OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dafnis

«Dafnis» té aquests significats:
* Dafnis (satèl·lit), satèl·lit interior de Saturn.
* Dafnis i Cloe, novel·la del grec Longus (s. II aC)
* Biografies:
** Dafnis (poeta), mític heroi i poeta sicilià.
** Dafnis de Milet, arquitecte grec.
** Dafnis Balduz (Vilanova i la Geltrú, 1983) actor de teatre, cinema i televisió
# Riu Bavispe

El riu Bavispe és un riu de Mèxic que transcorre cap al nord al seu inici i poc després canvia de direcció cap al sud, direcció que segueix durant la major part del seu recorregut, fins que s'uneix al riu Aros per esdevenir el riu Yaqui.

## Història

Històricament, la vall del riu Bavispe va ser l'escenari de moltes escaramusses entre els Apatxe i l'exèrcit mexicà. A principis del segle xvii, es van establir missioners a la part altra del riu.

## Conca

El Bavispe compren un gran part de la conca nord del Yaqui. El corrent principal del Bavispe neix a Sierra Madre Occidental, just a la frontera de Chihuahua, al sud-est de Huachinera, a Sonora, i es forma per la confluència de tres rius al molt oportunament anomenat Tres Rios. El Bavispe es dirigeix cap al nord-oest a través de les muntanyes fins l'extrem nord de la vall del Bavispe. Aquesta vall es dirigeix cap al nord fins que fa un gir de 180° cap a l'oest, envoltant la Sierra del Tigre. A l'extrem nord de la Sierra del Tigre, se li uneixen a l'estat de Morelos, les aigües del riu San Bernardino, el qual neix a l'extrem sud-est del Comtat de Cochise, a Arizona. A partir d'aquesta confluència, el Bavispe gira cap al sud-oest i penetra a la presa de La Angostura, des d'allà continua cap al sud durant 129 quilòmetres fins s'uneix a l'Aros per formar el Yaqui, el qual desemboca a la ciutat portuària de Guaymas, al golf de Califòrnia.

## Ecologia

El riu alberga un conjunt de peixos natius, entre els que es troben Catostomus bernardini, Campostoma ornatum, Gila robusta, Ictalurus pricei, Cyprinella formosa i Agosia chrysogaster. També alberga peixos no natius com el peix gat negre o Ameiurus natalis. Entre els mamífers amenaçats o en perill hi trobem l'antílop americà, el llop mexicà, el jaguar, l'ocelot, el jaguarundi i el ratpenat nassut petit.
El castor americà ha estat històricament nadiu al riu Bavispe: Baird va informar de la presència de castors al Canon de Guadalupe (afluent del riu Bavispe) el 1859, i Mearns el 1907, i Caire va observar activitat de castors al nord de Tasaviri (prop de San Miguelito just a l'oest de Morales) al riu Bavispe el 1978. Un estudi de 1999 va trobar senyals de castors a 14 llocs diferents de la part alta del riu Bavispe, associades amb la presència de pollancres i salzes.

## Referències

* 1 2 3 4 Leonard F. DeBano. Biodiversity and the Management of the Madrean Archipelago: The Sky Islands of Southwestern United States and Northwestern Mexico (en anglès). DIANE Publishing, 1999, p. 374. ISBN 978-0-7881-8386-7 [Consulta: 14 desembre 2016].
* 1 2 «Rio Bavispe» (en anglès). Wild Sonora. Arxivat de l'original el 2011-10-07. [Consulta: 14 desembre 2016].
* ↑ «Presa La Angostura» (en castellà). Mapcarta. [Consulta: 14 desembre 2016].
* ↑ Gallo-Reynoso, Juan-Pablo; Suarez-Gracida, Gabriela ; Cabrera-Santiago, Horacia; Coria-Galindo, Else; «Status of Beavers (Castor Canadensis Frontador) in Rio Bavispe, Sonora, Mexico» (en anglès). The Southwestern Naturalist, 01-09-2002 [Consulta: 14 desembre 2016].
# Casa Juez

