OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Deacy Amp

El Deacy Amp és un amplificador d'un 0,45 Watts de potència, creat el 1972 per John Deacon, baixista de Queen. L'amplificador va ser utilitzat pel mateix Deacon i el guitarrista del grup Brian May, produint sons propers a instruments d'orquestra com el violí, violoncel, trombó, clarinet o inclús veus com ara a «Procession» i «The Fairy Feller's Master-Stroke» de l'àlbum Queen II de 1974.

## Història

Va ser creat utilitzant un amplificador trobat per Deacon al contenidor d'escombraries i el treble booster que reforçava els aguts construït per Brian May. També va utilitzar una placa del circuit amplificat en una caixa acústica d'Alta fidelitat, alimentat per una bateria de 9 volts. L'amplificador s'utilitza juntament amb el treble booster per Brian May i la seva Red Special. El 2010, Brian May i John Deacon van aprovar la realització del projecte de rèplica del Deacy Amp anomenat Brian May Deacy Amp. La primera producció de rèpliques van sortir a la venda al març del 2011.

## Referències

* 1 2 May, Brian Kat Deacy Amp replica description. deacyamp.com
* ↑ http://www.brianmaycentral.net/bms.html
* ↑ Fryer, Greg (30 June 2005) History and background of the Legendary Deacy Amp. brianmay.com
* ↑ http://brianmayguitars.co.uk/roadiecam Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina de la replica del Deacy Amp. deacyamp.com
* http://www.brianmay.com/brian/briannews/briannewsjun05.html#32 Arxivat 2013-08-29 a Wayback Machine. (brianmay.com)
# Damis d'Atenes

Damis d'Atenes (en grec antic Δᾶμις, o Δάμις) fill d'Icèsies fou un ambaixador atenenc enviat per senat per intercedir davant els romans en favor de la Lliga Etòlia l'any 189 aC. Es diu que va obtenir la pau per Etòlia mercès a la seva gran oratòria. Titus Livi l'anomena Lleó.

## Referències

* ↑ 2.Damis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 935
# Detector d'emissió atòmica

Un detector d'emissió atòmica (AED) s'utilitza en cromatografia de gasos. És un dels tipus de detectors més recents, i com el seu nom indica es basa en l'emissió atòmica.
El primer AED per a la cromatografia de gasos va ser introduït el 1989 per Hewlett-Packard (després Agilent Technologies) i el 2002 Agilent Technologies a través d'una llicència exclusiva va traspassar aquesta tecnologia a l'empresa Joint Analytical Systems GmbH a Moers (Alemanya) que d'allà en endavant produeix i desenvolupa el AED a Alemanya.
En aquest dispositiu el gas de sortida de la columna s'introdueix en un plasma de He mantingut per inducció de microones, que s'acobla a un espectròmetre d'emissió de sèries de díodes. L'alta temperatura assolida a l'interior del plasma (diversos milers de graus) és suficient per ionitzar totalment tots els àtoms de la mostra, i obtenir d'aquesta manera els seus espectres d'emissió. La radiació emesa és col·limada i es reflecteix en una xarxa de difracció, descomponent-se en les seves longituds d'ona individuals, i es recull en una fila de díodes, capaç de detectar en el rang de 170-837 nm. En els equips actuals (2005), aquest espectrofotòmetre permet detectar més que 26 elements, indicats en el diagrama.

## Referències

* ↑ «Gas Chromatography with Atomic Emission Detection: A Powerful Technique (anglès)».
* ↑ «GC con detector de emisión atómica (GC-AED)». [Consulta: 10 maig 2019].
# Dead Rising: Watchtower

Dead Rising: Watchtower és una pel·lícula d'acció de zombis nord-americana de 2015 dirigida per Zach Lipovsky, produïda per Tomas Harlan i Tim Carter, i escrita per Tim Carter. La pel·lícula és protagonitzada per Jesse Metcalfe, Dennis Haysbert, Virginia Madsen, Meghan Ory, Keegan Connor Tracy i Rob Riggle. Es basa en el videojoc del mateix nom.

## Repartiment

Els principals protagonistes de la pel·lícula són:
* Jesse Metcalfe és Chase Carter
* Meghan Ory és Crystal O'Rourke
* Virginia Madsen és Maggie
* Keegan Connor Tracy és Jordan Blair
* Aleks Paunovic és Logan
* Dennis Haysbert és el General Lyons
* Gary Jones és Norton
* Carrie Genzel és Susan Collier
* Rob Riggle és Frank West. Un fotògraf i antic supervivent del brot comercial Willamette Mall. El personatge havia aparegut prèviament dins dels jocs, Frank és el principal protagonista de Dead Rising 1 i 4, Dead Rising 2: Case West i Dead Rising 2: Off the Record.
* Reese Alexander és Shearson
* Harley Morenstein és Pyro
* Julia Benson és Amy
* Peter Benson és Bruce
* C. Ernst Harth és el Zombie Bonzo
* Patrick Sabongui és el Doctor Hippie Zombrex

## Argument

El món està infectat de zombis i un grup de supervivents intenta fer-li front però abans ha de trobar l'origen de la infecció. Malgrat tot, no s'imaginaven que el govern podia estar darrere de tot això.

