OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El nostre planeta

El nostre planeta (títol original en anglès, Our Planet) és una sèrie de televisió documental britànica produïda per a Netflix. La sèrie està narrada originalment per David Attenborough i produïda per Silverback Films i liderada per Alastair Fothergill i Keith Scholey, que també van crear les sèries documentals de la BBC Planet Earth, Frozen Planet i The Blue Planet, en col·laboració amb l'organització benèfica de conservació Fons Mundial per la Natura. La banda sonora va ser composta per Steven Price. S'ha subtitulat al català.
La sèrie se centra en la vida salvatge i les meravelles naturals de vuit ecosistemes diferents, i s'ha valorat per centrar-se més en l'impacte dels humans en el medi ambient del que ho havien fet els documentals tradicionals sobre la natura, centrats en com el canvi climàtic afecta totes les criatures vives. És el primer documental de natura encarregat per Netflix. Tots els episodis de la primera temporada es van publicar el 5 d'abril de 2019. El 2 d'agost de 2019 es va publicar un documental entre bastidors a Netflix. La plataforma va informar que esperava que 25 milions de llars veiessin la sèrie durant el seu primer mes de llançament. Més tard es va informar que 100 milions de llars havien vist la sèrie fins al març de 2021.
El 14 de juny de 2023 es va estrenar una segona temporada.

## Referències

* ↑ «Our Planet». Desdelsofà.cat. [Consulta: 20 agost 2024].
* ↑ Jones, Lucy «Our Planet: We are already into the sixth mass extinction – Attenborough's new Netflix series is just not urgent or radical enough». The Independent, 07-04-2019.
* ↑ «'Our Planet: Behind the Scenes' Documentary Arrives on Netflix». What's on Netflix, August 2, 2019.
* ↑ Porter, Rick. «'Umbrella Academy' Draws 45M Global Viewers, Netflix Claims». The Hollywood Reporter, 16-04-2019. [Consulta: 16 abril 2019].
* ↑ «Every Viewing Statistic Netflix Has Released So Far». What's on Netflix, April 8, 2021.
* ↑ Error en sol·licitar la Plantilla:cite press release: El paràmetre title ha d'estar especificat.
# Antoni Vilaplana i Forcada

Antoni Vilaplana i Forcada (Vic, Osona, 1893 - Roma, Itàlia, 1944) va ser un diplomàtic català. Medalla d'or de Pius X. Després dels estudis al Seminari de Vic, cursà la carrera eclesiàstica a la Universitat Gregoriana de Roma, on es doctorà en Teologia (1919) i es graduà en Dret Canònic. S'ordenà Sacerdot el 1916 i poc després ingressà al col·legi de Nobles Eclesiàstics per seguir la carrera diplomàtica. Exercí funcions als dicasteris romans i a la Nunciatura de Madrid (1921). El 1923 va ser nomenat Canonge Pontifici destinat a la Seu de Mallorca, fins que el 1927 passà d'Arxiprest a la Catedral de Girona. Des de 1937 ocupà càrrecs a Roma, especialment a la Prefectura de la Congregació d'Estudis i Seminaris.

## Referències

* ↑ Cf. SALARICH I TORRENTS, Miquel S., S. YLLA-CATALÀ I GENÍS, Miquel. Vigatans il·lustres. Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 1983, Osona a la Butxaca, 5-6.
* ↑ Cf. ROVIRÓ I ALEMANY, Ignasi. Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del seminari de Vic (1749 – 1968). Temple Romà, Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 2000, Osona a la butxaca 22 – 23.
# Casa Baldé

La Casa Baldé és una obra de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de veïns amb una paret mitjanera i dos façanes que donen al carrer Caldes i el carrer Barangué. Ocupa un perímetre rectangular d'uns trenta per quinze metres. Consta de planta baixa, pis i golfes. La coberta és plana amb un gran ràfec amb mènsules. La façana es de composició simètrica. A la planta baixa hi ha finestres esgrafiats. Al primer s'obren finestres de balcó corregut de reixat amb motius florals. A les golfes, filera de finestres tapiades imitant un estil de casa renaixentista popular. La façana està arrebossada. El sòcol de pedra picada.

## Història

Aquest edifici, ocupat per quatre habitatges ha degut tenir dues etapes de construcció. Està situat a la carretera de Caldes i respon a unes necessitats de poblament en aquest eix, que donava vida a Cardedeu. L'estil sembla voler imitar les característiques d'una casa renaixentista catalana.

