OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Étréjust

Étréjust és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 43 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Étréjust era de 43 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 18 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. Tots els 18 habitatges eren cases. Dels 15 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 6 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Étréjust el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 17 eren actives i 4 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (11 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 4 persones inactives 2 estaven jubilades i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Étréjust a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Étréjust a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Zearchaea

Zearchaea és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels mecismauquènids (Mecysmaucheniidae). Fou descrit per primera vegada l'any 1946 per Wilton.
La distribució d'aquest gènere queda restringida com a endèmica de Nova Zelanda.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog amb data de desembre de 2018 conté només dues espècies.
* Zearchaea clypeata Wilton, 1946 (espècie tipus)
* Zearchaea fiordensis Forster, 1955

## Referències

* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Zearchaea Wilton, 1946 en la família Mecysmaucheniidae +base de dades
* 1 2 3 Wilton, C. L. (1946). A new spider of the family Archaeidae from New Zealand. Dominion Museum Records in Entomology 1: 19-26.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life : Zearchaea Arxivat 2018-12-24 a Wayback Machine.
# Île Saint-Louis

L'île Saint-Louis és una illa situada en ple centre de París, emplaçada al 4t arrondissement, darrere la catedral de Notre-Dame.
És el resultat de la unió de l'antiga île aux Vaches a l'est i de l'île Notre Dame a l'oest. L'île no començà a ser urbanitzada fins al regnat d'Enric IV.
El seu nom prové del rei Saint Louis (Lluís IX), per bé que la Sainte-Chapelle que hi ha construïda es troba a l'altra illa, l'île de la Cité. Durant la Revolució Francesa va ser anomenada l'île de la Fraternité.
També coneguda és com "l'île des palais" perquè en altres èpoques hi havia un important nombre d'Hôtels (grans edificis o palaus) particulars.

## Monuments situats a l'illa

Antigament hi va haver una de les dues grans torres defensives de la ciutat, la famosa Torre de Nesle, que va ser enderrocada al segle xvii.
Actualment s'hi pot trobar:
* l'esplanada amb el monument a l'escultor Antoine-Louis Barye
* l'església de Saint-Louis-en-l'Île, obra de l'arquitecte François Le Vau
* l'hôtel de Lauzun, l'Hôtel le Vau i l'Hôtel Lambert, així com el moll d'Anjou, de l'arquitecte Louis Le Vau
* el pavelló de Bretonvilliers
* l'hôtel Chenizot.
El gelater Berthillon, conegut per elaborar els millors sorbets de París, està al 29/31 rue Saint-Louis-en-l'Île.

## Ponts que enllacen l'île a les ribes dreta i esquerra, i a l'Île de la Cité

Cinc ponts permeten accedir a aquesta illa:
* El pont Saint-Louis des de l'île de la Cité
* El pont de la Tournelle des de la riba esquerra
* El pont Louis-Philippe des de la riba dreta
* El pont Marie des de la riba dreta
* El pont Sully des de la riba dreta i la riba esquerra

## Persones importants de l'île Saint-Louis

* Charles Baudelaire hi resideix entre el 1842 i el 1845 (moll de Béthune, i més tard d'Anjou)
* Camille Claudel vivia al número 19, moll de Bourbon del 1899 al 1913
* Léon Blum vivia al número 25, moll de Bourbon durant els anys del Front popular. Aquest hôtel pertanyia l'any 1662 al secretari del rei Antoine Moreau
* Georges Pompidou tenia la seva residència al 24, moll de Béthune, on va morir l'any 1974, i on residia la seva dona Claude.
* El compositor Henri Dutilleux
* L'autor-compositor-intèrpret Georges Moustaki
* La cantant Brigitte Fontaine
* La periodista i escriptora Claude Sarraute
* L'actor Jean-Claude Brialy
* L'actor Édouard Baer
* L'humorista Guy Bedos
* El polític i advocat Roland Dumas
* L'empresari Jean-Luc Reynaert
* Julio Cortázar va ubicar a l'Illa el seu conte "Las babas del diablo", conte en el qual es basà la pel·lícula "Blow up", un film clàssic d'Antonioni amb Vanessa Redgrave i altres actors/actrius del món fílmic del 1966.

## Vegeu també

* L'Île de la Cité

## Enllaços externs

* Île Saint Louis Arxivat 2007-07-15 a Wayback Machine.: història, llocs, imatges
* L'Île Saint Louis- Fotografies actuals i dels voltants del 1900
# Žiežmariai

Žiežmariai ( escoltar (?·pàg.)) és una ciutat de Lituània situada al comtat de Kaunas a 6 km al sud de Kaišiadorys. La ciutat conserva una antiga sinagoga de fusta.

