OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María Tomasa Esteves y Salas

María Tomasa Esteves y Salas (Salamanca, 27 de febrer de 1778 - Salamanca, 9 d'agost de 1814) va ser una dona que ha estat considerada com una heroïna a la seva ciutat natal per la seva implicació en la Independència de Mèxic, on va ajudar malalts i ferits que combatien en la causa, entre d'altres accions.

## Biografia

Va néixer a principis de 1778, a Salamanca, ciutat de Estat de Guanajuato, Mèxic. Després de la mort del seu marit per part de l'exèrcit realista, i d'assistir a una convocatòria per a integrar-se a la causa insurgent dirigida pel capellà Miguel Hidalgo y Costilla, Esteves y Salas va destacar pel seu rol a favor dels malalts i combatents ferits de l'exèrcit insurgent, a la seva ciutat natal, en els primers anys de la guerra d'Independència.
Una altra de les seves tasques va ser la d'aconseguir informació confidencial de l'exèrcit realista espanyol, i integrar el primer front insurgent a Salamanca, juntament amb Andrés Delgado, Albino García Ramos i el capellà Rafael Garcilita. En algun moment, els soldats realistes van coincidir que Esteves y Salas era «la principal agent a procurar la deserció» a les tropes espanyoles, per la seva tasca addicional de persuasió d'alguns integrants de l'exèrcit realista perquè s'unissin a la causa insurgent.
Va morir afusellada a mitjan 1814. Alguns autors, es refereixen a Esteves y Salas com «l'heroïna insurgent». També eraneguda com «la Friné mexicana», en referència a l'hetera grega Friné.
El 2009, el govern municipal de Salamanca va homenatjar Esteves y Salas amb un luctuós esdeveniment. A l'any següent, es va instituir un premi anomenat igual que l'heroïna insurgent, per a distingir «Salmantinos distinguidos». Cal afegir que en aquesta localitat hi ha una escola que porta el seu mateix nom a manera de tribut.

## Referències

* 1 2 «Salmantinos ilustres - María Tomasa Esteves y Salas» (en castellà). H. Ayuntamiento Salamanca 2009-2012. Arxivat de l'original el 1 de novembre de 2013. [Consulta: 7 març 2021].
* 1 2 «Gaceta Municipal - Ayuntamiento de Guadalajara - diciembre de 2010» (en castellà). Ayuntamiento de Guadalajara. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ Juan José Rodríguez Chávez. «[https://web.archive.org/web/20210225025349/https://www.kioscodelahistoria.com/maria-tomasa-estevez-y-salas Mujeres en la historia: María Tomasa Estévez y Salas]» (en castellà). Crónicas de Salamanca. Kiosco de la Historia. Arxivat de l'original el 25 de febrer 2021. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «ANECDOTARIO» (en castellà). Radio Xidoo Internacional. Arxivat de l'original el 25 octubre 2011. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «Radionovelas históricas; Las heroínas de la independencia» (en castellà). Instituto Mexicano de Rádio.
* 1 2 «Rinden homenaje a Maestra Raquel Contreras Cachú en Salamanca» (en castellà). Punto y Aparte radio, 25-05-2018. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ Fernando Álvarez. «María Tomasa Estévez y Salas, bella y valiente independentista» (en castellà). Radio Turquesa, 29-05-2019. [Consulta: 7 març 2021].
# Abu-Taixufín

Abu-Taixufín és el nom dels següents personatges:
* Abu-Taixufín I, cinquè emir de la dinastia abdalwadita de Tlemcen, proclamat el 1318
* Abu-Taixufín II (1351-1393), emir de la dinastia abdalwadita de Tlemcen
* Abu-Taixufín III, emir abdalwadita de Tlemcen
# Irakli Kakabadze

Irakli Kakabadze (10 de maig de 1969) (georgià: ირაკლი კაკაბაძე) és un escriptor georgià, artista i activista per la pau i els drets humans. El 2009 li van atorgar el Premi de Llibertat d'Expressió d'Oxfam/Novib PEN. Els seus articles i històries han estat publicats en revistes i diaris georgians, russos i anglesos. El 2007 va rebre la beca Lilian Hellman/Hammett de Human Rights Watch. De 2008 a 2012, Kakabadze va estar a Ithaca, NY, on va desenvolupar un mètode nou d'integrar actuant arts i ciències socials, anomenat "Rethinking Tragedy" o "Transformative Performance." Kakabadze també ha iniciat un estil d'actuació multilingüístic i multinarratiu,anomenat "Discurs Polifònic".
Entre el 2016 i el 2017, és l'escriptor convidat pel PEN Català i l'Ajuntament de Barcelona dins el Programa Escriptor Acollit.