La Casa Juez és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a l'eixample de la ciutat. Edifici en cantonada, amb planta baixa, pis i golfes i un cos adjunt lateral que servia com taller de la mateixa família. Exteriors estucats en blanc, la façana del carrer Colom és la principal i presenta un encoixinat a la part inferior. El portal central està protegit per petit voladís suportada per columnes de maó salomòniques, i dues finestres laterals -una d'elles doble- cobertes a la vegada per una balcó i una tribuna superiors suportats per mènsules; aquests, els trobem a cada costat del primer pis, mentre que al centre trobem una finestra amb guardapols decorada amb dovelles de colors. Per sobre del pis sobresurten dos cossos. Un rematat en coberta esglaonada amb un balcó petit damunt la tribuna inferior; l'altre solucionant la cantonada a "modus" de torre sobresortint, coberta a quatre vessants. La façana petita segueix el motiu de la principal amb alternança de finestres cegues amb arc escarser i obertes amb llinda decorada. Les llindes de totes les obertures són esglaonades i amb decoració ceràmica al timpà.

## Referències

* ↑ «Casa Juez». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Ferla

Ferla (sicilià Ferla) és un municipi italià, dins de la província de Siracusa. L'any 2007 tenia 2.649 habitants. Limita amb els municipis de Buccheri, Buscemi, Carlentini, Cassaro i Sortino.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Alfio Paolo Giuseppe Speranza | Llista cívica |
# Julian Koch

Julian Koch (Schwerte, Rin del Nord-Westfàlia, 11 de novembre de 1990) és un futbolista alemany que actualment juga al Mainz 05. Anteriorment havia jugat al MSV Duisburg cedit pel Borussia Dortmund.

## Referències

* ↑ «Julian Koch leaves BVB for Mainz» (en anglès). Web del Borussia Dortmund. [Consulta: 7 juny 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a Soccerway
# Organització d'Alliberament de Tamil Eelam

L'Organització d'Alliberament de Tamil Eelam (Tamil Eelam Liberation Organisation, TELO) és un partit polític tàmil de Ceilan fundat el 1970 per Thangadorai, Kuttimani i Sellathurai Sivasubramaniam àlies Thevan.
Els seus quadres es van poder entrenar a l'Índia. El sues líders foren detinguts el 1981 i Sri Sabaratnam en va assumir la direcció. El líders empresonats foren assassinats a la presó el 1983.
TELO va cooperar activament amb el Tigres d'Alliberament de Tamil Eelam i el 1984 va formar part del Front Nacional d'Alliberament d'Eelam (format pels Tigres i altres grups) però el 1985 van començar les diferències.
El 29 d'abril de 1986 els Tigres van iniciar una ofensiva contra les bases de TELO prop de Jaffna; centenars de militants van morir i la resta va fugir a les bases de l'Organització Revolucionaria d'Estudiants d'Eelam o del Front d'Alliberament Popular Revolucionari d'Eelam. Sri Sabaratnam fou assassinat el 5 de maig de 1986 per un comando dirigit per Sathasivam Krishnakumar membre del LTTE, àlies coronel Kittu.
# Damballa

Damballa, també conegut con Damballah (en crioll haitià: Danbala) és un dels més importants dels loas, esperits de la religió vodú. Se'l considera el pare celestial i el creador primigeni de tota vida. Governa la ment, l'intel·lecte i l'equilibri còsmic. La seva substància sagrada és el rom blanc. Damballa, com a serp espiritual i Gran Mestre, creà el cosmos usant 7000 anells per a col·locar les estrelles i els planetes en el cel i formar els turons i valls sobre la terra. Amb el canvi de pell del seu cos de serp creà totes les aigües de la terra.
Damballa se sincretitza amb diferents figures del cristianisme, com són Sant Patrici, Crist el Redemptor, Nostra Senyora de la Pietat o Moisès.
L'esposa de Damballa és Ayida-Weddo, mentre que la seva concubina és Erzulie Freda.

