OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# CEV Challenge Cup femenina

La CEV Challenge Cup femenina és la tercera competició europea per a clubs femenins de voleibol. És organitzada per la Confederació Europea de Voleibol (CEV).
Creada la temporada 1980–81 amb el nom de Copa CEV femenina, el 2007 va passar a anomenar-se Copa CEV Challenge, perquè la Recopa d'Europa de voleibol femenina es va reanomenar com a CEV Cup femenina.
* CEV Cup (1980/81 - 2006/2007)
* CEV Challenge Cup (2007/08 - Act.)

## Historial

| Temporada | Campió | Finalista |
| CEV Cup |||
| 1980–81 | SV Lohhof | Mobili Cecina |
| 1981–82 | USC Münster | Lions Baby Ancona |
| 1982–83 | SG JDZ Feuerbach | Pallavolo Cecina |
| 1983–84 | Amatori Bari | VIC Modena |
| 1984–85 | Viktoria Augsburg | Amatori Bari |
| 1985–86 | Nelson Reggio Emilia | SG JDZ Feuerbach |
| 1986–87 | Civ e Civ Modena | USC Münster |
| 1987–88 | Yoghi Ancona | Braglia Ceramica Reggio Emilia |
| 1988–89 | Braglia Ceramica Reggio Emilia | Slavia Praha |
| 1989–90 | Orbita Zaporozhye | Bayern Lohhof |
| 1990–91 | Pescopagano Matera | Braglia Ceramica Reggio Emilia |
| 1991–92 | Pescopagano Matera | AS Volley Modena |
| 1992–93 | Colli Aniene Rome | Eczacıbaşı Istanbul |
| 1993–94 | USC Münster | Impresem Agrigento |
| 1994–95 | Ecoclear Sumirago | Orbita Zaporizhya |
| 1995–96 | USC Münster | Emlakbank Ankara |
| 1996–97 | Alpam Roma | Romanelli Firenze |
| 1997–98 | Cermagica Reggio Emilia | Medinex Reggio Calabria |
| 1998–99 | Centro Ester Napoli | Iskra Luhansk |
| 1999–00 | Medinex Reggio Calabria | Vicenza Volley |
| 2000–01 | Cividini Vicenza | Foppapedretti Bergamo |
| 2001–02 | Edison Volley Modena | Marine Consulting Ravenna |
| 2002–03 | Asystel Volley Novara | CV Las Palmas |
| 2003–04 | Foppapedretti Bergamo | Vini Monteschiavo Jesi |
| 2004–05 | Pallavolo Sirio Perugia | Balakovskaia AES Balakovo |
| 2005–06 | Scavolini Pesaro | Bigmat Kerakoll Chieri |
| 2006–07 | Pallavolo Sirio Perugia | Zarechie Odintsovo |
| CEV Challenge Cup |||
| 2007–08 | VakıfBank Güneş Istanbul | Infoplus Minetti Imola |
| 2008–09 | Vini Monteschiavo Jesi | Panathinaikos |
| 2009–10 | Dresdner SC | Asterix Kieldrecht |
| 2010–11 | Azerrail Baku | Lokomotiv Baku |
| 2011–12 | Lokomotiv Baku | VC Baku |
| 2012–13 | Dinamo Krasnodar | Rebecchi Nordmeccanica Piacenza |
| 2013–14 | Zarechie Odintsovo | Beşiktaş |
| 2014–15 | Bursa BBSK | Uralochka-NTMK Ekaterinburg |
| 2015–16 | CSM București | Trabzon İdmanocağı |
| 2016–17 | Bursa BBSK | Olympiacos |
| 2017–18 | Olympiacos | Bursa BBSK |
| 2018–19 | Saugella Team Monza | Aydın Büyükşehir Belediyespor |
| 2019-20 | Temporada cancel·lada per la Pandèmia per coronavirus de 2019-2020 | Temporada cancel·lada per la Pandèmia per coronavirus de 2019-2020 |

## Referències

* ↑ «New names for European cups competitions». CEV, 05-04-2007. Arxivat de l'original el 27 de maig 2008. [Consulta: 17 març 2017].