## Galeria

| La ciutat de Žiežmariai | Monument a la Llibertat. Žiežmariai |

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Lituània

## Referències

* ↑ Center for Jewish Art (2004). "Preserved Wooden Synagogues in Lithuania". The Hebrew University of Jerusalem. http://cja.huji.ac.il/Architecture/Wooden-synagogues-Lithuania.htm Arxivat 2007-08-05 a Wayback Machine.
# Íllar

Íllar és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 419 habitants. La seva extensió superficial és de 19 km² i té una densitat de 22,1 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 59′ N, 2° 38′ O. Està situada a una altitud de 425 metres i a 34 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 489 | 469 | 468 | 474 | 458 | 457 | 435 | 423 | 1419 |

## Referències

* ↑ «Corrección en la denominación de los municipios». Modificaciones en los municipios producidas desde el 01-01-2016 al 01-01-2017. INE. [Consulta: 8 febrer 2020].
# A fiya del xastre

A fiya del xastre (que en català vol dir La filla del sastre) és un curtmetratge de 2011. Es tracta de la primera pel·lícula de ficció que es roda en eonaviego. Va ser dirigit per Marisa López Dice i rodat a alguns llocs del conceyu de Grandas de Salime.

## Argument

Explica la història d'una costurera que amaga dins de les peces que elabora unes rametes d'herbes amb les quals conjurar la bona sort i fer realitat els desitjos de la gent. En una ocasió acull un jove sense lloc on passar la nit i li teixeix una jaqueta amb una d'estes rametes. L'endemà es dona a conèixer la notícia que la Guàrdia Civil anava a la cerca d'un home fugit. Passats alguns anys, la costurera rep un dia una carta amb una sola paraula, "gràcies".

## Guió

El guió de A fiya del xastre s'inspira en el relat d'igual títol guanyador del Premi Xeira 2007 de narracions breus.

## Repartiment

* Elsa Pérez García: Filla del sastre
* Jose Alberto R. Andreolotti: Sastre
* Rodrigo Pérez González: Client del sastre 1, carter
* Lucía Sánchez García-Conde: Client del sastre 2
* María Luisa Rodríguez Álvarez: Client del sastre 3, Balbina
* Luis M. Suárez: Foraster
* Elena Pérez González: Client de la tenda
* Avelino López Ledo: Client del barber
* Marisa López Diu: Narrador

## Premis

* Premi del públic en el I Certamen de curtmetratges sobre cinema rural de Saldaña (Palència).
* Premi al millor curt rodat a Astúries “Ribadedeva en Corto” (2014).

## Edició en DVD

A fiya del xastre s'ha publicat en DVD en la mostra Espiga 2012, editada per Gonzali Producciones.

## Referències

* ↑ Cascudo, T. «"A fiya del xastre", la historia galardonada de la costurera tejedora de buenos deseos». [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ Error en el títol o la url.«».

## Enllaços externs

* Presentació de A fiya del xastre Onda Radio Televisor
* Estrena a Cangas del Narcea del curtmetratge A fiya del xastre De acebo y jara
# 421 aC

El 421 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Era l'any 333 ab urbe condita o de la fundació de Roma. L'ús del nom «421 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Es comença a construir l'Erectèon a l'Acròpoli d'Atenes.
* Atenes i Esparta signen la Pau de Nícias, que va posar fi temporalment a la Guerra del Peloponnès. Plistòanax, rei d'Esparta, va haver d'imposar la seva autoritat perquè els espartans la signessin.
* L'obra La Pau, d'Aristòfanes guanya el segon premi a les Dionísies.
* A Roma van ser elegits cònsols Numeri Fabi Vibulà i Tit Quinti Capitolí Barbat.
* El càrrec de qüestor es va obrir als plebeus aquell any, quan es van elegir dos qüestors més pels temes relacionats amb la guerra. L'any 409 aC tres dels quatre qüestors eren plebeus, segons Titus Livi.
* Els samnites van ocupar Cumes.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ «Erectèon». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ Tucídides. Història de la Guerra del Peloponnès, V, 16, 19, 24
* ↑ Romilly, Jacqueline de. A short history of Greek literature. Chicago: University of Chicago Press, 1985, p. 88. ISBN 9780226143118.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 43
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 54
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XII, 76
# Acheilognathus mesembrinum

Acheilognathus mesembrinum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Taiwan.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# A Patch of Blue

A Patch of Blue és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Guy Green, estrenada el 1965.

