OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Mas i Escuder

Ramon Mas i Escuder (Barcelona, ? - 27 de juny de 1809) fou un fuster de ribera de la Barceloneta executat a Barcelona després de la Conspiració de l'Ascensió durant l'ocupació napoleònica.
Entre el 12 i el 14 de maig de 1809 tingué lloc a Barcelona un pla per rebel·lar-se contra els governadors francesos de la ciutat, conegut com a Conspiració de l'Ascensió, que fracassà per la traïció d'uns col·laboradors italians. Foren detingudes 18 persones, de les quals cinc van ser condemnades a mort, Joaquim Pou, Joan Gallifa, Josep Navarro, Salvador Aulet i Joan Massana, fent-se les execucions el 3 de juny de 1809.
El mateix dia de les execucions, tres ciutadans - Ramon Mas, Julià Portet i Pere Lastortras - van començar a tocar a sometent la campana Tomasa de la Catedral de Barcelona. Les tropes franceses entraren a la seu a prendre'ls, però durant tres dies els campaners rebels es van poder amagar rere les manxes de l'orgue. Segons s'indica, al final van sortir amb la promesa que serien perdonats, encara que van ser presos i condemnats també a mort, executats finalment el 27 de juny de 1809, essent enterrats inicialment en el fossar de Sant Felip Neri. Posteriorment les seves despulles van ser traslladades a la Catedral, on reposen en l'anomenada Capella dels Màrtirs.
En el judici, Ramon Mas fou defensat per Antoni Bonaventura Gassó, que el presentà com un jove ingenu i ignorant, que hauria portat a terme una acció absurda:
   "No es felizmente cuestión de sangre vertida, perversidad, ni robo que vengar; sinó de un acto de desvarío, o de un acto de frenesí a corregir"
   "Nulidad en medios materiales, insuficiente en los intelectuales, y falta de combinación en todo género; eran los caracteres distintivos de Mas"
L'any 1927 fou dedicat a Ramon Mas un petit carrer en el barri de Sant Pere, a tocar del Palau de la Música Catalana.
També en record dels fets, el 1941 es va inaugurar el Monument als Herois de 1809, a la plaça Garriga i Bachs, a tocar de la Catedral. El grup escultòric només presenta els cinc executats el 3 de juny de 1809, però la placa també recorda els tres que van ser morts el 27 de juny següent per haver tocat a sometent.

## Referències

* ↑ Llovet, Joaquim «Pere Lastortras i Vila (1774-1809). Un mataroní entre els anomenats martir de la guerra de la independència, a Barcelona». Fulls del Museu Arxiu de Santa Maria, 95, 2009, pàg. 11–13. ISSN: 2385-3700.
* ↑ Bofarull y de Brocá, Antonio. Historia crítica de la Guerra de la Independencia en Cataluña: continuacion de la "Historia crítica (civil y eclesiástica) de Cataluña". (en castellà). volum I. F. Nacente, 1836, p. 381-ss.
* ↑ Tubau, Albert. «La projecció pública d'Antoni Bonaventura Gassó», 09-10-2021. [Consulta: 18 abril 2022].
* ↑ «B Nomenclàtor». [Consulta: 18 abril 2022].
* ↑ «Als Màrtirs de la Independència». Monuments Commemoratius de Catalunya. Institut d'Estudis Catalans, 2015. [Consulta: 3 setembre 2024].
# Etheostoma whipplei

Etheostoma whipplei és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Exèrcit Invencible

Exèrcit mercenari creat pel nord-americà Frederick Townsend Ward amb l'ajut del taotai Wu Hsu i el banquer Yang Fang a fi de col·laborar amb les autoritats de Pequín a reprimir la rebel·lió Taiping. Oficialment, el nom d'aquesta força armada era el de Cos Estranger de Shanghai (però amb la victòria de Sung-chiang es coneixeria com a forces de Sung-chiang). Arran de la derrota de Ch'ing-p'u, Ward va canviar el nom del Cos Estranger pel de Legió Estrangera Xinesa.
L'exèrcit era format per homes de diversos països però la majoria eren nord-americans (els col·lectiu espanyol el formaven filipins, un dels quals, Vicente Macanaya, va tenir un paper destacat com a ajuda de camp). Els britànics, al principi, no veien amb bons ulls aquesta força armada a la que acusaven d'incitar la deserció dels seus soldats. Davant la possibilitat d'un caos al territori xinès que faria perillar el comerç, els occidentals consideraren que la victòria de la dinastia manxú sobre els taipings era millor per als seus interessos. Amb la demostració de la seva eficàcia els britànics van anar canviant d'opinió. Ward va tenir dificultats diverses amb les autoritats xineses, principalment per no complir allò que havien acordat en relació a la participació en els atacs que havien de ser conjunts i a la defensa de poblacions prèviament conquerides. Amb la defensa de Shanghai, la fama de Ward fou enorme. Els imperials parlaven de l'Exèrcit Invencible (Chang-sheng-chun) mentre que els rebels es referien a les seves forces com "els soldats del diable".

