OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jack van Lint

Jack van Lint (Bandung, 1 de setembre de 1932 - Nuenen, 28 de setembre de 2004) fou un matemàtic neerlandès.

## Vida i Obra

Van Lint va néixer a Bandung, a l'illa de Java quan aquesta formava part de les Índies Orientals Neerlandeses i on el seu pare era professor de matemàtiques. En esclatar la Guerra del Pacífic, la família va ser evacuada a Austràlia i, després, als Estats Units abans de retornar als Països Baixos. En acabar la guerra van retornar a Java, però el moviment independentista va fer que fos insegur viure allà i van tornar als Països Baixos via Austràlia. Això va fer que el noi fos escolaritzat a diferents escoles de quatre continents: a Batavia (Indonèsia), a Jackson (Mississipi), a Chicago (Illinois), a Bundaberg (Austràlia), i a Arnhem i Zwolle als Països Baixos. Quan va acabar els estudis secundaris a Zwolle el 1950, va ingressar a la universitat d'Utrecht, en la qual es va doctorar el 1957.
Els dos anys següents va ser investigador de l'Organització Neerlandesa de Recerca, i el 1959 va ser contractat a la Universitat Tècnica d'Eindhoven, on va fer tota la seva carrera acadèmica fins que es va retirar el 1997, passant a ser professor emèrit. El 1966 va fer una any sabàtic als Laboratoris Bell a Nova Jersey.
Van Lint va estar fascinat per un camp emergent de les matemàtiques aplicades: la matemàtica discreta. La seva obra, composta per divuit llibres i més de cent-setanta articles científics, cobreix nombrosos aspectes de la teoria de codis, de la combinatòria i de la geometria finita.
També va ser membre del comité editorial de diverses revistes científiques i rector de la universitat d'Eindhoven des de 1991 fins a 1996.

## Referències

* ↑ Cameron i van Tilborg, 1992, p. 1.
* ↑ de Bruijn, 2005, p. 106.
* ↑ de Bruijn, 2005, p. 107.
* ↑ de Bruijn, 2005, p. 108.
* ↑ Asch et al., 2006, p. 1606.
* ↑ Asch et al., 2006, p. 1607-1612.
* ↑ Asch et al., 2006, p. 1594.
* ↑ Cameron i van Tilborg, 1992, p. 2.

## Bibliografia

* Asch, Bram van; Blokhuis, Aart; Hollmann, Henk; Kantor, William; Tilborg, Henk van «Jack van Lint (1932–2004): A survey of his scientific work» (en anglès). Journal of Combinatorial Theory, Vol. 113, Num. 8, 2006, pàg. 1594-1613. DOI: 10.1016/j.jcta.2006.03.007. ISSN: 0097-3165.
* Cameron, P.J.; van Tilborg, H.C.A.. A Collection of Contributions in Honour of Jack van Lint (en anglès). North Holland, 1992. ISBN 0-444-89808-5.
* de Bruijn, N.G. «Jack van Lint (1932–2004)» (en neerlandès). Nieuw Archief voor Wiskunde, Vol. 6, Num. 2, 2005, pàg. 106-109. ISSN: 0028-9825.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jack van Lint» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Jack van Lint» (en anglès). Technische Universiteit Eindhoven. [Consulta: 22 desembre 2023].
# Jackeline Rentería

Jackeline Renteria Castillo ODB, (Cali, Valle del Cauca, Colòmbia, 23 de febrer de 1986), és una lluitadora colombiana doble guanyadora de la medalla de bronze en dues versions diferents de Jocs Olímpics.

