OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luca Gelfi

Luca Gelfi (Seriate, Llombardia, 21 de juny de 1966 - Torre de' Roveri, 3 de gener de 2009) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1988 i 1998. Com a professional aconseguí pocs triomfs, per entre ells hi ha dues victòries d'etapa al Giro d'Itàlia de 1990.
Fruit d'una forta depressió se suïcidà a la botiga de bicicletes que tenia a Torre de' Roveri el 3 de gener de 2009.

## Palmarès

* 1987
** 1r a la Coppa Cicogna
* 1990
** Vencedor de 2 etapes del Giro d'Itàlia
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1989. 27è de la classificació general
* 1990. 42è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1991. 86è de la classificació general
* 1992. 65è de la classificació general
* 1993. 36è de la classificació general
* 1994. Abandona (19a etapa)
* 1995. 80è de la classificació general
* 1998. 76è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1996. Abandona (2a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1993. 14è de la classificació general
* 1994. 53è de la classificació general
* 1997. 87è de la classificació general

## Referències

* ↑ Gelfi commits suicide a cyclingnews.com (4 de gener de 2009) (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa de Luca Gelfi a sitiodeciclismo.net
# Luca Fancelli

Lucca Fancelli (Settignano, c. 1430 – Florència, c. 1502) va ser un arquitecte i escultor del renaixement italià.
La major part de la seva vida i obra es desconeix. S'afirma que va realitzar l'aprenentatge dels oficis de construcció i de pedra picada i que va estudiar amb Brunelleschi.
Les Vite de Giorgio Vasari estan en l'origen de bona part dels equívocs sobre Lucca Fancelli, principalment en atribuir el disseny del Palau Pitti a Brunelleschi (que havia mort anys abans de començar les seves obres, per les quals s'hauria aplicat un projecte descartat pel Palau Mèdici-Riccardi). La historiografia recent, a causa de la llunyania de l'estil d'aquest autor a les formes del Palau Pitti, ho atribueix a Lucca Fancelli.
També se li atribueix el disseny de les tribunes de la basílica de la Santíssima Anunciada de Florència, encara que aquesta atribució és controvertida.
El 1450 Fancelli es va traslladar a Màntua, on es va treballar en la cort de Lluís III Gonzaga. La cort dels Gonzaga de la segona meitat del XV era un centre artístic de primera magnitud, per la qual van passar Pisanello, Mantegna, Perugino i Leon Battista Alberti. En ella, Lucca Fancelli va arribar a ser mestre d'obres i arquitecte supervisor de les esglésies de Sant Sebastià (1460), i Sant Andreu (1472), ambdues projectes d'Alberti, però en les quals la intervenció de Fancelli va ser significativa, especialment en la de Sant Andreu, que es va començar a aixecar poc després de la mort d'Alberti.
Frederic I Gonzaga li va encarregar dissenyar un complex d'estades per al nou palau de Màntua, a l'ala corresponent a la torre del rellotge, coneguda com a Domus Nova. La tasca de construcció el va ocupar entre 1478 i 1484. El palau no es va acabar fins al segle xvii.
Des de 1494 no hi ha més registres escrits sobre Fancelli.

## Bibliografia

* Wilhelmo Braghinolli, Luca Fancelli, scultore, architetto e idraulico del secolo XV, Milano 1876
* E. Marani e C. Perina, Mantova. Le arti, vol II, Mantova 1961, pp. 63-115
* Paolo Carpeggiani,Luca Fancelli architetto civile nel contado Gonzaghesco, en "Arte lombarda", 16, 1971, pp. 37-44
* Clifford M. Brown, Anna Maria Lorenzoni, Luca Fancelli in Mantua : a checklist of his 185 letters to the Gonzaga; with an appendix on the dating of letters regarding Luca Fancelli and Giovanni Bellini, in "Mitteilungen des Kunsthistorischen Institutes in Florenz", 16, 1972, pp. 153-166
* Corinna Vasić Vatovec, Luca Fancelli, architetto: epistolario gonzaghesco, Firenze 1979
* Corinna Vasić Vatovec, Lorenzo il Magnifico e i Gonzaga: due "viaggi" nell'architettura [con nuovi documenti su Luca Fancelli], in La Toscana al tempo di Lorenzo il Magnifico: politica, economia, cultura, arte atti del convegno [Firenze, Pisa e Siena, noviembre de 1992], Pisa 1996, vol. I, pp. 73-101
* Anna Maria Lorenzoni, Il principe e l'architetto: Luca Fancelli al servizio di Ludovico II Gonzaga, atti del convegno [Londra-Mantova 1992] a cura di C. Mozzarelli, Roma 1997, pp. 235-242
* Paolo Carpeggiani e Anna Maria Lorenzoni, Carteggio di Luca Fancelli con Ludovico, Federico e Francesco Gonzaga marchesi di Mantova, Mantova 1998
# Molise

