OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miguel Ángel Bernardeau Maestro

Miguel Ángel Bernardeau Maestro (Albacete, 23 de juny de 1960) és un productor de televisió espanyol. Una de les seves produccions més conegudes és la sèrie de ficció Cuéntame cómo pasó. És casat amb l'actriu valenciana Ana Duato.

## Biografia

Miguel Ángel Bernardeau va néixer a Albacete el 23 de juny de 1960. Després d'estudiar cinema en Madrid (1980-1985), va començar a treballar a televisió, indústria en la qual ha desenvolupat la major part de la seva carrera professional.
L'any 1997, va fundar la productora audiovisual Ganga Producciones, de la qual és president des de llavors.
Va estudiar Direcció de cinema en el CEI (Centre d'Estudis de la Imatge). Entre 1980 i 1985, va fer diferents treballs com a perxista i ajudant de direcció i producció.

## Ficció

| Producció | Any | Càrrec |
| Fugitiva | 2018 | Productor executiu |
| Inhibidos | 2017 - actualitat | Productor executiu |
| UCO: Unidad Central Operativa | 2008 - 2009 | Productor executiu |
| Desaparecida | 2007 - 2008 | Productor executiu |
| Hay que vivir | 2007 | Productor executiu |
| Cuéntame cómo pasó | 2001 - actualitat | Productor executiu |
| Mediterráneo | 1999 - 2000 | Productor |
| Querido maestro | 1997 - 1998 | Productor |
| Los ladrones van a la oficina | 1993 - 1995 | Productor |

## Programes, documentals i altres espais

| Producció | Any | Càrrec |
| Ochéntame otra vez | 2014 - actualitat | Productor |
| Un país para comérselo | 2010 - 2014 | Productor |
| Haití, en construcción | 2011 | Productor executiu |
| Vamos a cocinar... con José Andrés | 2005 - 2007 | Productor executiu |
| Níger, una emergencia silenciosa | 2006 | Productor executiu |
| La azotea de Wyoming | 2005 | Productor executiu |
| Primer Plano | 1992 | Productor |
| El ruedo | 1989 - 1990 | Productor |
| El camino de Santiago | 1987 - 1988 | Productor |
| Vieja herida | 1986 | Director |
| El río de oro | 1985 | ajudant de producció |

## Premis

| Categoria | Any | Festival |
| Nimfa d'or | 2008 | Millor productor de Ficció-Comèdia, per Cuéntame cómo pasó, Festival de Televisió de Montecarlo |
| Nimfa d'or | 2008 | Millor productor de Ficció-Drama, per Desaparecida, Festival de Televisió de Montecarlo |
| Millor sèrie de ficció | 2002 - 2003, 2005 | ATV |
| Millor Producció | 2006 - 2007, 2008 | ATV por Cuéntame cómo pasó |
| Millor sèrie | 1993 | Premi Ondas per Los ladrones van a la oficina |
| Millor sèrie nacional | 2001 | Premi Ondas per Cuéntame cómo pasó |

## Referències

* ↑ Miguel, el hijo de Ana Duato, sigue los pasos de su madre y debuta en el cine, hola.com
* ↑ Miguel Ángel Berndardeau a formulatv
* ↑ Nosotros, al web del Grupo Ganga
* ↑ Series españolas a la conquista de la Ninfa de Oro del Festival de Montecarlo, El Mundo, 16 d'abril de 2009

## Enllaços externs

* Encuentro digital Arxivat 2018-10-29 a Wayback Machine. a rtve.es
# Miguel Ángel Brindisi

Miguel Angel Brindisi (Almagro, Buenos Aires, 8 d'octubre, 1950) és un exfutbolista i entrenador argentí.
Jugà la major part de la seva etapa com a futbolista al Club Atlético Huracán, tot i que també defensà els colors de UD Las Palmas a Espanya, Nacional a l'Uruguai i a clubs argentis com Boca Juniors i Racing Club. Fou el màxim golejador del Campionat Metropolitano de 1972 amb 21 gols.
Jugà 46 cops amb la selecció argentina i marcà 17 gols. Disputà la Copa del Món de Futbol de 1974.
Com a entrenador va fer campió al CSD Municipal de Guatemala i al Barcelona Sporting Club de l'Equador. Aquests èxits el portaren al RCD Espanyol i més tard a la UD Las Palmas. També fou seleccionador de Guatemala i entrenador al Club Atlético Independiente argentí, on guanyà tres títols, un campionat de Clausura, una Supercopa i una Recopa continentals.

