OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Freire Falcão

José Freire Falcão (Ereré, 23 d'octubre de 1925 - Brasília, 26 de setembre de 2021) fou un cardenal brasiler de l'Església Catòlica, arquebisbe emèrit de Brasília.

## Biografia

Ordenat prevere el 19 de juny de 1949, va ser nomenat bisbe coadjutor de Limoeiro do Norte el 24 d'abril de 1967. Va rebre la consagració episcopal el 17 de juny següent; i ocupant la seu el 19 d'agost següent. El 25 de novembre de 1971 va ser promogut a arquebisbe de Teresina; sent promogut posteriorment a arquebisbe de Brasília, ocupant la seu de la capital el 15 de febrer de 1984 següent, regint-la fins al 28 de gener de 2004. El Papa Joan Pau II el creà cardenal al consistori del 28 de juny de 1988, amb el títol de cardenal prevere de San Luca a Via Prenestina. El 2005 participà en el conclave que elegí el Papa Benet XVI.

## Referències

* ↑ «José Freire Falcão» (en portuguès brasiler). Centro de Pesquisa e Documentação História Contemporânea do Brasil. Fundació Getúlio Vargas. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Arcebispo emérito de Brasilia, cardeal José Freire Falcão, celebra 70 anos de sacerdócio» (en portuguès brasiler). CNBB, 25-06-2019. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Dom José Freire Falcão comemora 90 anos com fé inabalada» (en portuguès brasiler). Correio Braziliense, 31-10-2015. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Cardeal do CE celebra 60 anos de sacerdócio - Região» (en portuguès brasiler). Diário do Nordeste, 19-06-2009. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Faleceu aos 95 anos o cardeal José Freire Falcão - Vatican News» (en portuguès). Vatican News, 27-09-2021. [Consulta: 18 maig 2024].
# José Luis Pardo

José Luis Pardo (Madrid, 1954) és un filòsof i assagista espanyol.
Va rebre el Premi Nacional d'Assaig 2005 pel seu llibre La regla del juego. És catedràtic de la Facultat de Filosofia de la Universitat Complutense de Madrid, on imparteix Corrents Actuals de la Filosofia. També treballa a l'Escola Contemporània d'Humanitats. Se'l considera un dels difusors més notables del pensament de Gilles Deleuze a Espanya. És especialista en filosofia francesa contemporània i ha traduït autors com Guy Debord, Giorgio Agamben o Emmanuel Lévinas. Col·laborador habitual en diverses publicacions especialitzades, algunes de les seves publicacions destacades són La regla del juego. Sobre la dificultad de aprender filosofía (Premi Nacional d'Assaig, 2004), La intimidad (València, Pre-textos, 2004), Esto no es música. Introducción al malestar de la cultura de masas (2007) i Nunca fue tan hermosa la basura (2010).

## Referències

* ↑ «Begoña Egurbide. Amor Fati». Web. Arts Santa Mònica, 2012. [Consulta: 27 gener 2013].
* ↑ «José Luis Pardo». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# József Turay

József Turay (Eger, 1 de març de 1905 - Budapest, 24 de juny de 1963) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Fou internacional amb la selecció de futbol d'Hongria entre 1928 i 1939, i participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, jugà a Ferencvárosi TC, MTK Hungária FC, Újvidéki AC i Ganz TE.

## Referències

* ↑ 1938 FIFA World Cup France Arxivat 2013-12-10 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Estadístiques de József Turay Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. a nela.hu
* ↑ Perfil de József Turay a labdarugo.be
# Jueu del raval

El Jueu del raval és una talla satírica situada en un edifici de la ciutat de Reus que representa un home dret que se sosté amb el peu esquerre. Porta un buirac penjat en bandolera. Té el braç dret estirat endavant i assenyala amb l'índex. Està situat a la casa del carrer de Vilar o del Bou que fa cantonada amb el raval de santa Anna.
El propietari de la casa la va fer construir i penjar sota la barbacana per haver perdut un plet amb el veí cap a la casa del qual apunta el dit de la imatge. Se la va instal·lar cap al 1763, segons un medalló amb aquesta data a la cantonada de la casa, i se la va treure el 1925 quan es van aixecar unes plantes noves a l'edifici. La imatge original es conserva al Museu de Reus. l'Ajuntament en va fer una rèplica el 2012 que es va instal·lar al mateix lloc de l'original.
La història va donar lloc al sainet Lo jueu del arrabal de Reus, de Domènec Font, amb música de Miquel Planàs, que es representà el 1889 al Teatre Principal de Reus

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 298. ISBN 8486387655.
* ↑ «l'Ajuntament instal·la una rèplica del "jueu del raval" al seu lloc originari». Ajuntament de Reus. [Consulta: 3 abril 2015].