## Referències

* ↑ Perrault, Alix. «Vodou and the Loas». The Vodou Element. Arxivat de l'original el 2014-11-07.
* ↑ Old Testament, Book of Exodus 4:1-17
* ↑ Leah Gordon (1985), page 62 The Book of Vodou, Barron's Educational Series ISBN 978-0-7641-5249-8
# Riu Barak

Barak o Surma és un riu de Manipur, Mizoram, Assam i Bangladesh, que en part forma la vall del sud del territori d'Assam (antigament els districtes de Cachar i Sylhet, avui aquest darrer a Bangladesh i el primer subdividit).
El riu neix com a Barak a les muntanyes Cachar, en territori de Manipur (prop de Mao Songsan); rep com afluents els Gumti, Howrah, Kagni, Senai Buri, Hari Mangal, Kakrai, Kurulia, Balujhuri, Shonaichhari i Durduria. Corre a l'oest per Manipur i entra a Mizoram on gira al sud-oest i entra a l'estat d'Assam on se li uneixen diversos afluents entre els quals el Tipai, sent conegut ja com a Surma, i seguint a l'oest i entra a la plana prop de Lakhipur. Continua a l'oest, passa per Silchar on se li uneix el Madhura i abans d'entrar a Bangladesh es divideix en el Surma i el Kusiyara. La branca Surma, és la septentrional i principal, i la més petita i meridional és el Kushiyara. Les dues branques acaben desaiguant al Meghna. El Kusiyara es divideix al seu torn en dues branques quan se li uneix el Manu, el Bibiyana al nord (després anomenada Kalni) que es reuneix al Surma, i la del sud que recupera el nom de Barak, i també retroba el Surma prop d'Habiganj, i finalment desaigua al Meghna.
Els principals afluents a Assam són el Jiri, Chiri, Madhura, Jatinga, Lubah, Chengar Khal i Painda per la dreta; i el Sonai (Tuirial), Katakhal, Langai (o Longai), Manu, i Khoar, a l'esquerra. Altres són el Dhaleshwari, el Singla i el Rukni.
El seu curs total és d'uns 900 km. És un riu navegable però a la part superior hi ha diversos obstacles i especialment els rapids anomenats Banc de Kauriya que només poden passar alguns petit bots. A la part inferior del riu són unes roques a Fenchuganj les que impedeixen la navegación de vaixells de transport; altres obstacles al llarg del seu curs són superables excepte quan el riu està al mínim (el febrer).

## Vegeu també

* Jadukata.
* Kalni.
* Luka.
* Divisió de la Vall del Surma i Districtes Muntanyosos.
* Bogapani
* Riu Madura

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Casa Sastre (Boí)

* «Casa Sastre (la Vall de Boí)» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «casa Sastre (Durro)».
La Casa Sastre és una casa de Boí, a la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, amb la paret nord i mitja façana est que fan mitgera.
Consta de planta baixa i dos pisos i la coberta és a dos vessants amb el carener paral·lel al carrer.
La façana est, que té la porta d'entrada, ha sofert una modificació en canviar de lloc la balconera del 1r. Pis, abans alineada amb la del 2n.i la porta. A la façana oest són visibles algunes transformacions a les obertures.
Les seves dimensions i la simplicitat volumètrica li donen una gran importància en el conjunt del carrer.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Sastre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Can Font (Verges)

