OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pseudohemiodon amazonum

Pseudohemiodon amazonum és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Tome II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudohemiculter pacboensis

Pseudohemiculter pacboensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al Vietnam.

## Referències

* ↑ Nichols J. T. & Pope C. H. 1927. The fishes of Hainan. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 54 (art. 2). 321-394.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Nguyen, V. H. & S. V. Ngo. 2001. Ca nuoc ngot Viet Nam. Tap I. Ho ca chep (Cyprinidae). [Freshwater fishes of Viet Nam. Volum I. Family Cyprinidae]. Ca Nuoc Ngot Viet Nam v. 1: 1-622.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rainbow Warrior (2011)

El Rainbow Warrior (a vegades anomenat Rainbow Warrior III) és un veler motoritzat dissenyat específicament per a Greenpeace que l'opera i utilitza en missions de protesta i educació ambiental així com per a investigacions científiques. Compta amb un disseny avançat i múltiples característiques que el fan respectuós amb el medi ambient, com per exemple la seva propulsió principal a vela. Va ser botat el 14 d'octubre de 2011 i és el substitut de l'anterior Rainbow Warrior.

## Vegeu també

Altres vaixells de Greenpeace:
* Rainbow Warrior
* MV Arctic Sunrise

## Referències i bibliografia

* ↑ «Fassmer to build new vessel for Greenpeace». Fr. Fassmer GmbH & Co. KG, 01-07-2009. Arxivat de l'original el 2011-10-06. [Consulta: 20 juny 2011].
* ↑ «The New Rainbow Warrior». Greenpeace, 07-07-2009. [Consulta: 14 febrer 2012].
* ↑ «A new Rainbow Warrior sets sail». Greenpeace, 14-10-2011. Arxivat de l'original el 2011-10-16. [Consulta: 19 octubre 2010].
* ↑ Greenpeace to build £14m flagship - The Observer, 17 de gener de 2010

## Enllaços externs

* Pàgina web del Rainbow Warrior
* Vídeos al YouTube del Rainbow Warrior
# Rainbow City (Alabama)

Rainbow City és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 8.428 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rainbow City tenia 8.428 habitants, 3.586 habitatges, i 2.517 famílies La densitat de població era de 129,5 habitants/km².
Dels 3.586 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones hi havia 89,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.216 $ i la renda mediana per família de 50.844 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.278 $ mentre que les dones 26.483 $. La renda per capita de la població era de 20.860 $. Aproximadament el 6,9% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rainbow City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rainbow City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Província de Caranavi

La província de Caranavi és una de les 20 províncies del Departament de La Paz a Bolívia. La seva capital és Caranavi.
# Província de Cartago

Cartago és la tercera de les 7 províncies de Costa Rica. Està enclavada en la Vall Intermontana en el centre del país sense accés a les costes, limita al nord i a l'est amb la Província de Limón, a l'oest i al sud amb la Província de San José. La seva capital, Cartago, fou fins a 1823 capital de Costa Rica, durant la colònia i l'inici de la República.

## Enllaços externs

* Sitio dedicado a la provincia
* Informació turística de Cartago Arxivat 2006-02-21 a Wayback Machine.
* Monument Nacional Guayabo Arxivat 2004-11-19 a Wayback Machine.
# Província de Pisco

Pisco és una província de la regió d'Ica al Perú. La seva capital és la localitat de Pisco, d'on es va originar el popular licor del mateix nom. Pisco limita al nord amb les províncies de Chincha, Castrovirreyna (regió de Huancavelica); a l'est amb la província de Huaytará (Huancavelica), al sud amb la província d'Ica i a l'oest amb l'oceà Pacífic. La província està dividida en vuit districtes cadascun dels quals està encapçalat per un alcalde:
* Huancano
* Humay
* Independencia
* Paracas
* Pisco
* San Andrés
* San Clemente
* Túpac Amaru Inca
# Raja montereyensis

Raja montereyensis és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
# Pseudancistrus yekuana

Pseudancistrus yekuana és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Isbrücker, I. J. H. (1980). Classification and catalogue of the mailed Loricariidae (Pisces, Siluriformes). Verslagen en Technische Gegevens, Universiteit van Amsterdam, 22, 1-181.
* Lujan, N.K., Armbruster, J.W. & Sabaj, M.H. 2007. Two new species of Pseudancistrus from southern Venezuela. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (2): 163–174.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Puig de les Forques (Navata)

El Puig de les Forques és una muntanya de 149 metres que es troba al municipi de Navata, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quitman (Texas)

Quitman és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.030 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quitman tenia 2.030 habitants, 775 habitatges, i 509 famílies. La densitat de població era de 426 habitants/km².
Dels 775 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 29% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.607 $ i la renda mediana per família de 39.643 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.929 $ mentre que les dones 25.060 $. La renda per capita de la població era de 17.831 $. Aproximadament el 9,2% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quitman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quitman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Rana bwana

Rana bwana és una espècie de granota de la família dels rànids i de l'ordre dels anurs.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Equador i el Perú.