## Enllaços externs

* "El "Jueu del Raval" al Centre de Lectura". Jaume Massó. A: Revista del Centre de Lectura, 4t. trimestre 2014 [Consulta 7-III-2015]
# Julián García Vargas

Julián García Vargas (Madrid, Espanya, 1945), és un economista i polític espanyol que ha estat Ministre de Sanitat i Ministre de Defensa en diversos governs de Felipe González.

## Biografia

Va néixer el 1945 a la ciutat de Madrid. Va estudiar ciències econòmiques a la Universitat Complutense de Madrid, i posteriorment va esdevenir funcionari del Cos Superior d'Administradors Civils de l'Estat. En les eleccions de 1989, va ser elegit diputat per la província de Còrdova, i en les eleccions de 1993, per la província de València. En les cites electorals de 1996 i 2000, va ser elegit diputat (però en segon lloc) per la província d'Astúries.

## Activitat política

L'any 1982 fou nomenat President de l'Institut de Crèdit Oficial, càrrec que va mantenir fins al 1986, moment en el qual fou nomenat Ministre de Sanitat en el segon govern de Felipe González. L'any 1991 va esdevenir Ministre de Defensa en substitució de Narcís Serra, el qual va esdevenir Vicepresident del Govern.
Al desembre de 1995 fou nomenat va ser Enviat Especial de la Unió Europea a Bòsnia per tal de supervisar el respecte i acatament dels acords de pau de Dayton. Va ocupar aquest càrrec fins a l'abril de 1996.

## Referències

* ↑ Julián García Vargas Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. al web del Ministeri de Defensa

## Enllaços externs

* Notícies sobre Julián García Vartgas a El País
# Juan Bravo

* Per a altres significats, vegeu «Juan Bravo Murillo».
Juan Bravo (Atienza, Guadalajara, c. 1483 - Villalar de los Comuneros, Valladolid, 1521) fou un noble castellà conegut per la seva participació en la Revolta de les Comunitats de Castella.
Juan Bravo pertanyia a la baixa noblesa i va néixer a Atienza (Guadalajara), on el seu pare, Gonzalo Ortega Bravo de Laguna, era alcaide de la fortalesa. La seva mare, María de Mendoza, era filla del comte de Monteagudo (per tant, Juan Bravo era cosí de María Pacheco, l'esposa de Juan de Padilla i membre de la família de Mendoza). Mitjançant el seu matrimoni en 1504, amb Catalina del Río, passa a formar part del patriciat urbà de la ciutat de Segòvia, on es trasllada a viure. Van tenir una filla, que va prendre el nom de María de Mendoza (en aquella època es podia triar i mantenir el del pare, el de la mare o el d'un avantpassat de major rang).
Havent quedat vidu, en 1510 es casà amb María Coronel, filla d'Abraham Senior, regidor de Segòvia i ric convers. D'aquest segon matrimoni van néixer dos fills, Andrea Bravo de Mendoza i Juan Bravo de Mendoza. L’octubre de 1519 va ser designat regidor i cap de les milícies de Segòvia. En conèixer-se la concessió del servei al rei Carles en les Corts de La Corunya i la seva marxa a Alemanya (29 de maig de 1520), va dirigir una revolta contra el procurador en corts Rodrigo de Tordesillas, que va ser penjat. Els revoltats es van fer amb la ciutat i Juan Bravo organitza militarment la ciutat i dirigeix les operacions que impedeixen l'entrada a Segòvia de les tropes realistes de Rodrigo Ronquillo, enviades pel cardenal Adrià d'Utrecht, regente del rei. No obstant això, forces realistes es van fer fortes en l'Alcàsser de Segòvia i allí van romandre fins al final de la revolta comunera.
Bravo es va encarregar de mantenir relacions amb la resta de ciutats revoltades i partícips en la Revolta de les Comunitats de Castella i va acudir a Tordesillas a parlamentar amb la reina Joana per a demanar el seu suport (que no va aconseguir). Va conquistar Zaratán i Simancas en 1521, mentre que Juan de Padilla entrava a Torrelobatón el 25 de febrer. A continuació, va ajuntar les seves forces amb les de la Junta de Comuners de Valladolid, sense poder evitar la derrota davant les tropes reials a la batalla de Villalar el 23 d'abril de 1521. Fet presoner, va ser decapitat al costat de Juan de Padilla i Francisco Maldonado a Villalar el dia 24 d'abril de 1521.
Quan el seu cos va ser traslladat a Segòvia, les autoritats reals van haver de sufocar amb dificultat un gran tumult d'indignació. Davant la por que les restes es poguessin profanar, es van traslladar al municipi de Muñoveros (Segòvia), d'on era la seva dona Catalina del Río.