Can Font o Casa de les Voltes és una casa a la Plaça Major de Verges (Baix Empordà). L'edifici de Can Font no és el resultat d'un procés constructiu unitari. En origen, es tractava de dues cases diferenciades, amb façanes que s'obrien als carrers perpendiculars a la Plaça Major. Posteriorment, s'hi realitzaren les obres que van donar lloc a la façana actual, que contribueix a configurar la imatge del conjunt de la Plaça Major de Verges.
La construcció avui existent és de planta baixa, dos pisos i coberta de teula a dues vessants. La façana principal presenta una composició gairebé simètrica. El primer pis té tres balcons i dues finestres, i el segon quatre finestres; totes les obertures són rectangulars. Però l'element més notable del conjunt són els porxos, coberts amb la volta de creueria i que comuniquen les portes d'accés a habitatges i botigues amb la plaça a través de quatre grans arcs.
Cap a la fi del segle xviii, en ampliar-se el mercat de Verges cap a la Plaça Major, es construí, a fi d'oferir-hi una façana unitària, un cos porxat adossat a les parets mitgeres dels edificis anteriors. En principi, aquest nou espai fou ocupat pel primer cafè de Verges, però posteriorment es dividí en dues parts que van integrar-se com a ampliacions a les edificacions contigües. L'habitatge de la dreta va experimentar una reforma en els anys 40, realitzada pel mestre d'obres Tenora.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Kóstina

Kóstina (en rus: Костина) és un poble (un khútor) de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 10 habitants. Pertany al districte rural de Fatej.

## Referències

* ↑ «Прогноз погоды в д. Бригадирово (Курская область)». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Condrostegins

Els condrostegins (Chondrosteginae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels lasiocàmpids (Lasiocampidae).

## Taxonomia

La subfamília Chondrosteginae inclou dos gèneres:
* Chondrostega Lederer, 1857
* Chondrostegoides Aurivilius, 1905

## Referències

* ↑ «BioLib - Condrostegins» (en anglès). [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual: Chondrosteginae (castellà)
# Organització d'Alliberament de Kamtapur

L'Organització d'Alliberament de Kamtapur (Kamtapur Liberation Organisation, KLO) és una organització armada de l'ètnia koch-rajbongshi de Bengala.
Fou formada el 28 de desembre de 1995 per uns 60 membres de l'ètnia rajbongshi membres de l'All Kamtapur Students' Union (AKSU) amb el nom d'Organització d'Alliberament Koch-Rajbongshi (Koch-Rajbongshi Liberation Organisation, KRLO), sota impuls del Front Unit d'Alliberament d'Assam (United Liberation Front of Asom, ULFA) per utilitzar-la com organització subsidiària pel front bengalí, basada en les tribus koch-rajbongshi. Demanava l'establiment d'un estat separat de Kamtapur. L'ULFA va donar entrenament als seus membres (1996-1997) a Samdrup Jhankar a Bhutan i més tard a Gelengphu i Kalaikhola.
La primera organització, dirigida per dos quadres de l'ULFA, el subcomandant Raju Baruah i Ajit Kachari, amb 25 homes armats, operava des del camp de Kalikhola a Bhutan i fou desorganitzada pels indis amb baixes i detencions, fins que les restes de l'organització es van integrar a la unitat Saraighat Unit de l'ULFA. El seu quarter general era proper al del ULFA a Samdrup Jhankar. El 1999 va reprendre l'activitat amb el nom d'Organització d'Alliberament de Kamtapur i actualment té uns 300 combatents
Tamir Das àlies Jibon Singha era el president de la KLO; fou detingut l'octubre de 1999 però fou alliberat, i va recuperar el control. El seu lloctinent és Milton Burman àlies Mihir Das; Tom Adhikary àlies Joydeb Roy és el cap d'operacions. Els dos darrers foren detinguts el desembre del 2003. Bharati Das, líder de la branca de dones fou detinguda el 7 d'agost del 2002. Les seves àrees principals d'activitat són Alipurduar al districte de Jalpaiguri, i Shiliguri al districte de Darjeeling, a Bengala Occidental.
El seu finançament és pel cobrament d'impostos al plantadors de te principalment de la regió de Doars a Bengala Occidental.
Els seus camps són a Bhutan al districte de Chuka a la vall del riu Wangchu. A més a més de l'UFA, també està aliat al Front Nacional Democràtic de Bodoland, al rebels maoistes de Nepal, al Front Nacional Revolucionari Tiwa (Tiwa National Revolutionary Front, TNRF) del districte de Nagaon a Assam i al Consell Nacional Socialista de Nagalim

