OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peguera

«Peguera» té aquests significats:
* Toponímia:
** Peguera (Fígols), nucli de poblament, avui abandonat, annex al municipi de Fígols (Berguedà).
** Peguera (Calvià), nucli turístic costaner del municipi de Calvià (Mallorca).
** Can Peguera, barri del districte de Nou Barris de la ciutat de Barcelona.
** Pic de Peguera, muntanya de 2.980,1 metres enclavada al Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
** Roca de Peguera, muntanya de 1.363 metres que es troba al municipi de Fígols i Alinyà (Alt Urgell).
* Biografies:
** Lluís de Peguera, jurista manresà dels segles XVI-XVII.
** Simeó Miquel i Peguera (Lleida, 1919 - 2007) advocat català
** Antoni de Peguera i d'Aimeric (Barcelona, 1682 - València, 1707), polític, noble, militar i escriptor català
* Empresa: Rasos de Peguera, estació d'esquí alpí prop de Berga (Catalunya).
# Emiliano Moretti

Emiliano Moretti és un futbolista italià nascut a Roma (Itàlia) l'11 de juny del 1981. Juga de lateral esquerre i el seu actual equip és el Genoa CFC.

## Biografia

Emiliano Moretti és un lateral ràpid i potent que destaca més per la seva habilitat per a destruir el joc del rival que per la seva capacitat atacant, cosa que li permet disputar en moments puntuals determinats partits com defensa central. Després de formar-se com a jugador en l'equip amateur del Lodigiani va ser fitxat per la Fiorentina durant la temporada 2000-2001. En el seu periple en el club toscà va assolir una Copa d'Itàlia i va disputar la Copa de la UEFA.
L'estiu de 2002 va signar per la Juventus FC que tenia la intenció de deixar-lo cedit en el seu club d'origen però la fallida d'aquest i el seu consegüent descens ho va impossibilitar romanent mitja temporada en el club de Torí on tot just va disputar sis partits. En el mercat d'hivern va ser cedit al Mòdena FC.
AL finalitzar la campanya va ser comprat pel Parma FC amb el qual no va arribar a debutar, ja que el va cedir novament, aquesta vegada al Bolonya FC on va realitzar una notable temporada que va servir perquè el modest equip de l'Emília-Romanya arribés a una meritòria dotzena plaça final en la Sèrie A.
Després d'aquest periple va ser traspassat al València CF. A l'equip valencianista després d'una primera temporada d'aclimatació on va compartir el lloc de lateral esquerre amb Amedeo Carboni i Fabio Aurelio jugant de vegades com defensa central s'ha consolidat en la temporada 2005-2006 com a titular indiscutible en el lateral esquerre d'una de les millors defenses de la lliga.
L'11 de juliol de 2009 va fitxar pel Genoa CFC, tornant novament a la Lliga Italiana.

### Internacional

Ha estat internacional amb la selecció italiana en cinc ocasions. Va disputar el mundial del Japó i Corea 2002 encara que només va participar en un partit.

## Palmarès
### Nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa d'Itàlia | Fiorentina | Itàlia | 2001 |
| Copa del Rei | València CF | País Valencià | 2008 |

### Internacionals

| Títol | Equip | País | Any |
| Eurocopa sub-21 | Itàlia | Itàlia | 2004 |

## Enllaços externs

* Moretti en www.lfp.es (castellà)
* Pàgina personal Arxivat 2007-03-20 a Wayback Machine. (castellà) (italià)
# Martín Rodríguez

Martín Rodríguez és el nom dels següents personatges:
* Martín Rodríguez Muñoz (Cumbres Mayores, 1954 - Figueres, 2020), músic català, bateria de Sangtraït.
* Martín Rodríguez Seminario (Pamplona, 1871 - 1961), compositor i organista navarrès.
* Martín Rodríguez Sol (Palma, 1958), advocat mallorquí.
* Martín Rodríguez (militar argentí) (Buenos Aires, 1771 - Montevideo, 1845), militar argentí.
* Martín Rodríguez (tennista) (Corral de Bustos, 1969), tennista argentí.
# Base de dades de Gmelin