## Enllaços externs

* CEV Challenge Cup femenina - Lloc web oficial
# Ainbcellach mac Ferchair

Ainbcellach mac Ferchair va ser rei dels escots de Dál Riata de 697 a 698.
Era el fill gran de Ferchar Fota. Es va convertir en rei de Dalriada després de la mort d'Eochaid mac Domangairt "Riannmail", que va ser assassinat després d'un any de regnat (el 697), probablement a instigació del seu successor.
L'any següent, els Annals registren la crema del castell de Dun Ollaigh abans que Ainbcellach fos expulsat del regne i enviat captiu a Irlanda.
El seu successor és un tal Fiannamail ua Dúnchada, d'un llinatge secundari del Cenél Gabrain, qui també assassinaren dos anys més tard, l'any 700, i que fou substituït per Selbach mac Ferchair, germà d'Ainbcellach.
L'absència temporal d'un nou pretendent pel Cenel Gabrain sembla que va dur a una guerra civil entre els dos germans, perquè els Annals d'Ulster esmenten la destrucció per part de Selbach de Dun Ollaigh, la fortalesa del Cenel Loairn el 701.
Ainbcellach va tornar a intentar recuperar el tron de Dalriada, però va ser derrotat i assassinat pel seu germà a la batalla de Findglen el 6 de setembre de 719.

## Referències

* ↑ Anderson, 2011, p. 228.
* ↑ Annals d'Ulster, U 698.3
* ↑ Annals d'Ulster, U 698.4
* ↑ Annals d'Ulster, U 700.4
* ↑ Annals d'Ulster, U 701.8
* ↑ Annals d'Ulster, U 719.6

## Bibliografia

* Anderson, M. O.. Kings and Kingship in Early Scotland (llibre). John Donald, 2011. ISBN 9781906566302.
* Smyth, Alfred P. Warlords and Holy men Scotland AD 80~1000 (llibre). Edimburg: Edinburgh University Press, 1984. ISBN 0-7486-0100-7.
* Williams, Ann; Smyth, Alfred P; Kirby, D P. A Bibliographical Dictionary of Dark Age Britain (England, Scotland and Wales c.500-c.1050) (en anglès). Londres: Seaby, 1991. ISBN 1 852640472.

## Enllaços externs

* CELT, Corpus de textos irlandesos. (anglès)
# Songhai

El songhai és la més occidental de les llengües niloticosaharianes, un idioma parlat a Níger, Mali i Benin per 3 milions de persones que rep el nom de l'antic Imperi Songhai. Té dos dialectes principals, el del sud i el nord; el primer rep més suport oficial i s'ensenya a l'escola. A l'edat mitjana, s'escrivia en caràcters aràbics, però en l'actualitat empra l'alfabet llatí. La seva classificació lingüística ha estat objecte de controvèrsia per les diferències que mostra amb altres idiomes del seu grup.
# Treboni Garucià

Treboni Garucià (en llatí Trebonius Garucianus) va ser un administrador romà del segle i.
Va ser procurator d'Àfrica, càrrec que ocupava a la mort de Neró l'any 68. Va executar Luci Clodi Màcer, governador provincial, per ordre de Galba, quan Clodi s'havia revoltat reclamant l'imperi.

## Referències

* ↑ Tàcit. Historia I,7
# Thorichthys affinis

Thorichthys affinis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Els adults poden assolir fins a catorze cm de longitud total. Es troba al riu Usumacinta (Guatemala i Belize) a l'Amèrica Central.

## Referències

* 1 2 «Thorichthys affinis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Günther, A. 1862. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Acanthopterygii, Pharyngognathi and Anacanthini in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 4: i-xxi + 1-534.
# Khàtham

Khàtham fou una antiga tribu àrab que habitava almenys a partir del segle vi el territori muntanyós entre Taïf i Najran. Es creu que foren una confederació de clans d'origen diversos, que haurien emigrat d'Aràbia del sud després del trencament dels dics de Marib.
Van intentar oposar-se a l'exèrcit abissini d'Abraha però foren derrotats per aquest vers 620 i van haver de guiar als seus enemics. Es sospita que tenien simpaties jueves i les relacions amb els musulmans foren fredes fins que finalment van acceptar l'autoritat de Mahoma; una part es va revoltar a la mort del Profeta, però la resistència es va acabar quan el santuari de Dhu-l-Khalasa, centre de l'oposició, fou destruït pels musulmans dirigits per Abd-Al·lah ibn Jàrir al-Bajalí. Durant les guerres de conquesta apareixen als exèrcits de Síria i Iraq.