## Biografia
### Jocs Olímpics

La seva primera participació en una olimpíada va ocórrer als Pequín 2008, va avançar fins a semifinals on va ser derrotada per la representant de la Xina Xu Li en la semifinal, havent de disputar el combat de consolació; allí va derrotar en el combat pel tercer lloc la romanesa Ana Paval 5-0 mitjançant immobilització per conquistar la medalla de bronze, segona per a Colòmbia en aquesta olimpíada, primera en aquest esport i onzena en el seu historial.
En l'olimpíada de Londres 2012, obté la seva segona medalla de bronze; novament arriba a semifinals on cau davant la canadenca Tonya Verbeek del Canadà i eventual medalla de plata. S'alça amb la medalla de bronze després de derrotar a la ucraïnesa Tetyana Lazareva per 3-1 qui habia arribat al repechaje després de perdre també amb la canadenca Verbeek en els quarts de final. Es va convertir en la primera dona esportista colombiana a aconseguir medalla en dues olimpíades i la medalla número 17 per a Colòmbia en la seva història olímpica, després de Helmut Bellingrodt que va obtenir dues medalles de plata en Tir Esportiu als olímpics de Los Angeles 1984 i Múnic 1972, abans que ho aconseguís Yury Alvear a Londres 2012 i Rio 2016 amb plates en judo, i Caterine Ibarguen i Óscar Figueroa els qui van guanyar plata a Londres 2012 i or a Rio 2016 en triple salt i aixecament de peses categoria de 62Kg respectivament.

## Referències

* ↑ Caracol Radio. «Jackeline Renteria aconsegueix bronze en la Lluita Olímpica», 16-08-2008. Arxivat de l'original el 2020-07-18. [Consulta: 16 agost].
# Intocablues band

Intocablues band fou una banda musical valenciana d'expressió catalana centrada en el blues, el soul i el funky.
Actuaren durant la primera meitat dels 90 i publicaren dos Lp en valencià, un d'ells La Nit (1992). Amb base a Carcaixent, en el millor moment de la banda aquesta estigué integrada per 12 músics repartits en: dos cantants, dos guitarres, secció de vent (amb almenys un saxo, un trombó de vares i una trompeta), teclats, baix i bateria. La marxa progressiva dels seus cantants inicials, la mancança d'una cobertura a la música en Català a València, les dificultats de mantindre una banda tan nombrosa i les inquietuds jazzístiques d'alguns dels seus membres conduïren a la seua desaparició, després d'una etapa marcada per un vocalista d'expressió anglesa. Entre els seus components es trobaven els germans Felip i Jesús Santandreu de Carcaixent, Paco Fum i Rafael Beltrán de Xàtiva i altres de La Costera i La Ribera Alta. y Agustinet.

## Referències

* ↑ A COLP D'ACORDS PER XÀTIVA (memòria musical)
* ↑ Intocablues band a viasona
* ↑ «Felip Santandreu». Arxivat de l'original el 2016-10-27. [Consulta: 26 octubre 2016].
* ↑ Felip Santandreu, artista Mapex
* ↑ «Ocults, Intocablues Band i Al Tall en l'homenatge a Agulló van entusiasmar un públic que es resistia a marxar.». Arxivat de l'original el 2016-10-27. [Consulta: 26 octubre 2016].
# Istorià 52

Istorià 52 (grec: Ιστοριά 52) és una pel·lícula grega de thriller claustrofòbic dirigida per Alexis Alexiou i estrenada el 2008.

## Argument

Jason coneix la Penèlope durant un sopar amb amics de tots dos. Després d’un temps se’n van a viure junts. Ho comparteixen tot. Juguen junts intentant controlar els seus somnis. Un matí, Jason es desperta i la Penèlope està desapareguda. No recorda que va marxar, ni per què va marxar. Intenta recordar. La seva memòria li falla mentre les seves migranyes empitjoren. Les preguntes s'acumulen.

## Repartiment

* Giorgos Kanakakis
* Serafita Grigoriadou
* Daphne Lambrogianni
* Argyris Thanasoulas
* Yiasemi Kilaidoni
* Orfeas Zafiropoulos

## Premis

* Seleccions :
** Festival Internacional de Cinema de Rotterdam 2008
** Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Brussel·les 2008
** Festival du nouveau cinéma de Montréal 2008
** Festival Internacional de Cinema de Varsòvia 2008
** Utopiales 2008
** 32è Festival Internacional de Cinema de Sao Paulo
** Festival Internacional de Cinema de Tessalònica 2008: competició grega
** Festival de cinema de Tallinn Black Nights 2008
* XLI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya 2008: Premi al millor guió

