OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hipòdrom Municipal de Sant Sebastià

L'Hipòdrom Municipal de Sant Sebastià és el segon hipòdrom més gran d'Espanya, per darrere de l'hipòdrom de la Zarzuela, a Madrid. L'hipòdrom se situa a Sant Sebastià (Guipúscoa).

## Història

L'hipòdrom es va crear durant la Primera Guerra Mundial, ja que Bèlgica, França i molts altres països europeus havien deixat de realitzar carreres de cavalls. Com que Espanya no havia entrat a la guerra, va construir un hipòdrom per fer-hi carreres. El recinte esportiu es va inaugurar pel rei Alfons XIII, el 2 de juliol de 1916.
Amb la primera reunió del 1916 es va córrer ja el primer Gran Premi de Sant Sebastià sobre la distància de 2.400 metres i dotat amb 100.000 francs. Va ploure torrencialment, però la carrera va sortir a meravella. El vencedor va ser “Teddy”, un tres anys propietat del capità JD Cohn, que va muntar el campió dels jockeys, de 49 quilos: R. Stokes. Aquest Gran Premi s'ha mantingut en el temps i el 2016 va fer 100 anys.

## Copa d'Or

La Copa d'Or va sorgir com un premi especial pel 50è aniversari de l'Hipòdrom, cap al 1966. El 1967 i 1968 no es va celebrar, i es va reprendre el 1969 fins avui. És la joia mediàtica de la temporada estival. I a més, des del 2006 la Copa d'Or forma part de Le Defí du Galop. Se celebra sempre el 15 d'agost.
Hi ha tres cavalls que han guanyat dues vegades la Copa d'Or. Chacal, propietat de la Quadra Rosers el 1974 i 1975, Bannaby el 2008 i 2010, propietat de la Quadra Miranda i Persian Ruler, que va guanyar el 1999 sent propietat del Marquès de Miraflores i el 2001, d'Hipòdroms I Cavalls. I quant a propietaris el palmell correspon a la Quadra Rosers amb cinc triomfs (1972, 1974, 1975, 1979 i 1980), seguida de la Quadra Mendoza amb tres (1977, 1978 i 1984). Amb dues victòries es troben les quadres del Comte de Villapadierna (1970 i 1976), Duc d'Alburquerque (1988 i 2013), Madrileña (1995 i 1998), Madroños (2004 i 2005) i Miranda (2008 i 2010).
Pel que fa als jockeys, deu figuren al palmarès amb més d'una carrera guanyada:
* 5 vegades: R. Martín 1971, 1973, 1976, 1977 i 1978 (Homenatge el 13 d'agost de 1982 coincidint amb la seva retirada com a jockey)
* 4 vegades: C. Carudel 1970, 1974, 1975 i 1979
* 3 vegades: J. Horcajada 2001, 2004 i 2005, JB Eyquem 2000, 2007, 2009
* 2 vegades: S. Carrer 1996 i 1997, R. Martín Vidania 1986 i 1988, J. Reid 1985 i 1990, G. Chirugien 1991 i 1993, P. Sogorb 1998 i 2011 i JL Martínez 19

## Referències

* Web de l'Hipòdrom Municipal de Sant Sebastià
# Cas Ajudes

El Cas Ajudes o Cas Pinyata és un presumpte cas de corrupció amb fons públics del Consell Insular de Mallorca. Es va obrir el 2006 arran de la denúncia interposada per un grup de ciutadans, encapçalats pel mort advocat Àngel Olmo. De seguida es va unir la fiscalia anticorrupció.
La presumpta trama consisteix en desviament de centenars de milers d'euros en forma de subvencions del Consell de Mallorca a entitats com el Centre Cultural de Campos, Associació Agricola i Ramadera Fora Vila; Associació de Caçadors de Mallorca; Associació per a la Conservació i Difusió del Patrimoni i Associació d'Activitats Socioculturals de Mallorca.
El llavors jutge d'instrucció 1 de Palma, Pedro Barceló Obrador, va exculpar als dirigents d'UM al Consell Dolça Mulet, consellera de Cultura, i Joan Josep Mas, director insular de Patrimoni en aquests anys, l'abril del 2008, però va deixar obert el cas per 11 dels responsables de les entitats subvencionades per falsedat documental i desviament d'ajudes públiques.
El desembre del 2010, l'Audiència va reobrir tot el cas i va ordenar completar les indagacions sobre la presumpta trama de corrupció. Gairebé dos anys després, es va dictar la interlocutòria de passi a procediment abreujat, on es donava peu a l'enjudiciament dels imputats. Després d'aquest acte, que va ser recorregut per les defenses, es va produir una aturada en el cas. La fiscalia anticorrupció volgué reactivar la causa i formular l'escrit d'acusació contra els encausats.
Inicialment s'estudià la imputació de cinc delictes, penats amb elevades condemnes. Totes les entitats investigades, menys el Centre Cultural de Campos, van ser creades en el moment de la presa de decisió pel Consell de les ajudes i entre els seus impulsors hi havia dirigents o simpatitzants d'UM i empleats del Consell de Mallorca. Aquesta institució, governada per UM, va atorgar un 90% de les seves subvencions per l'anomenat sistema nominatiu el 2005, que veta a altres associacions la participació en els concursos.
Segons l'Audiència de Palma, les associacions denunciades no van justificar adequadament la destinació dels fons públics rebuts. L'única entitat que va ser exculpada pels magistrats va ser el Centre Cultural de Campos, que sí que va demostrar on s'havia gastat les subvencions.
El Partit Popular (PP) exerceix l'acusació popular en el cas, a través del lletrat Bartomeu Vidal, que també pensa acusar els imputats.