## Palmarès

Com a futbolista
* Campionat Metropolitano: 2
** 1973, 1981
* Màxim golejador del campionat argentí de futbol:
** 1972 Metropolitano
Com a entrenador
* Lliga guatemalenca de futbol: 2
** 1987, 1988
* Lliga guatemalenca de futbol: 2
** 1989, 1991
* Campionat Metropolitano: 1
** 1994
* Supercopa Sud-americana: 1
** Clausura 1994
* Recopa Sud-americana: 1
** 1995

## Referències

* ↑ «Brindisi gefeuert». Arxivat de l'original el 2009-08-23. [Consulta: 20 setembre 2009].
* ↑ rsssf: Argentina record international players
* ↑ (castellà) «Guatemala, 100 años de fútbol - Técnicos en la historia». Prensa Libre. Arxivat de l'original el 2006-11-19. [Consulta: 10 desembre 2006].

## Enllaços externs

* Perfil a national-football-teams.com
* Galeria de ases
* Perfil a futbolpasion.com
# Model estadístic

Un model estadístic és una expressió simbòlica en forma d'igualtat o equació que es fa servir en tots els dissenys experimentals i en la regressió per indicar els diferents factors que modifiquen la variable de resposta.
El model estadístic més simple és l'utilitzat en els dissenys complets aleatoritzats (DCA). El seu model és:
$\ Y_{(ij)}=\mu +t_{i}+\epsilon j(i)$
On
    I = és la variable de resposta d'interès
    μ = mitjana general de la població sobre la qual s'està treballant
    t = és la variació que s'atribueix als nivells del factor que s'està avaluant (efecte dels tractaments)
    ξ = és la variació dels factors no controlats (l'error experimental)
    i = i -èsim tractament
    j = j -èsima repetició de cada tractament
    j ( i ) = és la variació de les unitats experimentals niat en els tractaments
Els models estadístics poden ser lineals o no lineals.
# Michael Blanchy

Michael Blanchy (Verviers, província de Lieja, 24 de setembre de 1981) va ser un ciclista belga, que fou professional del 2002 al 2009.

## Palmarès

* 2002
** 1r a l'Internationale Wielertrofee Jong Maar Moedig
* 2003
** 1r a l'Internatie Reningelst
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a la Província de Lieja
** Vencedor d'una etapa al Tour de Moselle
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Triptyque des Monts et Châteaux
* 2006
** Vencedor d'una etapa a la Tropicale Amissa Bongo
* 2007
** 1r al Gran Premi Criquielion

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Michael Blackman

Michael Blackman (Georgetown, 1958) és el director general de l'exposició Integrated Systems Europe, sobre sistemes audiovisuals i d'integració.
Blackman té una trajectòria de més de trenta-cinc anys en el sector tecnològic i en l'organització d'esdeveniments internacionals. En els últims disset anys s'ha centrat en el sector audiovisual i en l'exposició Integrated Systems Europe, la qual va començar en una única sala d'exposicions a Ginebra l'any 2004. L'any 2018, l'esdeveniment es va decidir traslladar d'Amsterdam a Barcelona, al complex d'exposicions Fira de Barcelona. L'any 2020, Installation International Magazine va reconèixer a Mike Blackman com la persona més influent de la indústria audiovisual.

## Referències

* ↑ «Homepage - Integrated Systems Europe - 10-13 May 2022» (en anglès britànic). [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Congostrina, Alfonso L. «Mike Blackman, director de la feria audiovisual ISE: “El teletrabajo es una oportunidad para la familia”» (en castellà), 26-07-2020. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Mike Blackman: “La feria ISE ayudará a que Barcelona sea una capital tecnológica”» (en castellà), 22-07-2020. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «La Fira de Barcelona acogerá el congreso mundial ‘ISE’».
* ↑ «Pro AV Power 20 rankings: position 1» (en anglès britànic), 25-06-2020. [Consulta: 2 març 2022].
# Miriam Lichtheim

Miriam Lichtheim (Istanbul, 1914 - Jerusalem, 2004) fou una egiptòloga i traductora de texts egipcis antics. És considerada com una de les millors coneixedores de la literatura de l'antic Egipte.

