OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Martí de Coforb

Sant Martí de Coforb és una església del municipi de Capolat (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Al costat esquerre de l'església hi trobem el cementiri i al darrere, la rectoria. Hi ha altres masies a prop com ara Rossinyol o ca l'Alent.

## Descripció

Conjunt d'una petita església d'una sola nau, el cementiri al seu costat i una casa annexa. L'església es conserva en mal estat. És de planta rectangular, ubicada en un terreny en cert desnivell, d'aquí que l'accés pels peus es faci a través de graons. Aquesta porta és una obra posterior, un arc escarser de maó flanquejat per falses pilars, també de maó. El parament és de pedra sense treballar, de diverses dimensions i disposada en filades després arrebossat. Sobre la porta hi ha un petit òcul i rematant la façana, un campanar d'espadanya de dos ulls. La coberta és a dues aigües feta de teula àrab.

## Història

El primer cop que trobem esmentada Sant Martí de Coforp és el 839. El 1813 data a la llinda de la porta de migjorn de l'església.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Martí de Coforb». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Sant Martí de Corilla

Sant Martí de Corilla és una església de Gessa al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De la seva primera època romànica només es conserven restes de murs de construcció molt pobra, un arc i una columna embegudes. Es posteriorment cap al segle xvi quan s'aixeca l'estructura actual que presenta l'església. Aquesta és d'una sola nau amb cor i cobert de fusta sobre volta d'aresta. La portalada d'accés està situada a la paret de ponent i és d'època renaixentista també. A l'angle SO hi ha adossat la torre campanar, que presenta un cos octogonal i és mol més alt.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Corilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 29 març 2019].
# Sant Quirze i Santa Julita (desambiguació)

«Sant Quirze i Santa Julita» té aquests significats:
* Sant Quirze i Santa Julita o Quirze i Julita de Tars, cristians martiritzats l'any 304 a Tars, venerats com a sants de tradició llegendària
* Sant Quirze i Santa Julita o església de Sant Quirze Safaja, església parroquial romànica del poble de Sant Quirze Safaja (Moianès)
* Sant Quirze i Santa Julita o Sant Quirze (Viladamat), edifici religiós del municipi de Viladamat (Alt Empordà)
* Sant Quirze i Santa Julita o Sant Quirc i Santa Julita de Pià, església parroquial del poble rossellonès de Pià
* Sant Quirze i Santa Julita de la Coma, església parroquial del nucli de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra (Solsonès)
* Sant Quirze i Santa Julita de Merlant, ermita a la muntanya de Ginestar al municipi de Porqueres (el Pla de l'Estany)
* Sant Quirze i Santa Julita d'Ossera, església de la Vansa i Fórnols (Alt Urgell)
* Rectoria de Sant Quirze i Santa Julita, casa a Muntanyola (Osona)
# Saint-Thois

Saint-Thois (en bretó Santoz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 709 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 910 | 821 | 760 | 704 | 633 | 634 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Saliou | |
# Samantha Bentley

Samantha Bentley (8 d'octubre de 1987 a Londres) és una actriu pornogràfica, model, ballarina i DJ britànica.