## Referències

* ↑ «La fiscalía quiere llevar a juicio a exdirigentes de UM por el caso Ayudas» (en castellà). Diario de Mallorca, 02-04-2014. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2014. [Consulta: 2 setembre 2014].
# Nesomys audeberti

Nesomys audeberti és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. És endèmic de Madagascar, on viu a altituds d'entre 0 i 1.025 msnm. Es tracta d'un animal crepuscular i terrestre. El seu hàbitat natural són els boscos. Està amenaçat per la transformació del seu medi per a usos agrícoles i la desforestació per a la producció de carbó vegetal.
L'espècie fou anomenada en honor del naturalista alemany Joseph Peter Audebert.

## Referències

* ↑ Goodman, S.; Rakotondravony, D.; Razafimahatratra, E.; Andrianjakarivelo, V.; Ramiarinjanahary, H. Nesomys audeberti. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 març 2016.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 2009, p. 20. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Temisto (mitologia)

* No s'ha de confondre amb Temisto.
Temisto (en grec antic Θεμιστώ), va ser, segons la mitologia grega, una filla d'Hipseu, fill al seu torn del déu-riu Peneu i de Creüsa.
Va ser la tercera dona d'Atamant, un dels fills d'Èol i Enàrete. Amb ell va tenir quatre fills, Leucó, Eritri, Esqueneu i Ptous. Higí, seguint una obra perduda d'Eurípides, diu que només va tenir dos fills, Orcomen i Esfingi. Una tradició beòcia la fa mare d'Atalanta.
Eurípides, en una tragèdia perduda, Ino, tractava del tercer casament d'Atamant, amb Temisto, la filla d'Hipseu. En aquesta obra, Ino havia marxat a la muntanya, després del fracàs del sacrifici de Frixos. Allà va trobar les bacants que estaven al servei de Dionís, i s'hi uní. Atamant, pensant que era morta, es va casar amb Temisto. Però Ino va tornar en secret i es va donar a conèixer a Atamant, que la va fer entrar al palau com a serventa. Temisto va saber que la seva rival no era morta, però no va poder.la trobar. Va voler matar els fills d'Ino i va ordenar a la nova serventa que vestís de negre els fills de l'anterior muller d'Atamant i de blanc els seus dos fills, Orcomen i Esfingi, per poder-los distingir a la nit. La falsa esclava va canviar els vestits, i Temisto va matar els seus propis fills i els d'Ino es van salvar. Temisto es va suïcidar.

## Referències

* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 510 i 62. ISBN 9788496061972.
* ↑ Higí. Faules. 1, 1-2
# Huracà Gilbert

Huracà Gilbert va ser un huracà de tipus cap Verd extremadament poderós que es va formar durant la temporada d'huracans de 1988 i que va provocar una destrucció generalitzada en el Carib i el Golf de Mèxic. És el segon huracà més intens mai observat al vessant Atlàntic, superada només per l'huracà Wilma de la temporada 2005.

## Referències

* ↑ http://www.newscientist.com/article/dn8181
* ↑ http://www.wistv.com/Global/story.asp?S=4179460 Arxivat 2011-06-09 a Wayback Machine.
# Araki Murashige

    En aquest nom japonès, el cognom és Araki.
Araki Murashige (荒木 村 重) va ser un samurai del període Sengoku de la història del Japó.
Murashige va ser vassall d'Oda Nobunaga i va lluitar en contra Mori Terumoto, però va ser acusat per Akechi Mitsuhide de traïció per la qual cosa va decidir refugiar-se al castell Itami. Al castell va resistir un setge d'un any de durada i quan el castell va caure va decidir fugir. No se sap amb certesa quin va ser el seu destí ni la seva data de defunció.