## Referències

* ↑ 'Tale 52', hasta que la esquizofrenia nos separe, ecartelera.com
* ↑ ‘Tale 52’ entra a la ment d’un esquizofrènic a Eix Diari
* ↑ El amor está en el aire de Rotterdam, Cineuropa, 30 de gener de 2008
* ↑ Palmarés del Festival Internacional de cinema de Catalunya, Sitges 2008, espinof.com

## Enllaços externs

* web oficial Arxivat 2011-11-03 a Wayback Machine.
# J. Alphonse Testé

J. Alphonse Teste fou un músic francès del segle xix.
Fou professor de música a París, i solament és conegut per les obres següents: Nouveau cours d'études musicales et dechant élémentaire (París, 1844), i Solfège géant réduit au format ordinaire pour l'enseignement individuel (París, 1844). Inventà un aparell mecànic per a la formació de les gammes i l'emprà tots els signes, però el seu excessiu cost impedí que es popularitzes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 61, pàg. 127. (ISBN-84-239-4561-8)

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre J. Alphonse Testé en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès))
# Jaume Pérez

Jaume Pérez (Aiora, 1408 - València, 30 d'agost de 1490) va ser un religiós valencià, teòleg i bisbe auxiliar de València. També va ser conegut com Jacobus Pérez o Jaume Pérez de València.

## Biografia

Jaume Pérez va ser fill de Francisca Gil de Marazo i Juan Pérez, un matrimoni noble d'Aiora; Jaume Pérez va ser el segon de cinc germans. Va estudiar a l'aula de Gramàtica i Retòrica de la seua vila natal.
En maig de 1435 pren els hàbits amb els frares agustins, i a l'any següent ingressa al convent de Sant Agustí de València. En aquesta comunitat conventual va estudiar Filosofia i Teologia, i es va ordenar com a sacerdot. Amb vocació de docent, entre els anys 1459 i 1479 va impartir classes a l'Estudi General de València.
Va ser un membre influent dels agustins, i va ocupar diversos càrrecs en l'estructura de l'orde: va ser prior en dues ocasions del convent de Sant Agustí valentí, vicari general dels convents de Rocafort i Aïgues Vives, i representant de la província agustiniana d'Aragó en capítols generals de l'orde, com el celebrat a Pamiers en 1465.
En 1468, el papa Pau II el va nomenar bisbe in partibus de Christopolis, administrador de Cartagena i bisbe auxiliar de València. Com que el bisbe Roderic de Borja (futur pontífex Alexandre IV) no hi governava directament la seua diòcesi, Jaume Pérez va exercir pràcticament amb les atribucions del titular.
A petició dels Reis Catòlics, Jaume Pérez va ser nomenat el primer inquisidor de València, en l'any 1469, si bé no va desempenyar cap activitat amb aquest càrrec.

## Referències

* ↑ Fitxa de Jaume Pérez al Diccionario Biográfico Español de la Reial Acadèmia Espanyola d'Història
# Itzcoatl

Itzcóatl (?, aprox. 1380-1440) va ser el quart sobirà (1428-1440) dels mexiques, sacerdot i reformador religiós. Era fill d'Ācamāpīchtli, primer tlatoani, i d'una filla de Tezozómoc, senyor d'Azcapotzalco.
Va derrotar els tepaneques i així va començar l'expansió asteca cap a l'oest.
El seu successor va ser Moctezuma Ilhuicamina o Moctezuma I, que va continuar l'expansió de Mèxic-Tenochtitlán.
# Isabel Pinto de Vidal

Isabel Pinto de Vidal (Montevideo 13 de desembre de 1985 - 1969) fou una advocada i política uruguaiana, pertanyent al Partit Colorado.
Graduada com a advocada per la Universitat de la República, va ser una activa lluitadora pels drets de la dona. El 1942, per primera vegada en la història de l'Uruguai va haver dones que van ingressar al Parlament. Sofía Álvarez Vignoli i Isabel Pinto de Vidal van ser les primeres senadores del país.
A més, juntament amb altres llatinoamericanes com la brasilera Bertha Lutz i la dominicana Minerva Bernardino, va exercir una funció essencial en la defensa de la inclusió dels drets de la dona i la no discriminació sexual en la Carta de les Nacions Unides, que el 1945 es va convertir en el primer acord internacional en què es reconeixia la igualtat de drets d'homes i dones.