## Referències

* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Hillis, D.M. i de Sá, R. 1988. Phylogeny and taxonomy of the Rana palmipes group (Salientia: Ranidae). Herpetological Monographs 2: 1-26.
* Instituto Nacional de Recursos Naturales (INRENA) 2000. Mapa de Areas Naturales Protegidas del Peru.
* Rodríguez, L.O., Cordova, J.H. i Icochea, J. 1993. Lista preliminar de los anfibios del Peru. Pub. Mus. His. Nat. Univ. Mayor de San Marcos Lima 45: 1–22.
# Qadib

El qadib (àrab: قضيب, qaḍīb, ‘bastó’) va ser un dels principals símbols de sobirania dels califes omeies i abbàssides. Quan un califa moria havia de transmetre el qadib i el segell al seu successor, la qual cosa li garantia la legitimitat. El qadib dels califes remetia al bastó que havia dut el profeta Mahoma. A l'Àndalus els califes omeies tenien també un bastó simbòlic anomenat khayzuran. En canvi, els califes abbàssides del Caire no van tenir qadib.

## Bibliografia

* E. Tyan, Le Califat, París 1954

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. "قضب". ISBN 978-84-412-1546-7.
# Quédillac

Quédillac (en bretó Kedilieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.036 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.004 | 1.113 | 1.046 | 1.015 | 1.018 | 966 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Francis Levrel | |
| 2008- | André Guitton | |
# Rasa de Cal Quel (Odèn)

La Rasa de Cal Quel és un torrent afluent per l'esquerra de la Rasa de les Olles que fa tot el seu curs pel terme municipal d'Odèn.
De direcció global cap a les 5 del rellotge, neix a 215 m. a ponent de les runes de la masia de Can Quel i a 560 m. a llevant de la de Móres i desguassa al seu col·lector al peu del vessant nord del Tossal de Paturri.
La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme d'Odèn, està constituïda per dos cursos fluvials la longitud total dels quals suma 1.325 m.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web la XRCC, són 42° 7′ 32.06″ N, 1° 24′ 2.285″ E﻿ / ﻿42.1255722°N,1.40063472°E﻿ / 42.1255722; 1.40063472
# Ramon Porqueras

Ramon Porqueras (Barcelona 1925 - Sarcelles, França 2007) fou un sindicalista de la UGT actiu durant el franquisme. Als 15 anys comença a treballar al banc Hispano-Americano i s'afilia al Moviment Socialista de Catalunya (MSC). L'any 1947, ell i onze companys més, constitueixen clandestinament el sindicat de banca de la UGT de Catalunya on, el 1951, n'és elegit secretari general. Es dedica a impulsar i reorganitzar el sindicat malgrat les "caigudes" que pateixen tant el sindicat com el partit. Esdevé un dels principals impulsors de la Vaga de tramvies (1951). Detingut el 1953, en saber a través del seu advocat, Joan Reventós, que el fiscal li demana 21 anys de presó, marxa a França i reconstrueix el Secretariat de Catalunya de la UGT a l'exili el 1957. Va morir al seu domicili de Sarcelles (França) l'any 2007.

## Referències

* ↑ «Testimonis ugetistes: Ramon Porqueras.». Les Notícies de llengua i treball. UGT de Catalunya. [Consulta: 7 març 2009].

## Enllaços externs

* http://historia.sindicalista.org
El seu fons personal es troba dipositat al CRAI Biblioteca Pavelló de la República de la Universitat de Barcelonal. Consta de correspondència rebuda o/i escrita per Ramón Porqueras, escrits d'ell i documentació diversa sobre diferents entitats síndicals i polítiques.
# Raymond Kaelbel

Raymond Kaelbel (31 de gener de 1932 - 17 d'abril de 2007) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1954 i 1958. Fou jugador a RC Strasbourg, AS Monaco, Le Havre AC i Stade Reims.

