OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Burgues Safortesa i Pacs Fuster

Ramon Burgues Safortesa i Pacs Fuster, de Vilallonga i Nét (Mallorca, 1627-1694), conegut pel sobrenom del Comte Mal, fou un noble i militar, segon comte de Santa Maria de Formiguera.
Cavaller de l'orde de Calatrava. Engrandí el casal de Can Formiguera comprant diversos edificis contigus. Reclutà una companyia d'un centenar d'homes per servir Felip IV de Castella en la Guerra dels Segadors. El 1654 era mestre de camp del terç d'infanteria de Mallorca, encarregat de la defensa de Girona. Acabada la guerra tornà a Mallorca on ocupà els càrrecs de procurador reial de Mallorca (1670-1693) i de virrei interí (1681 i 1691). Participà en les lluites entre bàndols i la Reial Audiència de Mallorca i el Consell d'Aragó decretaren la confiscació dels seus béns, cosa que no es dugué a terme per un indult reial (1653).
Intentà estendre els seus drets senyorials a la vila de Santa Margalida i altres indrets, fet que provocà una forta reacció. Per aquest motiu l'anomenaren comte Mal i li aplicaren la llegenda i la cançó del comte Arnau, el noble català que ha de vagar eternament. La llegenda arrelà sobretot a Santa Margalida i a la possessió de Galatzó de Calvià.
Va morir sense descendència masculina i els seus drets i propietats passaren a la família dels Rocabertí, abans Rocafull, comtes de Peralada, i d'aquests a la dels Ferrer de Sant Jordi.

## El comte Mal en la tradició literària mallorquina

Molt present en la literatura popular de tradició oral, Josep Maria Quadrado (Las bodas del Conde Malo, 1843), Ramon Picó i Campamar (De pressa, 1884), Guillem Colom Ferrà (El Comte Mal, 1950) i d'altres autors l'han convertit en personatge literari.

## Referències

* ↑ «Safortesa Fuster, Ramon -El comte Mal-». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 15. Palma: Promomallorca, p. 35-36. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Ramon Burgues Safortesa i Pacs Fuster». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ximene

Ximene (en llatí Ximene, en grec antic Ξιμήνη) era un districte de la part sud del Pont a la regió del riu Halis, prop de la frontera amb Capadòcia, que posseïa nombroses salines. Segons Estrabó, el nom del riu derivaria precisament de la paraula grega ᾰ̔́λες (hales, 'les sals'), en referència a aquestes salines.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ximene». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ Estrabó. Geografia, XII, 561
# Antoine Rotten

Antoine Rotten va ser un militar suís de finals del segle xviii i començaments del segle xix, al servei d'Espanya. Era originari de Sion, al cantó de Valais, i es va posar al servei del rei Ferran VII d'Espanya. D'ideologia liberal, l'abril de 1823 fou nomenat capità general de Catalunya interí en els darrers mesos del trienni liberal. Va dirigir la defensa de la ciutat de Barcelona contra la invasió dels Cent Mil Fills de Sant Lluís, però finalment hagué de capitular l'octubre de 1823, i després de lliurar la ciutat al comte de Conegliano es va exiliar a Gènova.

## Obres

* Itinerarios militares : cuaderno primero con el correspondiente índice, que contiene los itinerarios de las marchas que ha hecho la División del mando del Mariscal de Campo D. Antonio Rotten, desde 1. setiembre de 1822, hasta el 4 de abril de 1823

## Referències

* ↑ «Antoine Rotten». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ L'obra al CCUC

## Bibliografia

* PDF Jordi Roca i Vernet la Barcelona revolucionària i liberal: exaltats, milicians i conspiradors Arxivat 2020-12-02 a Wayback Machine., Fundació Noguera, 2011
# Pimelodella pectinifer

Pimelodella pectinifer és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Port Arthur

«Port Arthur» té aquests significats:
* Toponímia:
** Port Arthur (Xina), antic port rus, actualment conegut com a Lüshunkou (Xina)
** Port Arthur (Texas), ciutat situada al Comtat de Jefferson, a l'estat estatunidenc de Texas
** Port Arthur (Tasmània), a Austràlia, antiga colònia penitenciària
** Port Arthur (Ontario), al Canadà.
* Història:
** Batalla de Port Arthur, que donà inici a la Guerra russojaponesa
** Massacre de Port Arthur, conflicte de la colònia penitenciària de Port Arthur, a Tasmània.
# Port Angeles