## Referències

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Khathʿam".
# Sabrina Sabrok

Lorena Fabiana Colotta Sabrok, coneguda com a Sabrina Sabrok, (Buenos Aires, 4 de març del 1976) és una actriu, cantant i top model argentina, presentadora i participant de programes com a La hora pico, Gran Hermano México o Sabrina, El Sexo en su Máxima Expresión.

## Discografia

* Antisocial EP (2009)
* Jugando Con Sangre (2008)
* Sabrina EP (2006)
* Sodomizado Estas (2002)
* Primeras Impresiones IV (2001)
* Primeras Impresiones III (1999)
* Primeras Impresiones II (1998)
* Primeras Impresiones (1997)

## Referències

* ↑ http://sabrinasabrokband.com/music.html Arxivat 2019-09-15 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* http://www.sabrinasabrokband.com/ Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine.
# Franco Maria Malfatti

Franco Maria Malfatti (Roma, Regne d'Itàlia, 13 de juny de 1927 - íd. 10 de desembre de 1991) fou un periodista i polític italià que presidí la Comissió Europea entre 1970 i 1972. Va néixer el 1927 a la ciutat de Roma, en una família descendent del rei Felip IV de França. Va estudiar periodisme a la Universitat de Roma La Sapienza. El desembre de 1970 li fou concedida la Gran Creu al Mèrit de la República Italiana. Morí el 1991 a la seva residència de la ciutat de Roma.

## Política nacional

Membre de la Democràcia Cristiana (DC) i estret col·laborador d'Amintore Fanfani, Aldo Moro i Giorgio La Pira, l'any 1951 fou escollit representant nacional de la joventut i el 1958 diputat al Parlament d'Itàlia pel districte de Rieti.
El juliol de 1973 fou nomenat Ministre d'Educació pel primer ministre Mariano Rumor, càrrec que ocupà també en els governs d'Aldo Moro i Giulio Andreotti, abandonant-lo el març de 1978. Posteriorment va esdevenir Ministre de Finances i l'agost de 1979 fou nomenat Ministre d'Afers Exteriors en el govern de Francesco Cossiga, càrrec que ocupà fins al gener de 1980.

## Política europea

El juliol de 1970 fou escollit President de la Comissió Europea, càrrec que desenvolupà fins al març de 1972, data en la qual dimití nou mesos abans de finalitzar el seu mandat per presentar-se a les eleccions italianes. Durant el desenvolupament del seu mandat es van realitzar les negociacions d'adhesió de Dinamarca, Irlanda, el Regne Unit i Noruega. Els tres primers van adherir-se a la Comunitat Europea el 22 d'agost de 1972, mentre que Noruega refusà la seva adhesió mitjançant un referèndum.

## Vegeu també

* Comissió Malfatti

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Franco Maria Malfatti a la Comissió Europea
# Cantons de les Boques del Roine

Els Cantons de les Boques del Roine són 57 i s'agrupen en 4 districtes:
# Aincreville

Aincreville és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aincreville era de 91 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 38 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 45 habitatges eren cases. Dels 38 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 26 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aincreville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 8 |
| 12 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 36 eren actives i 19 eren inactives. De les 36 persones actives 28 estaven ocupades (23 homes i 5 dones) i 7 estaven aturades (2 homes i 5 dones). De les 19 persones inactives 1 estava jubilada, 8 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de construcció i 2 d'empreses de transport.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una fusteria, 1 lampisteria i 1 empresa de construcció.
L'any 2000 a Aincreville hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 750 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aincreville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aincreville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Songkran

El Songkran o cap d'any budista és una celebració que té lloc a alguns països del sud-est d'Àsia.
* A Tailàndia se celebra com a Songkran (Thai: สงกรานต์, del sànscrit "sankrānti", passatge astrològic). La celebració del cap d'any budista a aquest país és la més famosa de totes.
* A Laos se celebra com a Pimay (any nou).
* A Birmània se celebra com a Thingyan.
* A Cambodja aquesta festivitat budista se celebra com a Chaul Chhnam.
* El cap d'any budista (Xinés: 潑水節) també se celebra entre la minoria Dai del Yunnan, al sud de la República Popular de la Xina.
Entre les celebracions més representatives d'aquesta festivitat cal mencionar que la gent surt al carrer a llençar aigua als altres.