## Referències

* 1 2 «Casa a la carretera de Caldes, 189-191». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Comtat de Braine

El comtat de Braine fou una jurisdicció feudal de França, a la Picardia, centrada a Braine (departament d'Aisne).
El primer que porta el nom, sense títol comtal, fou Hug (Gauthier) de Braine, d'ascendència desconeguda, possible pare d'Agnes I, hereva del territori de Braine, nascuda vers 1064 casada amb Andreu de Ramerupt (o de Montdidier de Ramerupt) senyor de Baudemont i d'Arcis-sur-Aube, mort després del 1118. Foren els pares de Guiu de Baudemont, primer comte de Braine, mort vers 1144, casat amb una Alix o Adelaida d'origen desconegut, i pares d'Ages, hereva de Braine.
El comte Robert I de Dreux el Gran (+1188), fill de Lluís VI de França, es va casar en terceres noces (1152) amb Agnes, comtessa de Braine (1130-1202) filla de Guiu de Baudemont, primer comte de Braine. Va tenir com a successor al seu fill Robert II (1154-1218), comte de Dreux i de Braine que es va casar el 1178 amb Mafalda de Borgonya, comtessa de Grignon (+1192) de la que es va divorciar el 1181, i es va casar (1184) amb Iolanda de Coucy (+1222) fill de Raoul I de Coucy, amb la que va tenir al successor Robert III Gasteble (1185-1234).
Robert III es va casar el 1210 amb Alienor, senyora de Saint-Valery (+1250) fill de Tomàs de Saint-Valery, que fou la mare del següent comte de Dreux i Braine, Joan I (1215-1249). Va contreure matrimoni amb Maria de Borbó (+1274) filla d'Arquimbald VIII de Borbó, que fou la mare de Robert IV (1214-1282), comte de Dreux, Braine i Montfort.
Robert IV va enllaçar amb Beatriu, comtessa de Montfort (+1311) filla de Joan I comte de Montfort, i d'aquest matrimoni va néixer Joan II el Bo (1265-1309), comte de Dreux, Braine, Montfort i Joigny. Joan II es va casar amb Joana de Beaujeu de Montpensier (+1308) i de l'enllaç va néixer Robert V (1293-1329) comte de Dreux i de Braine casat el 1321 amb Maria (+1378) filla de Gautier II d'Enghien. El seu fill Joan III fou només comte de Dreux.

## Llista de comtes

* Hug Gautier, senyor de Braine
* Agnes I, senyora de Braine després del 1100 (filla)
* Andreu de Ramerupt ?-1118 ((marit)
* Guiu de Baudemont 1118-1144 (fill), primer comte
* Agnès II 1144-1202 (filla)
* Robert I de Dreux 1152-1188 (marit)
* Robert II de Dreux 1188-1218 (fill)
* Robert III de Dreux " Gasteble" 1218-1234 (fill)
* Joan I de Dreux 1234-1249
* Robert IV de Dreux 1249-1282
* Joan II de Dreux el Bo 1292-1309
* Robert V de Dreux 1309-1329
El comtat va passar com a senyoria al segle xiv a la casa de Roucy i l'hereva Joana el va aportar el 1417 a la casa de Comercy. Vegeu Senyoria de Commercy.

## Referències

Genealogia
# El sergent negre

El sergent negre (títol original en anglès: Sergeant Rutledge) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Ford i estrenada l'any 1960.

## Argument

A Arizona, en el Fort Linton, se celebra un consell de guerra per jutjar un sergent negre acusat de la violació i l'assassinat d'una jove blanca. El sergent Rutledge, ha estat sempre un militar valent i exemplar, un model per a tots els soldats, però ara l'exèrcit el creu culpable.

## Repartiment

* Woody Strode: sergent Braxton Rutledge
* Jeffrey Hunter: tinent Tom Cantrell
* Constance Towers: Mary Beecher
* Billie Burke: Cordelia Fosgate
* Juano Hernández: sergent Matthew Luke Skidmore
* Willis Bouchey: coronel Otis Fosgate
* Carleton Young: capità Shattuck
* Judson Pratt: tinent Mulqueen
# Ranxolabreà