## Bandera

La bandera és rectangular amb tres franges, una superior blau, una inferior, verde, i una central, blanca, simbolitzant els antics colors del poble koch rajbongshi, el principal del regne de Koch Bihar (blau sobre verd) i el cel i la terra; el blanc simbolitza la pau i la llibertat; amb base al pal un triangle negre que simbolitza l'opressió colonial índia, amb tres estels blancs, que simbolitzen els principals pobles del territori.

## Referències

* James Minahan, Encyclopedia of the Stateless Nations - Ethnic and National Croups Around the World - volum III
* Organitzacions armades
# Dambel

Dambel és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 429 habitants. Limita amb els municipis de Brez, Cloz, Romallo, Romeno, Sanzeno i Sarnonico.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Flavio Pedrotti | Llista cívica |
# Riu Barxeta

El riu Barxeta és un riu de les comarques centrals del País Valencià, afluent del riu Albaida pel marge dret, dins la conca del Xúquer.
Neix a la serra del Buixcarró, dins el terme municipal de Quatretonda (Vall d'Albaida), i després de passar per Barxeta i per Llocnou d'en Fenollet (Costera), desemboca al riu d'Albaida aigua avall de la Torre d'en Lloris.
El riu manté un cabal permanent i net i la seua aigua contribueix a alimentar la séquia comuna de l'Ènova.

## Referències

* ↑ «Riu de Barxeta». Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Paratge Natural del Riu de Barxeta» (en castellà). Generalitat Valenciana.
# Casa Nova del Vilar

La Casa Nova del Vilar és una masoveria de Taradell (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masoveria de planta rectangular (12x4), coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana la qual està situada al SE; consta de PB,1er.p. i golfes. La façana presenta un portal rectangular amb finestres per banda,3 al 1er.p. i una a les golfes, els ampits són motllurats i hi ha algunes espieres. A la part esquerre del mur s'hi adossa un petit cobert. Al NE hi ha una altra edificació annexa construïda amb paret seca. Al NO hi ha un cos de planta i 1er p. amb espiera i una finestra de totxo, a la part antiga s'hi distribueixen diverses finestres. El mur del SW és cec.
Cal remarcar les obertures de pedra picada totes de gres rogenc i les dues rajoles damunt la llinda que descarreguen el pes.
Es troba assentada damunt un planet de gres rogenc, l'estat de conservació es bo malgrat estar deshabitada.

## Història

Es troba a uns 200m. del límit de la província i a pocs metres del bosc arrasat per l'incendi de l'estiu del 1983.
Fou una antiga masoveria del Vilar del Bosc dins el terme de Viladrau.
Segons la data constructiva podem situar-la al S.XVIII malgrat que no consti en el Nomenclàtor de la província de Barcelona de 1860.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Nova del Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Eupnou

Els eupnous (Eupnoi) són un subordre d'opilions que inclou unes 1.800 espècies de distribució mundial.

## Taxonomia

Cinc famílies distribuïdes en dues superfamílies.
* Superfamília Caddoidea Banks 1892
    Família Caddidae Banks 1892
* Superfamília Phalangioidea Latreille 1802
    Família Monoscutidae Forster 1948
    Família Neopilionidae Lawrence 1931
    Família Sclerosomatidae Simon 1879
    Família Phalangiidae Latreille 1802

## Referències

* ↑ Kury, A. B. 2007. Classification of Opiliones. Museo Nacional, Río de Janeiro
* ↑ Pinto-da-Rocha, R., Machado, G. & Giribet, G. (eds.) 2007. Harvestmen - The Biology of Opiliones. Harvard University Press. ISBN 0-674-02343-9

## Vegeu també

* Stygophalangium karamani
# Can Granada

Can Granada és una masia del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Es troba en el sector central del terme, al sud-oest del Rieral de Bigues. És a l'extrem sud-oriental de la urbanització de Font Granada, a migdia de la masia de Can Traver,
Tot i que roman abandonada, la seva planta basilical la fa una de les masies de més presència del terme.