## Enllaços externs

* Història del Songkran Arxivat 2009-12-14 a Wayback Machine. (anglès)
* Fotos de batalles d'aigua Arxivat 2009-02-26 a Wayback Machine. (anglès)
* Vídeo del Songkran Arxivat 2010-02-11 a Wayback Machine. (anglès)
* Informació del festival amb vídeos i imatges Arxivat 2009-02-15 a Wayback Machine. (anglès)
* Tradicions Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Tractat de Lleida (1157)

El Tractat de Lleida és un acord firmat el maig del 1157 a Lleida entre el rei Alfons VII de Castella i el comte de Barcelona i príncep d'Aragó Ramon Berenguer IV.

## Context

El tractat s'emmarca en la problemàtica sorgida arran del Testament d'Alfons I d'Aragó (1131) per la seva successió.

## Tractat

Aquest tractat fou el darrer d'una sèrie de tractats firmats entre ambdós governants pels quals acordaven repartir-se el Regne de Pamplona. Amb aquest darrer, ratificaven el Tractat de Carrión i, a més, per tal d'afermar l'aliança, acordaven pactar el matrimoni entre la filla d'Alfons VII, Sança de Castella, i el fill primogènit de Ramon Berenguer IV; al no explicitar-se el nom del primogènit, i no saber-se la data exacte de la mort del primer fill de Ramon Berenguer IV, l'infant Pere (mort abans del 1158), el pacte de casament tant podia referir-se a aquest, com al segon fill i futur rei, Alfons II d'Aragó «el Cast».

## Referències

* ↑ Ubieto Arteta, Creación y desarrollo de la Corona de Aragón, pàg. 180; El nacimiento y el nombre de Alfonso II de Aragón

## Bibliografia

* Ubieto Arteta, Antonio. Creación y desarrollo de la Corona de Aragón, 1987. ISBN 84-7013-227-X. (castellà)
# Thoropa miliaris

Thoropa miliaris és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P., Peixoto, O.L. & Glaucia Moreira 2004. Thoropa miliaris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Kingman (Arizona)

Kingman (Huwaalyapay Nyava en llengua mohave) és una ciutat del Comtat de Mohave a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 27.696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kingman tenia 20.069 habitants, 854 habitatges, i 5.427 famílies La densitat de població era de 258,5 habitants/km².
Dels 854 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.086 $ i la renda mediana per família de 41.327 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.036 $ mentre que les dones 21.134 $. La renda per capita de la població era de 17.181 $. Aproximadament el 8,2% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Munro, P et al. A Mojave Dictionary Los Angeles: UCLA, 1992
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kingman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kingman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Roure de la Cova d'en Palau

El Roure de la Cova d'en Palau (Quercus faginea subsp. faginea) és un arbre que es troba a la Pobla de Cérvoles (les Garrigues).

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 2,43 m.
* Perímetre de la base del tronc: 4,11 m.
* Alçada: 13,66 m.
* Amplada de la capçada: 13,35 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 555 m.

## Entorn

Se situa en una zona de conreus abandonats d'arbres fruiters amb màquia de llentiscle, carrasca, argelaga negra, arboç, ullastre, aladern, arçot, savina i càdec. Al marge pròpiament del roure hi ha un bosc espès de pi blanc, roure de fulla petita i carrasca, acompanyat de plantes aromàtiques com romaní, farigola, sajolida i espígol comú. També hi abunden esbarzers, xuclamels santjoaners, brucs d'hivern i esparregueres boscanes. En l'estrat herbaci hi són comuns la viola boscana, la regalèssia, la calabruixa, la rogeta i el jonc. Als pins d'aquesta zona hi destaca l'abundància de vesc, una planta paràsita. Pel que fa a la fauna, són freqüents el senglar, l'esquirol, la guineu, la cadernera i el verdum.

## Aspecte general

És un roure que, tot i no ser de gran mida, té una bellesa molt particular, atesa la seua situació en un marge penjat, amb una font seca a peu de soca, entre un marge d'un bosc feréstec i uns antics conreus de fruiters, amb una riereta amb flora riberenca. Malgrat que en aparença sembla tindre un estat acceptable, l'arbre pateix un fort, i històric, atac de banyarriquer que el té internament força malmès. També té diverses necrosis i senyals de podes antigues en el brancatge secundari.