El Ranxolabreà és un estatge faunístic nord-americà de l'escala d'edats nord-americanes de mamífers terrestres (NALMA) que es considera que començà fa menys de 240.000 anys i s'acabà fa 11.000 anys. Deu el seu nom al jaciment fossilífer del Ranxo La Brea (conegut més habitualment com a traspuaments de brea de La Brea) a Los Angeles (Califòrnia). Es caracteritza per la presència del gènere Bison en el context del Plistocè, sovint en associació amb altres formes extintes del Plistocè, com ara Mammuthus. Se sol considerar que es troba a cavall entre el Plistocè mitjà i el Plistocè superior. És precedit per l'Irvingtonià i seguit pel Santaroseà.
Es pot dividir en dos intervals: Ra1, que començà fa 250.000 anys i s'acabà fa 115.000 anys, i Ra2, que començà fa 115.000 anys i s'acabà fa 12.000 anys
En altres continents, coincideix amb l'Oldenburguià de l'escala d'edats europees de mamífers terrestres i el Lujanià superior de l'escala d'edats sud-americanes de mamífers terrestres.

## Referències

* ↑ Sanders, A.E., R.E. Weems i L.B. Albright III (2009) Formalization of the mid-Pleistocene "Ten Mile Hill beds" in South Carolina with evidence for placement of the Irvingtonian–Rancholabrean boundary, Museum of Northern Arizona Bulletin 64: 369-375
* 1 2 Savage, D.E. (1951) Late Cenozoic vertebrates of the San Francisco Bay region, University of California Publications, Bulletin of the Department of Geological Sciences 28: 215-314
* ↑ Bell, C.J.; etal. «The Blancan, Irvingtonian, and Rancholabrean mammal ages». A: Woodburne, M.O.. Late Cretaceous and Cenozoic Mammals of North America: Biostratigraphy and Geochronology (en anglès). Columbia Univ. Press, 2004, p. 232–314. ISBN 0-231-13040-6.
* ↑ Barnosky, Anthony D; Holmes, Michael; Kirchholtes, Renske; Lindsey, Emily; Maguire, Kaitlin C; Poust, Ashley W; Stegner, M Allison; Sunseri, Jun; Swartz, Brian «Prelude to the Anthropocene: Two new North American Land Mammal Ages (NALMAs)» (en anglès). The Anthropocene Review, 1, 3, 01-12-2014, pàg. 225–242. DOI: 10.1177/2053019614547433. ISSN: 2053-0196.
* ↑ «Rancholabrean North American Land Mammal Age» (en anglès), 28-03-2017. [Consulta: 25 juliol 2021].
# Coop Himmelb(l)au

Coop Himmelb(l)au és una agència d'arquitectura austríaca situada a Viena.
Fundada el 1968 per Wolf Preu, Helmut Swiczinsky i Michael Holzer (que deixa el grup el 1971), l'agència agafa renom al mateix temps que Peter Eisenman, Zaha Hadid, Frank Gehry i Daniel Libeskind el 1988 en el moment de l'exposició Deconstructivist Architecture.
Himmelblau significa blau-cel. La paraula Coop és l'abreviatura de cooperativa. El joc de paraules sense el (l) dona Himmelbau, aproximadament: "construcció celestial", en alemany.
En principi en l'esfera d'influència de l'activisme i de l'experimentació, el despatx es gira cap al desconstructivisme.
Els projectes de l'agència estan molt marcats per la teoria, una certa poètica de la tecnologia i un ús complex dels programes de disseny assistit per ordinador.

## Projectes

* Banc Central Europeu, Francfort, Alemanya (en construcció)
* Hotel - 55th Street & 8th Avenue, New York (projecte)
* The Akron Art Museum, Akron, Ohio, (2007)
* Museu de les Confluències, Lió, França.
* Los Angeles Area High School #9, Califòrnia, EUA (2002–2007)
* BMW World (BMW Welt) Múnic, Alemanya (2001-2007)
* Great Egyptian Museum, El Caire, Egipte (2002-2003)
* Arteplage de Biel/Bienne per a l'Expo suïssa '02
* El Media Pavilion de la 6A Biennal d'Arquitectura de Venècia (1995)
* UFA-Cinema Center a Dresde (1993–98)
* Pavelló Coop Himmelb(l)au del Groninger Museum, Groningen, Hollande (1993-1994)
* Acadèmia De Les Belles Arts Múnic (1992/2002-2005)
* Un dels quatre Gasòmetres de Viena, Àustria (1999-2001)

## Enllaços externs

* Universität Für Angewandte Kunst Wien
* Els gasòmetres de Viena
# Llista de peixos de Luxemburg

Aquesta llista de peixos de Luxemburg -incompleta- inclou les 12 espècies de peixos que es poden trobar a Luxemburg ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Alburnus alburnus

## B

* Barbatula barbatula
* Barbus barbus
* Blicca bjoerkna

## C

* Cobitis taenia
* Cyprinus carpio carpio

## E

* Esox lucius

## G

* Gobio gobio

## O

* Oncorhynchus mykiss

## P

* Perca fluviatilis
* Phoxinus phoxinus

## S

* Scardinius erythrophthalmus

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A., 1909: Catalogue des poissons du Congo du Musée d'Histoire naturelle de Luxembourg. Faune du Sarkuru à Kondué. Collection ed. Luja. Luxemburg: 1-16.