## Biografia

Bentley va néixer a la zona sud de la capital londinenca. Va començar a treballar com stripper i model de nus estant a la Universitat, on estudiava Disseny. Va arribar a aparèixer en la famosa Tercera del diaro The Sun.
Va decidir entrar en la indústria pornogràfica després que un exnovio seu llavors li digués que podria ser divertit ser un estel porno. Va començar a gravar primer vídeos amateur. Quan tenia 20 anys va fer la seva primera actuació en solitari per a una web britànica, on apareixia amb el nom de Samantha B. Els seus inicis van ser amb escenes lèsbiques en exclusiva.
En 2010 va gravar la seva primera escena per a la productora 21Sextury a les seves 22 anys a Budapest amb una actriu porno txeca. La seva primera escena davant les càmeres amb un noi va ser amb Ian Tate per Harmony Films. Aquesta escena va ser també la seva primera escena de sexe anal.
En l'edició de 2013 dels Premis AVN es va fer amb el guardó a la Millor escena de lèsbic en grup< al costat de Brooklyn Lee i Ruth Medina per Brooklyn Lee: Nymphomaniac.
En la trentè segona edició dels AVN, en 2015, va tornar a rebre un guardó. En aquesta ocasió per la Millor escena de sexe en producció estrangera per Rocco’s Perfect Slaves, guardonada al costat de Rocco Siffredi i Henessy.
Fins a l'actualitat, ha gravat més de 120 pel·lícules. Algunes pel·lícules de la seva filmografia són la dupla Hard In Love, al costat de l'actriu polonesa Misha Cross, Voracious - Season 2, Anal Debauchery 3, Samantha Bentley Is Filthy, Brit School Brats, o Sex In Venice, així com la pentalogía de Young Harlots. L'agost de 2015 va ser proclamada Pet of the Month per la revista Penthouse.
A més de la seva faceta com a actriu porno, també ha realitzat cameos en sèries de televisió com a Joc de Trons. Bentley va aparèixer en el capítol sisè de la quarta temporada titulat Lleis de déus i homes, interpretant a una prostituta de Braavos. Posteriorment, tornaria a aparèixer dues vegades més en la cinquena temporada.
El 19 d'agost de 2014 va aparèixer en un article en l'edició britànica de Cosmopolitan titulat "14 weird questions about life as a porn star, answered by professionals". El 6 de febrer de 2016 publicaria una columna en el seu blog per The Huffington Post titulat "Women Against Feminism – A Pornstar's Point of View", pel qual va ser criticada per sectors feministes.
El 16 d'abril de 2015, Bentley va debutar com a DJ en el club Total Uprawr de Camden. A més, és sòcia de PETA i ha fet campanyes de protesta contra el pla de l'Agència Espacial de Rússia d'enviar quatre micos a Mart en 2017. El 13 de gener de 2016 va aparèixer en l'Ambaixada de Rússia a Londres on va realitzar una performance amb sang falsa i disfressada de mico amb vestit espacial.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Sant Tomàs de Ventajola

Sant Tomàs de Ventajola és una església del municipi de Puigcerdà (Cerdanya) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Documentada a partir de l'any 958 com a pertanyent al monestir de Sant Miquel de Cuixà en el precepte del rei Lotari i confirmada en la butlla del papa Joan XIII l'any 968, i encara altre cop l'any 1011 en la butlla de Sergi IV.
L'edifici d'estil romànic consta d'una nau rectangular amb absis semicircular; els seus murs originals eren d'uns vuitanta centímetres de gruix, segurament amb una coberta de fusta, que va ser modificada posteriorment realçant les parets a un metre i mig i coberta amb volta de rajoles. S'hi ha afegit una capella lateral. Té un campanar de cadireta de dues obertures.

## Galeria d'imatges

* Panell informatiu amb planta de l'església
* Porta d'accés
* Detall de l'absis
* Absis amb bandes llombardes o lesenes i arcuacions cegues

## Vegeu també

* Art romànic de la Baixa Cerdanya.

## Referències

* ↑ «Sant Tomàs de Ventajola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
* ↑ Ventosa i Serra, Enric. Les esglésies romàniques de la Cerdanya. Farell Editors, 2004. ISBN 84-95695-39-1.

## Enllaços externs

* Sant Tomàs de Ventajola.
# Sant Antoni de Naut Aran

Sant Antoni de Naut Aran és una capella barroca de Naut Aran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita capella d'una nau, amb absis pla. Sostre de volta rebaixada. El més interessant és la llinda de la porta d'accés.

## Història

Forma part de la casa Portalà de la que encara hi resta una torre. A la llinda hi ha una inscripció i una data "ES DE MR. GASPA D PORTALA 1678".

