Heidenheim i Schwimm- und Sportverein Ulm 1846 Fußbal. El juny de 2011, Sorg va substituir Robin Dutt com a primer entrenador de l'SC Freiburg de la Bundesliga quan Dutt va marxar al Bayer Leverkusen. Tanmateix, el 29 de desembre de 2011 Sorg va ser acomiadat pels mals resultats.
Entre el 2013 i el 2016 Sorg va ser l'entrenador de la selecció alemanya sub-19, amb qui va guanyar el Campionat d'Europa sub-19 de la UEFA 2014. El 18 de març de 2016 es va incorporar a la selecció de futbol d'Alemanya absoluta com a segon entrenador de Joachim Löw. Va romandre al seu càrrec amb l'entrenador Hansi Flick, fins que van ser acomiadats el 10 de setembre de 2023.

## Referències

* ↑ «Hansi Flick's staff». FC Barcelona, 13-07-2024.
* ↑ Peyret, Dídac. «¿Quién es Marcus Sorg?» (en castellà). Sport, 29-05-2024. [Consulta: 15 juliol 2024].
* 1 2 «Sorg: "Ich habe nicht darauf spekuliert"» (en german). kicker, 21-03-2011.
* ↑ «Marcus Sorg» (en german). kicker. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Streich übernimmt für Sorg» (en german). kicker.de, 29-12-2011.
* ↑ «Neue Trainer-Zuordnungen im Juniorenbereich». Arxivat de l'original el 12 agost 2014. [Consulta: 29 març 2016].
* ↑ «Hansi Flick als Bundestrainer freigestellt» (en alemany). DFB, 10-09-2023.
# Marcus Tulio Tanaka

Marcus Tulio Tanaka (São Paulo, Brasil, 24 d'abril de 1981) és un exfutbolista japonès. Ha disputat 43 partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ «Tulio - Perfil del jugador» (en castellà). Transfermarkt.es. [Consulta: 27 agost 2022].

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Marans

«Marans» té aquests significats:
* Marans, habitats de la comarca de Matak a l'Assam (Índia)
* Marans (Charente Marítim), municipi al departament de la Charanta Marítima (regió de Nova Aquitània, França)
* Marans (Maine i Loira), municipi al departament de Maine i Loira (regió del País del Loira, França)
* Cantó de Marans, cantó al districte de La Rochelle (departament de la Charanta Marítima, França)
# Maria de Portugal i de Bragança

Maria de Portugal i de Bragança o Maria de Guimarães (Lisboa, Regne de Portugal 1538 - Parma, Ducat de Parma 1577) fou una infanta portuguesa que va esdevenir duquessa consort de Parma.

## Orígens familiars

Va néixer el 12 d'agost de 1538 a la ciutat de Lisboa sent filla de l'infant Eduard de Portugal i Isabel de Bragança. Fou neta per línia paterna del rei Manuel I de Portugal i Maria d'Aragó, i per línia materna de Jaume I de Bragança. Fou germana del duc Eduard de Guimarães i de Caterina de Portugal.

## Núpcies i descendents

Es casà l'11 de novembre de 1565 a la catedral de Brussel·les amb el futur duc Alexandre I de Parma. D'aquesta unió nasqueren:
* Margarida de Parma (1567-1643), casada el 1581 amb Vicenç I de Màntua i posteriorment religiosa
* Ranuccio I de Parma (1569-1622), duc de Parma
* Odoard (1573-1626), cardenal
De gran devoció religiosa, invertí part del seu temps en la realització d'obres de caritat. Morí el 9 de juliol de 1577 a la ciutat de Parma, sent enterrada a l'església dels Caputxins de la mateixa ciutat.
# Maria de Portugal

Maria de Portugal és el nom dels següents personatges:
* Infantes de Portugal
** Maria de Portugal i de Castella (1313-1357), casada el 1328 amb Alfons XI de Castella
** Maria de Portugal i de Manuel (1343-1367), casada el 1354 amb l'infant Ferran d'Aragó
** Maria de Portugal i d'Habsburg (1527-1545), casada el 1543 amb l'infant Felip de Castella
** Maria de Portugal i de Bragança (1538-1577), casada el 1565 amb Alexandre Farnesi
* Reines de Portugal
** Maria I de Portugal (1734-1816), reina de Portugal (1777-1816) i reina de Brasil (1815-1816)
** Maria II de Portugal (1819-1853), reina de Portugal (1826-1828 i 1834-1853)
# Maria de Portugal i de Manuel

Maria de Portugal i de Manuel (Évora, 6 d'abril de 1342 - Gènova, 1377) fou infanta de Portugal.

## Orígens familiars

Filla del rei Pere I de Portugal i la seva segona esposa, Constança Manuel, nasqué el 6 d'abril del 1343 a Évora.

## Núpcies i descendents

Es casà el 3 de febrer del 1354 a Évora amb el príncep Ferran d'Aragó, fill del comte-rei Alfons el Benigne i Elionor de Castella.
A la mort del seu espòs, el 1363, es retirà a Aveiro, on morí el 1367. Fou enterrada a Coïmbra.
Tenim documents que demostren que Maria de Portugal era viva, i a Barcelona, l'any 1373. Després d'aquesta data, no tenim notícies d'ella a la corona d'Aragó i, per tant, no sabem del cert si va tornar a Portugal o va morir aquí.

## Bibliografia

* Cantarell Barella, Elena; Comas Vías, Mireia. «Maria de Portugal, una dona amagada per la Història». Acta Historica Et Archaeologica Mediaevalia, 2002, n.º 23, pp. 557-74.