OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Open University

La Open University (OU) és una universitat pública britànica. És la universitat més gran del Regne Unit pel nombre d'estudiants. Ofereix educació presencial i a distància. L'OU es va establir el 1969 i inicialment es va ubicar a Alexandra Palace, al nord de Londres, utilitzant uns estudis de televisió i les instal·lacions d'edició que la BBC havia abandonat. Els primers estudiants es van matricular el gener de 1971. L'administració de la universitat ara té la seu a Walton Hall, Milton Keynes, a Buckinghamshire, però té centres administratius a altres parts del Regne Unit. També té presència a altres països europeus. La universitat atorga títols de grau i postgrau, així com títols no de grau com ara diplomes i certificats o unitats de formació contínua. També ofereix Graus Oberts únics, en els quals els estudiants poden estudiar qualsevol combinació de mòduls en totes les assignatures.

## Referències

* ↑ Students in Higher Education Institutions: Table 1 – All students by HE institution, level of study, mode of study and domicile 2009/10 Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine. Higher Education Statistics Agency. Consultado el 16 de febrero de 2013.
* ↑ Ison, Ray L. (2001), Ragsdell, Gillian & Wilby, Jennifer, eds., Systems Practice at the United Kingdom's Open University, Boston, MA: Springer US, pàg. 45–53, ISBN 978-1-4615-1313-1, doi:10.1007/978-1-4615-1313-1_7, <https://doi.org/10.1007/978-1-4615-1313-1_7>. Consulta: 23 setembre 2021
* ↑ «ADULT SKILLS AND LIFELONG LEARNING INQUIRY.». UK Parliament.
* ↑ «FINANCIAL STATEMENTS». The Open University.
* ↑ «Brief history of the OU». Arxivat de l'original el 17 July 2010. [Consulta: 8 octubre 2006].
* ↑ «Open University - Written evidence». UK Parliament, 2022.
* ↑ «Facts and figures» (en anglès). About The Open University, 22-11-2017. [Consulta: 29 juliol 2022].
# Tigrigobius dilepis

Tigrigobius dilepis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W., 1931. Fishes obtained by the Barber Asphalt Company in Trinidad and Venezuela in 1930. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 83: 391-410.
* ↑ BioLib (anglès)
# Picarol

«Picarol» té aquests significats:
* Picarol (revista), revista humorística catalana publicada a Barcelona el 1912
* Picarol (música)
* Josep Costa Ferrer que signà com a Picarol (Eivissa 1876 - Palma, 1971), dibuixant de l'Esquella de la Torratxa i a altres revistes humorístiques
* Cinema Picarol, sala de cinema de Badalona, ja desapareguda
Viccionari
# Quarta catalana de futbol

La Quarta Catalana, anomenada fins a la temporada 2010-2011 Tercera Territorial o popularment Tercera Regional, és un torneig organitzat cada any per la Federació Catalana de Futbol, essent la vuitena categoria a nivell estatal i la quarta categoria a nivell nacional, per sota de la Tercera Catalana. És la darrera divisió en la piràmide de competició. Està formada per uns 30 grups en què hi poden competir des de 10 fins a 16 equips. Territorialment, els grups es divideixen de la següent manera:
* Grup 1 a 18 - Comarques de Barcelona
* Grups 19 i 20 - Terres de l'Ebre
* Grups 21 i 22 - Comarques de Lleida
* Grups 23, 24 i 25 - Resta de la província de Tarragona
* Grups 26, 27, 28, 29, 30 i 31 - Província de Girona
Puntualment poden afegir-se o suprimir-se grups segons les necessitats de la competició en aquell moment. Eventualment, i per raons de distància o de quadrament de grups, un equip d'un determinat àmbit territorial pot prendre part en un grup diferent al que li pertocaria per la seva situació.