Port Angeles és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 18.397 habitants. És la seu central del Parc Nacional Olímpic.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Angeles tenia 18.397 habitants, 8.053 habitatges, i 4.831 famílies. La densitat de població era de 704 habitants per km².
Dels 8.053 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 34% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,6 homes.
Entorn del 9,9% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Angeles». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Angeles». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Propietat horitzontal

La propietat horitzontal és un concepte jurídic que fa referència a una classe de propietat privada caracteritzada per estendre's de manera privativa sobre un pis o un local d'una edificació i, a més, sobre una quota de propietat dels elements comuns de l'edifici. Així, juntament amb el pis, garatge, local comercial, ... el dret de propietat horitzontal inclou un percentatge de propietat sobre els elements comuns de tots els propietaris dels pisos sent la quota de propietat comú, inseparable de la propietat privativa. Això farà que els propietaris s'hagin de dotar d'estatuts que regulin les quotes de copropietat de cada propietari el que determinarà el seu percentatge de contribució a les despeses que originin els elements comuns. A Catalunya està regulat en el Llibre cinquè, títol V, capítol III del Codi Civil de Catalunya.

## Referències

* ↑ Institut Català del Sòl. Generalitat de Catalunya. . Institut Català del Sòl. Generalitat de Catalunya, 2012 [Consulta: 24 novembre 2012].
# Pinzón

«Pinzón» té aquests significats:
* Pinzón (illa), illa de l'arxipèlag de les Illes Galápagos, Equador
* Marquesat de Casa Pinzón, títol nobiliari pontifici creat el 1927 pel Papa Pius XI a favor de Rafael del Rio i del Val, Pinzón i Escobar
* Biografies:
** Germans Pinzón, tres membres de la família Pinzón de Palos de la Frontera (Huelva), de finals del segle xv i començaments del XVI, que van participar en el 1r viatge de Cristòfor Colom, que va tenir com a resultat el descobriment d'Amèrica
*** Francisco Martín Pinzón (Palos de la Frontera, ~ 1445 - ~1502), navegant i explorador espanyol, codescobridor d'Amèrica
*** Martín Alonso Pinzón (Palos de la Frontera, 1441 - 1493) fou un navegant i explorador espanyol, codescobridor d'Amèrica
*** Vicente Yáñez Pinzón (Palos de la Frontera, Huelva, ~1462 - 1514), navegant i explorador espanyol, codescobridor d'Amèrica i el primer navegant europeu que va arribar al Brasil
** Jesús Pinzón Urrea (Bucaramanga, 1928 - Bogotà, 2016), músic, compositor i director de música i orquestra colombià, reconegut per compondre cançons indígenes i líriques.
# Portada/article novembre 14

${\sqrt[{3}]{x}}$

## Arrel cúbica

En matemàtiques, una arrel cúbica o arrel tercera d'un nombre és aquella quantitat que multiplicada dues vegades per ella mateixa dona una quantitat determinada, de la qual és l'arrel. En notació matemàtica s'escriu ${\sqrt[{3}]{x}}$ o x$^{1/3}$, és un nombre a tal que a$^3$ = x.
L'arrel cúbica real y d'un nombre real x es pot interpretar com la longitud que ha de tenir l'aresta d'un cub per tal que el cub tingui un volum de x unitats. D'aquí ve el nom d'arrel cúbica.
# Pseudocereal

Els pseudocereals són plantes que no són pas gramínies (són de fulla ampla), però que s'empren de la mateixa manera que els cereals, que sí que són gramínies. Se'n pot moldre les llavors per a convertir-la en farina i fer-la servir com a tal. No contenen gluten.
Els pseudocereals més utilitzats són l'amarant (la varietat més coneguda del qual és la cua de guineu), la quinoa i el fajol.

## Referències

* ↑ «Cereal Grains and Pseudo-Cereals | Encyclopedia.com». [Consulta: 27 juliol 2021].
# Pterobrycon myrnae

Pterobrycon myrnae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: conques fluvials del vessant pacífic del sud de Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Pterobrycon myrnae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Weitzman, S.H. i S.V. Fink 1985. Xenurobryconin phylogeny and putative pheromone pumps in glandulocaudine fishes (Teleostei: Characidae). Smithson. Contrib. Zool. (SCZ), 24 Dec., Núm. 421: i-iii + 1-121.
* Weitzman, S.H. 2003. Glandulocaudinae (Characins, tetras). p. 222-230. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Pterocactus

Pterocactus és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae). És l'únic gènere de la tribu Pterocacteae de la subfamília Opuntioideae.