El Molise (Molise en italià, Mulise en molisà) és una regió d'Itàlia meridional.
Fou constituïda el 1963 quan va obtenir l'autonomia administrativa dels Abruços. L'única província original, la de Campobasso, fou dividida en dues el 1970, amb la creació de la província d'Isernia. La capital és Campobasso.
El Molise s'estén des del vessant oriental de la serralada dels Apenins fins a la mar Adriàtica, i passa d'un paisatge de muntanya, que es va degradant, fins a la plana litoral.
L'agricultura és la base principal dels recursos econòmics, i el conreu més estès són els cereals; també hi ha vinya i oliveres i té ramaderia.
Hi ha indústria de la confecció i alimentària.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la regió de Molise (en italià)
# No me pidas que te bese porque te besaré

«No me pidas que te bese porque te besaré» té aquests significats:
* L'obra de teatre protagonitzada, escrita i dirigida per Albert Espinosa el 2004.
* La pel·lícula protagonitzada, escrita i dirigida per Albert Espinosa el 2008, basada en les obres de teatre El club de les palles i l'anterior.
# Banc d'Explotació de Hokkaidō

El Banc d'Explotació de Hokkaidō (北海道拓殖銀行, Hokkaidō Takushoku Ginkō), popularment conegut com a Takugin (拓銀, たくぎん) fou una entitat bancària japonesa amb seu a Sapporo, Hokkaido fundada l'any 1899 com a "banc especial" amb l'objectiu de promoure el desenvolupament econòmic de Hokkaido. Fou el banc comercial més important de Hokkaido fins a la seua fallida l'any 1997, sent adquirit pel Banc del Pacífic Nord, una altra entitat financera de Hokkaido.
# Ayir

Ayir (àrab ايير) és una comuna rural de la província de Safi de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 27.608 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Barilas

Barilas (en rus: Барылас) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 105 habitants, pertany al districte de Batagai.

## Referències

* ↑ «Верхоянский улус (район)». Arxivat de l'original el 2019-11-03. [Consulta: 3 ноября 2019].
# Barbus guildi

Barbus guildi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Hedjo (frontera entre Togo i Ghana).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus harterti

Barbus harterti és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Talmist (Marroc).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus guineensis

Barbus guineensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guinea.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus gurneyi

Barbus gurneyi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barker Ten Mile

Barker Ten Mile és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Barker Ten Mile tenia 976 habitants, 371 habitatges i 303 famílies. La densitat de població era de 164,6 habitants per km².
Dels 371 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,8% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 18,3% no eren unitats familiars. En el 16,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 34% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.833 $ i la renda mediana per família de 68.693 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.278 $ mentre que les dones 28.958 $. La renda per capita de la població era de 33.281 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Barker Ten Mile». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Barker Ten Mile». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Glauc d'Alexandria

Glauc d'Alexandria (en llatí Glaucus, en grec antic Γλαῦκος Glaukos) era un metge grec nascut a Alexandria, que sembla que va ser el que va informar a Quint Del·li (Quintus Dellius) del complot que Cleòpatra havia preparat contra ell, probablement l'any 31 aC.

## Referències

* ↑ 2. Glaucus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 276
# Ompok borneensis

Ompok borneensis és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lonepine

Lonepine és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 137 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lonepine tenia 137 habitants, 54 habitatges, i 42 famílies. La densitat de població era de 3,9 habitants per km².
Dels 54 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 15,3% entre 25 i 44, un 30,7% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 126,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 28.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 15.625 $. La renda per capita de la població era de 16.218 $. Aproximadament el 9,8% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lonepine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lonepine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mil·losevichita

La mil·losevichita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom en honor de F. Millosevich (1875-1942), mineralogista italià de la Universitat de Roma.

## Característiques

La mil·losevichita és un sulfat de fórmula química (Al,Fe)₂(SO₄)₃. Cristal·litza en el sistema triclínic. Es troba en forma de diminuts cristalls en agregats granulars; també estalactític porós i masses tosques, de fins a 3 cm. Els homòlegs hidratats de la mil·losevichita inclouen les espècies: UM1976-22-SO:AlFeH, Unnamed (Al Sulphate-Hydrate), metaalunògen i alunògen.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mil·losevichita pertany a «07.A - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: mikasaïta, calcocianita, zincosita i ferrotel·lurita.

## Formació i jaciments

Es troba recipitada a alta temperatura provinent dels gasos procedents de l'activitat solfatàrica o de la crema del carbó. Sol trobar-se associada a altres minerals com: sofre, salmiac, letovicita, alunògen i boussingaultita. Va ser descoberta l'any 1913 a Grotta dell'Allume, Porto Levante, illa Vulcano (Illes Eòlies, Sicília, Itàlia).

