OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Pau-Sud

El cantó de Pau-Sud és un cantó del departament francès dels Pirineus Atlàntics, a la regió d'Aquitània. Està enquadrat al districte de Pau i té 5 municipis.

## Municipis

* Arèssi
* Assat
* Visanòs
* Melhon
* Pau (una part).

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Nom | Partit | Qualitat |
| 1973 | Yves Urieta | PS | |
| 1976 | Yves Urieta | PS | |
| 1982 | François Bayrou | UDF | |
| 1988 | François Bayrou | UDF | diputat |
| 1994 | François Bayrou | UDF | Ministre de l'educació nacional President del Consell general |
| 2001 | François Bayrou | UDF | diputat europeu |
| 2008 | André Arribes | MoDem | |
| Les dades anteriors a 1973 no són conegudes. ||||

## Notes

* ↑ Cantonals 2008 - Resultats del cantó de Pau-Sud

## Enllaços externs

* Mapa del cantó a la pàgina de la Prefectura (arxivat)
# Upland

* No s'ha de confondre amb Uppland.
«Upland» té aquests significats:
* Upland (Califòrnia)
* Upland (Indiana)
* Upland (Kansas)
* Upland (Nebraska)
* Upland (Pennsilvània)
# Cantó de Pau-Nord

El cantó de Pau-Nord és un cantó del departament francès dels Pirineus Atlàntics, a la regió de la Nova Aquitània. Està enquadrat al districte de Pau.

## Municipis

El cantó és constituït només per la part nord de la ciutat de Pau.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Nom | Partit | Qualitat |
| 1982 | René Cazenave | PS | |
| 1985 | René Cazenave | PS | |
| 1992 | René Cazenave | PS | diputat |
| 1993 | Gaston Prieu | RPR | |
| 1998 | André Duchateau | PS | |
| 2004 | André Duchateau | PS | |
| Les dades anteriors a 1982 no són conegudes. ||||
# Universitat de Sevilla

La Universitat de Sevilla és un centre d'educació superior situat a la capital d'Andalusia. Fundada el 1498, la seu central actual es troba a l'antiga Fàbrica Reial de Tabacs, un edifici del segle xviii. El centre compta amb deu campus o seus repartits per Sevilla, més altres institucions adscrites. Entre els seus ex-alumnes més destacats figuren Felipe González i Baltasar Garzón

## Professors destacats

* Joan Bartual Moret.
# Tidningen Åland

Ålandstidningen o Tidningen Åland és un diari en llengua sueca de les Illes Åland, una regió autònoma de Finlàndia. Es publica cinc cops a la setmana, i és el principal diari local de les illes dels dos que s'hi publiquen (l'altra és Nya Åland). Tidningen Åland fou fundat el 1891 per Julius Sundblom, qui més tard va tenir un paper instrumental en la Crisi d'Åland.

## Enllaços externs

* Ålandstidningen Arxivat 2010-08-20 a Wayback Machine.
# Can Crevillet

Can Crevillet és una casa del municipi de Centelles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada al carrer del Serrat número 20. El seu interès rau en el portal d'aquesta i una petita finestra ubica sobre el portal.

## Descripció

Portal rectangular fet de pedra treballada i acabat en arc rebaixat en forma de petites dovelles (fa 1,85 m d'alçada per 1 m d'amplada).
Just per sobre el portal trobem una finestra de petites dimensions, també treballada en pedra i de la que es destaca el fet de tenir ampit.

## Història

La ciutat de Centelles tingué un fort desenvolupament els segles xvi i xvii. L'actual casa Can Crivillet és molt més tardana, de finals del segle xviii i està al carrer del Serrat que, sens dubte, se sumaria a l'expansió urbanística juntament amb altres carrers com el de Sant Martí, a la que ja s'havia iniciat segles enrere amb construccions al carrer Socós o a la Placeta Vella dels Màrtirs.

## Referències

* 1 2 3 «Can Crevillet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «Can Crevillet». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Tàngara de capell blanc

La tàngara de capell blanc és una espècie d'ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Sericossypha Lesson, 18442

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida i altres formacions boscoses dels Andes, de Colòmbia, sud-oest de Veneçuela, est de l'Equador i sud-est del Perú.