## Referències

* 1 2 3 «Can Granada | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 5 febrer 2022].
# Kóslan

Kóslan (en rus: Кослан) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 2.288 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Concili de Maruèjols

El concili de Maruèjols (o Marvejols) fou una reunió de bisbes i nobles francs principalment de la Provença, celebrat el final del 589 o començament del 590 a la frontera entre el Gavaldà, el Roergue i l'Alvèrnia, al lloc on hi ha la moderna població de Marvejols, occità Maruèjols. Hi van assistir diversos bisbes i els principals senyors del país (sacerdotibus et viris magnificis). El concili fou convocat especialment per resoldre la situació de Tetràdia, la vídua de Desideri de Tolosa, que vivia retirada a Agen des de la mort del seu marit.
Tetràdia s'havia casat en primeres noces amb el comte Eulali, un senyor d'Alvèrnia que la maltractava de manera extrema i era un home expert en tota mena de crims i disbauxes. Tetràdia, per salvar la vida, el va haver d'abandonar junt amb un fill que havien tingut emportant-se tot el que va poder de la casa del comte. Apartada del marit va tenir relacions amoroses amb Vir (Virus), que era nebot del seu marit, fins al punt que van decidir casar-se encara que el matrimoni pogués ser incestuós, cosa que no aturava a Vir, però al qual espantava tant el seu oncle que finalment va enviar a Tetràdia i al seu fill, amb els béns que s'havien emportat, sota la protecció del duc Desideri de Tolosa, esperant que s'hi podria casar més tard. Desideri se'n va enamorar i quan Eulali va matar el seu nebot Vir, Desideri s'hi va casar per consolar-la; quan Eulali va reclamar a Tetràdia, Desideri ja s'hi havia casat i llavors el comte va agafar violentament d'un monestir una noia jove i s'hi va casar públicament, renunciant de fet a Tetràdia, ja que no podia fer res contra Desideri que era més poderós. No obstant a la mort de Desideri (587) la situació va canviar, i Eulali va reclamar la restitució dels béns que Tetràdia s'havia emportat quan va fugir de casa i va demanar un concili per decidir-ho.
Eulali i Tetràdia van comparèixer davant l'assemblea i els bisbes i nobles van donar la raó al comte. Tetràdia fou condemnada a tornar, dels seus propis béns, quatre vegades el valor del que s'havia emportat. Els fills de Tetràdia i Desideri foren declarats bastards.

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Oberdorf-Spachbach

Oberdorf-Spachbach (en alsacià Owerdorf-Spàchbàch) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 333 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes Sauer-Pechelbronn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 225 | 230 | 240 | 285 | 349 | 333 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Liehn | |
# René Van Meenen

René Van Meenen (Drongen, Gant, 14 de gener de 1931) va ser un ciclista belga que va ser professional entre 1956 i 1967. La victòria més important fou una etapa de la Volta a Espanya de 1961 i l'Omloop Het Volk de 1963.

## Palmarès

* 1953
** 1r al Gran Premi François-Faber
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Limburg amateur
* 1954
** 1r a la Volta a Egipte
** Vencedor de 2 etapes de la Cursa de la Pau
* 1955
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
* 1958
** 1r a Brussel·les-Charleroi-Brussel·les
* 1959
** 1r a Brussel·les-Charleroi-Brussel·les
* 1961
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1963
** 1r l'Omloop Het Nieuwsblad
** 1r al Tour de Flandes Occidental
* 1966
** 1r al Circuit de Bèlgica central

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1959. Abandona
* 1961. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1962. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1963. Abandona (16a etapa)
* 1964. Abandona (7a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1963. 67 de la Classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it