OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wintu

El wintu /wɪnˈtuː/ és una llengua en perill crític de les llengües wintun parlada pels wintus del Nord de Califòrnia. És el membre més septentrional de la família de les llengües wintun.
La família wintun es parla a la vall del Sacramento i a les zones adjacents a l'estret de Carquinez de la badia de San Francisco.
El wintun forma una branca de l'hipotètic filum Penutià, més estretament relacionat amb altres quatre famílies de llengües penutianes que es parlen a Califòrnia: maidu, miwok, yokut i Costano (Golla 2011:128-168).
El wintu va estar en contacte amb parlants adjacents de llengües hoka com el pomo del sud-est, est, i Nord-est; llengües atapascanes com el wailaki i el hupa; llengües yuki com el yuki i Wappo; i altres llengües penutianes com el miwok, maidu, yokut, i saclan.
A més d'aquests idiomes contigus que envolten la zona wintun van tenir contactes més amplis amb els parlants de rus, espanyol i anglès.
Pel 2011 Headman Marc Franco dels Wintu Winnemem Wintu ha estat treballant amb el Indigenous Language Institute per a revitalitzar l'idioma Winnemem Wintu.

## Fonologia
### Consonants

El wintu té 28 (o 30) consonants:
| | | Labial | Alveolar | Alveolar | Post- alveolar | Velar | Uvular | Glotal |
| | | Labial | central | Lateral | Post- alveolar | Velar | Uvular | Glotal |
| Oclusiva/ Africada | sonora | b | d | | (d͡ʒ) | | | |
| Oclusiva/ Africada | aspirada | pʰ | tʰ | | | | | |
| Oclusiva/ Africada | ejectiva | pʼ | tʼ | t͡ɬʼ (ƛ') | t͡ʃʼ (ch') | kʼ | qχʼ | |
| Oclusiva/ Africada | sorda | p | t | t͡ɬ ~ ɬ (ƛ) | t͡ʃ (j) | k | q | ʔ (’) |
| Fricativa | Fricativa | (f) | (θ) | t͡ɬ ~ ɬ (ƛ) | ʃ (sh) | x | χ | h |
| Nasal | Nasal | m | n | | | | | |
| Vibrant | Vibrant | | | | ṛ (ṛ) | | | |
| Aproximant | Aproximant | w | | l | j (y) | | | |

### Vocals

El wintu té 10 (o 11) vocals:
| | Curta | Curta | Llarga | Llarga |
| | Anterior | Posterior | Anterior | Posterior |
| Tancada | i | u | iː | uː |
| Mitjana | e | o | eː | oː |
| Oberta | a | a | aː | aː |
| Anòmala | æ |

## Referències

* ↑ Cens dels Estats Units del 2000
* ↑ Laurie Bauer, 2007, The Linguistics Student’s Handbook, Edinburgh
* ↑ «Indigenous Language Activists - Living Tongues Institute For Endangered Languages». [Consulta: 2 setembre 2012].

## Bibliografia

* Golla, Victor (2011). California Indian languages. Berkeley: University of California Press. ISBN 978-0-520-26667-4.
* Pitkin, Harvey. Wintu Grammar. Berkeley: University of California Press, 1984. ISBN 0-520-09612-6.
* Pitkin, Harvey. Wintu Dictionary. Berkeley: University of California Press, 1985. ISBN 0-520-09613-4.
* Shepherd, Alice. Wintu Texts. Berkeley: University of California Press, 1989. ISBN 0-520-09748-3.
* Schlichter, Alice. Wintu dictionary, 1981 [Consulta: 1r març 2011].

## Enllaços externs

* “Beedi Yalumina” (Don't Give Up!): The Winnemem Wintu Language Project Arxivat 2014-03-24 a Wayback Machine.
* Wintu language article del Survey of California and Other Indian Languages
* Wintu Language a nativeamerican.org
* Wintu at the Survey of California and Other Indian Languages
# William Kiptarus Tanui

William Kiptarus Tanui (Terik, 22 de febrer, 1964) és un ex atleta kenyià de mig fons.
William Tanui fou notícia quan guanyà els trials kenyans de classificació per als Jocs de la Commonwealth de 1989 a la prova de 1500 m, però només pogué ser sisè als Jocs el 1990 a Auckland. El mateix any fou or als 800 m del campionat d'Àfrica al Caire. Al Campionat del Món Indoor de Sevilla 1991, Tanui acabà primer però fou desqualificat per sortir del seu carrer massa aviat. El mateix any guanyà l'or als Jocs Panafricans.
El seu gran moment arribà als Jocs Olímpics de Barcelona 1992. Derrotà el seu company Nixon Kiprotich i guanyà la medalla d'or. En canvi, al Campionat del Món de l'any següent a Stuttgart només fou setè.
Fou segon als 800 m de la Copa del Món de la IAAF els anys 1992 i 1994.
Els darrers anys de la seva carrera se centrà en la prova de 1500 m. Fou 5è als Jocs Olímpics d'Atlanta 1996, tercer al Campionat del Món Indoor de París 1997 i quart a Maebashi 1999.