## Enllaços externs

* Chemical contaminants in fish species from rivers in the North of Luxembourg: Potential impact on the Eurasian otter (Lutra lutra) (anglès)
* Inland fisheries of Europe - Luxembourg Arxivat 2016-08-20 a Wayback Machine. (anglès)
# Corredor Mormó

Es denomina Corredor Mormó (en anglès, "Mormon Corridor") a una àmplia regió de l'oest dels Estats Units caracteritzada per la gran quantitat de seguidors de l'Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies. Establerts originalment a l'estat de Utah, la seva influència es va anar expandint a altres estats com Idaho i Nevada. També hi ha un nombre important de mormons en els estats de Califòrnia, Wyoming i Arizona.

## Nombre de fidels

Es calcula que el 72% dels residents de Utah professen la religió mormona. En termes relatius, també són importants les comunitats mormones d'Idaho (27%) i Nevada (7%). En termes absoluts, no obstant això, la segona comunitat mormona més important dels Estats Units es troba a Califòrnia, on els seguidors d'aquesta fe s'estimen en més de 700.000.

### Utah i Idaho

Segons el Departament de Geografia Etnogràfica i Social de la Valparaiso University, els seguidors de l'Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies representen més del 50% de la població en 25 dels 29 comtats de Utah (tots menys Grand, Sant Joan, Summit i Carbon) i en 11 comtats de Idaho (Cassia, Oneida, Franklin, Bear Lake, Caribou, Bingham, Bonneville, Butte, Jefferson, Madison i Fremont).

## Vegeu també

* Pioners mormons
* Cinturó bíblic

## Referències

* ↑ "Número de mormones" Arxivat 2015-06-05 a Wayback Machine. Allaboutmormons.com
* ↑ "Latter-Days Saint as a percentage of all residentes (2000)" Arxivat 2009-01-21 a Wayback Machine. Valparaiso University, (en anglès)
# Constance Jeans

Constance Mabel Jeans (Nottingham, 23 d'agost de 1899 - Falmouth, abril de 1984) va ser una nadadora anglesa que va participar en les Olimpíades de 1920 i de 1924 durant les quals va guanyar la medalla d'argent.

## Referències

* ↑ England & Wales, FreeBMD Birth Index: Constance Mabel Jeans; Jul-Aug-Sep quarter 1899; District: Nottingham; Volume: 7b; Page: 407.
# Constance Marie Charpentier

Constance Marie Charpentier (París, 4 d'abril de 1767 – París, 3 d'agost de 1849, França) era una pintora francesa que es va especialitzar en les escenes de gènere domèstic i retrats, principalment de xiquets i dones. Fou coneguda també com a Constance Marie Blondelu.

## Vida i carrera professional

Les referències de la seua formació són poc clares, però podria haver estudiat amb nombrosos artistes. Sembla molt probable que va estudiar amb el famós pintor francès Jacques-Louis David, però també podria haver estat deixebla de François Gérard, Pierre Bouillon, Louis Lafitte, i també de Johann Georg Wille o el seu fill, Pierre-Alexandre Wille.
De 1795 a 1819 va exposar un mínim de trenta pintures a diversos salons de París,però es recordada principalment pel seu quadre Melanconia (1801). En 1798 va rebre un prix d'encouragement, consistent en l'encàrrec d'una pintura que l'estat compraria per 1500 francs. El resultat d'aquest encàrrec va ser l'esmentat Melanconia. Posteriorment va guanyar una medalla d'or en el Saló de París de 1814 i una medalla de plata en el Saló de Douai el 1821.
Després de 1821 no va tornar a exposar les seves obres, però va dedicar-se a l'ensenyament. Un diccionari d'artistes publicat deu anys més tard, indicava que Charpentier rebia a casa seva, tres cops la setmana, dones joves que volguessin el seu consell sobre pintura i dibuix.
Es creu que alguna de les obres de Charpentier van ser atribuïdes al seu mestre, David. El famós quadre Marie-Josephine Charlotte du Val (1801) fou atribuït primerament també a David, després a Charpentier, i ara es pensa que podria ser obra de Marie-Denise Villers.
A partir de les obres conservades, i identificades positivament com seves, Constance Marie Charpentier és considerada una de les millors pintores de retrat de la seua època.