## Argument

Selina perd la vista en un incident durant una discussió entre els seus pares, la seva vida continua amb la seva mare, una dona amargada per les misèries que li ha tocat viure i amb l'avi patern, un vell alcoholitzat. Un dia convenç el seu avi per portar-la al parc, on coneix un jove negre, Gordon, ben educat i intel·ligent, que queda fascinat per aquesta noia realment decidida a no conformar-se a seguir vivint en l'entorn en el que sempre ha estat. Superant les protestes violentes de la mare, el jove porta Selina amb ell a una escola per a cecs on podrà tenir una educació i conèixer altres persones, prometent al jove que, al final dels seus estudis es casarà.

## Repartiment

* Sidney Poitier: Gordon Ralfe
* Shelley Winters: Rose-Ann D'Arcy
* Elizabeth Hartman: Selina D'Arcy
* Wallace Ford: Ole Pa
* Ivan Dixon: Mark Ralfe
* Elisabeth Fraser: Sadie
* John Qualen: Mr. Faber

## Premis i nominacions
### Premis

* 1966. Oscar a la millor actriu secundària per Shelley Winters
* 1966. Globus d'Or a la millor nova estrella femenina per Elizabeth Hartman

### Nominacions

* 1966. Oscar a la millor actriu per Elizabeth Hartman
* 1966. Oscar a la millor fotografia per Robert Burks
* 1966. Oscar a la millor banda sonora per Jerry Goldsmith
* 1966. Oscar a la millor direcció artística per George W. Davis, Urie McCleary i Henry Grace
* 1966. Globus d'Or al millor director per Guy Green
* 1966. Globus d'Or al millor actor dramàtic per Sidney Poitier
* 1966. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Elizabeth Hartman
* 1966. Globus d'Or al millor guió per Guy Green
* 1966. BAFTA al millor actor per Sidney Poitier

## Referències

* ↑ «A patch of blue». rottentomatoes.
# Abeurador (Valls)

L'Abeurador és una obra de Valls (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'abeurador de Valls està situat a l'entrada de la vila, a la plaça de Sant Francesc. Consisteix en un piló allargat de pedra col·locat horitzontalment sobre una base de maó. A la part posterior del piló hi ha un cos elevat de perfil sinuós on figura l'escut de Valls. L'obra respon a la tipologia d'abeurador artificial, és a dir, per aigua estancada.

## Història

Aquest abeurador presenta un interès històric i tipològic pel fet de ser l'únic que resta a la vila de Valls. No existeix documentació que permeti datar-lo, tot i que fonts orals consultades el situen al segle dinou.

## Referències

* 1 2 «Abeurador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Acestridium discus

Acestridium discus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Retzer, M.E., L.G. Nico i F. Provenzano R., 1999. Two new species of Acestridium (Siluriformes:Loricariidae) from southern Venezuela, with observations on camouflage and color change. Ichthyol. Explor. Freshwat. 10(4):313-326.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Acestrocephalus acutus

Acestrocephalus acutus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,4 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 37-39.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Tocantins i Tapajós al Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1910. Catalogue of the fresh-water fishes of tropical and south temperate America. A Reports of the Princeton University expeditions to Patagonia 1896-1899. Zoology. Catalogue v. 3 (pt 4): 375-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Menezes N. A. 2006. Description of five new species of Acestrocephalus Eigenmann and redescription of Acestrocephalus sardina and Acestrocephalus boehlkei (Characiformes: Characidae). Neotropical Ichthyology, 4(4): 385-400, 2006.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Airdita

L'airdita és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

L'airdita és un fosfat de fórmula química Sr(V$^{4+}$O)₂(PO₄)₂·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g34890.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Spring Creek, a la localitat de Wilmington (Austràlia Meridional, Austràlia), sent l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Airdite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 març 2022].
# Acció (grup musical)

Acció és un grup de música pop rock amb accent reggae que va ser fundat el 2008 a Torroella de Montgrí. El grup està format per Aleix Cansell (teclat i veus), Alex masjuan i Pau Feliu (baix elèctric i veus), Jordi Pareta (veu principal guitarra), Lucas Hope (bateria), Eduard Frigola (saxo), Aniol Alabau (trompeta) i Marc Foix (guitarra elèctrica).