## Biografia

A la dècada de 1930 va estudiar amb Hans Jakob Polotsky a la Universitat Hebrea de Jerusalem. L'any 1941 va viatjar als Estats Units on va estudiar i va rebre un Doctorat en Egiptologia de la universitat de Chicago. Va treballar com a bibliotecària acadèmica a Yale i posteriorment a la universitat de Califòrnia, on va ser bibliògrafa i conferenciant especialitzada (lecturer) en el Llevant mediterrani (Xam) fins al seu retir l'any 1974. L'any 1982 es va traslladar a Israel on va ensenyar a la Universitat Hebrea fins a la seva mort el 2004.

## Obra

L'any 1973 va publicar el primer volum de Ancient Egyptian Literature (Literatura antiga egípcia), amb traduccions dels textos dels Imperis Antic (2700-2200 aC.) i Mitjà (2040-1795 aC.) En aquesta obra explica el començament i l'evolució dels diferents gèneres literaris a l'antic Egipte, tant els inscrits en pedra o òstracon com sobre papir.
L'any 1976 va publicar el segon volum, amb els texts escrits en l'Imperi Nou (1550-1080 aC.), seguit per un tercer volum l'any 1980 amb la literatura corresponent a l'últim mil·lenni de la civilització faraònica, que coincideix amb el primer mil·lenni aC..
Es tracta d'una antologia que s'ha convertit en clàssica en el camp de la egiptologia, i que retrata l'evolució de la literatura egípcia.

### Publicacions

* Coptic Ostraca from Medinet Habu. Ed. University of Chicago Press. (A partir les transcripcions d'Elizabeth Stefanski), 1952.
* Ancient Egypt: A survey of current historiography. Ed. The American Historical Review, 1963.
* Ancient Egyptian Literature. Ed. University of California Press en 2006, 1973. ISBN 0520248422.
* Late Egyptian Wisdom Literature in the International Context. Ed. Universitätsverlag, 1983. ISBN 372780291X.
* Ancient Egyptian autobiographies chiefly of the Middle Kingdom: A study and an anthology. Ed. Universitätsverlag, 1988. ISBN 3727805943.
* Maat in Egyptian Autobiographies and Related Studies. Ed. Universitätsverlag, 1992. ISBN 3727808462.
* Moral Values in Ancient Egypt. Ed. University Press, 1997. ISBN 3727811382.
* Telling it Briefly: A Memoir of My Life. Ed. University Press Fribourg, 1999. ISBN 3727812486.

## Referències

* «Reseña de la University of California Press» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-01-08. [Consulta: 05, 02, 2009].
* Lichtheim, Miriam. Telling it Briefly: A Memoir of My Life. Ed. University Press Fribourg, 1999. ISBN 3727812486.
# Miriam García Pascual

Miriam García Pascual (Tafalla, 14 de juliol de 1963 - Pic Meru, Himàlaia, Garhwal, Índia, 25 de maig de 1990) va ser una alpinista navarresa.
Ha estat la gran precursora de l'escalada de grans parets o "big wall" femení espanyol, amb una vida totalment dedicada al muntanyisme. Va fer set rutes a El Capitán, totes primeres nacionals femenines i alguna nacional absoluta, entre elles la via "The Nose". El 1986, després de llicenciar-se en Pedagogia, escala a través de diverses vies aquest pic amb Mari Carme Magdalena Vàzquez "Coco", i amb Juan Tomàs. Des del 1987 realitza diverses escalades a pics del continent americà, des del Parc Nacional de Yosemite fins a la Patagònia, on intenta repetides vegades el Fitz Roy. Al continent africà, a Mali. I també de l'estat espanyol. Moltes d'aquestes incursions les farà acompanyada d'altres alpinistes com Jesús Gálvez, José Luis Fernández Bedia, Jon Lazcano, Miguel Ángel Lausín o Jesús Buezo.
Poc abans de morir, el maig del 1990 va morir, a causa d'una allau, al Meru Nord (Garhwal), a l'Himàlaia, abans d'agafar l'últim avió va deixar lliurat un manuscrit Bájame una estrella que, amb el temps, s'ha convertit en un dels llibres mítics en el món de la literatura de muntanya, en el qual relata el viatge que va realitzar el 1988 als Estats Units durant set mesos.