## Referències

* ↑ gbrathletics.com: IAAF WORLD CUP IN ATHLETICS

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de William Kiptarus Tanui
# William Kotzwinkle

William Kotzwinkle (Scranton, Pennsilvània, EUA, 22 de novembre de 1943) és un novel·lista, escriptor i guionista infantil i juvenil estatunidenc.
Va guanyar el premi Mundial de Fantasia a la millor novel·la per Doctor Rat el 1977 i també ha guanyat el National Magazine Award per a la ficció. Després de perdre el seu fill acabat de nàixer, el 1975 va escriure Swimmer in the Secret Sea, una novel·la curta de tot just noranta pàgines, que va ser publicada per una revista nord-americana, va guanyar el National Magazine Award Fiction i va ser nominat als guardons del Cercle de Crítics Literaris dels Estats Units. Kotzwinkle també va escriure la novel·la del guió per a ET, l'extraterrestre. També és conegut per les seves més de vint novel·les dedicades a gèneres com el fantàstic o el thriller d'acció i suspens. A més, Kotzwinkle ha publicat també llibres dedicats a un públic infantil i juvenil.
Ha estat casat amb l'autora Elizabeth Gundy des de 1965.

## Publicacions

* L'home ventilador (2011)
* El projecte Àmfora (2006)
* El nedador al mar secret (1974)

## Referències

* 1 2 Gordo, Alberto «William Kotzwinkle, la sobriedad de la muerte». El Cultural, 13-11-2014 [Consulta: 11 novembre 2019].
* ↑ Franco Vélez, Martín «'Doctor Rat': una lectura incómoda y necesaria». Arcadia Revista, 23-06-2017. Arxivat de l'original el 11 de novembre 2019 [Consulta: 11 novembre 2019].
* ↑ Traballi, Sofía «William Kotzwinkle, una plegaria animista y furiosa para el océano». Revista Clarín, 20-06-2019 [Consulta: 11 novembre 2019].
* 1 2 «William Kotzwinkle». Lecturalia [Consulta: 11 novembre 2019].
* ↑ «William Kotzwinkle». IMDb [Consulta: 11 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Entrevista a William Kotzwinkle Infobase: Cómo encender con literatura un alma de carbón, según William Kotzwinkle
# Wayne Lakes

Wayne Lakes és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 684 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wayne Lakes tenia 684 habitants, 283 habitatges, i 200 famílies. La densitat de població era de 480,2 habitants/km².
Dels 283 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.908 $ i la renda mediana per família de 54.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.917 $ mentre que les dones 21.473 $. La renda per capita de la població era de 17.625 $. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wayne Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wayne Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Whiteïta-(CaFeMg)

La whiteïta-(CaFeMg) és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al subgrup de la whiteïta. Anomenada per la seva composició química en concordància amb la nomenclatura del grup de la whiteïta.

## Característiques

La whiteïta-(CaFeMg) és un fosfat de fórmula química {Ca}{(Fe$^{2+}$,Mn$^{2+}$)}{Mg₂}{Al₂}(PO₄)₄(OH)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la whiteïta-(CaFeMg) pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, jahnsita-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, mitridatita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneïta, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

S'ha trobat a Àustria, Brasil, Canadà i Alemanya.

## Referències

* ↑ «Whiteite-(CaFeMg)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Xenute

Xenute el Gran o Xenute l'Arximandrita fou un important monjo egipci dels segles IV i V. És considerat sant per les esglésies ortodoxes orientals, especialment per l'Església Ortodoxa Copta, que el considera pare de la seva Església. Va néixer vers la meitat del segle IV i els autors antics coincideixen en dir que va morir amb 118 anys vers el 451/466. Es va fer monjo vers el 370 per mediació del seu oncle Pigol, que havia fundat l'anomenat Monestir Blanc d'Athribis, i a la mort del seu oncle va esdevenir l'abat del monestir. La seva vida ha estat relatada en diverses biografies. Fou un destacat escriptor en llengua copta. Va regular la vida monàstica i al Monestir Blanc i els seus monestirs subsidiaris van arribar a viure-hi vora dos mil monjos, que vivien dos en cada cel·la.