## Notes

* ↑ No és la preqüela oficial de la pel·lícula de 2015. Estrenada l'any 2010. Dirigida per Keiji Inafune i William Winckler, i escrita per William Winckler.
* ↑ Seqüela oficial de 2016, dirigida per Pat Williams i escrita per Tim Carter (igual que aquesta) i Michael Ferris.

## Referències

* ↑ «Capcom anuncia la película 'Zombrex Dead Rising Sun'». Canarias7, 2010.
* ↑ Petski, Denise «‘Dead Rising: Endgame’: Billy Zane, Jessica Harmon Among New Cast For ‘Watchtower’ Sequel». Deadline, 2016.
* ↑ Moreno, Daniel «Ya hay reparto para la película de Dead Rising». eldiario.es, 2014.
* ↑ Moreno, Daniel «La película de Dead Rising: Watchtower se estrenará el próximo 27 de marzo». eldiario.es, 2015.
* 1 2 3 «Cine: Dead Rising: Watchtower». El Mundo.
* ↑ ««Dead Rising: Watchtower» (2015)». ABC.es.

## Enllaços externs

* Mondo Píxel «Nuevo tráiler de la adaptación al cine de 'Dead Rising'». Fotogramas.es, 2015. (castellà)
# Corba papallona transcendent

La corba papallona transcendent és una corba plana transcendent descoberta per Temple H. Fay en 1989. La corba ve donada per les equacions paramètriques següents:
    $x=\sin(t)\left(e^{\cos(t)}-2\cos(4t)-\sin ^{5}\left({t \over 12}\right)\right)$
    $y=\cos(t)\left(e^{\cos(t)}-2\cos(4t)-\sin ^{5}\left({t \over 12}\right)\right)$
o per l'equació polar següent:
    $r=e^{\sin \theta }-2\cos(4\theta )+\sin ^{5}\left({\frac {2\theta -\pi }{24}}\right)$

## Vegeu també

* Corba papallona (algebraica)

## Referències

* Fay, Temple H. «The Butterfly Curve». Amer. Math. Monthly, 96, 5, May 1989, pàg. 442–443. DOI: 10.2307/2325155. JSTOR: 2325155.
* Weisstein, Eric W., «Butterfly Curve» a MathWorld (en anglès).
# Diaphus regani

Diaphus regani és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 750 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Yang, J., Z. Huang, S. Chen i Q. Li, 1996. The Deep-Water Pelagic Fishes in the Area form Nansha Islands To the Northeast part of South China Sea Science Publication Company, Beijing. 190 pp.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Chen, S., 2002. Fauna Sinica. Ostichthyes. Myctophiformes, Cetomimiformes, Osteoglossiformes. Science Press, Beijing. 349 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Diaphus sagamiensis

Diaphus sagamiensis és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Depredadors

Al Japó és depredat per Congriscus megastomus.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 549 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i Taiwan.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Wang, J.T.-M. i C.-T. Chen, 2001. A review of lanternfishes (Families: Myctophidae and Neoscopelidae) and their distributions around Taiwan and the Tungsha islands with notes on seventeen new records. Zool. Stud. 40(2):103-126.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (editors) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wang, S. (ed.), 1998. China red data book of endangered animals. Pisces. National Environmental Protection Agency. Endangered Species Scientific Commision. Science Press, Beijing, Xina. 247p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Diocles de Corint

Diocles de Corint (en grec antic Διοκλῆς ὁ Κορίνθιος) va ser un atleta grec nascut a Corint que va guanyar la carrera a l'estadi a la 13a Olimpíada o sigui, l'any 728 aC. La carrera de l'estadi (uns 180 metres) era l'única competició de les primeres 13 olimpíades.
Es diu que Diocles era amant de Filolau, de la família dels Baquíades, que va ser elegit nomoteta (legislador) de Tebes. Diocles va deixar Corint i va anar a Tebes a viure amb Filolau. Van viure junts la resta de la seva vida i van ser enterrats en dues tombes, una al costat de l'altra.