## Referències

* 1 2 3 Arana, Antton Anasagasti «García Pascual, Miriam». Auñamendi Eusko Entziklopledia. ISSN: 2444-5487 [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ Torres, Ana «Ediciones Desnivel celebra su 25 aniversario con la 9ª edición de ‘Bájame una estrella’». Desnivel, 18-04-2016 [Consulta: 16 març 2020].
# Monforte de la Sierra

Monforte de la Sierra és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 149 | 113 | 108 | 99 |
# Monges

«Monges» té aquests significats:
* Monges, plural de monja, dona religiosa pertanyent a algun orde religiós, entre aquests:
** Monges Agustines Recol·lectes
** Monges agustinianes, monges de vida contemplativa que pertanyen al segon orde de Sant Agustí
** Monges Baptistines, religioses de vots solemnes membres de l'orde monàstic fundat en 1730 per Giovanna Battista
** Monges Benedictines
** Monges Benedictines de l'Adoració Perpètua del Santíssim Sagrament, monges de vots solemnes pertanyents a la congregació monàstica benedictina fundada a París el 1653 per Caterina de Bar
** Monges calatraves, orde monàstic femení dedicat a la vida contemplativa
** Monges carmelites descalces, orde religiós catòlic, de tipus mendicant
** Monges Cistercenques
** Monges Cistercenques de l'Estricta Observança
** Monges clarisses
** Monges Claustrals Passionistes, religioses de vots solemnes, dedicades a la vida contemplativa i pertanyents a l'orde religiós fundat el 1771
** Monges Comanadores de Sant Jaume
** Monges Carmelites, religioses de vots solemnes; pertanyen a un orde mendicant femení
** Monges Cartoixanes
** Monges concepcionistes, orde religiós de monges dedicades a la vida contemplativa fundat a Toledo per Beatriu de Silva (1424-91)
** Monges Dominiques o Monges de l'Orde dels Predicadors, religioses de vots solemnes
** Monges Eremites de l'Orde de Sant Ambròs ad Nemus o monges eremites ambrosianes, religioses de vots solemnes pertanyents a un orde mendicant femení
** Monges Mínimes
** Monges gilbertines
** Monges de l'Orde de Sant Jeroni
** Monges de l'Orde de la Mercè o monges mercedàries
** Monges Premonstratenqueso monges norbertines, orde religiós branca femenina de l'Orde Premonstratenc
** Monges Redemptoristes, religioses de vots solemnes dedicades a la vida contemplativa
** Monges santjoanistes
** Monges Servites, monges de clausura
** Monges Vallombrosanes, orde monàstic branca femenina de l'Orde de Vallombrosa o Congregació Benedictina de Vallombrosa
** Monges de la Visitació
* Toponímia:
** Les Monges (Premià de Dalt), casa al terme maresmenc de Premià de Dalt
** Les Monges (Solsona)
** Les Monges Franciscanes, edifici al municipi de Vilassar de Mar (Maresme)
** Casa de les Monges, pàgina de desambiguació
** Centre cultural Les Monges
** Estany de Monges
** Font de les Monges
** Mas de les Monges
** Plaça de les Monges, espai urbà de la Seu d'Urgell
** Pujada de les Monges
** Pont de les Monges
** Safareig de les Monges
** Serra de les Monges, serra al municipi de Vallbona de les Monges a la comarca de l'Urgell
** La Costa de les Monges, carrer de Peralada (Alt Empordà)
** Tuc des Monges o Tuc de Monges, muntanya en límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i de Naut Aran (Vall d'Aran)
** Turó de les Monges, muntanya al municipi d'Alella, a la comarca del Maresme
# Monge

«Monge» té aquests significats:
* Monge (cràter), cràter d'impacte lunar a l'extrem sud-oest de la Mare Fecunditatis
* Biografies:
** Chucho Monge (Morelia, Michoacán, 1910 - Mèxic DF, 1964), compositor mexicà
** Enrique Sánchez-Monge y Parellada (Melilla, 1921 - Madrid, 2010), enginyer i acadèmic espanyol
** Gaspard Monge, matemàtic francès
** José Luis Monge Recalde (Alhama de Aragón, 1934), advocat i polític espanyol, senador per Navarra
** Luis Alberto Monge (Alajuela, 1925 - San José, 2016), President de la República de Costa Rica
# Molelos