## Referències

* ↑ «Día de los Derechos Humanos, 10 de diciembre» (en castellà). [Consulta: 4 gener 2019].
# Jaciment de la Vinya del Taulé

El Jaciment de la Vinya del Taulé, també conegut com a Terraplè del Felip és un jaciment arqueològic situat al municipi de Peramola, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Descripció

En l'actualitat hi ha uns camps de conreu de cereal i vinya, en plena explotació agropecuària, sobre una poc densa terrassa fluvial del Segre. La datació inicial és de -3.000.000 i la final de -9.000.

## Descobriment i història de les intervencions arqueològiques

El desembre de 2004 es realitza una intervenció preventiva superficial als terrenys afectats pel Projecte de la variant d'Oliana, a càrrec de l'empresa arqueològica Àtics SL, finançada per la Direcció General de Carreteres, i l'empresa Entorn SL com promotora.

## Troballes arqueològiques

S'hi ha recollit en superfície macroindústria lítica sobre còdols tallats en forma de Choopers, Chooping-tools i bifacials sobre roques dures locals de la mateixa terrassa fluvial entre les que són habituals la corneana o cornubianita. El material aflora en superfície periòdicament per les remocions de terra degudes a les feines agrícoles.
Actualment, el material es troba a Cal Rutxé, Peramola.

## Vegeu també

* Arqueopèdia
* Jaciments mesolítics i paleolítics de l'Alt Urgell

## Referències

* ↑ Vinya del Taulé, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya
* Orals: Miquel Bach i Francesc Riart (Peramola), que han trobat material en superfície en aquesta zona.
* Generalitat de Catalunya (Extranet eGIPCI)

## Bibliografia

* Memòria prospecció arqueològica superficial en terrenys afectats per Variant d'Oliana (2004/12). Arxiu Àrea Coneixement i Recerca.
# Jaciment de la Fita

La Fita és un jaciment arqueològic del paleolític que es troba al municipi de Coll de Nargó, a la comarca lleidatana de l'Alt Urgell. El jaciment va ser descobert durant la realització de la Carta Arqueològica de l'Alt Urgell. Consisteix en una sèrie de fragments lítics en superfície. Aquests, podrien correspondre a un jaciment en superfície o a les restes de dòlmens coneguts en la mateixa zona però avui dia destruïts.

## Referències

* ↑ «La Fita». Inventari del Patrimoni Arqueològic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 gener 2019].
# Jaciment de la Masia

* Per a altres significats, vegeu «jaciment arqueològic de la Masia».
la Masia és un jaciment prehistòric al municipi de Mediona, a l'Alt Penedès. Es pot interpretar com un centre de producció i explotació de sílex. El jaciment consta de dos moments cronològics. El primer s'ha situat entre el paleolític superior final i l'epipaleolític (11000-7000 ane). El segon període pertany al neolític final (2500-1800 ane). El jaciment va ser trobat durant unes prospeccions del territori dutes a terme per de Josep Gallart Romeu durant els anys 80. El material lític que surt en el període entre el paleolític superior final i l'epipaleolític consta d'un gratador, un gratador-rascadora, diverses làmines, ascles, cinc nuclis i dos fragments també de nuclis. També un conjunt de fragments difícils de catalogar. Tots els materials són de sílex. Del conjunt neolític podem observar fragments d'una punta de fletxa, una fulla lanceolada, un fragment de destral polida, tots fets també amb sílex. Les restes es poden trobar actualment al museu municipal de Mediona.