## Font

* "El soldado del diablo" de Caleb Carr. 1a. Edició juny 2007. Ediciones B
# Espartinas

Espartinas és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 7.958 habitants. La seva extensió superficial és de 23 km² i té una densitat de 346,0 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 23′ N, 6° 07′ O. Està situada a una altitud de 132 metres i a 13 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 4.160 | 4.408 | 4.749 | 5.092 | 5.566 | 5.802 | 6.546 | 7.226 | 7.958 | 9.177 |
# Radio On

Radio On és una pel·lícula de 1979 dirigida per Chris Petit. És un rar exemple d'una road movie britànica, rodada en blanc i negre per l'assistent de càmera de Wim Wenders, Martin Schäfer i amb música d'una sèrie de grups new wave de l'època, així com artistes consolidats com Kraftwerk, Devo i David Bowie. És un viatge per la Gran Bretanya de finals de la dècada de 1970 a través d'un viatge per carretera des de Londres fins a Bristol, amb Robert, un DJ (interpretat per David Beames) que intenta investigar el suïcidi del seu germà. L'emissora de ràdio on Robert és disc jockey es va basar en la United Biscuits Network, que emetia a les fàbriques propietat de United Biscuits.
En el seu llibre Roadrunner del 2022 Nick Gilbert revisa la pel·lícula, la ruta i les seves ressonàncies 43 anys després i inclou contribucions de Petit i d'altres implicats en la pel·lícula.

## Repartiment

* David Beames com a Robert
* Andrew Byatt com a desertor
* Paul Hollywood com Kid
* Adrian Jones
* Sue Jones-Davies com a noia
* Cyril Kent
* Katja Kersten
* Lisa Kreuzer com a Ingrid
* Sabina Michael com a tia
* Bernard Mistovski
* Nina Pace
* Sandy Ratcliff com a Kathy
* Joseph Riordan
* David Squire
* Sting com Just Like Eddie
* Kim Taylforth

## Referències

* ↑ "Radio On (1979) Arxivat 2023-07-05 a Wayback Machine., The Criterion Channel.
* ↑ «Classic Film Club: 'Radio On'». Arxivat de l'original el 2016-06-12.
* ↑ Chris Petit on Radio On: ‘In a world dedicated to waste, the act of driving becomes a moral choice’, BFI, 21 d'agost de 2021
* ↑ Gilbert, Nick. Roadrunner: Radio On, Road Movies and the A4 (en anglès). Independently published, 2022. ISBN 979-8840703106.

## Enllaços externs

* Radio On al Screenonline del British Film Institute (anglès)
* Tràiler oficial a YouTube
# Ranxeria Lookout

La ranxeria Lookout és una reserva índia federal que pertanya a la tribu Pit River (achomawis), una tribu reconeguda federalment d'amerindis de Califòrnia. La ranxeria es troba al comtat de Modoc al nord de Califòrnia i té 10 habitants.
La ranxeria Likely té una superfície de 40 acres (160.o00 metres quadrats) i fou establerta en 1913. La ranxeria és adjacent al Bosc Nacional Shasta i està situada a mig camí entre Burney i Alturas al nord-est de Califòrnia. Es troba unes 4 milles a l'est de la petita comunitat de Lookout al sud-oest del comtat de Modoc.

## Vegeu també

* Lookout

## Notes

* ↑ "Lookout Rancheria." Arxivat 2015-07-06 a Wayback Machine. SDSU: California Indians and their Reservations." Retrieved 29 Nov 2012.
* ↑ Pritzker 117

## Referències

* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.