## Referències

* ↑ «PEN Centre americà - Autors.». Arxivat de l'original el 2008-03-29. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ Hrw.org (2007-02-05).
* ↑ «Rethinking Tragedy: Creative Solutions to Conflict in the Caucasus». [Consulta: 10 setembre 2016].
* ↑ Miami un natural haven per persecuted escriptors - Miami Reserva Justa Internacional
* ↑ «Programa Escriptor Acollit». PEN Català.

## Enllaços externs

* biografia de Kakabadze al PEN Català
# Serra de les Tombes

La Serra de les Tombes és una formació muntanyosa del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situada a la part central-occidental del terme, al nord-oest del Barri de l'Església.
Aquesta carena separa dues petites valls de torrents: al nord, el Sot de Sant Martí, i al sud, el torrent de la Rectoria. A ponent, enllaça amb la Carena de les Grutes.

## Enllaços externs

* La Serra de les Tombes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Henri Larnoe

Alfons Henri Larnoe, conegut com a Rik Larnoe, (Hoboken, 18 de maig de 1897 - Zoersel, 24 de febrer de 1978) fou un futbolista belga de la dècada de 1920.
Fou 22 cops internacional amb la selecció belga de futbol, amb la qual disputà els Jocs Olímpics de 1920, on guanyà la medalla d'or, i els Jocs de 1924. Pel que fa a clubs, defensà els colors del K. Beerschot V.A.C..

## Referències

* ↑ Perfil a databaseolympics
* ↑ Perfil Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine. a sports-reference
# Henri Lansbury

Henri George Lansbury (nascut el 12 d'octubre de 1990) és un exfutbolista anglès que jugava de migcampista.

## Referències

* ↑ «Henri Lansbury: Overview». Premier League. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Henri Lansbury profile». BBC Sport. British Broadcasting Corporation. Arxivat 6 de febrer 2012 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Henri Lansbury a soccerbase.com (anglès)
* Perfil Arxivat 2009-02-26 a Wayback Machine. a scunthorpe-united.co.uk (anglès)
# Hervías

Hervías és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta, entre els rius Oja i Najerilla. La seva economia es basa principalment en l'agricultura (patates, blat, ordi, etc.), encara que alguns habitants es desplacen diàriament a treballar en localitats properes.

## Història

La primera escriptura en la qual apareix nomenada la vila és en una cessió de Sanç III de Navarra del monestir d'Hervías al de San Millán, en 1029. El 26 de març de 1651 Felip IV va atorgar el títol de Comte d'Hervías a l'arquebisbe de Burgos, Francisco Manso.
Hervías va pertànyer a la província de Burgos fins a la creació de la província de Logronyo en 1833. Hi ha hagut una disputa oberta entre Hervías i la propera localitat d'Alesanco sobre on va néixer realment Zenón de Somodevilla y Bengoechea, Marquès de l'Ensenada, a causa de l'existència de dues partides de baptisme, ambdues autèntiques. La d'Hervías està datada el 25 d'abril de 1702 i la d'Alesanco el 2 de juny d'aquest mateix any.

## Comunicacions

Dos branques comuniquen amb la carretera N-120, futura Autovia del Camí de Santiago, a 4 km de Santo Domingo de la Calzada i a 13 de Nájera. També hi ha una carretera asfaltada cap a Bañares.

## Personatges il·lustres

* Zenón de Somodevilla y Bengoechea, marquès de l'Ensenada, estadista i ministre espanyol.
* Miguel Capellán, pilotari professional en la modalitat a mà.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Web sobre Hervías
# Halichoeres pictus

Halichoeres pictus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida (Estats Units) i les Bahames fins al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Heidolsheim

Heidolsheim (en alsacià Haidelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2004 tenia 443 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 270 | 292 | 284 | 296 | 299 | 359 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alex Jehl | |
# Illa d'Urville (Antàrtida)