## Referències

* ↑ Quarta catalana a siguetuliga.com
* ↑ Quarta catalana al web de la Federació Catalana de Futbol

## Enllaços externs

* Quarta catalana a golcat.com
# Con d'escòria

Un con d'escòria és un monticle cònic de fragments volcànics que s'acumulen al voltant i pendent avall d'una xemeneia volcànica. Els fragments de roca, en general anomenats escòria, són vidriosos i contenen moltes bombolles de gas "atrapades" quan el magma explota en l'aire i es refreda ràpidament. L'altura dels cons d'escòria pot variar entre deu a centenars de metres.

## Estructura

Molts cons d'escòria posseeixen un cràter amb forma de bol en la seva cúspide. Els cons d'escòria en general expel·leixen fluxos de lava, de vegades mitjançant una fissura en un costat del cràter o per una xemeneia situada en el seu flanc. Si una paret del cràter es troba completament trencada, les altres formen un amfiteatre o forma de ferradura al voltant de la xemeneia. En molt rares ocasions surt la lava per l'extrem superior del con, perquè les escòries soltes i disgregades de les parets són massa febles per a suportar la pressió que exerceix la roca fosa en ascendir cap a la superfície per la xemeneia central.

## Distribució

És comú trobar cons d'escòria en les vessants d'escuts volcànics, estratovolcans i calderes volcàniques. Per exemple, els geòlegs han identificat al voltant de cent cons als voltants del Mauna Kea, un volcà en escut situat a Hawái.

## Cons notables

Probablement el con d'escòria més famós sigui Paricutín, que va créixer en un camp de blat de moro a Mèxic durant l'any 1943 a partir d'una xemeneia. Les erupcions van continuar durant nou anys, formant-se un con de 424 metres d'altura, i produint fluxos de lava que van cobrir una àrea 25 km².
El con d'escòria que ha estat més actiu històricament és Turó Negre a Nicaragua. Ell mateix, forma part d'un grup de quatre joves cons d'escòria al nord-oest del volcà Les Piles. Des del seu naixement el 1850, ha tingut més de vint erupcions, les més recents els anys 1992, 1995 i 1999.

## Vegeu també

* Con volcànic
* Cons de toba

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Glosario fotográfico de términos en vulcanología» (en anglès). Programa del USGS sobre peligros de los volcanes. Arxivat de l'original el 2007-04-29. [Consulta: 2 maig 2018].
# Nova seu social del Reial Club Nàutic de Tarragona

Nova seu social del Reial Club Nàutic de Tarragona és una obra de Tarragona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És la seu del Reial Club Nàutic de Tarragona.

## Descripció

Edifici situat sobre una plataforma portuària, entre una via de trànsit i la mar. Destaca per la seva construcció a base d'un sistema de superposicions. Al basament -construït a manera de podi- se li han afegit dos cossos cúbics, amb una coberta en forma de “U” invertida que engloba tots els volums i assumeix la funció representativa de l'edifici. El desplaçament d'aquesta coberta respecte del volum construït genera un portal encarat a un passeig que, al seu torn, dona accés al club. Aquest porxo exterior generat pel desplaçament de la coberta conté els accessos de serveis i mercaderies. A la façana posterior hi ha una terrassa de fusta adossada que uneix la plataforma exterior amb la interior.
El conjunt arquitectònic inclou instal·lacions esportives, piscines, locals de restauració i la seu institucional.

## Història

El Reial Club Nàutic de Tarragona es fundà l'any 1878, essent el més antic en la seva especialitat. El primer local social es trobava al barri del Serrallo. El 1917, al seu davant, es construí un edifici que es destruí el 1930 a causa d'una riuada del Francolí. Després de la seva reconstrucció, les bombes de la Guerra Civil tornaren a malmetre'l, de manera que es reconstruí de nou el 1945. Durant la dècada del 1960 s'inaugurà l'Escola de Marineria, que es va encarregar d'estendre l’afició pels esports marítims entre els joves de Tarragona.
Després de la creació d'un nou port esportiu i gràcies a la col·laboració de l'Autoritat Portuària de Tarragona, el 1997 s'inaugurà l'actual seu social del club nàutic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Nova seu social del Reial Club Nàutic de Tarragona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Obeckov

Obeckov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1323.
# Odikhinchaïta

L'odikhinchaïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'eudialita. Rep el nom del massís d'Odikhincha, a Rússia, la seva localitat tipus.