## Descripció

Les plantes nanes i suculentes del gènere creixen en gran part sota terra com a geòfits. Les arrels són tuberoses i formen un o més brots subterranis, que sovint tenen constriccions primes en forma de coll. Aquests brots subterranis es ramifiquen just per sota de la superfície i formen brots de curta durada. Els segments de les tiges són petites, esfèriques a en forma de maça o cilíndriques de color verd a marró o porpra i fan fins a 10 cm de llarg i fins a 2 cm de diàmetre. Sovint tenen una superfície papil·lada. Els rudiments de fulles són petites i esponjosos cauen ràpidament. Les poques espines en forma d'agulla, grans o paper s'asseuen a les arèoles juntament amb els gloquidis. Les flors són terminals i solitàries, i s'enfonsen a les puntes dels brots. Solen ser grogues o vermelloses i tenen un diàmetre d'entre 3 i 5 cm. El pericarpel és lleugerament tuberós i està cobert de flocs de petites espines i els estams són sensibles al tacte.
Els fruits secs s'enfonsen com un melic a la punta i s'obren com una tapa prop de la punta. La llavor alada és més o menys circular, beix clar i semblant al paper. L'aril té la forma d'una ala ampla.

## Distribució

Aquest gènere és endèmic de l'Argentina on creix en tota la regió de la Patagònia.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per K. Schum. i publicat a Monatsschrift für Kakteenkunde 7: 6, a l'any 1897. L'espècie tipus és: Pterocactus kuntzei K. Schum.

### Etimologia

Pterocactus: nom genèric que deriva de les paraules gregues: "πτερόν" (pteron), que significa "ales", i fa referència a les llavors alades que són típiques del gènere i úniques dins de la família dels cactus.

## Espècies

Espècies acceptades per la Royal Botanic Garden Kew:
* Pterocactus araucanus Castell.
* Pterocactus australis (F.A.C.Weber) Backeb.
* Pterocactus fischeri Britton & Rose
* Pterocactus gonjianii R.Kiesling
* Pterocactus hickenii Britton & Rose
* Pterocactus megliolii R.Kiesling
* Pterocactus neuquensis R.Kiesling, E.Sarnes & N.Sarnes
* Pterocactus reticulatus R.Kiesling
* Pterocactus tuberosus (Pfeiff.) Britton & Rose
* Pterocactus valentinii Speg.

## Referències

* 1 2 «Pterocactus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ «Accepted Species Tephrocactus Lem.» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 6 agost 2024].

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Pterocactus
# Portalada d'accés (Conill)

Portalada d'accés és una obra de Tàrrega (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un racó d'extraordinària bellesa que dona accés pel darrere a dues cases. Una d'aquestes cases té un gran vestíbul obert format amb arcs rebaixats que dona entrada als graners i a les cavallerisses.
La construcció és de la segona meitat del segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Portalada d'accés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Ida Fink

Ida Fink (en hebreu: אידה פינק), Zbarazh, 21 de novembre de 1921 - Tel-Aviv, 27 de setembre de 2011) va ser una escriptora israeliana en llengua polonesa.

## Biografia

Ida Fink va néixer en una família jueva a Zbarazh, una ciutat polonesa a l'època, i situada actualment a Ucraïna. El seu pare era metge i la seva mare mestra. Durant la seva adolescència Ida estudia al Conservatori de música de Lviv. Passa els anys 1941-1942 al gueto de la seva ciutat natal, a continuació arriba al « costat ari » de la ciutat, amb papers falsos. Després de l'alliberament, es casa i té una filla. Instal·lada a Israel des de 1957, escriu en polonès, exclusivament sobre la Shoah, les estratègies humanes de resistència, i sobre el que quedat a les memòries.
Va viure a Holon, on treballava en una biblioteca musical i com entrevistadora de supervivents per a l'Institut Iad va-Xem de Jerusalem. Després va viure amb la seva germana al barri Ramat Aviv de Tel-Aviv.
Va publicar la seva primera història l'any 1971.

## Obres

* Skrawek czasu, 1987 (Un trosset de temps i altres relats)
* Podróż, 1990 (El viatge)
* Ślady, 1996 — (Traces)
* Odpływający ogród, 2003 (Sortint del jardí)

## Referències

* ↑ «Info» (en francès). Arxivat de l'original el 2014-08-11. [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ «Yad Vashem - Request Rejected». Arxivat de l'original el 2019-11-12. [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ «Israel Prize for Literature awarded to Ida Fink, Tuvya Ruebner and Nili Mirsky». Haaretz - Israel News.
* ↑ Fink, Ida; Prose, Francine; Levine, Madeline G. A Scrap of Time and Other Stories. Northwestern University Press, 1995.
* ↑ Fink, Ida. Traces : stories. New York : Metropolitan Books, 1997.
* ↑ «The Jewish Quarterly». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 12 novembre 2019].
# Ximena García Lecuona

Ximena García Lecuona (Mèxic) és una guionista i productora de cinema mexicana i estatunidenca coneguda per haver participat en la comèdia romàntica juvenil Tot és possible.