## Referències

* ↑ «Juan Bravo | Real Academia de la Historia». [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ León, Junta de Castilla y. «María Coronel» (en castellà). [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ «Muñoveros: tradiciones, leyendas y el Bravo Capitán | El Adelantado de Segovi». www.eladelantado.com. [Consulta: 5 maig 2021].
# Kaiantxa

Kaiantxa (en rus: Каянча) és un poble de la república de l'Altai, a Rússia. Pertany al districte d'Ongudai.

## Referències

* ↑ http://www.ongudai-ra.ru/index.php/%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B8/peredvizhnoj-fap-nachal-rabotu-v-ongudajskom-rajone
* ↑ https://www.lawmix.ru/zakonodatelstvo/1955751
# Juan Carlos Pereira Luis

Juan Carlos Pereira Ruiz (Valladolid, 3 de setembre de 1968) és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Va debutar a primera divisió amb el Reial Valladolid a la campanya 91/92, en la qual hi va disputar dos partits i va marcar un gol.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Kainon

Kainon fou una fortalesa del Pont a poca distància de Cabira o Cabeira. A la cimera una font produïa molta aigua. Era gairebé impossible de conquerir i estava rodejada de muralles, destruïdes en part pels romans al segle i aC. La rodalia era tan accidentada que no servia per acampar. Mitridates VI Eupator hi va amagar els seus tresors. Aquesta comarca juntament amb Megalopolitis i Zelitis fou possessió de Pitodoris, amb residència Cabeira, que Gneu Pompeu va anomenar Diòspolis i Pitodoris va rebatejar com a Sebaste.

## Referències

* Olshausen, Eckart (Stuttgart). "Kainon Chorion, Kainon Phrourion." Brill's New Pauly., 2012. Referència. 1 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/brill-s-new-pauly/kainon-chorion-kainon-phrourion-e605230>
# Kainuu

Kainuu (en finès: Kainuu i en suec: Kajanaland) és una regió del nord-est de Finlàndia amb capital a Kajaani. Limita amb les regions d'Ostrobòtnia del Nord, Savònia Septentrional, Carèlia Septentrional, i amb Rússia.

## Municipis

La Regió de Kainuu està dividida en 9 municipis:
| Hyrynsalmi Kuhmo Puolanka Suomussalmi Kajaani | Paltamo Ristijärvi Sotkamo Vaala |

## Enllaços externs

* Pàgina web de la regió
# Kalwaria Zebrzydowska

El santuari de Kalwaria Zebrzydowska està situat al voivodat de la Petita Polònia a Polònia, a una distància d'uns 40 km al sud-oest de Cracòvia i 15 km a l'est de Wadowice (poble natal de Karol Józef Wojtyła, el futur papa Joan Pau II). El santuari es compon d'una basílica barroca dedicada a Nostra Senyora dels Àngels, un convent dels Frares Menors, i una sèrie de capelles, manieristes i barroques distribuïdes al llarg de sis quilòmetres i dedicades a la Passió de Jesús i la vida de la Mare de Déu.
El 1999, el santuari de la Passió i de la Mare de Déu de Kalwaria Zebrzydowska va ser inscrit per la UNESCO a la llista del Patrimoni de la Humanitat.

## Ciutats agermanades

* Levoča, Eslovàquia

## Enllaços externs

* Kalwaria Zebrzydowska city website
* The Kalwaria Zebrzydowska Sanctuary Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine.
# Karl Stotz

Karl Stotz (Viena, 27 de març de 1927 - Seefeld in Tirol, 4 d'abril de 2017) fou un futbolista austríac de la dècada de 1950.
Fou 42 cops internacional amb la selecció de futbol d'Àustria amb la qual participa als Mundials de 1954 i 1958.
Pel que fa a clubs, destacà a FK Austria Wien.
També fou entrenador a FK Austria Wien.