## Referències

* ↑ «Tàngara de capell blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Tidnum

Tidnum o Tidanum era una tribu de nòmades semites que va fer expedicions per assentar-se a Mesopotàmia cap a l'any 2100 aC al 2000 aC junt amb els Amurru.
Les referències parlen dels Amurru o Martu i dels Tidnum. Segurament els Amurru eren nòmades establerts a territoris relativament propers a Mesopotàmia des de temps enrere (cap al 3000 aC) però van rebre més tard una important aportació de nouvinguts, nòmades semites com ells, entre els que potser hi va haver els Tidnum.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (eds.). Los imperios del antiguo oriente: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 130. ISBN 8432301183.
# Tàngara de caputxa blava

La tàngara de caputxa blava (Sporathraupis cyanocephala) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Sporathraupis Ridgway, 1898.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, vegetació secundària i boscos oberts als turons i muntanyes de Colòmbia i oest de Veneçuela, cap al sud, fins l'est de l'Equador, est del Perú i oest de Bolívia. Muntanyes costaneres del nord de Veneçuela i Trinitat.

## Referències

* ↑ «Tàngara de caputxa blava». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Can Salvatella

Can Salvatella és un edifici del municipi de Barberà del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Possiblement la construcció sigui anterior a 1550 però el primer document del qual es té constància data del 1583.

## Descripció

És una construcció asimètrica coberta a doble vessant de teula àrab. Té dues plantes amb porta adovellada. A la planta baixa hi ha una finestra a banda i banda de la porta disposades asimètricament respecte a l'eix central. A la primera planta hi ha tres obertures, la central més ampla. La teulada sobresurt de la façana. La masia dona a un pati per on es distribueixen les dependències, estables, etc. Tota ella està molt reformada i el pati està cimentat. L'arrebossat actual no deixa veure el material de construcció original.

## Referències

* 1 2 «Can Salvatella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2015].
# Torrent dels Horts

El Torrent dels Horts és un torrent afluent per l'esquerra del Cardener a la Vall de Lord. De direcció predominant NE-SO, neix al N del poble de La Coma, a 1.305 metres d'altitud, passa per sota les piscines municipals i desemboca al Cardener sota mateix del poble del qual ha passat a tocar per la banda nord-occidental.

## Perfil del seu curs

Perfil del curs el Torrent dels Horts :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 1.305 | - |
| 200 | 1.190 | 57,5% |
| 400 | 1.100 | 45,0% |
| 600 | 1.037 | 31,5% |
| 800 | 995 | 21,0% |
| 1.000 | 975 | 10,0% |
| 1.100 | 960 | 15,0% |

## Mapa del seu curs

* Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Uruguaiana

Uruguaiana és una ciutat brasilera a l'oest de l'estat de Rio Grande do Sul, sobre la frontera fluvial amb l'Argentina. És un dels 10 municipis brasilers que fan doble frontera, en aquest cas amb l'Argentina i l'Uruguai. D'acord amb les dades del cens de 2008, la ciutat tenia 127.138 habitants. Va ser fundada el 24 de febrer de 1843 per l'expresident de la República Riograndense, Bento Gonçalves da Silva, amb el nom de Santana do Uruguai. El 1846 va rebre el nom d'Uruguaiana. La ciutat va ser un punt conflictiu important durant la Guerra de la Triple Aliança contra el Paraguai.

## Referències

* ↑ «Uruguaiana - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Uruguaiana - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Marcovici, Fred. «Data histórica da Retomada de Uruguaiana será celebrada com programação especial» (en portuguès brasiler). Correio do Povo, 16-09-2022. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Cantó de Putanges-Pont-Écrepin

El cantó de Putanges-Pont-Écrepin és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte d'Argentan. Té 21 municipis i el cap es Putanges-Pont-Écrepin.

## Municipis

* Bazoches-au-Houlme
* Champcerie
* Chênedouit
* La Forêt-Auvray
* La Fresnaye-au-Sauvage
* Giel-Courteilles
* Habloville
* Ménil-Gondouin
* Ménil-Hermei
* Ménil-Jean
* Ménil-Vin
* Neuvy-au-Houlme
* Putanges-Pont-Écrepin
* Rabodanges
* Ri
* Rônai
* Les Rotours
* Saint-Aubert-sur-Orne
* Sainte-Croix-sur-Orne
* Sainte-Honorine-la-Guillaume
* Saint-Philbert-sur-Orne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Étienne Le Sassier-Boisauné | RI |
| 1967-1994 | Pierre Raguideau | Divers droite |
| 1994-2009 | Amaury de Saint-Quentin | RPR, després UMP |
| 2009- | Alain Lambert | UMP, després divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.754 | 5.381 | 4.716 | 4.542 | 4.475 | 4.503 | 5.084 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Tirà diademat fosc