## Referències

* ↑ «Constance Charpentier: Painter (1767 - 1849)». Arxivat de l'original el 24 de febrer 2015. [Consulta: 16 octubre 2017].
* 1 2 3 «Royalists to Romantics: Spotlight on Constance Marie Charpentier Arxivat 2014-05-05 a Wayback Machine.». National Museum of Women in the Arts. [Consulta: January 25, 2013].
* 1 2 Oxford University Press. Art Encyclopedia The Concise Grove Dictionary of Art. Art Encyclopedia. The Concise Grove Dictionary of Art, 2002.
* ↑ Strieter, Terry W. Nineteenth-century European Art: A Topical Dictionary. Westport, CT: Greenwood Publishing, 1999, p. 41.
* ↑ «Charlotte du Val d'Ognes (died 1868)». [Consulta: April 8, 2013].
# Ranxo La Brea

El Ranxo La Brea és una zona de Califòrnia (Estats Units) cèlebre pels nombrosos llacs d'asfalt que conté. Al llarg de les últimes desenes de milers d'anys, s'ha filtrat asfalt del terra, formant centenars de basses enganxoses en què els animals quedaven atrapats i, incapaços de sortir-ne, morien. L'asfalt també contribuïa a la fossilització de les restes dels animals. Al jaciment s'han trobat prop de sis mil exemplars d'ocells, uns 3.500 exemplars de mamífers, i grans quantitats de rèptils, amfibis i peixos.
Entre molts altres mamífers de l'època glacial, un dels animals més comuns al jaciment és l'Smilodon, del qual s'han trobat nombrosos fòssils; el més probable és que els felins s'acostessin a les basses d'asfalt atrets per l'olor dels animals morts i que hi quedessin atrapats ells també. Els fòssils de S. fatalis componen aproximadament un terç del total de fòssils de mamífers trobats a La Brea, i n'hi ha exemplars de totes les edats i de tots els estadis de desenvolupament dental.

## Enllaços externs

* Pàgina del Museu de La Brea Tar Pits (anglès).
* Descripció de les troballes del Plistocè a l'excavació del ranxo La Brea de la Universitat de California (UCMP) de Berkeley (anglès).
* Setting the La Brea site in context. Arxivat 2014-12-29 a Wayback Machine.
* About.com Arxivat 2017-04-09 a Wayback Machine. La Brea Tar Pits Guia del visitant.
* The Big Cartoon Database My Bunny Lies Over The Sea Existeix una referència d'un episodi de Bugs Bunny al ranxo La Brea. (anglès)
# Ranxo Mestres

Ranxo Mestres és una masia de Santa Susanna (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia, situada sobre un turonet, amb un cos annex perpendicular a la banda dreta, antigament destinat a paller i estable. Consta de planta baixa i un pis i té la coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana principal. La porta principal és d'arc de mig punt adovellat i al primer pis, en el mateix eix que la porta, hi ha una finestra amb la llinda formada per dues pedres decorades amb un arc polilobulat. La resta d'obertures són rectangulars. Una de les finestres té la data 1689 inscrita. Els accessos són empedrats i tallats a la roca.

## Història

Sembla ser una de les més antigues masies de Santa Susanna. Els propietaris, actualment la setena generació, en guarden documentació. No se sap l'antiguitat, però en un carreu del paller hi ha la inscripció de la data de 1104, que coincideix amb les primeres notícies del municipi. Aquests indicis, juntament amb els detalls constructius de les finestres, fa suposar que fou bastida al segle xii. Al 1975 s'hi obrí un restaurant.

## Referències

* 1 2 «Ranxo Mestres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Rendiment dels actius

La ROA (acrònim en anglès de return on assets: retorn de l'actiu) o rendibilitat econòmica de l'empresa és una ràtio financera que mesura el rendiment dels actius, és a dir, el rendiment de les inversions totals de l'empresa. La ROA és el quocient del BAII (beneficis abans d'interessos i impostos) entre l'actiu:
    $\mathrm {ROA} ={\frac {\mbox{BAII}}{\mbox{Actiu}}}$