## Història

El grup va néixer el 2008 a Torroella de Montgrí d'una manera força espontània. Els membres era un grup d'amics que passava les tardes fent el que més els agradava: música. A partir d'aquí, van veure que tenien la possibilitat de complir el seu somni de crear un grup musical, i amb el pas del temps, així ho van fer. Van crear el seu grup, sota el nom d'Acció Festiva, el 23 de juliol de 2008.
Acció Festiva tocava cançons amb estil ska rock, i dos anys després de la seva creació, va gravar el seu primer àlbum d'estudi: La torrada, gravat als estudis 44.1 d'Aiguaviva. Amb aquest primer àlbum van realitzar una gira de més de 80 concerts en sales i escenaris de Catalunya, el que els va ajudar a donar-se a conèixer. Dos anys després de la gravació del primer àlbum, van començar a gravar el segon àlbum d'estudi del grup, el 2012, van començar a gravar el segon àlbum d'estudi del grup, On sóc ara, llençat el 2013, amb la discogràfica RGB Suports i gravat als estudis Ground.
Amb aquest àlbum el grup van canviar el seu estil de ska rock a un estil pop-rock i reggae. Amb aquest canvi d'estil, i identificant-se ells mateixos com persones que han canviat i evolucionat durant aquests anys des del seu començament, van passar de ser Acció Festiva a Acció, tal com són actualment. On sóc ara està format per deu cançons on es reflecteix tot el que ha viscut el grup des que es va formar el 2008 com a Acció Festiva.

## Discografia

* La torrada (2010, sota el nom d'Acció Festiva)
* On sóc ara (2013)
* 1001 Colors (2015)

## Referències

* 1 2 Puig, Ester «El grup Acció presenta Ser diferent, el seu primer senzill». Diari Win, 12-03-2013 [Consulta: 31 desembre 2015].
* 1 2 Castillón, Xavier «Acció vol treure's l'etiqueta de festiva amb ‘On sóc ara'». El Punt Avui, 18-03-2013.
* ↑ «Del pop al reggae amb Acció». Enderrock, 21-03-2013.
* ↑ «Els Acció ens interpreten en directe "Ser diferent", un dels temes del seu nou disc». Els matins. TV3, 26-03-2013.

## Enllaços externs

* http://acciooficial.cat Arxivat 2013-03-30 a Wayback Machine.
Viccionari
# Alan Turner (paleontòleg)

Alan H. Turner (1947 – 2012) va ser un paleontòleg estatunidenc especialitzat en carnívors del Miocè particularment en els Felidae i els Hyaenidae i la seva paleoecologia.
Existeix un altre paleontòleg, especialitzat en els dinosaures i anomenat també Alan Turner PhD,en la Universitat de Colúmbia (Columbia University), 2008. M.Phil en la Universitat de Colúmbia, 2006. MS, Universitat d'Iowa, 2004 BS, Universitat de Cincinnati, 2001.
Ha fet recerca científica sobre la filogènia, sistemàtica i l'anatomia dels cocodrilmorfs i els dinosaures teròpodes; l'evolució de la mida del cos en els arcosaures, i temes teòrics en biogeografia històrica.

## Referències

* ↑ O'Regan, Hannah; Turner, Adam; Antón, Mauricio «Professor Alan Turner (1947–2012). Specialist in Miocene–Pleistocene Carnivora, particularly Felidae and Hyaenidae and their palaeoecology». Quaternary Science Reviews, 96, 01-07-2014, pàg. 3–8. DOI: 10.1016/j.quascirev.2014.06.011. ISSN: 0277-3791.
* 1 2 «Alan H Turner | Renaissance School of Medicine at Stony Brook University» (en anglès). Stony Brook University. [Consulta: 5 març 2022].
# Eudes I de Borgonya

Eudes I de Borgonya Eudes Borrell (1058 - Tars, actual Turquia 1103), duc de Borgonya (1079-1103).

## Orígens familiars

Nasqué el 1058 sent el segon fill de l'infant de Borgonya Enric de Borgonya i la seva esposa Sibil·la de Barcelona. Era net per línia paterna del duc Robert I de Borgonya i Hèlia de Semur, i per línia materna del comte de Barcelona Berenguer Ramon I i Ermessenda de Carcassona. Fou germà del també duc de Borgonya Hug I de Borgonya, al qual succeí.

## Núpcies i descendents

Es casà el 1080 amb Sibil·la de Borgonya, filla del comte Guillem I de Borgonya. D'aquesta unió nasqueren:
* la infanta Elena de Borgonya (1080-1142), casada el 1095 amb el comte Bertran de Tolosa, i el 1115 amb Guillem III d'Alençon
* la infanta Flor de Borgonya (1083-1097), casada amb el príncep Sven de Dinamarca
* l'infant Hug II de Borgonya (1084-1143), duc de Borgonya
* l'infant Enric de Borgonya (1087-1131), religiós

## Ducat de Borgonya

El 1079 rebé el ducat de Borgonya de mans del seu germà gran, Hug I, que renuncià al comtat per retirar-se a la vida contemplativa.
Lluità al costat del rei Felip I de França contra les revoltes nobiliars internes, i posteriorment participà en diverses incursions a la península Ibèrica contra els musulmans.
No va participar en la Primera Croada però posteriorment viatjà fins a Terra Santa, morint a la ciutat de Tars el 23 de març de 1103.