## Referències

* ↑ «Millosevichite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 juny 2016].
* 1 2 «Millosevichite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 30 juny 2016].
# Midland (Texas)

Midland és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2009 tenia 106.561 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Midland tenia 94.996 habitants, 35.674 habitatges, i 25.221 famílies. La densitat de població era de 550,6 habitants/km².
Dels 35.674 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.320$ i la renda mediana per família de 48.290$. Els homes tenien una renda mediana de 37.566$ mentre que les dones 24.794$. La renda per capita de la població era de 20.884$. Aproximadament el 10,1% de les famílies i el 12,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Midland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Midland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Mineralogical Magazine

Mineralogical Magazine (abreujat com a Min. Mag.) és una revista científica revisada per experts creada l'any 1876. Es tracta d'una revista bimestral que publica articles de recerca en els camps de la mineralogia, la cristal·lografia, la geoquímica, la petrologia, la geologia ambiental i l'econòmica.
Segons el Journal Citation Reports, el factor d'impacte d'aquesta revista va ser de 2.210 el 2018. Els directors editorials són Roger Mitchell i Pete Williams.

## Referències

* 1 2 (anglès) «Mineralogical Magazine». Arxivat de l'original el 2011-10-11. [Consulta: 18 octubre 2011].
# Moka (districte)

Moka és un districte de Maurici, situat a la plana central de l'illa. El districte té una superfície de 230.5 km² i la seva població estimada és de 81,820 persones a data de 31 de desembre de 2012.

## Geografia

El districte de Moka inclou diverses regions; tanmateix, algunes d'elles estan, a més, dividedes entre diferents suburbis. Noti's que les estadístiques no tenen en compte que Ripailles va ser creat durant la Nouvelle Découverte i que Pailes va ser absorbit per Port-Louis Municipal Council el 2011 arran de la nova Llei del Govern Local.

### Llocs per població

Llocs per població, superfície i densitat :
| Lloc | Població | Superfície en km² | Densitat de població en habitants per km² |
| Camp Thorel | 2,128 | 12.77 | 166.6 |
| Dagotière | 7,146 | 10.7 | 667.9 |
| Dubreuil (a l'est de Flacq) | 2,840 | 80 | 35.5 |
| Espérance | 1,884 | 7.64 | 246.6 |
| La Laura - Malenga | 1,288 | 4.87 | 264.5 |
| L'Avenir | 2,701 | 8.42 | 320.8 |
| Melrose | 1,955 | 4.39 | 445.3 |
| Moka (a l'oest del districte Plaines Wilhems) | 8,846 | 17.44 | 507.2 |
| Montagne Blanche (a l'est de Flacq) | 9,053 | 19.63 | 461.2 |
| Pailles | 11,618 | 14.62 | 794.7 |
| Providence | 3,285 | 3.72 | 883.1 |
| Quartier Militaire | 7,046 | 6.89 | 1,022.6 |
| Nouvelle Découverte | 3,024 | 22.04 | 137.2 |
| St Pierre | 15,982 | 13.06 | 1,223.7 |
| Verdun | 2,181 | 4.15 | 525.5 |
* Lycée des Mascareignes - Senior high/Sixth form
* École du Centre/Collège Pierre-Poivre - Primary and junior high school

## Referències

* 1 2 Ministry of Finance & Economic Development (2012).
* ↑ Statistic office of Mauritius. «Housing and population Census 2011», 2011. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2013. [Consulta: 12 setembre 2012].
* ↑ http://www.lemauricien.com/article/municipales-toilettage-des-registres-d%E2%80%99%C3%A9lecteurs Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
* ↑ «Table D2 - Resident population by geographical location, age and sex» p. 51. Statistics Mauritius. Arxivat de l'original el 2013-10-16. [Consulta: 26 gener 2016].
* 1 2 http://www.gov.mu/portal/goc/cso/report2013/migra2012.pdf Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ "Nous contacter."
* ↑ "École du Centre - Collège Pierre-Poivre."
* ↑ Home page. École du Centre - Collège Pierre-Poivre.
# Mokaná

Els Mokaná (també Mocaná) són un grup ètnic indígena que viu al departament de l'Atlàntic a Colòmbia, l'única comunitat indígena d'aquest departament. La llengua Mokaná, part de la família Malibu de llengües, és extingida; només 500 paraules han estat conservades.

## Vegeu també

* Amerindis de Colòmbia

## Referències

* 1 2 «Lo que cuenta la ‘piedra pintada’ de los indígenas Mokaná» (en castellà). El Heraldo. [Consulta: 20 setembre 2015].
* ↑ «EN BUSCA DE ELDORADO... EN ESPAÑA» (en castellà). Editorial El Tiempo. [Consulta: 20 setembre 2015].