L'Illa d'Urville és una illa de l'Antàrtida. És l'illa més septentrional del grup de l'illes de Joinville. Fa uns 27 quilòmetres de llargada, té una superfície de 455 km² i una alçada de 210 msnm. Està completament coberta de gel i es troba al nord de l'illa de Joinville, de la qual està separada pel canal de Larsen.
El febrer de 1820 Edward Bransfield anotà als mapes un aixecament aproximat de la costa oest de l'aleshores illa sense nom. Va ser vista durant la Segona Expedició Antàrtica Francesa (1837-1840), sota el comandament del capità Jules Dumont D'Urville, que descobrí les illes de Joinville, tot i que fou confosa amb part de l'illa de Joinville. Como una massa terrestre independent no fou reconeguda fins al desembre de 1902 per l'Expedició Antàrtica Sueca (1901-1903), sota la direcció d'Otto Nordenskjöld, que la cartografià i l'anomenà en honor del capità D'Urville.

## Referències

* ↑ UNEP Islands Directory Arxivat 2013-05-01 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ SCAR Gazetteer Ref. No 3239
# Ilqa Sangun

Ilqa Sangun (Nilqa Sangun) fou fill del darrer kan dels kerait, Wang Khan. El seu nom sangun derivava de la transcripció mongola del títol xinès tsiang-kiun.
Va forçar al seu pare a enfrontar-se a Genguis Kan el 1202. Genguis Kan va demanar pel seu fill Jotxi la mà de la princesa Tcha'ur-baqi filla de Wang Khan però aquest li va refusar. Ilqa Sangun va aconsellar al seu pare de donar suport a la coalició formada per Djamuqa ara refugiat amb el kan dels kerait.
Al cap de poc es va produir la ruptura entre mongols propis i els kerait: Genguis fou convidat a una reunió de reconciliació on havia de ser capturat, però la trampa fou descoberta i Genguis Kan se'n va escapar. El kerait i els seus aliats va iniciar llavors un atac, Genguis Kan es va haver de retirar i es va poder refugiar en territori dels qongirat, la tribu de la seva dona. Però al cap de poc temps la coalició contra Gengis Khan es va dissoldre i alguns caps planejaven ja l'assassinat de Wang Khan. Aquest se'n va assabentar i va atacar als conspiradors (Daaritai, Qutchar, Altan i Djamuqa) i els va obligar a fugir; es van refugiar amb els naiman, excepte Daaritai que va anar a trobar a Genguis i es va posar al seu costat.
La tardor del 1203 Genguis va sortir del Baldjuna cap a l'Onon per iniciar l'ofensiva i va sorprendre els kerait a la muntanya Djedje'er-undur entre les fonts del riu Tula i del Kerulen. Destruïdes les forces kerait, Genguis Kan va sortir triomfant.
Ilqa Sangun i el seu pare Wang Khan van fugir cap a l'oest al país dels naiman on Wang Khan fou mort per un oficial, però Ilqa Sangun va poder fugir i creuar el Gobi, va portar una vida de bandit a la frontera del regne dels Si-Hia a la zona d'Etsin Gol i va acabar mort obscurament a Kutcha amb els uigurs. Els kerait es van sotmetre a Genguis Kan i foren repartits entre les diverses tribus mongoles.
# Husayn Ali Mirza