## Característiques

L'odikhinchaïta és un silicat de fórmula química Na₉Sr₃[(H₂O)₂Na]Ca₆Mn₃Zr₃NbSi(Si₂₄O₇₂)O(OH)₃(CO₃)·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb els números de registre: 5587/1 i 5588/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Rússia, concretament al massís d'Odikhincha, situat a la conca dels rius Maimecha i Kotui, dins el krai de Krasnoiarsk, on es troba en forma de cristalls grans, de fins a 1 × 0,5 cm², de color marró clar i aplanats a la part central. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Odikhinchaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 agost 2021].
# Outlook.com

Outlook.com, anteriorment conegut com a Hotmail, és un servei gratuït de correu electrònic basat en web operat per Microsoft.

## Desaparició de Hotmail i aparició d'Outlook.com

Davant el fort creixement de Gmail, l'1 d'agost de 2012, Microsoft anuncia la futura desaparició de Hotmail, i la creació d'un nou Outlook més integrat amb les noves tecnologies.

## Funcions noves respecte Hotmail

Microsoft ha dit que Outlook.com té un "aspecte més net, menys anuncis i és menys molest" que els serveis que venia donant fins al moment. Aquesta nova plataforma, a més de permetre gestionar tot el correu electrònic des del web d'una forma més eficient, també inclourà possibilitats de connexió a Facebook o Twitter.
Destaca el tractament que fa dels arxius adjunts. Inclou QuickView, la versió gratuïta per veure i modificar documents d'Excel, Word, PowerPoint, i fins i tot vídeo de YouTube. També permet la integració amb Skype.
Els avanços més importants destacaran en camps com el correu en el núvol, que s'allotjarà a OneDrive.

## Referències

* ↑ Law, David. «Over 25 million active Outlook.com users, and today we’re making it even easier for Gmail users to switch». Outlook Blog. Microsoft, 27-11-2012. [Consulta: 7 desembre 2012].
* ↑ «Outlook.com Site Info». Alexa Internet. Arxivat de l'original el 21 de març 2016. [Consulta: 13 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Outlook.com
* 324.cat: Microsoft reinventa el seu servei de correu electrònic amb Outlook.com
# Ot de Montcada (desambiguació)

«Ot de Montcada» té aquests significats:
* Ot de Montcada (mort el segle XII) va ser un trobador.
* Ot (senescal) (mort el 1167) va ser senescal dels comtes de Barcelona i potser trobador.
* Ot de Montcada i de Pinós (c.1290 - 1341) va ser senyor de la baronia d'Aitona. També de Llagostera. Anomenat Ot I de Montcada.
* Ot de Montcada i de Montcada (1327 - Alguer, 1354) va ser senyor de les baronies d'Aitona (Ot II de Montcada), Mequinensa i Seròs. (wikidata)
* Ot de Montcada i de Luna (Seròs, 1390 - Tortosa, 1473) va ser bisbe de Tortosa.
# Ot

* Per a altres significats, vegeu «Otó».
Ot és un nom propi masculí. El femení és Oda. De fet, és una variant d'Otó, que deriva del llatí Othon, derivat del germànic Odo, audo, 'riquesa' o potser, en alguns casos, variant d'Odí. L'onomàstica se celebra el 7 de juliol (Sant Ot d'Urgell) i el 18 de novembre (Ot abat).
Personatges famosos amb el nom d'Ot són:
* Ot Pi, cinc vegades campió del món de bicicleta en la modalitat de trial.
* Ot el Bruixot, personatge de còmics del dibuixant Picanyol publicat a la revista Cavall Fort.
* Penó de Sant Ot.

## Referències

* ↑ Josep M. Albaigès. Diccionari de noms de persona, Edicions 62, 1980.
Viccionari
# Nyctophila heydeni

La cuca de llum balear (Nyctophila heydeni) és una espècie de coleòpter de la família Lampyridae. És una espècie present a l'illa de Mallorca, on podria ser un endemisme.

