OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ŠK Slovan Bratislava

El ŠK Slovan Bratislava és un club de futbol eslovac, de la ciutat de Bratislava. Va ser fundat el 1919 i actualment juga a la primera divisió de la lliga eslovaca. Anteriorment també es va anomenar "NV Bratislava" i "ŠK Bratislava".

## Història

El major èxit de l'Slovan Bratislava va ser consecució del títol de la Recopa d'Europa de 1969, en la final disputada el 21 de maig a Basilea front el FC Barcelona, amb resultat de 3:2.
Evolució del nom:
* 1919: 1. ČsŠK Bratislava
* 1939: ŠK Bratislava
* 1948: ZSJ Sokol NV Bratislava
* 1952: ZJ Slovan NV Bratislava
* 1954: ÚNV Slovan Bratislava
* 1961: fusió amb el TJ Dimitrov Bratislava esdevenint TJ Slovan ChZJD Bratislava
* 1990: ŠK Slovan Bratislava

## Palmarès
### Tornejos nacionals

* Lliga eslovaca (14) (des de 1993): 1994, 1995, 1996, 1999, 2009, 2011, 2013, 2014, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024.
* Antiga lliga eslovaca (4) (1939 - 1944): 1940, 1941, 1942, 1944
* Copa d'Eslovàquia (17): 1970, 1972, 1974, 1976, 1982, 1983, 1989, 1994, 1997, 1999, 2010, 2011, 2013, 2017, 2018, 2020, 2021.
* Supercopa d'Eslovàquia (4): 1993, 1994, 1996, 2009, 2014.
* Lliga txecoslovaca (8) (1945 - 1992): 1949, 1950, 1951, 1955, 1970, 1974, 1975, 1992
* Copa txecoslovaca (5): 1962, 1963, 1968, 1974, 1982

### Tornejos internacionals

* Recopa d'Europa (1): 1969
* Copa Intertoto (9): 1968, 1970, 1972, 1973, 1974, 1977, 1990, 1992, 1994.

## Jugadors històrics

* Jozef Adamec
* Ján Čapkovič
* Jozef Čapkovič
* Peter Dubovský
* Koloman Gögh
* Karol Jokl
* László Kubala
* Marián Masný
* Ladislav Móder
* Anton Ondruš
* Ján Pivarník
* Ján Popluhár
* Ján Švehlík
* Dušan Tittel
* Jozef Vengloš

## Referències

* 1 2 «History of Slovan Bratislava football club :: ŠK Slovan Bratislava - official football club website». [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «Slovan Bratislava - Perfil del club» (en castellà). [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ Camacho, Ignacio. «El Slovan Bratislava noquea al Barça en la final de la Recopa» (en castellà), 14-04-2020. [Consulta: 23 juny 2024].
* 1 2 «ŠK Slovan Bratislava - official football club website :: Achievements and Trophies». [Consulta: 23 juny 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2009-03-23 a Wayback Machine. (eslovac)
# Zhu Bajie

Zhu Bajie, (xinès simplificat: 猪八戒, xinès tradicional: 豬八戒, pinyin: Zhū Bājiè), també dit Zhu Wuneng, (xinès simplificat: 猪悟能, xinès tradicional: 豬悟能, pinyin: Zhū Wùnéng), és un dels tres ajudants de Xuanzang en la novel·la clàssica xinesa Viatge a l'Oest. És anomenat "Pigsy" o "pig" en moltes traduccions angleses de la història.
Zhu Bajie és un personatge complex i desenvolupat en la novel·la. Sembla un terrible monstre, que té part forma humana i part porc, que sovint causa problemes a si mateix i als seus companys per la seua mandra, gola, i propensió a desitjar a les dones boniques. És gelós de Wukong i sempre tracta de derrotar-lo.
El seu nom budista és "Zhu Wuneng", donat pel bodhisattva Guanyin, i significa "porc (reencarnat) que és conscient de tenir habilitat" o "porc que s'alça amb el poder".