## Referències

* 1 2 Turnbull, Stephen R. The samurai sourcebook (en anglès). Londres: Cassell, 2000. ISBN 1854095234.
# Hefèstion (districte)

Hefèstion (en llatí Hephaestion, en grec antic Ἠφαίστιον) era un districte prop de Faselis, al sud de Lícia que rebia el seu nom segons Ctèsies, perquè el foc sorgia constantment del seu terra tou. Segons Plini el Vell aquest foc es produïa a causa de les fonts de petroli natural que cremaven.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hephaestion». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 4 juliol 2021].
# Casa Daniel

La Casa Daniel és un edifici del municipi de Tossa de Mar (Selva). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de tres plantes i coberta de doble vessant a façana situat entre mitgeres. La casa és de dimensions reduïdes, arrebossada i pintada de color blanc. La façana consta de dues crugies molt modificades durant el segle xx. La majoria de les obertures són noves i es conserven dues de les antigues, emmarcades de pedra (granit). Són una finestra i l'antic portal d'entrada, ara adaptat com a finestra, ja que s'hi ha introduït un marc de fusta pintat de color blau. El ràfec consta d'un seguit de quatre fileres de motllures senzilles.

## Història

Bona part de les cases i els carrers de la vila nova de Tossa són originàries del segle xviii, quan la vila va suportar un creixement econòmic i demogràfic que va urbanitzar aquesta zona. Moltes d'elles, malgrat haver-se reformat interiorment i exteriorment, han conservat restes de les cases originals, com ara llindes gravades o finestres motllurades de pedra. D'altra banda, aquests elements són, la major part de les vegades, els únics elements conservats. En aquest cas, aquesta casa és originària del segle xviii i reformada al segle xx. La llinda del portal antic, ara adaptat com a finestra, porta una inscripció amb la data de 1763 i les inicials A i M entrecreuades. Entre els anys 70 i 90 es va obrir un restaurant estival (Casa Daniel) a la planta baixa, encara que actualment està tancat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Daniel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Galina Xamrai

Galina Xamrai (Taixkent, 5 d'octubre de 1931 - Moscou, 12 de febrer de 2022) fou una gimnasta artística uzbeka que va competir sota bandera de la Unió Soviètica en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial. Es casà amb el futbolista Anatoli Ilin.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà les set proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en la competició del concurs complet per equips i la de plata en el concurs per aparells equips. En les altres proves fou setena en les barres asimètriques i vuitena en el concurs complet individual, l'exercici de terra i la barra d'equilibris.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del Món de gimnàstica artística de 1954, dues d'or i una de plata. El 1955 guanyà el campionat soviètic de barra d'equilibris. Una vegada retirada va exercir d'entrenadora i jutge internacional de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Ильина (Рудько, Шамрай) Галина Яковлевна | Спорт-страна.ру», 23-02-2022.
* 1 2 3 «Olympedia – Galina Shamray». [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ «ШАМРАЙ Галина Яковлевна | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 19 gener 2024].
# Nesomys lambertoni

Nesomys lambertoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. És endèmic de l'oest de Madagascar. El seu hàbitat natural són els boscos càrstics intactes. Està amenaçat per la transformació del seu medi per a usos agrícoles, els incendis forestals i la tala d'arbres il·legal.
L'espècie fou anomenada en honor del paleontòleg francès Charles Lamberton.

## Referències

* ↑ Goodman, S. Nesomys lambertoni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 març 2016.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 2009, p. 234. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Temistògenes

Temistògenes (en llatí Themistogenes, en grec antic Θεμιστογένης) fou un escriptor grec nadiu de Siracusa.
Xenofont diu que va escriure el llibre de l'Anàbasi, però historiadors moderns, seguint l'opinió de Plutarc, consideren que en realitat Xenofont parla de la seva pròpia obra a la que va prefixar el nom de Temistògenes. Tot i així es creu que no és fictici i que realment va existir un escriptor d'aquest nom, ja que la Suïda també el menciona, i diu que va escriure aquesta obra i altres llibres.

## Referències

* ↑ Themistogenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1030
# Cacula

Cacula és un municipi de la província de Huíla. Té una extensió de 3.445 km² i 128.411 habitants segons el cens de 2014. Comprèn les comunes de Cacula, Chicuaqueia, Chituto i Viti-Vivale. Limita al nord amb el municipi de Quilengues, a l'est amb els municipis de Caluquembe i Quipungo, al sud amb el municipi de Chibia, i a l'oest amb el municipi de Lubango. Fou creat el 16 d'agost de 2011.