## Referències

* ↑ «Inventari de Patrimoni Cultural i Immoble». [Consulta: 15 juny 2004].
# Jaume Vallcorba

Jaume Vallcorba és el nom dels següents personatges:
* Jaume Vallcorba i Rocosa, (Barcelona, 1920 - 2010), enginyer i lingüista català deixeble de Pompeu Fabra
* Jaume Vallcorba i Plana (Tarragona, 1949-2014), filòleg i editor, fill de J. Vallcorba Rocosa
* Jaume Vallcorba i Tura (Sant Feliu de Codines, 1954), enginyer tècnic industrial i activista cultural català, ex-vicepresident del Cercle Català de Negocis (2008-2010) i expresident de la Fundació Catalunya Estat (2011-2014).
# Joan Margarit

Joan Margarit és el nom dels següents personatges:
* Joan Margarit i Consarnau (1938 — 2021), poeta i arquitecte
* Joan Margarit i Pau (1422 — 1484), bisbe d'Elna i Girona
* Joan Margarit i de Requesens (1468 — 1554), president de la Generalitat de Catalunya (1521-24) i bisbe de Girona (1534- 54)
# Joaquim Agulló i Batlle

Joaquim Agulló i Batlle (Barcelona, 1943) és un enginyer industrial català. Es llicencià en enginyeria industrial a la Universitat Politècnica de Catalunya el 1968 i es doctorà el 1975, on ha estat catedràtic d'enginyeria mecànica des de 1977. També ha estat director del Departament d'Enginyeria Mecànica de la UPC (1984-1987 i 1989-1991) i sotsdirector de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB) el 1980-1983. Des del 2010 és investigador del Centre de Recerca d'Enginyeria Biomèdica (CREB).
La seva activitat de recerca s'ha centrat en la mecànica de robots i de vehicles, la dinàmica de percussió i la vibroacústica, en el marc de la qual ha impulsat un programa de recerca d'acústica musical relatiu als instruments de vent i, en particular, als instruments catalans de la cobla.
És membre col·legiat del Col·legi Oficial d'Enginyers Industrials de Catalunya. Des de 1992 és membre de l'Institut d'Estudis Catalans, on ha estat president de la Secció de Ciències i Tecnologia de 2002 a 2006, i on ha dirigit dos programes de recerca relatius al disseny dels instruments de la família de la tenora. L'abril del 1994 ingressa a la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona, del qual en fou secretari general de 2002 a 2010. També és membre de l'American Society of Mechanical Engineers (ASME).
El 1997 va rebre la medalla Narcís Monturiol al mèrit científic i tecnològic de la Generalitat de Catalunya per les seves contribucions a la dinàmica percussiva i per l'activitat de recerca en l'àmbit de la mecànica i la vibroacústica.

## Projectes d'investigació en els que ha participat

* Estudi i disseny d'un robot flexible experimental amb servocorrecció de posicionament”. (ROOB89-455) 1990-1992.
* Sistema de posicionament i guiatge làser per a robots mòbils. 2002-2004.
* Estació de treball multibraç per al muntatge de dispositius electromecànics petits. 2002-2004.
* Disseny d'una xeremia barítona com a complement de la tenora i el tible. 2008-2010.

## Obres

* Introducció a les vibracions de n graus de llibertat (1998)
* Introducció a la mecànica analítica, percussiva i vibratòria (1998)
* Mecànica de la partícula i del sòlid rígid (2002)
* Projecte per a millora de la tenora (2007)

## Enllaços externs

* Web personal
# Johnny Leoni

Johnny Leoni (Sitten, Suïssa, 30 de juny de 1984) és un jugador de futbol suís que juga en la posició de porter. Actualment milita a les files del FC Zürich de la Lliga suïssa de futbol. Debutà l'any 2001 a les files del Football Club de Sion, equip amb el qual disputà 30 partits abans de l'any 2003 marxar al FC Zürich, on encara hi juga avui dia i amb el qual ha guanyat tres lligues suïsses (2006, 2007 i 2009) i una Copa suïssa (2005).