Molelos és una freguesia portuguesa del municipi de Tondela, al districte de Viseu, amb 14,83 km² d'àrea i 2.346 habitants (2011). La densitat poblacional n'és de 158,2 hab/km².
Molelos és coneguda per la seua vaixella negra, i també pel seu sorprenent dialecte local, designat per alguns com "galramento", creat pels paletes.
Aquesta freguesia es compon dels llogarets de: Molelos, Botulho, Molelinhos i Povoa da Mata. El patró n'és sant Pere.
Molelos ha estat habitada des de la prehistòria, segons testimonien els jaciments arqueològics de l'Estació d'Art Rupestre de Molelinhos, la necròpoli de Paranho i la Pedra do Castelo de Molelinhos.
Fins al segle XVII fou seu del municipi de Besteiros, i allà hi havia el Pelourinho i la Casa d'Audiències.
A Molelos hi ha el club de futbol Atlético de Molelos.

## Població

Població de la freguesia de Molelos :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 1 664 | 1 783 | 1 793 | 1 872 | 2 017 | 1 986 | 2 239 | 2 577 | 2 824 | 2 943 | 2 869 | 3 036 | 2 574 | 2 640 | 2 346 |
Distribució de la població per edat :
| Any | 0-14 anys | 15-24 anys | 25-64 anys | > 65 anys | 0-14 anys | 15-24 anys | 25-64 anys | > 65 anys |
| 2001 | 357 | 420 | 1 323 | 540 | 13,5% | 15,9% | 50,1% | 20,5% |
| 2011 | 249 | 247 | 1 259 | 591 | 10,6% | 10,5% | 53,7% | 25,2% |
Mitjana del país en el cens del 2001: 0/14 anys- 16,0%; 15/24 anys 14,3%; 25/64 anys 53,4%; 65 i més anys 16,4%
Mitjana del país en el cens del 2011: 0/14 anys 14,9%; 15/24 anys 10,9%; 25/64 anys 55,2%; 65 i més anys 19,0%

## Patrimoni

* Estació d'Art rupestre de Molelinhos
* Paço de Molelos, dels Esteves da Veiga i descendents
* Església Parroquial de Molelos, de 1872

## Artesania

* Vaixella negra: És tradicional del llogaret l'artesania en olleria de color negre.
L'argila s'agafa a Molelinhos, una aldea de la freguesia. S'hi fan models llegats per la tradició, com ara xiulets, safates de forn i pitxers. Els ornaments se'n fan a mà. Els motius són quasi sempre geomètrics o vegetals.
El color negre que l'argila adquireix s'aconsegueix coent-la en un ambient amb poc d'oxigen i una atmosfera carregada de carboni. Això es feia en una cova, poc fonda, cavada en la terra, popularment coneguda com "soenga". Ara aquest mètode només s'empra en demostracions. Els artesans usen ara el forn de llenya, més pràctic i funcional.

## Referències

* ↑ Ferros, Luís,; Leitão, Rui do Amaral,. Concelho de Tondela : heráldica, história, património. ISBN 978-989-689-668-3. OCLC 1015563904.
* ↑ DUARTE, Américo, Manuel Ferros, Regina Coimbra. Molelos - Estudo Monográfico. Molelos: Centro Social Paroquial de Molelos, 2018.
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes
# Milà-Sanremo 2007

La Milà-Sanremo 2007, 98a edició de la clàssica ciclista Milà-Sanremo, es disputà el 24 de març del 2007. L'espanyol Óscar Freire, tricampió mundial i guanyador de l'edició del 2004, es tornà a imposar a la Via Roma de Sanremo.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Óscar Freire | Rabobank | 6h 43' 50" |
| 2 | Allan Davis | Discovery Channel | m. t. |
| 3 | Tom Boonen | Quick Step-Innergetic | m. t. |
| 4 | Robbie McEwen | Predictor-Lotto | m. t. |
| 5 | Stuart O'Grady | Team CSC | m. t. |
| 6 | Erik Zabel | Milram | m. t. |
| 7 | Gabriele Balducci | Acqua & Sapone-Caffè Mokambo | m. t. |
| 8 | Alessandro Petacchi | Milram | m. t. |
| 9 | Vicenç Reynés | Caisse d'Epargne | m. t. |
| 10 | Robert Hunter | Barloworld | m. t. |