## Enllaços externs

* Pit River Tribe Arxivat 2014-04-23 a Wayback Machine.
# Eunola

Eunola és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 182 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eunola tenia 182 habitants, 87 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 74,8 habitants/km².
Dels 87 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,8% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 30,8% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones hi havia 109,2 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 32.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 15.120 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Raimon Escudé i Pladellorens

Raimon Escudé i Pladellorens (Terrassa, 24 de juliol de 1934 - 28 de desembre de 2018) fou un advocat i polític català.

## Biografia

Llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona en 1957. Ha estat secretari general de l'Institut Industrial i de la Federació Nacional d'Acabadors Tèxtils fins a 1986, secretari de la Fundació Abat Marcet fins a 1984, vocal del consell directiu del CIC de Terrassa i del patronat de la Biblioteca-Museu Soler i Palet (1980-1986), així com president de la Delegació d'Òmnium Cultural a Terrassa de 1976 a 1980.
Membre del Col·legi d'Advocats de Terrassa. El 1953 va militar en la Unió Democràtica de Catalunya fins al 1977, quan ingressà a Convergència Democràtica de Catalunya. Fou diputat per Convergència i Unió a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980, 1984, 1988, 1992 i 1995. Fou vocal del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya fins a 1980. A les eleccions municipals de 1987 fou escollit regidor per CiU a l'ajuntament de Terrassa i portaveu de grup municipal fins a 1991. El 1995 fou secretari primer del Parlament de Catalunya. El 2000 fou un dels organitzadors del Fòrum Català pel Dret a l'Autodeterminació i el 2002 abandonà CDC i ingressà a Esquerra Republicana de Catalunya com a militant de base.

## Obres

* L'economia terrassenca 1877-1977 (1977)

## Referències

* ↑ Diputats al Parlament de Catalunya de la Tercera Legislatura p.88
* ↑ «Mesa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2013-07-22. [Consulta: 25 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Amb Raimon Escudé per Jaume Renyer
# Raimon Geronella

Raimon Gironella fou organista de la catedral de Girona entre els anys 1368 i 1406, va ser beneficiat de la Seu. Rebia un sou de quinze lliures anuals per tocar l'orgue durant determinades festivitats de l'any. Les primeres dades sobre organistes a la catedral es remeten a Gironella.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 10: Fons de la Catedral de Girona. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2019.
# Fabriesita

La fabriesita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Jacques Fabriès (9 d'abril de 1932 França - 22 de juliol de 2000 França), antic professor del Museu Nacional d'Història Natural de París (França).

## Característiques

La fabriesita és una zeolita de fórmula química Na₃Al₃Si₃O₁₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 5,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Nacional d'Història Natural, a París (França), amb el número de registre: mnhn 212-001.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Tawmaw, a la localitat de Hpakant, dins el districte de Mohnyin (Kachin, Myanmar), on es troba fent intercreixements amb nefelina i trinefelina. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fabrièsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 agost 2021].
# Fabricius

Fabricius és el nom dels següents personatges:
* Johan Christian Fabricius (1745-1808), entomòleg i economista danès
* David Fabricius (1564-1617), teòleg alemany
* Johannes Fabricius (1587–1616), astrònom alemany
* Johan Johannes Fabricius (1899-1981), periodista i aventurer holandès
* Johann Albert Fabricius (1668–1736), bibliògraf alemany
* Jan Fabricius (1871-1964), escriptor holandès
* Adam Kristoffer Fabricius (1822–1902), historiador danès
* Hieronymus Fabricius, (1537-1619), anatomista italià
* Georg Fabricius (1516-1571), poeta i historiador alemany
* Martin Fabricius (1972), músic danès
# Raimon Miquel i Juscafresa

Raimon Miquel i Juscafresa, conegut popularment com El Rei, (Palafrugell, 17 d'octubre de 1906 - Palamós, 17 d'octubre de 1992) fou un futbolista català de la dècada de 1920.