## Referències

* ↑ 中國古代的豬均為黑色
* ↑ «Zhu Bajie, Zhu Wuneng». Nations Online.
* ↑ Wu Cheng'en, Xiyouji la Pérégrination Vers l'Ouest (éditions de la Pléïade, 1991) Vol. 1, Livre IV, Chap. XIX, p. 371, note 3
# Åsa Larsson

Åsa Larsson (Uppsala, Suècia, 28 de juny de 1966) és una escriptora sueca de novel·la negra. Malgrat que nasqué a Uppsala, va créixer a Kiruna (nord de Suècia) i actualment viu a Mariefred. Abans de dedicar-se a escriure a temps complet, treballà com a advocada tributària, professió que comparteix amb la protagonista de les seves novel·les, Rebecka Martinsson.
Darrerament s'ha passat a la literatura juvenil. A principis de 2015 va publicar els primers llibres de la saga PAX, una sèrie de llibres de misteri amb tocs de terror i aventura inspirada en la mitologia nòrdica. La sèrie de 10 novel·les ha estat escrita conjuntament amb l'especialista en literatura infantil i juvenil Ingela Korsell i amb il·lustracions en blanc i negre d'Henrik Jonsson.

## Bibliografia

Sèrie Rebecka Martinsson
* 2003 – Solstorm (versió en català de Núria Vives Colom: Aurora boreal. Barcelona: Columna, 2009). Se n'ha fet una pel·lícula amb el mateix títol.
* 2004 – Det blod som spillts (versió en català de Núria Vives Colom: Sang vessada. Barcelona: Columna, 2010).
* 2006 – Svart stig (versió en català de Marc Delgado i Casanova: El camí fosc. Barcelona: Columna, 2011).
* 2008 – Till dess din vrede upphör (versió en català de Marc Delgado i Casanova: Fins que passi la teva fúria. Barcelona: Columna, 2012).
* 2009 – Guds starka arm.
* 2012 – Till offer åt Molok (versió en català de Marc Delgado i Casanova: El sacrifici a Moloc. Barcelona, Columna, 2013).
* 2021 – Fädernas missgärningar (versió en català de Marc Delgado i Casanova i Jordi Boixadós: Els pecats dels pares. Barcelona, Columna, 2022).
PAX
* Febrer 2015 – Nidstangen ('La vara dels maleficis')
* Maig 2015 – Grimmen ('El grim')
* Octubre 2015 – Mylingen ('La nena fantasma')
* Gener 2016 – Bjäran ('El missatger del mal')
* Maig 2016 – Gasten ('L'espectre')
La versió catalana ha estat publicada per Estrella Polar (grup 62) i traduïda per Marc Delgado Casanova.

## Adaptacions

La novela Solstorm (Aurora boreal) ha estat portada al cinema el 2007 en una coproducció de Finlàndia-Suècia dirigida per Leif Lindblom i protagonitzada per Izabella Scorupco en el paper de Rebecka Martinson i Mikael Persbrandt en el de Thomas Söderberg.

## Premis

* Premi de l'Associació d'Escriptors Suecs de Novel·la Negra 2003 a la millor òpera prima per Aurora boreal.
* Millor Novel·la Negra de Suècia 2004 per Sang vessada.
* Ploma de Plata de la Fira del Llibre de Bilbao 2010 per Aurora boreal.

## Referències

* ↑ «Asa Larsson: biografía y obra» (en castellà). AlohaCriticón. Cine, música y literatura, 13-07-2016. [Consulta: 4 maig 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2019-09-25 a Wayback Machine. d'Åsa Larsson en castellà.
* Pàgina de Larsson en Arxivat 2019-09-25 a Wayback Machine. .
* Pàgina de Larsson en Random House, en anglès.
# Àntrax (furunculosi)

Un àntrax [benigne] o furunculosi [localitzada] és un cúmul de punts de supuració causat per una infecció bacteriana, més comunament amb Staphylococcus aureus o Streptococcus pyogenes. La presència d'un àntrax és un signe que el sistema immunitari està actiu i que lluita contra la infecció. La infecció és contagiosa i es pot estendre a altres zones del cos o a altres persones; les persones que viuen a la mateixa residència poden desenvolupar àntrax al mateix temps. A principis del segle xxi, la infecció amb Staphylococcus aureus resistent a la meticil·lina (MRSA) es va fer més comuna.
No s'ha de confondre amb el carboncle o àntrax maligne.