## Referències

* ↑ Cacula al cens d'Angola
* ↑ «Criação dos Municípios de Catumbela na Província de Benguela e da Cacula na Província da Huíla» (en portuguès). oaang.org. [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Political administrative division of Benguela, Huila approved». ANGOP Angolan news agency. Arxivat de l'original el 2016-04-05. [Consulta: 23 març 2016].
# Hiddensee

Hiddensee és una illa petita alemanya a l'oest de l'illa de Rügen, a la mar Bàltica. Forma part del Parc nacional del llac de Pomerània Occidental, al land de Mecklemburg-Pomerània Occidental.

## Geografia

Hiddensee és una banda de terra estreta de prop de 16,8km de llargària i d'una amplada d'entre 250m i 3,7km. És l'illa més llarga del Parc nacional del llac de Pomerània Occidental.
Al nord les altures atenyen els 70m i el punt culminant, el Bakenberg, en té 72. Al nord-est l'illa és allargada per dos bancs de sorra en forma de ganxos de 3km d'ample aproximadament, el Vell Bessin (Altbessin) a l'oest i el Nou Bessin (Neubessin). El centre de l'illa està cobert per dunes i landes. La seva part meridional és plana, d'una elevació de tan sols uns metres, el Gellen, una zona protegida no accessible als visitants.
L'illa està envoltada per dos bodden: l'Schaproder Bodden i el Vitter Bodden a l'est, per la Gellenrinne al sud vers Stralsund i per la mar Bàltica a l'oest i al nord.
# Arakel de Tabriz

Arakel de Tabriz (nascut a Tabriz poc després del 1590 i mort a Etchmiadzin el 1670) fou un historiador armeni. Fou religiós vardapet (sacerdot cèlibe) i abat del monestir de Yovhannavank. Després com a nunci del catolicós Philippos Albakeci va fer diverses missions a Esfahan, Urfa, Alep, Jerusalem i Atenes.
Junt amb Grigor de Kamax i Zakaria de Kanaker és un dels principals historiadors armenis del segle xvii. Va escriure una història acabada el 1662 que abraça el període 1602-1662.

## Bibliografia

* M. Brosset, Des historiens arméniens des XVIIe et XVIIIe siècles; Arakel de Tauriz, Registre chronologique, Sant Petersburg, 1873
# Heflin (Alabama)

Heflin és una població del Comtat de Cleburne a l'estat d'Alabama (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Heflin tenia 3.002 habitants, 1.218 habitatges, i 824 famílies. La densitat de població era de 98,1 habitants/km².
Dels 1.218 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.398 $ i la renda mediana per família de 38.600 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.545 $ mentre que les dones 20.676 $. La renda per capita de la població era de 15.452 $. Aproximadament l'11,9% de les famílies i el 16,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Casa de Cultura

«Casa de Cultura o casa de cultura» té aquests significats:
* Casa de cultura o centre cultural, espai arquitectònic destinat a manifestacions culturals
* Casa de Cultura de Girona, edifici al municipi de Girona
* Casa de Cultura (Reus), edifici al carrer de la Concepció número 14
* Casa de Cultura (Camallera)edifici al nucli urbà de la població de Camallera (Alt Empordà)
* Casa de Cultura (el Masnou), edifici del Masnou també anomenat Casa del Marquès de la Manguera
* Casa de Cultura (Ulldecona), edifici d'Ulldecona (Montsià)
* Casa de Cultura (la Bisbal d'Empordà), edifici a la Bisbal d'Empordà
* Casa de Cultura (la Bisbal del Penedès), edifici de la Bisbal del Penedès
* Biblioteca Casa de Cultura Joan Ruiz i Calonja, servei públic municipal
* Casa de Cultura de la Caixa de Pensions de Manresa, edifici al municipi de Manresa (Bages)
# Fracció mediant

En matemàtiques, la fracció mediant de dues fraccions
    ${\frac {a}{c}}$ i ${\frac {b}{d}}$
(on c > 0, d > 0) és
    ${\frac {a+b}{c+d}}$
El numerador i el denominador de la fracció mediant són la suma dels numeradors i els denominadors de les fraccions donades, respectivament.
L'arbre de Stern-Brocot enumera tots els nombres racionals positius, representats per la seva fracció irreduïble, mitjançant la computació iterativa de la mediant d'acord amb un algorisme simple.