## Trajectòria

Fou una gran estrella al FC Palafrugell, on jugà durant diverses etapes des de l'any 1923 on fou dues vegades campió de Catalunya de segona categoria. Passà pel FC Barcelona on jugà una temporada a l'equip reserva, disputant 17 amistosos amb el primer equip. El dia 26 de setembre de 1926 al camp de la Creu Alta jugà amb la selecció de Catalunya en homenatge Francesc Cabedo. Retornà a Girona per jugar a la UE Figueres i el 1928 fou fitxat pel València CF, club que aquells anys estava contractant molts futbolistes catalans com Miquel Garrobé, Benet Roca, Jesús Pedret o Casto Moliné, entre d'altres.
Al València tampoc triomfà, doncs poc temps després de la seva arribada va contraure una apendicitis, fet que l'allunyà dels terrens de joc sis mesos. El novembre de 1929 retornà al FC Palafrugell, recomanant al València un nou jugador de la vila, Joan Costa i Font. Acabà la seva etapa com a futbolista a la UE Figueres. L'any 1935 fou objecte d'un partit d'homenatge per part del Palafrugell, amb alguns jugadors del València, com el propi Joan Costa, Inocencio Bertolí i Domènec Torredeflot.
Més enllà del futbol, Miquel formà part de l'exèrcit de la República durant la guerra civil, i fou activista antifranquista, essent exiliat a Còrsega o Hongria. Quan retornà a Catalunya fou entrenador del FC Palafrugell.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Juan Costa y la huella del Valencia en Gerona». Cuadernos de Fútbol, CIHEFE, 17-12-2016. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Raimon Miquel "el Rei", un palafrugellenc singular». Revista de Palafrugell. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «El homenaje a Cabedo». Mundo Deportivo, 27-09-1926 [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Perfil a ciberche.net». ciberche.net. [Consulta: 9 gener 2017].
# Fabricio Fuentes

Fabricio Fuentes (Río Cuarto, Córdoba, Argentina, 13 d'octubre del 1976) és un futbolista internacional argentí.

## Trajectòria

Es formà en les inferiors del Newell's Old Boys, club amb què debutà en la Primera divisió argentina el 1998.
Des del 1998 fins al 2001 jugà en les files del Newell's, jugant una gran quantitat de partits i, tot i ser defensa, marcà 10 gols en tres temporades. Fuentes és un gran jugador en els córners i és quan quasi sempre aconsegueix els gols. El Newell's el va vendre al Vélez Sarsfield de l'Argentina en les quals milità dues temporades, jugant 36 partits i marcant 6 gols. A mitjan temporada el cediren al Guingamp EA de França.
El 2005 fitxà per l'Atlas de Mèxic en el principi de la segona temporada, quan només s'havien jugat 5 partits, el Vila-real CF d'Espanya es fixà en ell i fitxà pel club de la Plana Baixa.
La primera temporada en el club castellonenc va tenir una gran actuació jugant 33 partits i marcant 4 gols amb la samarreta grogueta. La següent temporada no tingué molta sort a causa de les lesions, ja que a mitjans de la temporada es va lesionar de gravetat i li impedí jugar tot el que restava de temporada. Amb tot i això, jugà 12 partits i marcà 2 gols.
Fabri jugà el derbi davant el València CF a principis del 2009 substituint a Gonzalo Rodríguez i marcà en la treta d'un córner el gol 500 a Primera divisió del Vila-real CF.

### Internacional

Amb la Selecció de l'Argentina jugà un partit amistós davant la de Mèxic el 2005, on el seu combinat nacional actuà sols amb jugadors del campionat local. En aquest mateix partit va tenir la desgràcia de marcar un gol en contra que obrí el marcador; tot i això, poc després el seu company Rolando Zárate segellà l'1 a 1 final. El 2006 l'entrenador de l'Argentina Alfio Basile tornà a convocar-lo par a jugar partits amistosos però no va participar en cap.

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Torneig Clausura | Vélez Sársfield | Argentina | 2005 |
# Rapperswil-Jona

Rapperswil-Jona és un municipi del cantó de Sankt Gallen (Suïssa), situat al districte de See-Gaster.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Sonsoles Espinosa Díaz

Sonsoles Espinosa Díaz (Àvila, 8 de novembre de 1961) és una cantant clàssica i professora de música. És casada amb José Luis Rodríguez Zapatero, President del Govern espanyol del 2004 al 2011.
És filla de militar i neboda del conegut periodista José Sanz Moliner i la seua dona Juana Espinosa Armendariz. Llicenciada en dret per la Universitat de Lleó va conèixer en aquesta ciutat a Rodríguez Zapatero l'any 1981. La parella va contraure matrimoni el 27 de gener de 1990. Tenen dues filles: Laura i Alba. Dedicada professionalment a la música, va impartir aquesta disciplina a León durant alguns anys com a professora de flauta en un col·legi privat, el Col·legi Lleonès.
També va ser un dels components del prestigiós cor universitari d'aquesta ciutat. Quan el seu marit va ser triat secretari general del PSOE van haver de traslladar el seu domicili a Madrid. En aquesta ciutat manté el contacte amb la música centrant-se únicament en el cant, cantant com a soprano en els cors que reforcen algunes funcions del Teatre Real, i posteriorment contractada per al cor de RTVE. Com a membre del cor Intermezzo, ha cantat en algunes funcions al Gran Teatre del Liceu, on aquest cor ha reforçat el cor del teatre.