La base de dades de Gmelin és una gran base de dades de compostos organometàl·lics i inorgànics, actualitzats trimestralment. Es basa en la publicació alemanya del Gmelins Handbuch der anorganischen Chemie (Manual de butxaca Gmelin en química inorgànica) escrit per Leopold Gmelin el 1817 i actualment conté 1,5 milions de compostos i 1,3 milions de reaccions diferents. L'última versió conté tots els compostos/reaccions descobertes entre 1772 i 1995, amb més de 85.000 títols, paraules clau i resums, i és mantingut per Elsevier MDL.
La base de dades compta amb més de 800 camps de dades diferents sobre temes com ara els compostos elèctrics, magnètics, tèrmics, vidre i la informació fisiològica.
És la base de dades germana a la base de dades de Beilstein, que s'ocupa dels productes químics orgànics i reaccions.
L'accés és part del sistema Reaxys.

## Referències

* ↑ Brockhaus ABC Chemie, VEB F. A. Brockhaus Verlag Leipzig 1965, S. 497–498.
# Gavotí antic

El gavotí antic (Synthliboramphus antiquus) és un ocell marí de la família dels àlcids (Alcidae) que cria a zones més septentrionals que la resta d'ocells del seu gènere.

## Morfologia

* Fan una llargària d'uns 25 cm i un pes de 215 g.
* Sense diferències apreciables entre els sexes.
* En plomatge d'estiu és blau pissarra per sobre i blanc per sota i les infracobertores alars. Cua, ales, flancs, gola, cara, cap i part posterior del coll negres. A ambdós costats del capell una línia blanca. També blanc als costats del coll.
* Bec curt i for, de color blanquinós. Potes grises.
* En hivern la gola és blanca i la barbeta grisenca.
* Joves semblants als adults en plomatge d'hivern.

## Hàbitat i distribució

D'hàbits pelàgics i costaners, ocasionalment és observat a grans llacs. Cria a costes rocoses o caus, des de Kamtxatka cap al sud fins Sakhalín, Corea, i les illes Kurils i del Comandant, i al sud d'Alaska, a les Aleutianes i Kodiak i l'arxipèlag Haida Gwaii. Durant la dispersió hivernal arriba fins al nord del Japó i Califòrnia.

## Referències

* ↑ El gavotí antic a CERCATERM Rev. 14/11/2011 (català)
# Collet del Camp del Pau

El Collet del Camp del Pau és una collada situada a 1.851,7 metres d'altitud del terme comunal dels Angles, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord. Està situat a la zona nord-oest del nucli urbà dels Angles, just al costat de ponent dels darrers edificis de l'oest de la urbanització Balcó del Capcir, en el Camí de la Balmeta. És just al nord de la Coma Rossa.

## Referències

* ↑ El Collet del Camp del Pau en els ortofotomapes de l'IGN
# Cetosa

Una cetosa (en anglès: ketose) és un sucre que conté un grup cetona per molècula. Una cetosa és una cetona amb dos grups hidroxil (-OH), on almenys un dels grup hidroxils a cada final. Les cetoses són un tipus de monosacàrids que és un combustible important en els blocs de les molècules i àcids nucleics. La reacció qualitativa és el test de Seliwanoff. L'exemple més simple de cetosa és la dihidroxiacetona i és l'únic sense activitat òptica. Les cetoses es poden isomeritzar en aldosa. Aquestes cetoses són sucres reductors.

## Llista de cetoses

Totes les cetoses llistades són 2-cetones:
* Trioses: dihidroxiacetona
* Tetroses: eritrulosa
* Pentoses: ribulosa, xilulosa
* Hexoses: fructosa, psicosa, sorbosa, tagatosa
* Heptoses: sedoheptulosa
* Octoses: D-manno-octulosa (la base per Kdo)
* Nonoses: D-glicero-D-galacto-nonulosa (la base per Neu)

## Enllaços externs

* Cetosas Universitat de les Illes Balears (castellà)
# Piràmide d'en Vinyes

La Piràmide d'en Vinyes és una obra d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La Piràmide va ser construïda el juliol de 1948 pel doctor Ramon Vinyes Triadó (1889-1978) d'Anglès, quan era usufructuari del mas les Romagueres, conjuntament amb la restauració de la veïna capella de Sant Gregori l'any 1941, que està al davant.