## Referències

* ↑ Eusebi de Cesarea. Crònica, 193.
* ↑ Aristòtil. Política, 1274a31–b5
# Diego Pons

Diego Pons (nascut a Montevideo) va ser un empresari, polític i economista uruguaià pertanyent al Partit Colorado. Va donar suport a la presidència de José Batlle y Ordóñez, i va obtenir càrrecs importants durant el seu govern.
Va ser propietari de nombroses finques a Montevideo i Canelones, on es va dedicar a la viticultura. El 1888 va fundar la Granja Pons, dedicada a la criança de vins d'alta qualitat. Com home de negocis, va treballar al costat d'Harriague, Vidiella, Varzi i Portal.
Així mateix va participar en la fundació del Banc de la República Oriental de l'Uruguai (BROU).

## Referències

* 1 2 Bonfanti, Daniele «La Granja Pons: desarrollo y decadencia de una empresa vitivinícola uruguaya (1888-1944)». Anuario IEHS: Instituto de Estudios histórico sociales, 25, 2010, pàg. 449–462. ISSN: 0326-9671.
* ↑ Cassanello, Giancarlo «Personalidades en la numismática uruguaya» ( PDF) (en castellà). El Sitio. Instituto uruguayo de numismática, 01-09-2012, pàg. 5-8. Arxivat de l'original el 2022-12-18. ISSN: 1688-8952 [Consulta: 18 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Història del BROU Arxivat 2008-03-25 a Wayback Machine. (castellà)
* Pelúas, Daniel. «El ojo que todo lo ve: Diego Pons» (en castellà), 21-02-2019. [Consulta: 18 desembre 2022].
# Diego Ruiz Molina

Diego Ruiz Molina (Àguiles, Múrcia, 9 de març de 1996) és un futbolista espanyol que juga a la demarcació de defensa per al Racing Cartagena Mar Menor Futbol Club de la Segona Federació.

## Trajectòria

Després de començar a formar-se com a futbolista en les files juvenils de l'Àguiles FC, finalment el 2015 va fer el seu debut amb el primer equip en una trobada contra la EDMF Xurra a la tercera divisió espanyola. Va jugar un total de 30 partits durant la primera temporada, després de la qual va marxar de l'equip cedit a l'UD Las Palmas Atlètic, en el qual tan sols va romandre tres mesos i va tornar a l'Àguiles. El 2017 va marxar al CF Lorca Esportiva.
Del 31 de gener del 2018 fins al juny de 2019, va jugar amb el Granada CF "B".
A la temporada 2021-22, va signar pel Yeclano Esportiu de la Tercera Federació, amb el qual aconseguiria l'ascens a la Segona Federació, i el juliol de 2023, va signar pel Racing Cartagena Mar Menor Futbol Club de la Segona Federació.

## Referències

* ↑ Zaragoza, Jaime. «El aguileño Diego Ruiz hará la pretemporada con Las Palmas». La Opinión de Murcia, 11-07-2016. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ «El central Diego Ruiz causa baja en el filial». Tinta amarilla, 05-09-2016. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ «Diego Ruiz, nuevo jugador del Lorca Deportiva». CF Lorca Deportiva, 19-07-2017. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ «El Granada B ficha a Diego Ruiz». Granada CF, 31 enero 2018. [Consulta: 1r febrer 2018].

## Enllaços externs

* Diego Ruiz Molina a BDFutbol
* Fitxa del jugador a lapreferente
* Fitxa del jugador a footballdatabase
# Diego Rodolfo Placente

Diego Placente (Buenos Aires, 24 d'abril de 1974) és un futbolista argentí, que ocupa la posició de defensa.
Comença a destacar a l'Argentinos Juniors. El 1997 fitxa per River Plate, sent un dels jugadors més rellevants del quadre capitalí durant quatre anys. Per la temporada 01/02 dona el salt a Europa i recala a la Bundesliga, a l'equip del Bayer Leverkusen. Eixe any, el 2002, el Bayer Leverkusen va ser subcampió de la Copa i de la Champions League, així com el segon de la lliga d'Alemanya. El 2005 tria l'oferta del Celta de Vigo, en perjudici d'una altra de l'Everton, i marxa a la competició espanyola. Quan al final de la temporada 06/07 els gallecs perden la categoria, el defensa hi retorna al seu país, tot i que pocs mesos després retorna al continent europeu, ara al Girondins de Bordeus de la Ligue 1 francesa. Amb el Girondins s'imposa a la Copa de la Lliga del 2009.

## Internacional

Placente va jugar 22 partits internacionals amb la selecció argentina. Va participar en el Mundial del 2002, a la Copa Amèrica del 2004 i a la Copa Confederacions del 2005. Amb la selecció argentina juvenil va guanyar el Mundial de la categoria el 1997.