## Referències

* 1 2 «Sonsoles Espinosa: Cuando la sombra brilla con luz propia» (en castellà). ABC ed. Còrdova, 21-09-2003. [Consulta: 25 maig 2015].
# El nebot del mag

El nebot del mag (en anglès: The Magician's Nephew) és una novel·la fantàstica creada per l'escriptor irlandès C.S. Lewis, essent el primer llibre per ordre cronològic i el sisè per ordre de publicació de la sèrie Les Cròniques de Nàrnia.
El llibre és considerat com una preqüela de la sèrie, ja que explica els esdeveniments que succeïren abans del primer llibre publicat, El lleó, la bruixa i l'armari (publicat el 1950, mentre que El nebot del mag ho fou el 1955). En els esdeveniments explicats es relata la mateixa creació del món de Nàrnia per Aslan, i del protagonisme que tingué Digory Kirke, un nen londinenc de finals del segle xix, i altres personatges en els successos que més tard passarien en els altres llibres, especialment en el següent per ordre cronològic.
# Arc circumhoritzontal

Un arc circumhoritzontal (això és, horitzontal a la superfície terrestre) o arc de Sant Martí de foc és un fenomen òptic atmosfèric en forma d'halo similar a un arc de Sant Martí, però es diferencia que és més curt, de major gruix i no és causat per la refracció de llum en gotes d'aigua, sinó a través de cristalls de gel en núvols cirrus.
Té lloc solament quan el sol està alt en el cel, almenys 58° sobre l'horitzó, i solament pot ocórrer en presència de núvols cirrus. Per això no pot ser observat en latituds superiors a 55°, excepte ocasionalment des de muntanyes.
El fenomen és bastant rar perquè els cristalls de gel han d'estar alineats horitzontalment per poder refractar un Sol ben alt. L'arc és format a mesura que els rajos de llum entren en els cristalls hexagonals plànols orientats horitzontalment a través d'una cara de costat vertical, i surten per la cara inferior. És la inclinació de 90° la que produeix els colors, i si l'alineació dels cristalls és correcta, fa que el núvol cirrus completa brilli com una flama iris.
Un arc circunhorizontal pot ser confós amb un arc infralateral quan el Sol està alt en el cel; el primer està sempre orientat horitzontalment mentre que el segon està orientat com una secció d'un arc de Sant Martí, per exemple com un arc estirant-se per a dalt de l'horitzó.
Un exemplar particularment bo (molt semblant al de la foto de l'inici) va ser fotografiat sobre el nord-oest de Idaho el 3 de juny del 2006, i va ser publicat en el New Scientist i el Daily Mail (aquest últim sota el subtítol de "Arc de Sant Martí en flames"). Com l'esdeveniment va ser regularment mostrat en National Geographic News, les notícies es van difondre ràpidament per Internet.

## Galeria

* Arc circunhorinzontal fotografiat en Xochimilco, Ciutat de Mèxic, Mèxic. El 19 de febrer de 2012
* Arc circunhorizontal fotografiat en Coeur d'Alene, Idaho, el 3 de juny de 2006
* Arc circunhorizontal fotografiat en Hocking Hills, Ohio, el 30 de juny de 2007
* Arc circunhorizontal en Lehi, Utah.
* Arc circunhorizontal prop del Centre espacial John F. Kennedy
* Arc circunhorizontal fotografiat en Antofagasta, Xile, el 17 de febrer de 2016

## Vegeu també

* Arc circumzenital
* Glòria

## Referències

* ↑ «Circumhorizontal arc» (en anglès). Arbeitskreis Meteore e.V.. [Consulta: 22 abril].
* ↑ Error en el títol o la url.«».
* ↑ Error en el títol o la url.«».
* ↑ Error en el títol o la url.«».
# Pere Camps

Pere Camps és el nom dels següents personatges:
* Pere Camps i Marsans, compositor de sardanes català (1908-1976)
* Pere Camps i Campos, promotor musical català (n. 1955)