El tirà diademat fosc (Silvicultrix frontalis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants brollades i sotabosc, localment per l'est dels Andes de Colòmbia. Andes des de Colòmbia, cap al sud, a l'oest i est de l'Equador i est del Perú.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Uruguai als Jocs Panamericans

L'Uruguai participà per primera vegada als Jocs Panamericans el 1951 i, des d'aquell moment, envia atletes per a competir als Jocs Panamericans cada quatre anys.
Els atletes uruguaians van guanyar un total de 80 medalles: 11 d'or, 25 d'argent i 44 de bronze.
El Comitè Olímpic Nacional de l'Uruguai va ser creat el 1923 i va ser reconegut pel Comitè Olímpic Internacional el mateix any.
| Any | Seu | | | | Total |
| 1951 | Buenos Aires | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1955 | Winnipeg | 0 | 6 | 3 | 9 |
| 1959 | Cali | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 1963 | Winnipeg | 4 | 1 | 8 | 13 |
| 1967 | Winnipeg | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 1971 | Cali | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 1975 | Ciutat de Mèxic | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 1979 | San Juan | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1983 | Caracas | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 1987 | Indianapolis | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 1991 | L'Havana | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 1995 | Mar del Plata | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 1999 | Winnipeg | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 2003 | Santo Domingo | 2 | 1 | 5 | 8 |
| 2007 | Rio de Janeiro | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 2011 | Guadalajara | 0 | 3 | 2 | 5 |
| Total | Total | 11 | 25 | 44 | 80 |

## Vegeu també

* Uruguai als Jocs Olímpics

## Referències

* ↑ (castellà) Comitè Olímpic Uruguaià. Consultat 01/04/2008.
* ↑ Taula de medalles dels Jocs Panamericans (anglès)
# Taractichthys steindachneri

Taractichthys steindachneri és una espècie de peix de la família dels bràmids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Califòrnia (Estats Units).

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Urancalcarita

La urancalcarita és un mineral de la classe dels carbonats. El seu nom reflecteix la seva composició: uranil més components calcaris.

## Característiques

La urancalcarita és un carbonat de fórmula química Ca(UO₂)₃(CO₃)(OH)₆·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1983. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la urancalcarita pertany a «05.EA - Uranil carbonats, UO₂:CO₃ > 1:1» juntament amb els següents minerals: UM1997-24-CO:CaCuHU, wyartita, oswaldpeetersita, roubaultita, kamotoïta-(Y) i sharpita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1983 a la mina Shinkolobwe, a Katanga (República Democràtica del Congo). També ha estat descrita a la província de Hunan (Xina), a Jáchymov (República Txeca), a Rabejac (Lodève, França) i al llac Krøderen (Buskerud, Noruega).

## Referències

* ↑ «Urancalcarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 agost 2016].
# Toray Pan Pacific Open 2013

El Torneig del Pacífic 2013, oficialment conegut com a Toray Pan Pacific Open 2013, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als Premier tournaments de la WTA. La 30a edició del torneig es va celebrar entre el 22 i el 28 de setembre de 2013 a l'Ariake Coliseum de Tòquio (Japó).
La tennista txeca Petra Kvitová va guanyar el segon títol de la temporada.