## Descripció

La Piràmide està ubicada en el cim de Sant Gregori de Turonal, el qual limita els termes d'Osor i la Cellera de Ter. La Piràmide es troba en un emplaçament privilegiat, el qual proporciona unes magnífiques vistes al visitant. Es tracta d'una piràmide de petites dimensions, amb una base de 5 metres per 6 metres d'alt, aproximadament.
Disposa tan sols de dues obertures com són la porta d'accés rectangular i una petita finestra quadrangular - ambdues totalment irrellevants, ja que no han rebut cap mena de tractament a destacar-. La Piràmide té com a matèria primera les pedres fragmentades i els còdols manipulats a cops de martell i arrebossades.
Pel que fa als espais i acabats interiors, aquests són molts austers i discrets. A l'interior no hi ha gaire lloc, el suficient per mantenir-se a peu dret, i està completament desproveït i despullat de qualsevol tipus d'ornament o decoració.
La Piràmide es troba en bon estat de conservació, ja que no hi ha cap element perillós, com ara esquerdes, que faci patir per la seva integritat física. Tanmateix en el vèrtex de la piràmide s'ha desprès part de la capa d'arrebossat, quedant a la vista tota la composició interna a base de pedres fragmentades i còdols.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Piràmide d'en Vinyes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Medalla de la Reina de la Mediterrània 1899-1902

La Medalla de la Reina de la Mediterrània (anglès:Queen's Mediterranean Medal) és una medalla del Regne Unit, autoritzada pel rei Eduard VII, i atorgada a les tropes de la Milícia que havien rellevat els homes de l'Exèrcit en diverses guarnicions a la Mediterrània, a Gibraltar, Malta i Egipte. Això va permetre que les tropes regulars fossin disponibles per a la Segona Guerra Boer.
Les tropes a l'illa de Santa Elena que custodiaven els presoners de guerra Boers als camps de presoners van rebre la Medalla de la Reina de Sud-àfrica 1899-1902, però sense barra.
La medalla i el galó són idèntics a la Medalla de la Reina de Sud-àfrica 1899-1902, llevat que la inscripció "SOUTH AFRICA" és substituïda per "MEDITERRANEAN" al revers de la medalla. No es concedia cap barra. El nom del receptor i detalls es gravaven a la vora de la medalla.

## Receptors

Aproximadament se'n van concedir unes 5.000. Van ser atorgades a oficials i homes del Tercer Batalló (Milícia) dels Royal Northumberland Fusiliers, Royal Fusiliers, West Yorkshire Regiment, Royal North Lancashire Regiment, Royal West Kent Regiment, King's Own Yorkshire Light Infantry, Seaforth Highlanders i Royal Munster Fusiliers.

## Disseny

Una medalla de plata de 36mm de diàmetre. A l'anvers apareix l'efígie de la Reina Victòria mirant a l'esquerra, amb una petita corona i vel, amb la inscripció «Victoria Regina et Imperatrix». Al revers apareix Britannia mirant a la dreta, amb l'estendard reial. Té la mà dreta aixecada amb una branca de llorer. A la dreta apareixen soldats britànics marxant cap a la costa. Al fons hi ha els vaixells de la Royal Navy, i al seu peu hi ha l'escut de la Unió que descansa amb una palma i un trident. A la part superior dreta, al costat de la mà hi apareix la inscripció MEDITERRANEAN.
Penja d'una cinta de 32mm d'ample, composta de 5 franges: vermell, blau fosc, taronja, blau fosc i vermell, totes elles de 5mm, i la taronja és de 10mm.

## Referències

* 1 2 Dorling, H. Taprell. Ribbons and Medals. London: A.H.Baldwin & Sons, 1956, p. 72. OCLC 930416375.
* 1 2 Medal Yearbook 2015 by J.W.Mussell, editor, page 166 (Token Publishing Limited, Honiton, Devon)
* ↑ Seaforth Highlanders by John Sym, page 126 (1962, Gale & Polden, Aldershot) Confirms Seaforth Militia battalion served in Cairo.
* ↑ Queen's Mediterranean Medal on Anglo Boer War.com
* ↑ British Battles and Medals, 6th edition. Edited by Joslin, Litherland and Simpkin, page 204 (1988, Spink, London)
* ↑ British Battles and Medals by Major Lawrence L. Gordon, page 208 (1947, Gale & Polden, Aldershot)
* ↑ «Queen's South Africa Medal : 1945 to 1975 : Department of Defence» (en anglès). Department of Defence, Commonwealth of Australia, 26-09-2013. [Consulta: 13 març 2020].