## Signes i símptomes

El cúmul de punts de supuració són deguts a un exsudat purulent (neutròfils morts, bacteris fagocitats i altres components cel·lulars). El líquid pot drenar-se lliurement de l'àntrax, o pot ser necessària una intervenció que impliqui una incisió i drenatge. L'àntrax pot desenvolupar-se en qualsevol lloc, però són més comuns a l'esquena i al clatell.
L'àntrax és palpable, i pot ser tan petit com un pèsol o tan gran com una bola de golf. La superfície és vermella i enfadada, semblant carbó vermell calent. La zona dels voltants està endurida per la inflamació. Més tard, la pell del centre de l'àntrax es torna més tou, apareixent pústules, que es trenquen descarregant el pus i donen lloc a un aspecte cribriforme. A mesura que es desenvolupa la infecció imminent, es pot produir picor. Hi sol haver eritema i irritació de la pell localitzat, i la zona sol ser dolorosa quan es toca. De vegades poden aparèixer símptomes més greus, com fatiga, febre, calfreds i malestar general, ja que el cos lluita contra la infecció.

## Referències

* ↑ Ni Riain, Una «Guide to the management of bacterial skin infections» (en anglès). Prescriber, 19, 23–24, 01-12-2008, pàg. 28–37. DOI: 10.1002/psb.323. ISSN: 1931-2253.
* ↑ «Carbuncle – PubMed Health». National Institute of Health, 12-04-2007. [Consulta: 10 maig 2011].
* 1 2 3 «Carbuncle: MedlinePlus Medical Encyclopedia» (en anglès).
* 1 2 «Furuncles and Carbuncles - Dermatologic Disorders - Merck Manuals Professional Edition» (en anglès). Merck Manuals Professional Edition.
* ↑ M. (Author), Linda Bucher (Author), Ian Camera (Author), Sharon; Dirksen, Shannon; Heitkemper, Margaret; Bucher, Linda; Camera, Ian. Medical Surgical Nursing. St. Louis, Missouri: Elsevier/Mosby, 2015, p. 187. ISBN 978-0323065801.
* 1 2 «Symptoms and causes - Mayo Clinic» (en anglès). Mayo Clinic.
# Østby (Sør-Trøndelag)

Østby és un nucli de població situat al municipi de Tydal, al comtat de Sør-Trøndelag, Noruega. El poble està situat al llarg del riu Nea, a 1 quilòmetre al nord-est del centre administratiu del municipi, Ås.
# Écourt-Saint-Quentin

Écourt-Saint-Quentin és un municipi francès del departament del Pas de Calais, a la regió Alts de França. El municipi va integrar l'antic municipi de Saint-Quentin.

## Demografia

Evolució demogràfica (Font: INSEE)
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1485 | 1527 | 1510 | 1657 | 1771 | 1731 |

## Patrimoni i turisme

* Hi ha nombrosos aiguamolls que donen 110 hectàrees d'aigua incloent-hi els rius i rieres. El turisme es desenvolupa enmig d'una gran conca d'aigua plena de vida.
* Ecourt és una parada verda al cor de la vall de la Senséee.
* Cal tenir en compte també l'escultura del suplici de Sant Quintí, un reliquiari, i uns colomars.
* A prop, hi ha el campanar del segle xiv
* A Saudemont, el menhir de Lecluse que domina una gran part de la vall, i d'altres megàlits a Hamel, Oisy-le-Verger, Fechain, Aubigny-au-Bac i sobretot a Sailly-en-Ostrevent.
# .bcn

El domini .bcn és un domini de primer nivell genèric proposat per l'Ajuntament de Barcelona amb la intenció de promocionar internacionalment la ciutat de Barcelona i oferir nous serveis públics als ciutadans.
Segons l'Ajuntament, es pretén que el domini .bcn mantingui una relació de "cooperació i suma d'esforços" amb el domini .cat tot i que la proposta ja ha rebut les crítiques de la Generalitat de Catalunya i de diverses personalitats del món cultural i tecnològic de Catalunya.
Des d'altres ciutats com Berlín, París o Nova York també s'ha sol·licitat a la ICANN, la gestora internacional dels dominis d'Internet, la creació d'un domini propi que les representi a Internet, els quals es podrien posar en funcionament a partir del 2010.