## Referències

* ↑ «Österreichs Fußball trauert um Karl Stotz» (en alemany). Die Presse, 04-04-2017.
* ↑ «Österreich: Ex-Nationaltrainer Stotz verstorben» (en alemany). Spox.com, 04-04-2017.
* ↑ Record at FIFA Tournaments Arxivat 2014-04-11 a Wayback Machine. - FIFA
* ↑ Appearances for Austrian National Team - RSSSF
* ↑ Player profile - Austria Wien archive (alemany)
* ↑ Karl Stotz a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Karl Stotz a worldfootball.net
# Karl Toko Ekambi

Karl Brillant Toko Ekambi (París, Illa de França; 14 de setembre de 1992) és un futbolista professional camerunés que juga com a davanter per l'Olympique de Lió i per la selecció de futbol del Camerun.

## Referències

* ↑ «Cameroon – K. Toko Ekambi – Profile with news, career statistics and history – Soccerway» (en anglès). us.soccerway.com. [Consulta: 2 gener 2023].
# Jupiaba poekotero

Jupiaba poekotero és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,8 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 35.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Tiquié (conca del riu Negro, Brasil).

## Referències

* ↑ Zanata A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Ser. Zool., Porto Alegre. Núm. 83. 99-136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zanata, A. M. & Lima, F. C. T. 2005. New Species of Jupiaba (Characiformes: Characidae) from Rio Tiquié, Upper Rio Negro Basin, Brazil. Copeia, 2005 (2): 272-278.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Zanata, A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Série Zoologia (Porto Alegre) Núm. 83: 99-136.
# Justin Hamilton

Justin Anthony Hamilton (nascut el 1990 a Newport Beach, Califòrnia) és un jugador de bàsquet estatunidenc que ha jugat a diferents equips de l'NBA. Amb 2,13 d'alçada, el seu lloc natural en la pista és el de pivot. Juga al Bàsquet Manresa.

## Enllaços externs

* Fitxa a NBA.com (anglès)
* Fitxa a basketball-reference.com (anglès)
# Júlia Mesa

Júlia Mesa (llatí: Julia Maesa) (Èmesa, c. 160 - Roma, c. 224) va ser una dama romana del segle ii. Era la cunyada de Septimi Sever, tia de Caracal·la i àvia d'Elagàbal i Alexandre Sever. Era de llinatge fenici, i el seu nom li ve de ser natural d'Emesa.
Quan el marit de la seva germana Júlia Domna, Septimi Sever, va assolir el tron, va passar a viure a la cort imperial fins que va morir Caracal·la, i en aquest temps va acumular una gran riquesa. Casada amb el noble romà de rang consular, Juli Avit, va tenir dues filles, Soèmia i Mamea.
Va ser part principal en la proclamació com a emperadors d'Elagàbal, fill de la seva filla (Júlia Soèmia, i després d'Alexandre Sever, fill de l'altra filla, Júlia Mamea). Durant els regnats d'Elagàbal i Alexandre Sever va gaudir del títol d'augusta. Quan va morir la seva germana Júlia Domna i després de l'assassinat de Caracal·la, Macrí, el nou emperador, li va ordenar que tornés a la seva pàtria i que visqués a casa seva, però va conservar totes les seves possessions. Va morir en pau rebent honors divins. Els diversos fets de la seva vida l'assenyalen com una de les dones més importants de l'època imperial.

## Referències

* ↑ Wolf, J. Ch.. Prosistas griegas: testimonios y fragmentos. Oviedo: KRK Ediciones, 2011, p. 107-108. ISBN 9788483673386.
# Kuban

«Kuban» té aquests significats:
* Riu Kuban, riu del Caucas
* Regió del Kuban o de Kuban, entitat administrativa de Rússia que va existir abans de 1917
* Kuban (Briukhovétskaia), localitat del krai de Krasnodar
* Kuban (Gulkévitxi), localitat del krai de Krasnodar
* Kuban (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk
* Cosacs del Kuban, cosacs que viuen a la regió del riu Kuban de Rússia
* Estat del Kuban, estat autònom dins de Rússia sorgit després de la revolució a la regió del Kuban
* República Soviètica del Kuban, estat proclamat pel bolxevics a la regió del Kuban
* República Soviètica del Kuban-Mar Negre, estat bolxevic efímer sorgit de la unió dels soviets d'Ekaterinodar (Kuban) i Tuaspe
* República Popular del Kuban, estat anti-bolxevic durant la Guerra Civil Russa el territori del Kuban de la Federació Russa
* FC Kuban Krasnodar, club de futbol del Krai de Krasnodar, amb seu a Krasnodar la seva capital
# Konrad Dąbkowski