## Edicions de la seva obra

* Kosack, Wolfgang. Schenute von Atripe "De judicio finale". Papyruskodex 63000.IV im Museo Egizio di Torino. Einleitung, Textbearbeitung und Übersetzung herausgegeben von Wolfgang Kosack. Berlín: Christoph Brunner, 2013. ISBN 978-3-9524018-5-9.
* Kosack, Wolfgang. Shenoute of Atripe "De vita christiana": M 604 Pierpont-Morgan-Library New York/Ms. OR 12689 British-Library/London and Ms. Clarendon Press b. 4, Frg. Bodleian-Library/Oxford. Introduction, edition of the text and translation into German by Wolfgang Kosack. Basilea: Christoph Brunner, 2013. ISBN 978-3-906206-00-4.
# Yukiko Inui

Yukiko Inui (japonès: 乾 友紀子) (Ōmihachiman, 4 de desembre de 1990) és una nedadora japonesa de natació sincronitzada, medalla de bronze olímpica el 2016 en el concurs per equips i en el duo.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016 va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, amb una puntuació de 189 punts, després de les russes (or, amb 196 punts) i les xineses (plata, amb 192 punts), sent les seves companyes d'equip: Aika Hakoyama, Kei Marumo, Risako Mitsui, Kanami Nakamaki, Mai Nakamura, Kano Omata, Kurumi Yoshida i Aiko Hayashi. També va guanyar la medalla de bronze en el duo, també després de l'equip rus i l'equip xinès, i la seva companya va ser Risako Mitsui.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2012-12-18 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 14 de març de 2018.
* ↑ «Yukiko INUI». Olympic Channel. [Consulta: 3 novembre 2020].
# Yukinko

El Yukinko és un esperit japonès (també anomenat xiquet de les neus) que té la forma d'un xiquet perdut en una tempesta de neu. Porta un yuki mino, una indumentària tradicional feta de palla per a cobrir-se de la neu. Sol atribuir-se-li ser fill de la Yuki-onna, a la qual sol ajudar a fer que els viatgers es perden en la neu. Les històries populars sobre Yukinko provenen de la prefectura de Wakayama.

## Referències

* ↑ Maguire, Joseph A.; Nakayama, Masayoshi. Japan, Sport and Society: Tradition and Change in a Globalizing World (en anglès). Psychology Press, 2006, p. 166. ISBN 978-0-7146-5358-7.
* ↑ Jaki, Rafal. The Witcher: Ronin (Manga) (en anglès). Dark Horse Comics, 2022-12-06. ISBN 978-1-5067-3351-7.
* ↑ Papp, Zília. Traditional Monster Imagery in Manga, Anime and Japanese Cinema (en anglès). Global Oriental, 2010-10-29, p. 156. ISBN 978-90-04-21260-2.
# Xatrac de Forster

El xatrac de Forster (Sterna forsteri) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que cria en pantans del sud del Canadà i Estats Units, migrant en hivern cap al sud dels Estats Units, Mèxic, Amèrica Central i el Carib.

## Referències

* ↑ Xatrac de Forster a CERCATERM Rev. 28/03/2012
# Lavagna

Lavagna (en ligur Lavàgna) és un municipi comune de 12.510 habitants (2012) dins la ciutat metropolitana de Gènova a Ligúria.

## Geografia

La ciutat es troba a la plana al·luvial del riu Entella al llarg de la costa de la Riviera ligure di levante al Tigullio oriental. Es troba a l'est de Gènova
El municipi comprèn quatre frazioni del Barassi, Cavi di Lavagna, Santa Giulia di Centaura i Sorlana amb un total de 13,88 km². Limita amb les comunes de Chiavari, Cogorno, Ne i Sestri Levante.