## Enllaços externs

* Lloc web de la cursa
# Missió Civil Internacional de Suport a Haití

La Missió Civil Internacional de Suport a Haití (MICAH, de les sigles en francès Mission Civile Internationale d'Appui en Haiti) va ser una missió de construcció de pau creada per un vot de consens de l'Assemblea General de l'ONU en la resolució A / 54/193 del 17 de desembre de 1999 i posada en marxa mitjançant la Resolució 1277 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides de 30 de novembre de 1999. Rebia el suport del Grup d'Amics d'Haití del Secretari General de les Nacions Unides.
Desplegada el 16 de març de 2000, MICAH tenia l'obligació de consolidar els resultats obtinguts per Missió de Policia Civil de les Nacions Unides a Haití (MIPONUH) i les seves missions predecessores. El seu mandat consistia en promoure els drets humans i reforçar l'eficàcia institucional de la policia i el poder judicial d'Haití i de coordinar i facilitar el diàleg de la comunitat internacional amb actors polítics i socials d'Haití. El seu cap fou el Representant Especial del Secretari General Alfredo Lopes Cabral de Guinea Bissau.
El mandat del MICAH va expirar el 6 de febrer de 2001.

## Referències

* ↑ MICAH a un.org
* ↑ LE CONSEIL DECIDE DE MAINTENIR LA MISSION DE POLICE CIVILE DES NATIONS UNIES EN HAITI (MIPONUH), un.org
# Mosquer de matollar septentrional

El mosquer de matollar septentrional (Sublegatus arenarum) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues, bosc obert, pantans, manglars i sabana de les terres baixes del Pacífic del sud-oest de Costa Rica i Panamà, nord i est de Colòmbia, nord i centre de Veneçuela, Antilles Neerlandeses i moltes petites illes prop de la costa nord de Veneçuela, Trinitat, Guaiana i nord i centre del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Mosquer de matollar septentrional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Monazita-(La)

La monazita-(La) és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la monazita. Va rebre el seu nom l'any 1829 per Johann Friedrich August Breithaupt del grec μουάζω, ser solidari, en al·lusió a la raresa de la seva presència a les primeres localitats conegudes. El sufix "La" s'ajusta a la Regla de Levinson per a minerals de terres rares, per al membre dominant de lantani de la sèrie monazita.

## Característiques

La monazita-(La) és un fosfat de fórmula química La(PO₄). La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 5 i 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la monazita-(La) pertany a «08.A - Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: nahpoïta, monetita, weilita, švenekita, archerita, bifosfamita, fosfamita, buchwaldita, schultenita, chernovita-(Y), dreyerita, wakefieldita-(Ce), wakefieldita-(Y), xenotima-(Y), pretulita, xenotima-(Yb), wakefieldita-(La), wakefieldita-(Nd), pucherita, ximengita, gasparita-(Ce), monazita-(Ce), monazita-(Nd), rooseveltita, cheralita, monazita-(Sm), tetrarooseveltita, chursinita i clinobisvanita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al massís de Kounrad, a la regió de Balkhash, Província de Kharagandí (Kazakhstan). Tot i ser una espècie poc abundant, ha estat trobada a tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Monazite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 23 setembre 2017].
# Moncada (Tarlac)

Moncada és un municipi de la província de Tarlac, a la regió filipina de Luzon Central. Segons les dades del cens de l'any 2007 té una població de 54.547 habitants distribuïts en una superfície de 85,75 km².
Moncada està políticament subdividida en 37 barangays.
| Ablang-Sapang Aringin Atencio Banaoang East Banaoang West Baquero Norte Baquero Sur Burgos Calamay Calapan Camangaan East Camangaan West Camposanto 1 - Norte | Camposanto 1 - Sur Camposanto 2 Capaoayan Lapsing Mabini Maluac Poblacion 1 Poblacion 2 Poblacion 3 Poblacion 4 Rizal San Juan | San Julian San Leon San Pedro San Roque Santa Lucia East Santa Lucia West Santa Maria Santa Monica Tolega Norte Tolega Sur Tubectubang Villa |
# Moncale

Moncale (en cors U Mucale) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 201 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 72 | 131 | 162 | 176 | 170 | 201 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Jean Luciani | | |
# Moncalieri

Moncalieri és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la ciutat metropolitana de Torí. L'any 2005 tenia 55.983 habitants.

## Fills il·lustres

* Alberto Bruni Tedeschi (1915-1996) compositor.
* Pietro Canonica (1869-1959), compositor, escultor, escenograf i senador vitalici.