Konrad Dąbkowski (Wyszków, 16 de febrer de 1989) és un ciclista polonès, professional des del 2012. De les seves victòries destaca el Memorial Andrzej Trochanowski i la Puchar Ministra Obrony Narodowej.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa del Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2013
** 1r al Memorial Andrzej Trochanowski
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2014
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
** Vencedor d'una etapa del Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Jürgen Haase

Jürgen Haase (Friedersdorf, 19 de gener de 1945) és un atleta alemany, especialista en curses de fons, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on fou quinzè en la cursa dels 10.000 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaquen tres medalles al Campionat d'Europa d'atletisme. D'or en els 10.000 metres el 1966 i 1969 i de plata, també en els 10.000 metres, el 1971.
A nivell nacional es proclamà campió de la República Democràtica Alemanya dels 5.000 metres el 1969; dels 10.000 metres el 1965, 1966, 1968, 1970, 1972 i 1973 i de cros el 1967, 1968, 1969 i 1972.
El 21 de juliol de 1968 va establir el rècord europeu dels 10.000 metres amb un temps de 28'04,4". Va millorar el rècord de la República Democràtica Alemanya dels 10.000 metres tres vegades, fins a situar-lo en 27' 53,36" (10 d'agost de 1971), sent el primer atleta alemany en baixar dels 28' en aquesta distància.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3'39.1" (1971)
* 5.000 metres. 13'29.04" (1972)
* 10.000 metres. 27' 53,36" (1971)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Bernd Dießner». [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften - Halle (Staffeln - Herren - Teil 1)». [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften - Halle (Staffeln - Herren - Teil 1)». [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «East German Championships». [Consulta: 10 octubre 2022].
* 1 2 Fitxa a trackfield.brinkster.net
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 51. ISBN 978-83-925457-0-5.
# Jürgen Kocka

Jürgen Kocka (Hejnice, 1941) és un professor universitari i historiador alemany especialitzat en història social, sobretot la lluita de classes i els canvis derivats de la industrialització, així com el paper de la burgesia en la modernització europea. Defensa el caràcter únic de l'holocaust i els mètodes d'Ernest Labrousse per a l'estudi de la història, basats en la racionalització i la creació de models explicatius. Fundà la revista Geschichte und Gesellschaft en 1975, orgue fonamental en la difusió de les tesis socials.
# L'Aigua Juncosa

L'Aigua Juncosa és un jaciment arqueològic d'època paleolítica a casvall dels termes municipals de Granyena de les Garrigues i Torrebesses, a l'oest de la comarca de les Garrigues. L'Aigua Juncosa és un lloc pertanyent a la cultura mosteriana, anomenada així per les troballes de un tipus de peces de sílex diferents, de les que fins ara havien aparegut al neolític i, per tant, es va arribar a la conclusió que era un jaciment del Paleolític mitjà. El jaciment es troba exactament a una terrassa, la més destacada, a la part baixa de la zona anomenada Vall Major, una riera que s'origina a prop de Juncosa desemboca al pantà d'Utxesa. Aquestes terrases són, realment, graveres que foren abancalades, i on hi ha presència de conreus d'ametller i olivers, típic de la zona.

## Les troballes

Al jaciment ha aparegut un centenar de peces de sílex mosterià, un sílex de gran qualitat i molt bona factura, generalment de color gris i sense pàtina. La dificultat de les recerques pels conreus i el tipus de terreny, com ja s'ha dit, de tipus graverós (amb gran quantitat de còdols naturals) i, malauradament, la dispersió dels artefactes des del jaciment és tan gran que fa que es trobin poques peces de sílex. Però el material aconseguit, després de moltes prospeccions, s'han pogut datar i classificar com mosterianes. Sobretot apareixen esclats, molts amb marques de pressió.

## Referències

* 1 2 3 «Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya.». [Consulta: 15 maig 2015].
* 1 2 Esquerda, Mateu «El Poblament prehistòric al terme de Granyena de les Garrigues : exposició d'unes activitats de recerca». Trobada d'Estudiosos de la comarca de les Garrigues, 01-09-1997, pàg. 181-201.
* ↑ Esquerda, Mateu «Recerques arqueològiques a la Vall Major». III Trobada d'estudiosos de la comarca de les Garrigues, pàg. 149-173.

## Bibliografia

* Esquerda, Mateu. «El Poblament prehistòric al terme de Granyena de les Garrigues: exposició d'unes activitats de recerca». Trobada d'Estudiosos de la comarca de les Garrigues, Setembre 1997, pàg. 181-201.

## Enllaços externs

* Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya
https://egipci.cultura.gencat.cat (accés: ##/##/2015).