## Història

El burg, es va desenvolupar en època romana amb el nom llatí de Lavania.
Segons algunes fonts, en època longobarda estava assignada al monjos de l'abat irlandès sant Columbà que sota la direcció de l'abadia de Sant Columbà de Bobbio la desenvoluparen.
La família Fieschi en van ser els senyors feudals amb fins al 1198 una certa independència respecte a Gènova. Rivalitzaren amb la família Doria, senyors de la República de Gènova.
L'any 1564 va ser saquejada pel almirall-pirata turc Dragut. El 1797 amb la dominació francesa per Napoleó I entra el 2 de desembre al departament de l'Entella, amb la capital a Chiavari, dins la República Ligur. Entre 1805 fins a 1814 va estar dins del Departament dels Apenins. El 1815 va ser englobada dins el Regne de Sardenya (1720-1861) i després al Regne d'Itàlia.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ Statuto Comunale di Lavagna
* ↑ Guida d'Italia - Liguria. Touring Club Italiano - Mondadori, 2007.

## Bibliografia

* Daniele|Calcagno|Istituti di Studi sui Conti di Lavagna|2001

## Enllaços externs

* Lavagna a Curlie
# El jugador (pel·lícula de 1955)

El jugador (títol original: Tennessee's Partner) és una pel·lícula western estatunidenca de 1955 dirigida per Allan Dwan, escrita per Charles Graham Baker, D. D. Beauchamp, Milton Krims i Teddi Sherman, amb reescriptures sense acreditar per Dwan, i protagonitzada per John Payne, Ronald Reagan, Rhonda Fleming i Coleen Gray. Està doblada al català.
La pel·lícula va ser estrenada per RKO Radio Pictures, que llavors era propietat de l'industrial Howard Hughes. Tot i que la pel·lícula es basa en una de les històries curtes més populars de Bret Harte, " Tennessee's Pardner ", s'allunya significativament de la història original. La història de Harte de 1869 també s'ha filmat com Tennessee's Pardner (1916), The Flaming Forties (1924) i The Golden Princess (1925).

## Argument

En una ciutat minera de Califòrnia, un miner, un jugador de saló i la madam d'una casa de barrets estableixen una estranya aliança que gira al voltant d'una reclamació d'una mina d'or.

## Repartiment

* John Payne com Tennessee
* Ronald Reagan com Cowpoke
* Rhonda Fleming com Elizabeth "duquessa" Farnham
* Coleen Gray com Goldie Slater
* Tony Caruso com Turner
* Morris Ankrum com Jutge Parker
* Leo Gordon com el Sheriff
* Chubby Johnson com Grubstake McNiven
* Joe Deviln com Prendergast
* Myron Healey com Reynolds
* Angie Dickinson com Abby Dean (sense acreditar)

## Llegat

Aquesta pel·lícula va inspirar un dels grans èxits del grup The Four Seasons. Tal com explica el personatge basat en Bob Gaudio al musical Jersey Boys, "Estic veient la pel·lícula d'un milió de dòlars. Un western cursi de John Payne. Treu i colpeja a Rhonda Fleming per la boca i diu:" Què en penses d'això? Ella el mira desafiant, orgullosa, amb els ulls brillants, i diu: "Les noies grans no ploren" ("Big Girls Don't Cry").

## Referències

* ↑ «Tennessee's Partner: Detail View». American Film Institute. [Consulta: June 2, 2014].
* ↑ «El jugador». esadir.cat. [Consulta: 29 març 2024].
# Velàtides

Els velàtides (Velatida) són un ordre d'equinoderms asteroïdeus. Tenen el cos robust amb un gran disc i depressions interradiales.

## Taxonomia

L'ordre Velatida inclou 143 espècies en 4 famílies:
* Família Caymanostellidae Belyaev, 1974
* Família Korethrasteridae Danielssen & Koren, 1884
* Família Myxasteridae Perrier, 1885
* Família Pterasteridae Perrier, 1875

## Referències

* ↑ Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Velatida». [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species -Taxonomic tree». [Consulta: 15 octubre 2020].
# Verxínne

Verxínne (en (ucraïnès): Вершинне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 158 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Vitālijs Astafjevs

Vitālijs Astafjevs (Riga, 3 d'abril de 1971) és un exfutbolista letó que jugava de migcampista. Actualment és l'entrenador del club FK Jelgava de la lliga letona de futbol i l'entrenador assistent de la selecció de Letònia.
Durant la seva carrera va guanyar vuit lligues amb l'Skonto Riga. També va jugar en clubs d'Àustria, Anglaterra, i Rússia. Astafjevs té actualment el rècord europeu al jugador que més partits internacionals ha disputat, amb 167 aparicions amb Letònia. Va capitanejar la seva selecció a l'Eurocopa de 2004.