Husayn Ali Mirza conegut com a Farman Farma (1789 - 1835) fou príncep qajar de Pèrsia i xa a Xiraz i Isfahan (1834-1835)
El 1799 fou nomenat governador de Fars (també diversos germans van rebre governs provincials). Cada província de Pèrsia pagava al govern central una contribució, a més d'un regal de començament d'any i enviament de soldats quan se'ls demanava. Husayn Ali s'havia retardat en aquests pagaments i quan això passava el xa dirigia una expedició a la província afectada per imposar la posada al dia dels pagaments deguts. Així el seu pare Fat·h-Alí Xah Qajar va sortir al final de l'estiu cap al Fars, però es va posar malalt, es va aturar a Isfahan i va morir allí el 23 d'octubre de 1834.
El primer hereu designat, Abbas Mirza, havia mort el 25 d'octubre de 1833 i el fill d'aquest, Muhammad Mirza (d'uns 25 anys) encara no havia pogut consolidar-se com a hereu i tot i que fou proclamat el 7 de novembre a Tabriz com a Muhammad Shah, no tenia fons i les seves tropes estaven a la vora del motí i no va poder anar a Teheran. El seu germà Ali Mirza Zill al-Sultan (1789-1854) es va revoltar i es va proclamar xa (Ali Xah) a Teheran el 16 de novembre de 1834; però l'enviat britànic John Campbell va arranjar els pagaments de l'exèrcit i el 10 de novembre les tropes de Tabriz estaven a punt per sortir cap a Teheran; el 5 de desembre de 1834 Husayn Ali Mirza va assolir el títol reial a Xiraz, però pocs dies després Muhàmmad arribava a Teheran (22 de desembre) on va entrar el 2 de gener.
Aquí es va preparar un cos expedicionari lleial que havia de portar a Fars al nou governador, el germà petit del nou xa, Firuz Mirza (amb Minushihr Khan com a visir); aquesta expedició va sortir de Teheran cap al sud dirigida per Henry Lindsay Bethune, i el març va derrotar les forces de Farman Farma, dirigides pel seu germà Hasan Ali Mirza Shudja al-Sultana i pels tres fills de Husayn, Rida Kuli Mirza, Taymur Mirza i Wali Mirza, a Kumisha, prop d'Isfahan. Farman Farma es va rendir (29 de març) i va ser empresonat i morí al cap de poc, en el mateix any 1835; els seus tres fills van poder fugir a l'Imperi Otomà (després d'estar uns anys a Anglaterra van retornar el 1836 a Turquia) i Hasan Ali Mirza fou cegat i empresonat a Ardabil. Diversos prínceps qadjars van fugir del país i altres es van revoltar sense èxit.

## Bibliografia

* William Bayne Fisher, Peter Avery, Gavin Hambly, C. Melville, The Cambridge history of Iran
* Gavin R. G. Hambly, "FARMĀNFARMĀ, ḤOSAYN-ʿALĪ MĪRZĀ" a Encyclopaedia Iranica
# Imperia

* Per a altres significats, vegeu «província d'Imperia».
Imperia és un comune (municipi) italià de la província d'Imperia, a la regió de la Ligúria. L'1 de gener de 2018 tenia 42.318 habitants.
Imperia és la capital de la seva província homònima, tot i no ser la ciutat més poblada. De fet, el municipi amb més habitants és Sanremo. Únicament en 3 més províncies italianes la capital no és la ciutat més poblada.
El municipi va néixer l'any 1923 de la unificaciò administrativa de les localitats de Oneglia i Porto Maurizio, a banda i banda del riu Impero, que travessa la ciutat i desemboca en el Mar Lígur.
El 2004 s'hi jugaren els Campionats Internacionals de Pilota, amb la modalitat local de Pallone.

## Vegeu també

* Gigio D'Ambrosio
* Giulio Natta

## Referències

* ↑ «Istat». [Consulta: 27 gener 2019].
# Imperial (Missouri)

Imperial és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons l'estimació del juliol del 2007 tenia 4.747 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Imperial tenia 4.373 habitants, 1.634 habitatges, i 1.228 famílies. La densitat de població era de 313,8 habitants per km².
Dels 1.634 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.565 $ i la renda mediana per família de 58.955 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.292 $ mentre que les dones 30.191 $. La renda per capita de la població era de 20.431 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Imperial». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Imperial». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari
# Ida Craft

Ida Craft (Brooklyn, 25 de desembre de 1860 - 14 de setembre de 1947) fou una sufragista estatunidenca coneguda per participar molt activament en les Suffrage Hikes ('caminades del sufragi').

## Biografia

Craft nasqué a Nova York al 1860. Coneguda com el «Coronel» (sic), participà en la campanya del 1912-1914 de les Caminades del Sufragi.
Ida Craft fou elegida delegada general en la Convenció Constitucional de Nova York el 1914, i es presentà pel Partit de la Prohibició.(3)
Va morir al comtat de Rockland el 14 de setembre del 1947.

## Referències

* ↑ Kingsborough Art Museum. «Ida A. Craft Timeline» (en anglés). [Consulta: 14 febrer 2023].
* 1 2 «Biographical Sketch of Ida A. Craft». Biographical Database of NAWSA Suffragists, 1890-1920. Alexander Street Documents. [Consulta: 9 juliol 2019].
* ↑ «Ida Craft». Her Hat Was In The Ring. Arxivat de l'original el 10 de desembre de 2019. [Consulta: 5 abril 2019].