## Curiositats

A l'indret que acull aquest roure, en una part destacada, hi ha diferents manifestacions d'activitat humana. Hi trobem un conjunt de parets seques, realment imponents, així com altres construccions populars (séquia de reg, pontet de pedra i taula de pedra). A més, i al municipi de la Pobla de Cérvoles, hi ha dos arbres remarcables: un, i l'altre és l'Alzina del Rué, situada just abans del km 12 de la carretera LP-7013, en direcció a Ulldemolins, just al costat d'un edifici abandonat (la pallisa del Rué). I l'altre és l'Alzina de la Fumada, situada entre feixes de sembrat, just abans d'arribar a la masia de la Fumada.

## Accés

Sortint del poble de la Pobla de Cérvoles, direcció Cervià de les Garrigues, cal agafar la pista de la Fumada. Quan es divideix en dos, en lloc d'anar a la Fumada, trenquem a l'esquerra, cap al pla d'en Targa. Seguim la pista un parell de quilòmetres, ascendint, trobarem una pista àmplia que baixa a la dreta. Arribem al barranc de la cova d'en Botet. La passem de llarg i tornem a baixar per arribar al barranc de les Auredes, trobarem uns camps abandonats a l'esquerra. Continuem per una petita sendera que passa per una antiga font i, just a davant, hi ha el roure. GPS 31T 0324145 4582661.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 126-127.
# Fredric Jameson

Fredric Jameson (Cleveland, 14 d'abril de 1934- setembre de 2024) fou un crític i teòric literari d'ideologia marxista. Després de graduar-se al Haverford College en 1954, es va traslladar a Europa durant un breu període va estudiar a Ais de Provença, Múnic i Berlín, on va aprendre les últimes tendències en filosofia continental, inclòs l'ascens de l'estructuralisme. Va tornar a Amèrica l'any següent per a fer el seu doctorat en la Universitat Yale, sota la direcció d'Erich Auerbach.
Va obtenir el reconeixement per la seva anàlisi de les tendències modernes de la cultura contemporània, especialment després de publicar el llibre Postmodernism, or the cultural logic of late capitalism ('La postmodernitat, o la lògica cultural del tardocapitalisme', Durham: Duke University, 1991). Jameson considerà la postmodernitat com a claudicació de la cultura davant la pressió del capitalisme organitzat, pensament que arreplega a la seua teoria de la postmodernitat.

## Referències

* ↑ «Fredric Jameson». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Cantó de Vaulx-en-Velin

El cantó de Vaulx-en-Velin és una antiga divisió administrativa francesa del departament del Roine, situat al districte de Lió. Compta amb el municipi de Vaulx-en-Velin. Va existir de 1982 a 2014.

## Municipis

* Vaulx-en-Velin
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1985 | Jean Capiévic | PCF |
| 1985-1992 | Jean-Claude Cret | RPR |
| 1992-2004 | Maurice Charrier | PCF |
| 2004-2012 | Hélène Geoffroy | PS |
| 2012-2014 | Stéphane Gomez | PS |
# Aleksandrinski

Aleksandrinski (en rus: Александринский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 349 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Shinji Jojo

Shinji Jojo (城定 信次, 28 d'agost de 1977) és un exfutbolista del Japó.
Comença la seua carrera professional al Urawa Reds el 1996. Ha jugat als clubs Albirex Niigata i Shonan Bellmare i es va retirar a finals de la temporada 2006.
El juny de 1997, va ser seleccionat per la selecció nacional sub-20 del Japó per al Campionat Mundial juvenil de 1997.

## Referències

* ↑ J.League Data Site (japonès)
* ↑ Shinji Jojo, Fitxa a Transfermarkt (anglès)
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2020-05-28. [Consulta: 8 juny 2020].
# Tossal de Sant Pere (Sarroca de Bellera)

* Aquest article tracta sobre la muntanya de Sarroca de Bellera. Vegeu-ne altres significats a «Tossal de Sant Pere».
El Tossal de Sant Pere és una muntanya de 1.840,5 metres que es troba al municipi de Sarroca de Bellera, administrativament a la comarca del Pallars Jussà, tot i que de fet és de l'antic terme ribagorçà de Benés, agregat al de Sarroca de Bellera.
Està situat just al nord del poble de Manyanet, i forma part del contrafort sud-oriental del Tossal del Clotet. Al seu costat est encara es troba el Serrat des Graeres, que és la continuïtat del mateix contrafort cap al fons de la vall del riu de Manyanet.