## Referències

* ↑ «Placente es un cagón». Olé, 22-05-2013 [Consulta: 22 maig 2013]. Arxivat 3 de juliol 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-02-23. [Consulta: 24 març 2018].
* ↑ «Bordeaux bag Placente». Sky Sports, 28-07-2008 [Consulta: 1r setembre 2008].
* ↑ «Diego Placente vuelve a San Lorenzo» (en castellà). Cancha Llena, 18-07-2010 [Consulta: 18 juliol 2010]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-07-20. [Consulta: 24 març 2018].
* ↑ Diego Rodolfo Placente a National-Football-Teams.com (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Diego Rodríguez (fill del Cid)

Diego Rodríguez, o possiblement Diego Ruiz, (c. 1075 - 15 d'agost de 1097) fou un noble i militar castellà, fill de Rodrigo Díaz de Vivar, anomenat «El Campeador» en vida, i «El Cid» després de la mort.
Nascut l'any 1075 aproximadament, el seu pare se l'hauria emportat durant el desterrament, ja que no consta que es quedés amb la seva mare i germanes a Castella. Segons aquesta hipòtesi, lluità amb el seu pare a les accions que van culminar amb la conquesta de València.
Va morir el 15 d'agost de 1097 a la batalla de Consuegra lluitant contra els almoràvits. Gonzalo Martínez Diez es fonamenta en els testimonis de la Primera Crónica General d'Alfons X de Castella (o Estoria de España) i del Liber regum (en realitat del Linaje de Rodrigo Díaz, inclòs a la versió extensa del Liber regum), al seu parer «molt ben informats»:
| « | Este Mio Cid, el Campiador, ovo por mugier a doña Eximena, nieta del rey don Alfonso, filla del comde don Diago de Asturias, et ovo della un fillo et dos fillas, et el fillo ovo nombre Diago Royz, et matáronlo en Consuegra los moros; de las fillas, la una ovo nombre de doña Christina, la otra doña María. | » |
| — Liber regum, (1194-1209). Apud Martínez Diez, loc. cit. |||
Des de 1997, es commemora anualment a Consuegra la seva mort amb una cerimònia funerària.

## Referències

* ↑ «Terminada la Cuaresma (5 de abril de 1075, domingo de Pascua), la corte se volvió de Oviedo a Castilla. El 1 de mayo Alfonso estaba en Burgos. Por entonces debió nacer el primer hijo del Cid, Diego [...]» en Ramón Menéndez Pidal, La España del Cid, vol. 1, Madrid, Espasa-Calpe, 1969 (7a ed. revisada), pàg. 219.
* ↑ Ian Michael (ed. lit.), Poema de Mío Cid, Madrid, Castalia, 1988, pàgs. 215-216, n. al v. 2075. ISBN 978-84-7039-171-2
* ↑ Gonzalo Martínez Diez, El Cid histórico, Barcelona, Planeta, 1999, pàgs. 416-417. ISBN 84-08-03161-9
* ↑ Francisco Rico, «Un canto de frontera: "La gesta de mio Cid el de Bivar"», en Alberto Montaner Frutos (ed. lit.), Cantar de mio Cid, Barcelona, Galaxia Gutemberg; Real Academia Española, 2011, págs. 221-255. Vegeu pàg. 242 «Aludo al breve Linaje de Rodrigo Díaz... que decían Mio Cid el Campeador, que circuló acoplado a unas genealogías de los reyes de España insertas en la versión primitiva del Liber regum».
* ↑ «Consuegra medieval: 15, 16 i 17 d'agost. Dossier per la premsa (2008)». Arxivat de l'original el 2010-10-05. [Consulta: 3 abril 2013].
# Coullemont

Coullemont és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 109 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Coullemont era de 109 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 43 habitatges eren cases. Dels 37 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 8 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Coullemont el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 12 | 10 a 14 | 12 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 75 persones, 49 eren actives i 26 eren inactives. De les 49 persones actives 41 estaven ocupades (28 homes i 13 dones) i 8 estaven aturades (6 homes i 2 dones). De les 26 persones inactives 3 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa extractiva.
L'any 2000 a Coullemont hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Coullemont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Coullemont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Creu de Condomines

La Creu de Condomines és un edifici del poble de Guarda-si-venes, al municipi de Guissona (Segarra) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat al cim que porta el mateix nom.

## Descripció

Recinte circular de grans dimensions. Els murs tenen una alçada aproximada d'un metre. Té una entrada amb escales a la cara nord. A cada costat de les escales hi ha un pilar que culmina amb una forma arrodonida. A l'interior del recinte, hi havia la creu de terme. Té una base esglaonada a tres nivells. Tant el fust com la creu no es conserven. A uns 10 metres al sud, hi ha un petit recinte, que deuria ser un dipòsit per emmagatzemar l'aigua.

## Referències

* 1 2 «Creu de Condomines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].