## Vegeu també

* Sufragi femení.
# Ida Grove

Ida Grove és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.350 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ida Grove tenia 2.350 habitants, 1.017 habitatges, i 639 famílies. La densitat de població era de 436,2 habitants/km².
Dels 1.017 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.341 $ i la renda mediana per família de 46.213 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.185 $ mentre que les dones 19.135 $. La renda per capita de la població era de 20.698 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ida Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ida Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Humayd ibn Thawr

Humayd ibn Thawr al-Hilalí o, senzillament, Humayd ibn Thawr (en àrab Ḥumayd ibn Ṯawr al-Hilālī) fou un poeta àrab dels primers temps de l'islam (segle vii). Va escriure un cant fúnebre de l'assassinat del califa Uthman. Se'l considerà a posteriori un company del Profeta Mahoma.

## Bibliografia

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ḥumayd ibn Thawr".
# Hochfelden (Baix Rin)

Hochfelden és un municipi nou francès, situat al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de la Zorn.
Creat a l'1 de gener de 2017 amb la fusió del municipis de Hochfelden i Schaffhouse-sur-Zorn.

## Referències

* ↑ Arrêté du 30 juin 2016 portant création de la commune nouvelle de Hochfelden
# Ipeľské Predmostie

Ipeľské Predmostie és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1252.
# Hohenstein-Ernstthal

Hohenstein-Ernstthal és una ciutat major del districte de Zwickau a l'estat alemany de Saxònia. El 31 de desembre del 2015 tenia 14.866 habitants. Un dels seus fills més coneguts és l'escriptor Karl May, la seva casa museu es pot visitar. Un altre punt d'interés és el circuit de Sachsenring.
La ciutat de Hohenstein es va crear al l'inici del segle xvi (1510) quan es van descobrir mines d'argent al mont Pfaffenberg. La ciutat d'Ernstthal va ser un nou assentament de veïns d'Hohenstein que fan fugir la pesta negra vers 1680. Va prendre el nom d'Ernstthal en honor d'August Ernst de Schönburg i aviat va rebre els drets de ciutat. El 1898 ambdues ciutats van fusionar.

## Fills predilectes

* Karl May (1842-1912), escriptor
* Christian Gotthilf Tag (1735-181), compositor, organista

## Referències

* ↑ «Hohenstein-Ernstthal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Bevölkerung des Freistaates Sachsen jeweils am Monatsende ausgewählter Berichtsmonate nach Gemeinden Gebietsstand 31. Dezember 2015» (pdf) (en alemany). Statistisches Landesamt des Freistaates Sachsen, 2015.
# Hohenstein

«Hohenstein» té aquests significats:
* Hohenstein (alemany) o Olsztynek (polonès), localitat de l'antiga Prússia Oriental, avui pertanyent a Polònia
* Hohenstein-Ernstthal, ciutat major del districte de Zwickau a l'estat alemany de Saxònia
* Adolf Hohenstein (Sant Petersburg, 1854 - Bonn, 1928), pintor, cartellista i litògraf rus
* Sayn-Wittgenstein-Hohenstein, comtat del Sacre Imperi entre el Hessen-Darmstadt i Westfàlia format el 1657 per partició de Sayn-Wittgenstein-Wittgenstein i incorporat a Prússia al segle XIX
# Hohenlohisch

El hohenlohisch és un dialecte del tipus fràncic oriental que es parla a la regió de Baden-Württemberg, a Alemanya. El nom Hohenlohisch ve de la dinastia aristocràtica de Hohenlohe Estat Imperial Dues branques de la família van ser anomenades a la posició de principalitats de l'Imperi Romà als anys 1744 i 1764, respectivament; l'any 1806 van perdre la seva independència i les seves terres varen esdevenir part dels regnes de Baviera (Hohenlohe-Schillingsfürst) i de Württemberg. En el moment de la Confederació del Rin l'any 1806, l'àrea de Hohenlohe era de 1760 km² i la seva població aproximada era de 108,000 habitants. Amb el pas del temps el dialecte va arribar a ser anomenat Hohenlohisch.

## Escriptors que utilitzen el dialecte

* Dramaturg i lletrista Gottlob Haag (1926-2008) de Wildentierbach, Niederstetten.

## Música en el dialecte

* Annweech

## Referències

* ↑ Alfred Kuppler: Hohenlohisch soll nicht sterben!
* ↑ Online map showing Hohenlohe in 1789
* ↑ Annaweech