## Enllaços externs

* Queen's Mediterranean Medal on Anglo Boer War.com
# BSC

BSC té els següents significats:
* Barcelona Supercomputing Center - Centre Nacional de Supercomputació, BSC - CNS, institució científica a Barcelona.
* Barcelona Sporting Club, club de futbol de Guayaquil (Equador)
* Hertha BSC: Hertha Berliner Sport-Club club de futbol de Berlín (Alemanya)
* Sigles en anglès de Luigi Broglio Space Center, oficialment en italià Centro Spaziale Luigi Broglio
* BSC Young Boys: Berner Sport Club Young Boys club de futbol de Berna (Suïssa)
# Gilley (Alt Marne)

Gilley és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 75 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gilley era de 75 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 54 eren cases i 1 era un apartament. Dels 35 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia una cambra, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gilley el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 26 eren actives i 11 eren inactives. De les 26 persones actives 23 estaven ocupades (12 homes i 11 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 11 persones inactives 7 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Gilley hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gilley a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gilley a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Barbut verd arlequí

El barbut verd arlequí (Psilopogon mystacophanos) és una espècie d'ocell de la família dels megalèmids (Megalaimidae) que habita boscos de les terres baixes fins als 1000 m, a la Península Malaia, Sumatra i Borneo.

## Referències

* ↑ «Psilopogon mystacophanos (Temminck, 1824)» (en castellà). [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ «Barbudo arlequín - eBird» (en castellà). [Consulta: 25 setembre 2024].
* ↑ «Psilopogon mystacophanos (Barbut verd arlequí) - Avibase». [Consulta: 25 setembre 2024].
# Casa Raurés

La Casa Raurés és una obra neoclàssica de Capellades (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Es tracta d'un edifici residencial, situat al carrer Sant Francesc,79-81 de Capellades.

## Descripció

Edifici situat al carrer Sant Francesc. Es tracta d'una construcció representativa de l'arquitectura eclèctica característica de la segona meitat del segle xix. Casa de tres pisos, dividida, a nivell de façana, al primer i segon pis, per 4 pilastres arrebossades amb capitell jònic que emmarquen les portes dels balcons. Aquestes portes tenen un arc recte amb dos lobulats a cada banda, així com les diminutes finestres de sota la cornisa i que semblen correspondre a una golfa.

## Història

Segons la Matriu Cadastral realitzada el 1851 per l'agrimensor Rómulo Zaragoza, l'espai ocupat per aquest edifici es trobava encara sense edificar. Per tant, la datació de la seva construcció s'hauria de situar a la segona meitat del segle xix. El 1906, els llavors número 81, 83 i 85 del carrer Sant Francesc eren propietat de Ramona Raurés i de Casanoves, que vivia Barcelona, però era originària d'Igualada.

## Referències

* ↑ «Casa Raurés». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* 1 2 «Casa Raurés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Els Dalton

«Els Dalton» té aquests significats:
* Els Dalton (personatges), personatges de la sèrie Lucky Luke
* Els Dalton (sèrie de televisió), sèrie de dibuix animals dels Dalton
* Els Dalton (pel·lícula), pel·lícula dels Dalton
# Batalla de Port-Saint-Père (10 de setembre 1793)

La Tercera Batalla de Port-Saint-Père o Batalla de Port-Saint-Père va tenir lloc el 10 de setembre de 1793 a l'oest de França durant la Revolta de La Vendée entre les forces del govern republicà d'una banda, i el contrarevolucionari de la Vendée, rebels de l'altra.
Va representar la primera escaramuza en què van participar al costat dels republicans veterans de la Guerra de la Primera Coalició, és a dir, el setge de Magúncia, conegut amb el nom no oficial d'Exèrcit de Magúncia. Va acabar amb una victòria republicana amb petites pèrdues.