## Referències

* ↑ «Barcelona vol tenir un lloc a la xarxa d'Internet amb el domini .bcn». Arxivat de l'original el 2008-10-27. [Consulta: 26 octubre 2008].
* ↑ «La Generalitat censura que l'Ajuntament de Barcelona promogui el .BCN». Arxivat de l'original el 2012-07-29. [Consulta: 26 octubre 2008].
* ↑ "Visc a «.cat», no visc a «.bcn»", article de Jordi Bosch, secretari de Telecomunicacions i Societat de la Informació de la Generalitat
* ↑ "Una operació de Barcelona per afeblir el .cat?", article de Saül Gordillo
* ↑ El domini ‘.bcn'… al 2010?

## Vegeu també

* .cat
# Abd-al-Wali (nom)

* No s'ha de confondre amb Abd-al-Walí (nom).
Abd-al-Wali és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الوالي, ʿAbd al-Wālī) que literalment significa ‘Servidor de Qui dirigeix’, essent «Qui dirigeix» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Wali és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit d'altres maneres, normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «ولي». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «ولي» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Agàric

Agàric és un tipus de cos fructífer dels fongs caracteritzat per la presència d'un capell que està clarament diferenciat de l'estípit (tija), amb làmines a la part de sota del capell. "Agàric" també es pot referir a les espècies de bolets basidiomicets caracteritzades per un cos fructífer del tipus agàric. En la seu ús arcaic agàric significava 'fong-arbre' (derivat del llatí agaricum); però Linnaeus li va donar el sentit actual fundant el gènere Agaricus pels bolets amb làmines.
La majoria dels agàrics estan classificats dins l'ordre Agaricales, però altres grups de basidiomicets també contenen espècies agàriques. També es fa servir el terme agàricsper als membres del gènere Agaricus, i també per a membres d'altres gèneres com per exemple per a Amanita muscaria que de vegades s'anomena agàric de les mosques ("fly agaric").

## Enllaços externs

* "Gilled Mushrooms" at AmericanMushrooms.com
* "Evolution & Morphology in the Homobasidiomycetes" by Gary Lincoff & Michael Wood, MykoWeb.com
# Agàmia

En antropologia, l'agàmia és l'absència de regulacions específiques que prohibeixin o autoritzin el matrimoni entre individus de determinats grups. En biologia, el seu significat es relaciona amb la reproducció asexual o sense gàmetes. Així, en relació amb la ginecologia i l'obstetrícia, també pot significar manca d'òrgans sexuals o de reproducció sexual.
Generalment, l'agàmia es troba a les societats àgrafes on ha estat suprimida alguna de les regles, endogàmia o exogàmia, que obligaven els seus membres a casar-se amb individus de certs grups socials. En certes èpoques, fins i tot, s'ha considerat com a sinònim de l'estat de celibat.

## Referències

* 1 2 «Agàmia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Agàmia». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Agàmia: manca d'òrgans sexuals». Cercaterm. Termcat. [Consulta: 29 maig 2019].
* ↑ «Agàmia: manca de reproducció sexual». Cercaterm. Termcat. [Consulta: 29 maig 2019].
* ↑ Marchi, Marco Aurelio. Supplemento al Dizionario tecnico-etimologico-filologico, compilato dall'Ab. M. A. Marchi, 1841, p. 9 [Consulta: 29 maig 2019].
# Acònia Fàbia Paulina

Acònia Fàbia Paulina (morta c. de 384) va ser una noble romana i una important exponent del paganisme en una època en què l'Imperi romà s'estava convertint al cristianisme.