## Palmarès

* Ligue 1: 1961 amb AS Monaco
* Coupe de France: 1960 amb AS Monaco
* Coupe de France: 1966 amb RC Strasbourg

## Referències

* ↑ Obituary a UEFA.com
* ↑ Profile on French federation official site
* ↑ (International caps) a allezlesbleus
* ↑ Profile a a.s.monaco.free.fr
* ↑ Profile Arxivat 2009-09-11 a Wayback Machine. a racingstub.com
# Ratolí marsupial de cua emplomallada

El ratolí marsupial de cua emplomallada (Phascogale tapaotafa) és un marsupial carnívor arborícola de la mida d'una rata. Pertany a la família dels dasiúrids i es caracteritza per un floc de llargs i sedosos pèls negres a la part final de la cua. Els mascles no viuen més d'un any, car moren després de reproduir-se.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Regions de la República Sèrbia

La República Sèrbia està composta per 63 municipis agrupats en set regions, les capitals apareixen a continuació:
* Regió de Banja Luka (Banja Luka)
* Regió de Doboj (Doboj)
* Regió de Bijeljina (Bijeljina)
* Regió de Vlasenica (Zvornik)
* Regió de Sarajevo-Romanija o Sokolac (Sarajevo Oriental)
* Regió de Foča (Foča)
* Regió de Trebinje (Trebinje)

## Vegeu també

* Organització territorial de Bòsnia i Hercegovina
* Cantons de la Federació de Bòsnia i Hercegovina
# Reinhardbraunsita

La reinhardbraunsita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la chegemita. Va ser descoberta l'any 1980 a la pedrera Caspar, volcà Bellerberg, Renània-Palatinat, a Alemanya i el seu nom fa honor a l'alemany Reinhard Brauns (1867 - 1937) professor de mineralogia i petrografia de la Universitat de Bonn.

## Característiques

La reinhardbraunsita és un nesosilicat de fórmula química Ca₅(SiO₄)₂(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic en grans anhèdrics o subhèdrics, de fins a 3 mm. És de color rosa clar i la seva duresa a l'escala de Mohs és de 5 a 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la reinhardbraunsita pertany a «9.AF - Nesosilicats amb anions addicionals; cations en [4], [5] i/o només coordinació [6]» juntament amb els següents minerals: sil·limanita, andalucita, kanonaïta, cianita, mullita, krieselita, boromullita, yoderita, magnesiostaurolita, estaurolita, zincostaurolita, topazi, norbergita, al·leghanyita, condrodita, kumtyubeïta, hidroxilcondrodita, humita, manganhumita, clinohumita, sonolita, hidroxilclinohumita, leucofenicita, ribbeïta, jerrygibbsita, franciscanita, örebroïta, welinita, el·lenbergerita, sismondita, magnesiocloritoide, ottrelita, poldervaartita i olmiïta.

## Formació i jaciments

La reinhardbraunsita es troba en contacte amb xenolits metamorfosats i metasomatitzats rics en calci en escòria.
Ha estat trobada a la pedrera Caspar, volcà Bellerberg, Renània-Palatinat, a Alemanya; a Negev, Israel; a Oslavany, Moràvia del Sud, Moràvia, a la República Txeca; a Racoş, Brașov, a Romania; a la vall Baksan, Kabardino-Balkària, Caucas Nord, a Rússia i a Fort Portal, Kabarole, Uganda.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: el·lestadita, cuspidina, gehlenita, brownmil·lerita, mayenita i periclasa.

## Referències

* 1 2 «Reinhardbraunsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 4 «Reinhardbraunsita» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: July 2016» (en anglès). IMA-CNMNC. Arxivat de l'original el 9 de setembre 2016. [Consulta: 24 octubre 2016].
# Riera de Rajadell

La Riera de Rajadell, al Bages, és un afluent per la banda dreta del riu Cardener. Neix a l'altiplà de Calaf per la unió de diversos torrents des de les poblacions de la Llavinera fins al castell de Boixadors. Passa encaixat entre els termes d'Aguilar de Segarra i Rajadell i arriba al Cardener ja en el terme de Manresa, al paratge anomenat albereda de Can Poc Oli. La seva llargada és d'uns 30 km i s'orienta d'oest a est. Compta amb nombroses fonts i alguns boscos de ribera amb refugis per la fauna silvestre, especialment aus. Un dels seus principals afluents és la riera de Maçana.
El gorg Blau a l'extrem oest del terme municipal de Manresa, és un punt d'accés còmode a l'aigua. El gorg es forma pel salt de la riera sobre una capa de conglomerats d'origen continental, més resistents que la resta de materials de la Formació d'Artés.

## Referències

* ↑ «Riera de Rajadell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riera de Rajadell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* «Itinerari de la Riera de Rajadell. Descripció dels elements d'interès». Omnium. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 10 octubre 2015].
* «Riera de Rajadell». Manresa. Anella Verda. [Consulta: 10 octubre 2015].

## Vegeu també

* Gorg dels Esparvers