## Referències

* ↑ Dumarcet 1998, p. 261-262
* ↑ Lucas de La Championnière 1994, p. 41-42
* ↑ Kléber 1989, p. 79-83

## Bibliografia

* Kléber, Jean-Baptiste. Tallandier. Mémoires politiques et militaires 1793-1794, 1989 (In-Texte). , p. 79-83.
* Lucas de La Championnière, Pierre-Suzanne. Les Éditions du Bocage. Lucas de La Championnière, Mémoires d'un officier vendéen 1793-1796, 1994. , p. 41-42.
* Dumarcet, Lionel. François Athanase Charette de La Contrie. Les 3 Orangers, 1998, p. 536. ISBN 978-2-912883-00-1.
# Conrad Aiken

Conrad Potter Aiken (5 d'agost de 1889, Savannah, Geòrgia - 17 d'agost de 1973, Savannah) va ser un escriptor nord-americà, guanyador del Premi Pulitzer de poesia.
En la infància d' Aiken va existir un fet que el va sotmetre a un trauma psicològic, aquest succés va ser l'assassinat de la seva mare en mans del seu pare, cometent suïcidi aquest últim després. Va estudiar a la Universitat Harvard, va escriure la majoria de les seves obres de ficció entre els anys 1920 i 1930.
En general van ser més reeixits els seus contes que les seves novel·les, com Strange Moonlight de la col·lecció Bring! Bring! (1925), Silent Snow, Secret Snow i Mr. Arcularis"' del repertori Among the Lost People (1934).
Els seus treballs estan influenciats pels inicis de la teoria psicoanalítica. Entre la seva millor poesia es troba '"Preludes to Definition, que pertany a la seva obra Collected Poems (1953).

## Obres

* Earth Triumphant, (1911, poesía)
* The Jig of Forslin, (1916, poema narrativo)
* The Charnel Rose, (1918, poesía)
* The Blue Voyage, (1926, novela)
* Costumes and Eros, (1929, cuentos)
* Gehenna, (1930, cuentos)
* Selected Poems, (1930, poesía)
* John Death: A Metaphysical Legend (1931, poesía)
* Great Circle, (1933, novela)
* And In the Hanging Gardens, (1933, poesía)
* Silent Snow, Secret Snow, (1934, cuentos)
* Among the Lost People, (1934, cuentos)
* Bring! Bring! Bring!, (1935, cuentos)
* King Coffin, (1935, novela)
* A Heart for All the Gods of Mexico, (1939, novela)
* Conversations, (1940, novela)
* Skylight One, (1949, poesía)
* The Collected Stories of Conrad Aiken, (1960, cuentos)
* Morning Song for Lord Zero, (1963, poesía)
* Cats And Bats And Things With Wings, (1965, poesía)
* Thee, (1967, poesía)
* Being the Diary of a Queer Man, (1971, poesía)
* Ushant, (1973, novela autobiográfica)
* Charnel Rose, Senlin and Other Poems, (1982, poesía)
# Barbut verd cellanegre

El barbut verd cellanegre (Psilopogon oorti) és una espècie d'ocell de la família dels megalèmids (Megalaimidae) que habita boscos de les muntanyes (600-2000 m) de Malaca i Sumatra.

## Taxonomia

Considerat fins fa poc coespecífic de P. annamensis, P. nuchalis i P. faber, arran recents treballs, les dues últimes han estat considerades espècies de ple dret, i més tard també la primera.

## Referències

* ↑ Nigel J.Collar, (2006) A taxonomic reappraisal of the Black-browed Barbet Megalaima oorti. Forktail 22, 170–173
* ↑ J. Feinstein, X. Yang, S.-H. Li, (2008). Molecular systematics and historical biogeography of the Black-browed Barbet species complex (Megalaima oorti). IBIS 150, 40–49.
* ↑ Robert-Jan den Tex, Jennifer A. Leonard (2013). A molecular phylogeny of Asian barbets: Speciation and extinction in the tropics Molecular Phylogenetics and Evolution 68 1–13
# Peña Sport Fútbol Club

La Peña Sport Fútbol Club és un club de futbol navarrès de la ciutat de Tafalla.

## Història

La Peña Sport va ser fundada l'any 1925 com a resultat de la unió de diversos clubs esportius de la ciutat de Tafalla. El seu estadi, San Francisco, va ser inaugurat el 26 de març de 1951, amb un partit enfront l'Athletic Club de Telmo Zarra.

## Dades del club

* Temporades a Segona divisió B espanyola: 4
* Temporades a Tercera divisió espanyola: 30
* Millor posició a la lliga: 14 (Segona B 2002/2003)
* Pitjor posició a la lliga: 20 (Segona B 2004/2005)