## Palmarès
### Club
#### Lliga letona (8)

* 1992, 1993, 1994, 1995, 1997, 1998, 1999, 2010

#### Copa letona (4)

* 1992, 1995, 1997, 1998

### Selecció
#### Copa Bàltica (3)

* 1993, 1995, 2008

### Individual
#### Màxim golejador de la Virsliga (1)

* 1995

#### Futbolista letó de l'any (3)

* 1995, 1996, 2007
* Actual rècord europeu de major nombre de partits internacionals disputats

## Referències

* ↑ «Vitalijs Astafjevs - Century International Appearances».
* ↑ «Latvija zaudē Hondurasai, Astafjevam Eiropas rekords | Apollo». Arxivat de l'original el 2009-12-19. [Consulta: 29 abril 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a la Federació Letona de Futbol (letó)
* Vitālijs Astafjevs a National-Football-Teams.com (anglès)
# Vitória Sport Clube

El Vitória Sport Clube és un club esportiu portuguès de la ciutat de Guimarães, situada a 40 km al nord-est de Porto. Normalment és conegut com a Vitória de Guimarães (pron. IPA: [vi'tɔɾiɐ dɨ gimɐ'ɾɐ̃ĩʃ]) per distingir-lo del Vitória FC de Setúbal.

## Història

El club fou fundat el 1922. Mai ha guanyat la lliga ni la copa portugueses, tot i que és considerat un dels clubs importants del país. Ha jugat 63 cops a la primera divisió (any 2007), que el situa com al cinquè equip amb més presències a la categoria darrera FC Porto, Sporting CP, i SL Benfica (73) i CF Os Belenenses) (65).
El seu estadi, Estádio D. Afonso Henriques, va ser remodelat per a ser seu de l'Eurocopa 2004 per ampliar-lo fins als 30.000 espectadors.
Manté forta rivalitat amb els seus veïns de la província de Minho SC Braga.

## Palmarès

* 1 Copa portuguesa: 2012-13.
* 1 Supercopa portuguesa: 1988.

## Jugadors destacats

* Vítor Damas
* Silvino
* Neno
* Dimas
* Paulo Bento
* Pedro Barbosa
* Capucho
* Pedro Mendes
* Fernando Meira
* Vitor Paneira
* Bruno Alves
* Nuno Assis
* Duda
* Pele
* Kamel Ghilas
* Oumar Tchomogo
* Braulio Leal
* Sebastian Svärd
* Henry Antchouet
* William Tiero
* Attila Dragóner
* Paíto
* Marek Saganowski
* Miljan Mrdaković
* Zlatko Zahovic
* Francisco Gallardo
* Alexander Östlund
* Selim Benachour

## Secció de voleibol

El club té una secció de voleibol que juga a la primera divisió del país.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Vitória Sempre - web no oficial
# Vicente Bueso Aragonés

Vicente Bueso Aragonés (la Vall d'Uixó, 28 de juny de 1947) és un farmacèutic i polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la II Legislatura.
Llicenciat en farmàcia fou elegit diputat per la província de Castelló dins les llistes del Centro Democrático y Social a les eleccions a les Corts Valencianes de 1987. Fou membre de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda i de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de les Corts Valencianes.
A les eleccions de 1991 no va ser reelegit i continuà exercint la seva professió de farmacèutic.

## Referències

* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes
# Vicente Calderón

«Vicente Calderón» té aquests significats:
* Estadi Vicente Calderón, estadi de futbol de l'Atlético de Madrid.
* Vicente Calderón Pérez-Cavada, president històric de l'Atlético de Madrid.
# Volta a Bolívia

La Volta a Bolívia (en castellà: Vuelta a Bolivia) és una cursa ciclista per etapes que es disputa a Bolívia. La primera edició es disputà el 2008. Des del primer any ha format part de l'UCI Amèrica Tour, amb una categoria 2.2.
La cursa fou creada per substituir la Doble Copacabana Grand Prix Fides.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2008 | Fernando Camargo | Óscar Soliz | Álvaro Sierra |
| 2009 | Gregorio Ladino | Óscar Soliz | Juan Cotumba |
| 2010 | Óscar Soliz | Carlos Galviz | Byron Guamá |
| 2011 | Juan Cotumba | Segundo Navarrete | Maky Roman |
| 2012 | Maky Roman | Mauricio Ardila | Gilber Zurita |
| 2013 | Salvador Moreno Hernández | Óscar Soliz | John Martínez |

## Referències

* ↑ «Vuelta a Bolivia (Bol) - Cat.2.2». [Consulta: 3 juny 2012].

## Enllaços externs

* Volta a Bolívia - Lloc web oficial