## Quadre individual femení

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| | V. Williams | 4 | 7 | 6 |
| 13 | S. Halep | 6 | 5 | 3 | | V. Williams | 6 | 6$^4$ | 6 |
| | E. Bouchard | 7 | 6 | | | E. Bouchard | 3 | 7 | 3 |
| 6 | J. Janković | 5 | 2 | | | | | | | | V. Williams | 6 | 3 | 6² |
| | S. Kuznetsova | 7 | 6 | | | | | | | 7 | P. Kvitová | 3 | 6 | 7 |
| 15 | S. Cîrstea | 6$^3$ | 1 | | | S. Kuznetsova | 4 | 1 | | | | | | |
| | M. Keys | 2 | 2 | | 7 | P. Kvitová | 6 | 6 | | | | | | |
| 7 | P. Kvitová | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 7 | P. Kvitová | 6 | 0 | 6 |
| | L. Šafářová | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 5 | A. Kerber | 2 | 6 | 3 |
| 13 | S. Stosur | 4 | 4 | | | L. Šafářová | 6 | 3 | 2 | | | | | |
| | M. Rybáriková | 1 | 1 | | 4 | C. Wozniacki | 2 | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | C. Wozniacki | 6 | 6 | | | | | | | 4 | C. Wozniacki | 4 | 6⁵ | |
| 5 | A. Kerber | 6 | 6 | | | | | | | 5 | A. Kerber | 6 | 7 | |
| 11 | A. Ivanović | 4 | 2 | | 5 | A. Kerber | 6 | 6 | | | | | | |
| 16 | D. Cibulková | 3 | 4 | | 2 | A. Radwańska | 4 | 4 | |
| 2 | A. Radwańska | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Hsieh Su-wei Peng Shuai | 6 | 6 |
| | Julia Görges Barbora Záhlavová-Strýcová | 3 | 4 | 1 | Hsieh Su-wei Peng Shuai | 4 | 2 | |
| 4 | Anna-Lena Grönefeld Květa Peschke | 5 | 3 | | Cara Black Sania Mirza | 6 | 6 | |
| | Cara Black Sania Mirza | 7 | 6 | | | | | | Cara Black Sania Mirza | 4 | 6 | [11] |
| | Chan Hao-ching Liezel Huber | 6 | 6 | | | | | | Chan Hao-ching Liezel Huber | 6 | 0 | [9] |
| 3 | Jelena Janković Katarina Srebotnik | 1 | 2 | | Chan Hao-ching Liezel Huber | 6$^3$ | 6 | [10] |
| | Al·la Kudriàvtseva Anastassia Rodiónova | w/o | | | Al·la Kudriàvtseva Anastassia Rodiónova | 7 | 4 | [7] |
| WC | Kirsten Flipkens Petra Kvitová | | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-07-13 a Wayback Machine. (japonès) (anglès)
Tòquio / Osaka :
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2022
2023 :
Sony Ericsson WTA Tour 2013
< 2012
2014 > :
WTA Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Vai viegli būt jaunam?

Vai viegli būt jaunam? (rus: Легко ли быть молодым?, És fàcil ser jove?) és una pel·lícula documental letona soviètica dirigida per Juris Podnieks. Va ser filmada el 1986 amb diàlegs tant en letó com en rus, i es considera una de les pel·lícules més controvertides de la seva època. Va ser una dels cinc guanyadores dels premis International Documentary Association de 1987.
La pel·lícula parla dels joves que van morir com a resultat de créixer a la societat soviètica: els seus conflictes amb els pares i la societat, les actituds paternalistes dels seus professors i les autoritats, la por que no tinguin sentit les seves vides. Entre els joves retratats hi ha estudiants de secundària que busquen el seu lloc a la vida, una mare jove preocupada pel futur de la seva filla després del desastre de Txernòbil, un jove seguidor Hare Krixna (una religió "inusual" que va ser desanimada encara més que les "habituals" pel govern soviètic), així com adults joves que tornaven del servici militar obligatori a la Guerra afgano-soviètica i haver-se convertit en uns de "la generació perduda". L'escena inicial de la pel·lícula documenta un concert de la banda prohibida de rock letó, Pērkons.
La pel·lícula va tenir un gran impacte a la Unió Soviètica. Va ser vist per almenys 28 milions de persones durant el seu primer any. En total, 85 països van comprar els drets per mostrar la pel·lícula.
El 1986 la pel·lícula va rebre el Premi de Cinema Letó al millor documental. El seu debut internacional va ser al Festival de Cinema de Cracòvia de 1987, on va rebre el Premi FIPRESCI. També es va projectar fora de competició al 40è Festival Internacional de Cinema de Canes.
La pel·lícula va ser reestrenada l'any 2007 per Jura Podnieka Studija; la nova edició inclou entrevistes d'història oral amb els companys de Podnieks.
Després que Letònia recuperés la independència, Antra Cilinska va rodar dues seqüeles (Vai viegli but? el 1998, i Is it Easy? el 2010), amb entrevistes a persones filmades per Podnieks.

## Referències

* ↑ «International Documentary Association (1987)».
* ↑ «Awards 1987 - Krakowski Festiwal Filmowy». Arxivat de l'original el 23 juny 2010. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Legko Li Byt'molodym».

## Enllaços externs

* Jura Podnieka Studija
* Pel·lícula sencera (amb subtítols en anglès) a YouTube
# Uttwiller

Uttwiller (en alsacià Üetwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 456 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 187 | 191 | 177 | 169 | 191 | 177 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Georges Wendling | |
# Sant Jaume dels Comtals

Sant Jaume dels Comtals és una capella romànica del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Església d'una sola nau coberta amb volta apuntada i reforçada amb arcs torals. És d'origen romànic, però ha sofert modificacions i restauracions, en una d'elles s'allargà considerablement la nau. A sol ixent hi ha un absis semicircular cobert amb volta de quart d'esfera. Al mur de migdia s'alça un campanar de torre i s'obren dues finestres de mig punt adovellades que corresponen a refeccions obrades en l'edifici.
En aquest hi ha dos portals d'accés, un a la banda nord i l'altre a ponent. Una arcada serveix d'unió entre l'antiga i la nova nau. L'aparell és fet amb blocs de pedra disposats en filades. Es tracta d'una església senzilla que no degué passar de ser una capella rural lligada al mas Comdals.