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* Fitxa a la web oficial del FC Zürich Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine.
# Johnny Hoogerland

Johnny Hoogerland (Yerseke, Reimerswaal, Zelanda, 13 de maig de 1983) és un ciclista neerlandès, professional del 2003 al 2016.
En el seu palmarès destaca la victòria als Tres dies de Flandes Occidental de 2009 i les classificacions de la muntanya i de les metes volants de la Volta a Polònia de 2010.
En el transcurs de la 9a etapa del Tour de França de 2011 fou atropellat per un cotxe de France Télévisions, junt amb el català Joan Antoni Flecha, quan ambdós marxaven escapats amb tres ciclistes més. Hoogerland anà a parar a sobre d'un tancat amb filat que li provocaren ferides que requeriren 33 punts de sutura en acabar l'etapa. Aquell mateix dia pujà al podi per recollir el mallot de la muntanya tot massegat i dolorit.

## Palmarès

* 2001
** 1r al Tour de Flandes Junior
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Ruban Granitier Breton
* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovàquia
* 2008
** 1r a la Volta a Limburg
** 1r a la Ronde van Midden-Brabant
** Vencedor d'una etapa del Clasico Ciclistico Banfoandes
* 2009
** 1r als Tres dies de Flandes Occidental i vencedor d'una etapa
* 2010
** Vencedor de la classificació de la muntanya i de les metes volants de la Volta a Polònia
* 2011
** 1r a l'Acht van Chaam
* 2013
** Campió dels Països Baixos en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 12è de la classificació general
* 2013. Abandona (19a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 58è de la classificació general
* 2014. 105è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2011. 74è de la classificació general
* 2012. 57è de la classificació general
* 2013. 101è de la classificació general

## Referències

* ↑ Un maillot con 33 puntos de sutura a marca.com (10 de juliol de 2011) (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa de Johnny Hoogerland a sitiodeciclismo.net
# Jay Triano

Jay Triano (Tillsonburg, Ontario, Canadà, 21 de setembre de 1958) és un exjugador de bàsquet professional canadenc, i exentrenador principal dels Toronto Raptors de l'NBA.

## Carrera
### Com a jugador

Va estudiar a la Simon Fraser University, on formà part de l'equip de bàsquet. Així, l'any 1981 fou escollit en les últimes posicions del Draft per Los Angeles Lakers, encara que no arribà a debutar a l'NBA.

### Com a entrenador

El 3 de desembre de 2008 fou nomenat entrenador interí dels Raptors després de l'acomiadament, degut als mals resultats, de Sam Mitchell. A final de temporada, Triano va prolongar el seu contracte per tres anys més amb la franquícia de Toronto.

## Referències

* ↑ Mitchell Relieved Of Duties, Jay Triano Takes Over On Interim Basis nba.com
# Jay Sweet

Jay Sweet (Adelaida, 11 d'agost de 1975) va ser un ciclista australià que fou professional del 1997 al 2003. Del seu palmarès destaca la medalla d'or als Jocs de la Commonwealth de 1998.

## Palmarès

* 1994
** Vencedor d'una etapa a la Commonwealth Bank Classic
* 1996
** Campió d'Austràlia en critèrium
** Vencedor de 2 etapes a la Commonwealth Bank Classic
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
** Vencedor d'una etapa al Bay Cycling Classic
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Langkawi
* 1997
** 1r al CoreStates Classic
** Vencedor de 5 etapes a la Commonwealth Bank Classic
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Japó
** Vencedor d'una etapa al Bay Cycling Classic
** Vencedor d'una etapa al Tasmania Summer Tour
* 1998
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Commonwealth Bank Classic
** Vencedor de 2 etapes al Prudential Tour
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1999
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oise i del Somme
* 2000
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa al Circuit franco-belga
* 2001
** Vencedor de 2 etapes al Volta a Rodes
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ain
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour

### Resultats al Tour de França

* 1999. Abandona (14 etapa)

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Jean-Marc Ferreri

Jean-Marc Ferreri (26 de desembre de 1962) és un exfutbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ French Football Federation Profile (francès)
* ↑ Jean-Marc Ferreri estadístiques i biografia a FootballDatabase.com