## Biografia

Paulina era filla de Fabio Aconio Catullino Filomazio, un prominent aristòcrata que va ocupar els càrrecs de praefectus urbi de Roma en 342-344 i cònsol en 349. En 344, Paulina es va casar amb Veti Agori Pretextat, un destacat exponent de l'aristocràcia senatorial romana, important oficial imperial i membre de diversos cercles pagans; Paulina va ser iniciada en els misteris eleusins i en els misteris lernians de Dionís i Demèter, i es va dedicar a diverses deïtats femenines, com Ceres, Hècate (de la qual era hierofant), la Magna Mater (com tauroboli) i Isis.
Pretextat i Paulina eren propietaris d'almenys dues cases. La primera va estar situada a la muntanya Esquilí, probablement situat entre la via Merulana i la via del Pujol del Oppio a Roma, on es troba el modern Palazzo Brancaccio. El jardí al voltant del palau, l'anomenat Horti Vettiani, s'estenia fins a la moderna estació de trens Roma Termini. Les recerques arqueològiques en aquesta àrea van llançar diversos descobriments relacionats amb la família de Pretextat. Entre ells estava la base d'una estàtua dedicada a Coelia Concordia, una de les últimes Verges Vestals, que havia erigit una estàtua en honor de Pretextat després de la seva mort (384); a canvi d'aquest honor, que va provocar la reprovació de Quint Aureli Símmac sobre la base que les vestals mai van erigir estàtues per als homes, Paulina va dedicar una estàtua a Concordia. També tenien una casa a la muntanya Aventí.
A la base del monument funerari a Pretextat, Paulina tenia inscrit un poema compost per ella mateixa, que celebrava al seu espòs i el seu amor, un poema derivat probablement de l'oració que Paulina va llegir en el funeral del seu espòs. Jeróni cita aquest poema en una carta en la qual es burla de Pretextat, al·legant que no estava en el paradís sinó en l'infern.
Paulina va morir poc després del seu marit. El seu fill o filla els va dedicar un monument funerari amb estàtues a la seva casa.

## Referències

* ↑ Es diu Aconia Fabia Paulina en CIL VI, 1779, Fabia Aconia Paulina en CIL VI, 1780, Fabia Paulina en CIL VI, 2145 o Paulina en CIL VI, 1779 i en la carta de Symmachus I.48.

## Bibliografia

* Kahlos, Maijastina, "Paulina and the Death of Praetextatus", Arduum cap de bestiar gestes scribere
* Kahlos, Maijastina, Vettius Agorius Praetextatus. A senatorial life in between, Institutum Romanum Finlandiae, Roma, 2002, ISBN 952-5323-05-6 (Acta Instituti Romani Finlandiae, 26).
* Lanciani, Rodolfo, Ancient Rome in the Light of Recent Discoveries, Houghton & Mifflin, Boston i Nova York, 1898, pàg. 169-170.
* Stevenson, Jane, Women Latin Poets, Oxford University Press, 2005, ISBN 0-19-818502-2 , pàg. 71-72.
* Thayer, Bill, "Honorific Inscription of Vettius Agorius Praetextatus", Lacus Curtius
# Abdelghaya Souahel

Abdelghaya Souahel (àrab إيكاون عبد الغاية سواحل) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 25.817 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Illa d'Okinawa

Okinawa és l'illa més gran de l'Arxipèlag Okinawa i també del de Ryūkyū del Japó a l'oceà Pacífic. La Prefectura d'Okinawa, s'estenia sobre 2.265 km² i 1.345.000 habitants el 2003. Okinawa es coneix per ser el lloc on va néixer una popular art marcial: el karate. Entre març i juny de 1945 va ser l'escenari de la batalla d'Okinawa, entre els EUA i el Japó durant la Segona Guerra Mundial.

## Demografia

La zona més septentrional de l'illa té una densitat de població escassa, ja que la majoria dels habitants es concentren a la part meridional, densament urbanitzada, especialment en l'àrea de la ciutat de Naha i el passadís urbà que la uneix amb la ciutat d'Okinawa.

## Clima

L'illa té un clima subtropical que hi permet l'existència d'un dens bosc a la part nord. L'estació plujosa comença a la fi de la primavera.

## Geografia

L'extrem sud d'Okinawa es compon majoritàriament d'esculls de corall elevats, fets de pedra calcària de fàcil erosió, la qual cosa ha propiciat la formació de multitud d'avencs i coves, la més famosa de les quals és Gyokusendo (Tamagusuku), amb un tram de prop de 850 m obert a visites turístiques. En canvi, la part septentrional de l'illa té una proporció més elevada de roques ígnies.