## Bibliografia

* Fauna endèmica de les Illes Balears. Govern balear, 1996. ISBN 84-87026-56-7.
# Nyctomys sumichrasti

Nyctomys sumichrasti és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Belize, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic, Nicaragua, Panamà. Es tracta d'un animal nocturn i arborícola que s'alimenta de plantes i insectes. El seu hàbitat natural són els boscos caducifolis i semicaducifolis. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del naturalista suís Adrien Jean Louis François de Sumichrast.

## Referències

* ↑ Samudio, R.; Pino, J.; Reid, F. Nyctomys sumichrasti. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 juny 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 399-400. ISBN 978-0801893049.
# Guanajuatita

La guanajuatita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de l'estibnita.

## Característiques

La guanajuatita és un sulfur de fórmula química Bi₂Se₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la guanajuatita pertany a «02.DB: Sulfurs metàl·lics, M:S = 2:3» juntament amb els següents minerals: antimonselita, bismutinita, metastibnita, pääkkönenita, estibina, ottemannita, suredaïta, bowieïta, kashinita, montbrayita, edgarita, tarkianita i cameronita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Santa Catarina, situada al poble de Santa Rosa, al municipi de Guanajuato (Guanajuato, Mèxic). Tot i tractar-se d'una espècie gens habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Àfrica i l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Guanajuatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 febrer 2021].
# Orchha (ciutat)

Orchha és una ciutat del districte de Tikamgarh a Madhya Pradesh, antiga capital del principat rajput bundela d'Orccha. Està situada a 25° 21′ N, 78° 38′ E﻿ / ﻿25.350°N,78.633°E﻿ / 25.350; 78.633. Consta al cens del 2001 amb 8.499 habitants. El 1901 tenia 1.830 habitants.

## Llocs interessants

* Palau-fortalesa, magnífic però actualment molt degradat, abandonat, les pintures deteriorades i una part dels edificis annexos són com estables i les terres no edificades pastura per les vaques. L'entrada té un cost elevat. Està en una illa del Betwa a la que s'arriba per un pont, i format per diversos edificis els principals dels quals són el Rajmandir i el Jahangir Mahal
* Cenotafis o chhatris a l'altre costat del riu Betwa, corresponents a Bharti Chand (1531-54), Madhukar Shah (1554-92), Bir Singh Deo (1605-27), Pahar Singh (1641-53) i Sanwant Singh (1752-65). L'e Bir Singh Deo, el millor, no fou acabat.
* Temple de Chaturbhuj dalt d'una elevació de pedra.
* Capella d'Hardaul
La ciutat fou fundada per Rudra Pratap Singh o per Bharti Chand (el 1501 o 1531) a la riba del Betwa. La selva que la protegia era densa i els mongols van tenir dificultats per acostar-se el 1634. El 1783 va perdre la condició de capital quan Vikramajit la va traslladar a Tikamgarh, i ràpidament va entrar en decadència.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Documentation of orchha buildings by IIT Roorkee Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine.
* Travelogue and photos of Orchha
* Orchha Photo Gallery
* Orchha Photo Gallery with over 50 Pictures 2009 Arxivat 2011-04-07 a Wayback Machine.
* Orchha pictures on OrientalQuest
# Guanajuato (municipi)

Guanajuato és un municipi de l'estat de Guanajuato. Guanajuato és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Guanajuato. Limita al nord amb els municipis de León, al sud amb Irapuato, a l'oest amb San Francisco del Rincón i a l'est amb Dolores.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Guanajuato Arxivat 2018-05-18 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Hartford (Kentucky)

Hartford és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 2.571 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hartford tenia 2.571 habitants, 1.079 habitatges, i 684 famílies. La densitat de població era de 381,8 habitants/km².
Dels 1.079 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.958$ i la renda mediana per família de 32.083$. Els homes tenien una renda mediana de 31.020$ mentre que les dones 18.750$. La renda per capita de la població era de 16.542$. Entorn de l'11,8% de les famílies i el 15,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oulles