## Interpretació

Se sol interpretar aquesta ràtio com el rendiment obtingut per l'empresa per cada unitat monetària invertida en la seva activitat. Introduint les vendes a l'expressió anterior, permet descompondre la fórmula i fer-ne una interpretació més àmplia.
${\text{ROA}}={\frac {\text{BAII}}{\text{Actiu}}}\times {\frac {\text{Vendes}}{\text{Vendes}}}$ $\Rightarrow$ ${\text{ROA}}={\frac {\text{BAII}}{\text{Vendes}}}\times {\frac {\text{Vendes}}{\text{Actiu}}}$
    El primer component, ${\frac {\text{BAII}}{\text{Vendes}}}$, s'anomena marge econòmic i indica els beneficis obtinguts per unitat venuda.
    El segon component, ${\frac {\text{Vendes}}{\text{Actiu}}}$ és la rotació i es pot interpretar com les unitats monetàries de vendes que es poden obtenir per cada unitat monetària invertida.
Així doncs, a partir d'aquesta descomposició es pot determinar on cal influir per millorar la rendibilitat econòmica de l'empresa. Si s'augmenta el numerador o disminueix el denominador s'incrementa el marge econòmic. Es pot aconseguir augmentant els preus de venda mantenint constants els costos unitaris, o bé disminuint els costos unitaris mantenint constant els preus de venda; o bé incrementant la rotació financera que se sol variar augmentant les vendes amb la mateixa estructura econòmica (actiu), o bé mantenint el nivell de vendes amb menys actiu (reduint existències, saldos a clients...)

## Exemple

* L'empresa A té unes vendes de 8.500 €, benefici abans d'interessos i impostos de 2.000 €, i actiu 30.000 €
Fent els càlculs anteriors obtenim que el marge d'aquesta empresa és de 0,235, això ens indica que per cada 100 € de vendes que genera l'empresa A obté 23,5 € de benefici (BAII). La rotació és de 0,28, indica que per cada 100 € invertits a l'actiu generen 28 € de vendes. Finalment la rendibilitat econòmica de 0,067 indica que de cada 100 € invertits s'obtenen 6.67 € de rendiment (BAII).

## Vegeu també

* palanquejament
* rendibilitat financera
* rendibilitat empresarial

## Bibliografia

* Font, Jordi. Confección de Análisis de Balances. Ediciones Gestión 2000, 2001. ISBN 84-8088-698-6. (castellà)
# Rendille

El rendille és una llengua cuixítica de Kenya parlada entre el llac Turkana i la muntanya de Marsabit, al districte Marsabit (Província Oriental). S'estima que té uns 32.000 individus, i que ensems amb el boni o aweer, integra la subdivisió kenyana rendille-boni de les llengües omo-tana, branca al seu torn del cuixític oriental de les Terres Baixes.
# Ratas, ratones, rateros

Ratas, ratones, rateros és una pel·lícula equatoriana dirigida per Sebastián Cordero, estrenada el 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

La història passa entre Quito i Guayaquil, les dues ciutats més grans de l'Equador. Salvador (Marco Bustos) és un estudiant d'institut que viu amb el seu pare (Antonio Ordoñez) en un barri popular de la capital. Poc motivat per l'escola, és en conflicte permanent amb el seu pare. Arriba un dia Angel (Carlos Valencia), un cosí graciós, però de mala reputació. Tots dos acumulen petits cops i van fins a Guayaquil a revendre un cotxe robat. Allà, Angel és atrapat pels seus vells dimonis: alguns dies abans, ha matat un dels seus creditors... En un atac de pànic decideixen anar tots els dos a Quito, on pensen fer fortuna. Freqüenten llavors Carolina (Irina Lopez), la rica cosina de Salvador, en qui trobaran els mitjans de fer fortuna. Cansat dels riscos i dels cops que surten malament, Salvador s'allunya de Angel i busca l'amor de Mayra (Cristina Davila) i intenta reconciliar-se amb el seu pare.

## Repartiment

* Marco Bustos: Salvador
* Carlos Valencia: Angel
* Simón Brauer: J.C.
* Cristina Dávila: Mayra
* Fabricio Lalama: Marlon
* Irina López: Carolina
* José Antonio Negret: Martin
* Antonio Ordoñez: El pare de Salvador
* Lupe Machado: L'àvia de Salvador

## Nominacions

* Nomenat per al Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana (2001)
* Nominat per al premi del Jurat al Festival de cinema de Slamdance
* Nominada a Millor pel·lícula iberoamericana als Premis Ariel.

## Referències

* ↑ «Ratas, ratones, rateros». esadir.cat.
* ↑ «Ratas, Ratones, Rateros (Rodents)» (en anglès). [Consulta: 24 març 2018].