## Carrera

Va debutar com a guionista i productora executiva en un llargmetratge amb Tot és possible, dirigit per Billy Porter. El guió gira entorn de l'alegria de descobrir-se trans i estimar una persona trans. Es va estrenar al festival de cinema queer de Los Angeles Outfest, al qual va assistir.
Va ser esmentada com un dels guionistes a veure per la revista Variety al Mill Valley Film Festival del 2022.
L'agost del 2022, va guionitzar la novel·la juvenil LGBTI de Sara Jo Cuff, The Kiss List, que serà adaptada al cinema sota la direcció de Sonía Sebastian. Va canviar la història inicial, en què la protagonista allistava nois que vol besar, per a fer-la bisexual. La productora del film és MarVista Entertainment.

## Vida personal

Va néixer i es va criar a Mèxic. Va sortir de l'armari primer com a persona no-binària i més tard com a dona transgènere.

## Referències

* ↑ Swanson, Neely. «“Anything’s Possible” – Believe [MOVIE]» (en anglès). easyreadersnews.com, 21-07-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ Hagen, Kate. «The Black List Interview: Ximena García Lecuona on 'Anything's Possible'» (en anglès). The Black List Blog, 15-07-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Ximena Garcia Lecuona Interview about Anything's Possible Movie» (en anglès americà). Creators Faire, 20-07-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ Dry, Jude. «'Anything's Possible' Review: Trans Girls Get Their Very Own Cheesy Teen Romance» (en anglès). IndieWire, 22-07-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
* 1 2 Ennis, Dawn. «Billy Porter Picked This Trans Screenwriter’s Movie For His Directorial Debut» (en anglès). Forbes, 14-07-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ Burton, Carson; Burton, Carson «Variety Announces 10 Screenwriters to Watch for 2022, Honors Andrea Berloff With Award» (en anglès). Variety, 08-09-2022 [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ McDonnell, Brandy. «Week in Women: Sonía Sebastian directs 'The Kiss List'» (en anglès americà). Alliance of Women Film Journalists, 28-04-2022. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Pèrsia (desambiguació)

«Pèrsia» té aquests significats:
* Pèrsia, territori que va entre la mar Càspia i el golf Pèrsic de nord a sud, i entre el Khuzestan, Luristan, Kurdistan i Azerbaidjan Iranià l'oest, abraçant a l'est part de l'Afganistan i al sud-est fins al Balutxistan Iranià
* Pèrsia o Imperi Persa
* Pèrsia o Dinastia Aquemènida (550 aC -330 aC)
* Pèrsia o Imperi Selèucida (305 aC)
* Pèrsia o Imperi Part (249 aC - 231 dC)
* Pèrsia o Imperi Sassànida (226 - 651)
* Pèrsia o Il-kanat (1219-1224)
* Pèrsia o Imperi safàvida (segle XVI - XVIII)
* Pèrsia o Dinastia afxàrida (1736-1796)
* Pèrsia o Dinastia Zand (1750 - 1794)
* Pèrsia o Dinastia qajar (1794 -1925)
* Pèrsia, antic nom de l'estat de l'Iran fundat l'any 1935
* Persia, població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
# Riera de Pertegàs

La riera de Pertegàs és un curs fluvial de la comarca del Vallès Oriental, afluent per l'esquerra de la Tordera, aigua avall de Sant Celoni, que neix als vessants meridionals del Turó de l'Home i drena també els termes de Fogars de Montclús i de Campins.
La riera neix a 1.440 m d'altitud i va canviant de nom segons els trams: més endavant rep el nom de Sot de l'Infern, a les proximitats de Mosqueroles passa a anomenar-se el Rifer i riera de Mosqueroles, i finalment es coneix com a riera de Pertegàs, quan abandona el terme de Fogars de Montclús.

## Referències

* ↑ «Riera de Pertegàs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Els nom de la riera segons els trams [Consulta: 9 octubre 2023].
# Arbaa Taourirt

Arbaa Taourirt (àrab أربعاء تاوريرت) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.187 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].