Oulles és un municipi francès situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 12 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Oulles era de 12 persones. Totes les 4 famílies que hi havia eren unipersonals (4 homes vivint sols).
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 8 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 26 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 8 habitatges principals, 6 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 3 en tenien tres, 1 en tenia quatre i 2 en tenien cinc o més. 0 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 1 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Oulles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 5 persones, 3 eren actives i 2 eren inactives. Les 3 persones actives estaven ocupades(1 home i 2 dones).. Totes les 2 persones inactives estaven jubilades.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Oulles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Oulles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Orella de mar

Les orelles de mar (gènere Haliotis) són mol·luscs gastròpodes, l'únic gènere de la família Haliotidae. Tenen un forat a la conquilla per on surten els tentacles. Són apreciats per a obtenir-ne el nacre i també com a aliment.

## Característiques

Les conquilles de les orelles de mar tenen una estructura espiral oberta, i estan caracteritzades per diverses obertures respiratòries. La capa gruixuda de la conquilla està composta de nacre, que en moltes espècies és molt iridescent que fan les conquilles atractives per als humans i objectes decoratius. La part comestible principal és el múscul abductor.

## Espècies i subespècies

El gènere Haliotis inclou unes 221 espècies:
* Haliotis australis, Austràlia,
* Haliotis ancile,
* Haliotis aquatilis, Japó
* Haliotis asinina,
* Haliotis assimilis,
* Haliotis brazieri,
* Haliotis clathrata
* Haliotis chimcham
* Haliotis coccoradiata,
* Haliotis conicopora,
* Haliotis corrugata,
* Haliotis cracherodii,
** Haliotis cracherodii californiensis
** Haliotis cracherodii cracherodii
* Haliotis crebrisculpta,
* Haliotis cyclobates,
* Haliotis dalli,
* Haliotis discus,
* Haliotis dissona
* Haliotis diversicolor,
* Haliotis diversicolor supertexta, Taiwan
* Haliotis dohrniana,
* Haliotis elegans,
* Haliotis emmae,
* Haliotis ethologus,
* Haliotis exigua
* Haliotis fatui
* Haliotis fulgens,
* Haliotis gigantea,
* Haliotis glabra,
* Haliotis hargravesi,
* Haliotis howensis,
* Haliotis iris,
* Haliotis jacnensis,
* Haliotis kamtschatkana,
** Haliotis kamtschatkana assimilis
** Haliotis kamtschatkana kamtschatkana
* Haliotis laevigata,
* Haliotis madaka
* Haliotis mariae
* Haliotis melculus,
* Haliotis marfaloni,
* Haliotis midae,
* Haliotis multiperforata,
* Haliotis ovina,
* Haliotis parva,
* Haliotis patamakanthini
* Haliotis planata,
* Haliotis pourtalesii,
** Haliotis pourtalesii aurantium
** Haliotis pourtalesii pourtalesii
* Haliotis pulcherrima,
* Haliotis pustulata
* Haliotis queketti,
* Haliotis roberti
* Haliotis roei,
* Haliotis rosacea,
* Haliotis rubiginosa
* Haliotis rubra,
* Haliotis rufescens,
* Haliotis rugosa
* Haliotis scalaris,
* Haliotis schmackenmuut,
* Haliotis semiplicata,
* Haliotis sorenseni,
* Haliotis spadicea,
* Haliotis speciosa,
* Haliotis squamata,
* Haliotis squamosa,
* Haliotis thailandis
* Haliotis tuberculata, sinònims: Haliotis varia, Haliotis barbouri
* Haliotis unilateralis
* Haliotis venusta,
* Haliotis virginea,
* Haliotis walallensis,

## Referències

* ↑ Haliotis Linnaeus, 1758. Accedit a través de: World Register of Marine Species a http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=138050 el dia 23 juny 2010.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Haliotis Linnaeus, 1758». [Consulta: 12 agost 2021].

## Enllaços externs

* Conchology
* book on crafting with Abalone Shell