## Referències

* ↑ «Mediant Fractions». [Consulta: 14 octubre 2020].
# Nils Ferlin

Nils Ferlin (11 des 1898—21 oct 1961) va ser un poeta i lletrista suec.

## Biografia

Nils Ferlin va néixer a Karlstad, Värmland, on va treballar el seu pare a Nya Wermlands-Tidningen. El 1908 la família es va traslladar a Filipstad, i el seu pare va començar el seu propi periòdic. Tanmateix, el seu pare va morir, i la família es va traslladar des de la seva còmoda residència fins a una residència més humil en el districte industrial perquè Ferlin pogués acabar la seva educació. Es va graduar als setze anys.
Ferlin va tenir una carrera secundària com a actor i va debutar a l'edat de disset anys Salomé d'Oscar Wilde. Va continuar la seva carrera amb una companyia de teatre itinerant.
Encara que molts dels poemes de Ferlin són malenconiosos, no tenen humor. A diversos se'ls va posar música i es van convertir en cançons populars com En valsmelodi, un atac a la indústria de la música. Ferlin va vendre més de 300.000 volums de la seva poesia durant la seva vida. El seu atractiu durador s'atribueix en part a la seva vívida representació del centre d'Estocolm abans de la renovació urbana i la seva associació amb la cultura popular que hi va florir.
S'han erigit diverses estàtues de Nils Ferlin a Suècia: una a Filipstad d'ell assegut en un banc del parc, un a la plaça de la ciutat de Karlstad d'ell dempeus sobre una taula i un a prop de Klara kyrka a Estocolm d'ell il·luminant una cigarreta.
Les lletres de Ferlin han estat traduïdes a l'anglès per Martin S. Allwood, Fred Lane, Thord Fredenholm i Roger Hinchliffe.

## Bibliografia

* 1930 En döddansares visor (Cançons d'una ballarina de la mort)
* 1933 Barfotabarn (Nens descalços)
* 1937 Lars och Lisa i Stockholm (Lars i Lisa a Estocolm)
* 1938 Goggles
* 1944 Med många kulörta lyktor (Amb moltes llanternes de colors)
* 1951 Kejsarens papegoja (El lloro de l'emperador)
* 1957 Från mitt ekorrhjul (De la meva roda d'esquirol)

## Referències

* 1 2 A History of Swedish Literature by Ingemar Algulin, (Stockholm: Swedish Institute, 1989) pp. pp. 247-248.
* 1 2 3 With Plenty Of Colored Lanterns by Nils Ferlin, trans. by Thord Fredenholm, (Mullsjö: Persona Press 1986).
* ↑ Scandinavian Songs and Ballads edited by Martin S. Allwood, (Mullsjö: Anglo-American Center, 1950).
* ↑ Swedish Songs LP, trans. by Fred Lane, (Stockholm: Troll Flute, 1974).
* ↑ Swedes On Love CD, trans. by Roger Hinchliffe, (Stockholm: Roger Records, 1991).

## Enllaços externs

* Cirkusartisten som blev vår folkkäraste poet
* Nils Ferlin a Internet Archive (anglès)
# Sysmä

Sysmä és un municipi de Finlàndia situat a la Província de Finlàndia Meridional i és part de la Regió de Päijät-Häme. El municipi té una població de 3.753 habitants a 31.12.2018 i cobreix una àrea de 936.18 km² dels quals 269.14 km² son agua. La densitat de població és de 6.43 habitants per km².
Des de l'any 1997 Sysmä és una vila del llibre.

## Galeria

* Casa de Kaarlo Sarkia.
* L'estret Hopeasalmi del llac Päijänne.
* Carrer de Sysmä.
* L'església de Sysmä.
* La carretera 314 cap a Pulkkilanharju.

## Referències

* ↑ «Sysmä Municipality in Finland» (en anglès). [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «Sysmän Kirjakyläyhdistys ry.». [Consulta: 3 gener 2020].
* ↑ «Book Town, el destino ideal para los bibliófilos» (en castellà). [Consulta: 3 gener 2020].

## Enllaços externs

* Municipalitat de Sysmä – Pàgina oficial
* Prehistòria de Sysmä
# Cal Calveres

Cal Calveres és una masia del municipi de Viver i Serrateix (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia orientada al sud del tipus II segons la classificació de J. Danés, amb la teulada a doble vessant i el carener perpendicular a la façana. Consta de tres plantes i presenta una ordenació simètrica dels elements. Ha estat ampliada pel sector est de la façana principal.
L'edifici fou construït el 1846 segons consta en una pedra sobre un finestral.

## Referències

* 1 2 «Cal Calveres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].