## Referències

* ↑ (anglès) Khoon Choy Lee, Japan: between myth and reality, p.42

## Vegeu també

* Arts marcials d'Okinawa
* Volta a Okinawa
* Llengua d'Okinawa
* Picot d'Okinawa
* Rascló d'Okinawa
* Guineu voladora d'Okinawa
# Província de Capinota

La província de Capinota és una de les 16 províncies del Departament de Cochabamba, a Bolívia. La seva capital és Capinota.
# Wagwari

Wagwari fou un petit estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, prant de Sorath, presidència de Bombai, format per un sol poble amb dos tributaris propietaris separats. La població el 1881 era de 89 habitants i la superfície de 8 km². Els ingressos s'estimaven en 120 lliures i pagava un tribut de 13 lliures al Gaikwar de Baroda i d'1,18 lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Pilota d'Or 1983

El premi Pilota d'Or 1983, atorgat al millor futbolista europeu de l'any, a criteri d'un panell de periodistes esportius d'arreu dels territoris membres de la UEFA, fou entregat a Michel Platini el 27 de desembre de 1983.
Platini va ser el segon nacional francès a guanyar el premi després de Raymond Kopa (el 1958), i el tercer jugador de la Juventus FC en fer-ho després d'Omar Sívori i Paolo Rossi (el 1961 i el 1982, respectivament).

## Classificació

| Posició | Nom | Club | Nacionalitat | Punts |
| 1 | Michel Platini | Juventus FC | França | 110 |
| 2 | Kenny Dalglish | Liverpool FC | Escòcia | 26 |
| 3 | Allan Simonsen | Vejle | Dinamarca | 25 |
| 4 | Gordon Strachan | Aberdeen FC | Escòcia | 24 |
| 5 | Felix Magath | Hamburger SV | RFA | 20 |
| 6 | Jean-Marie Pfaff | Bayern de Múnic | Bèlgica | 15 |
| 6 | Rinat Dasayev | FK Spartak Moscou | Unió Soviètica | 15 |
| 8 | Karl-Heinz Rummenigge | Bayern de Múnic | RFA | 14 |
| 8 | Jesper Olsen | AFC Ajax | Dinamarca | 14 |
| 10 | Bryan Robson | Manchester United FC | Anglaterra | 13 |
| 11 | Fernando Gomes | FC Porto | Portugal | 10 |
| 11 | Bernd Schuster | FC Barcelona | RFA | 10 |
| 11 | Franky Vercauteren | RSC Anderlecht | Bèlgica | 10 |
| 11 | Alain Giresse | FC Girondins de Bordeus | França | 10 |
| 15 | Safet Sušić | Paris Saint-Germain FC | Iugoslàvia | 8 |
| 15 | Ian Rush | Liverpool FC | Gal·les | 8 |
| 17 | Morten Olsen | RSC Anderlecht | Dinamarca | 6 |
| 18 | Norman Whiteside | Manchester United FC | Irlanda del Nord | 5 |
| 19 | Bruno Conti | AS Roma | Itàlia | 4 |
| 19 | Eric Gerets | AC Milan | Bèlgica | 4 |
| 19 | Erwin Vandenbergh | RSC Anderlecht | Bèlgica | 4 |
| 19 | Michael Laudrup | SS Lazio | Dinamarca | 4 |
| 23 | Liam Brady | UC Sampdoria | República d'Irlanda | 3 |
| 23 | Antonio Cabrini | Juventus FC | Itàlia | 3 |
| 23 | Carlos Manuel | SL Benfica | Portugal | 3 |
| 23 | Vasilis Hatzipanagis | Iraklis | Grècia | 3 |
| 23 | Glenn Hysén | IFK Göteborg | Suècia | 3 |
| 23 | Paolo Rossi | Juventus FC | Itàlia | 3 |
| 23 | Costică Ștefănescu | Universitatea Craiova | Romania | 3 |
| 30 | Zbigniew Boniek | Juventus FC | Polònia | 2 |
| 30 | Fiódor Txerenkov | FK Spartak Moscou | Unió Soviètica | 2 |
| 30 | Ruud Gullit | Feyenoord | Països Baixos | 2 |
| 33 | Søren Lerby | Bayern de Múnic | Dinamarca | 1 |
| 33 | Stoycho Mladenov | CSKA Sofia | Bulgària | 1 |
| 33 | Tibor Nyilasi | Austria Viena | Hongria | 1 |
| 33 | Rudi Völler | Werder Bremen | RFA | 1 |

## Referències

* ↑ Pierrend, José Luis. «European Footballer of the Year ("Ballon d'Or") 1983». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 26-03-2005. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ ; Moore, Rob; Stokkermans, Karel«European Footballer of the Year ("Ballon d'Or")». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 05-12-2019. [Consulta: 3 maig 2020].

## Enllaços externs

* France Football Web oficial