## Història

El lloc dels Comdals apareix citat el 1049, data en què els vescomtes de Barcelona, Udalard i Guilla i els seus fills, van vendre a l'abat de Santa Cecília de Montserat, Guillem, un alou situat al terme del castell de Bonifaci, en el lloc dels Comdals.
En un fogatge del 1365-70 apareix el mas Comdals depenent del monestir de sta. Cecília de Montserrat. L'església de sant Jaume es creu que devia ser la capella del mas Comdals i que depenia, com aquest, del monestir. Actualment és ben difícil poder visitar l'església, ja que es troba dins un tancat particular propietat de L.M.T., i per altra part ja no s'hi diu missa els diumenges.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Sant Jaume dels Comtals». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Utuado (Puerto Rico)

Utuado és un municipi de Puerto Rico, situat a la regió muntanyosa central-occidental de l'illa, coneguda com La Serralada Central. Limita al nord amb Adjuntas i Ponce; al sud amb Hatillo i Arecibo; a l'est amb Lares; i a l'oest amb Ciales i Jayuya. Amb una superfície de 297,83 km² és el tercer municipi més gran a Puerto Rico, després d'Arecibo i Ponce.
Ell 2010, la ciutat tenia 33.149 habitants, repartits en 25 barris: Utuado Pueblo, Angeles, Arenas, Caguana, Caníaco, Caonillas Arriba, Caonillas Abajo, Consejo, Don Alonso, Guaónico, Las Palmas, Limón, Mameyes Abajo, Paso Palmas, Río Abajo, Roncador, Sabana Grande, Salto Abajo, Salto Arriba, Santa Isabel, Santa Rosa, Tetuán, Viví Arriba i Viví Abajo.
El nom Utuado deriva de la paraula taína Otoao, que significa "entre muntanyes".

## Referències

* 1 2 «American FactFinder». US Census bureau (Factfinder.census.gov). [Consulta: 8 juny 2015].
* ↑ «Municipio de Utuado». Enciclopedia de Puerto Rico. [Consulta: 4 novembre 2017].

## Vegeu també

* Història de Puerto Rico

## Enllaços externs

* «Història d'Utuado» (en anglés). Ortizal.com, 05-11-2011. [Consulta: 14 març 2015].
* Informació d'Utuado Arxivat 2015-06-16 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico
# Sant Martí de Cornellà de la Ribera

Sant Martí de Cornellà de la Ribera és l'església parroquial del poble de Cornellà de la Ribera, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord).
Està situada dins del nucli de població de Cornellà de la Ribera, al bell centre de la cellera primigènia del poble.
Des del 898 aquesta església depenia del monestir de la Grassa. El 1145 fou reconstruïda i el bisbe d'Elna Udalgar de Castellnou la consagrà de nou, alhora que li confirmava el terme, els delmes, les primícies i les oblacions, els cementiris i els alous.
Aquesta església ha sofert moltes transformacions al llarg dels segles, les darreres de les quals, molt poc afortunades. Del temple romànic, no en queda res, tot i que conserva el mateix emplaçament que el temple primitiu.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Cornellà de la Ribera». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 91. Sant Martí de Cornellà de la Ribera». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies romàniques del Rosselló anteriors al 1300: Sant Martí de Cornellà de la Ribera». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Cornellà de la Ribera en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-26. [Consulta: 22 agost 2016].
# Cantó de Puèglaurenç

El cantó de Puylaurens és un cantó del departament francès del Tarn, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Castres i té 10 municipis. El cap cantonal és Puèglaurenç.

## Municipis

* Apèla
* Bèrtre
* Blan
* Cambonet de Sòr
* L'Empèut
* L'Escot
* Podiç
* Puèglaurenç
* Sant German dels Prats
* Sant Sarnin de la Vaur

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1988 | Louis Maravejouls | UDF |
| 1988-1994 | Louis Fournès | PS |
| 1994-2001 | Louis Latger | RPR |
| 2001- | Anne Laperrouze | Divers droite, després MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.965 | 5.301 | 5.196 | 5.420 | 5.893 | 6.181 | 6.874 |

## Vegeu també

* Cantons del Tarn