## Referències

* 1 2 «Sant Antoni de Naut Aran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Saint-Céols

Saint-Céols és un municipi francès, situat al departament de Cher i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 17 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Céols era de 17 persones. Hi havia 8 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles) i 4 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 17 habitatges, 8 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 1 estava desocupat. 12 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 8 habitatges principals, 3 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 3 en tenien cinc o més. 8 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 3 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Céols el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 13 persones, 10 eren actives i 3 eren inactives. De les 10 persones actives 9 estaven ocupades (4 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 3 persones inactives 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 3 d'empreses d'hostatgeria i restauració.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren restaurants.
L'any 2000 a Saint-Céols hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Céols a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Céols a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Saló Internacional de l'Aeronàutica i de l'Espai París-le Bourget

El Saló Internacional de l'Aeronàutica i de l'Espai París-le Bourget, més coneguda com el Saló de Le Bourget, Paris Air Show, o per la sigla SIAE, és un dels esdeveniments internacionals més importants de presentació de materials aeronàutics i espacials, estenent-se a l'aeroport de Le Bourget, al nord de París. És organitzat cada dos anys (anys senars), alternant amb el Saló Aeronàutic de Farnborough, a Anglaterra, i l'exposició aeronàutica internacional de Berlín (ILA) a Alemanya. És la primera cita de la indústria aeronàutica mundial, just abans de Farnborough.
El saló comprèn jornades reservades als professionals i jornades obertes al gran públic. Els fabricants presenten sovint les seves aeronaus més recents en demostracions de vol.

## Referències

* ↑ «Obre el saló aeronàutic de Le Bourget amb alguns incidents per a Airbus». Diari de Girona, 20-06-2011. [Consulta: 22 juny 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (francès)
# Sanç I

Sanç I és el nom dels següents personatges:
* Sanç I de Cerdanya, (1161 - 1223), príncep d'Aragó i comte de Cerdanya (1168-1223); de Provença (1181-1185); i de Rosselló (1185-1223).
* Sanç I de Lleó (935 - 966), rei de Lleó (956 -958) i (960 -966).
* Sanç I Llop duc de Gascunya, efectiu vers el 801 al 816
* Sanç I de Mallorca o Sanç II de Cerdanya (1276 – Formiguera 1324), rei de Mallorca, comte de Rosselló i Cerdanya, vescomte de Carladés, baró d'Omelàs i senyor de Montpeller (1311–1324).
* Sanç Garcés I de Pamplona (~865 - Resa, 925), rei de Navarra (905 - 925)
* Sanç I de Portugal dit “el Poblador” (Coïmbra, 1154 - 1212), rei de Portugal (1185 -1212).
Viccionari
# Sands of Iwo Jima

Sands of Iwo Jima és una pel·lícula dels Estats Units dirigida el 1949 per Allan Dwan.

## Argument

Sands of Iwo Jima és una pel·lícula nord-americana de 1949, dirigida per Allan Dwan, que narra la batalla d'Iwo Jima, ocorreguda a l'oceà Pacífic durant la Segona Guerra Mundial.
Al final de la pel·lícula apareixen 3 sobrevivents de la batalla d'Iwo Jima que van ser immortalitzats en la fotografia aixecant la bandera a Iwo Jima: són Ira Hayes, Rene Gagnon i John Bradley, els altres 3 soldats de la fotografia (Franklin Sousley, Michael Strank i Harlon Block) van morir a Iwo Jima.

## Repartiment

* John Wayne: sergent John M. Stryker
* John Agar: Peter Conway
* Adele Mara: Allison Bromley
* Forrest Tucker: Al Thomas
* Wally Cassell: Benny Regazzi
* James Brown: Charlie Bass
* Richard Webb: "Handsome" Dan Shipley
* Arthur Franz: caporal Robert Dunne
* Julie Bishop: Mary
* James Jolden: Soames

## Al voltant de la pel·lícula

* També van participar:
** Coronel D.M. Shoup, U.S.M.C.
** Tinent coronel H.P. Crowe, U.S.M.C.
** Capità Harold C. Schrier, U.S.M.C.
* Els 3 supervivents amb la bandera estrellada al Mont Suribachi també han participat en l'acció de la pel·lícula, els soldats Rene Gagnon, Ira Hayes i John Bradley
* Aquesta pel·lícula és projectada a tots els nous reclutes que entren en els centres d'entrenament dels marines
* L'actor John Agar llavors sota contracte amb la MGM, va ser «prestat» per David O. Selznick a la Republic Pictures
* L'actor Richard Jaeckel, que figurava ja a "Guadalcanal Diary" segueix una llarga carrera especialitzada en papers de militar americà. Aquí és un dels dos bessons esbojarrats, que passa el temps barallant-se amb el seu germà.
* A destacar, l'aparició fugaç d'un patètic soldat jueu, maldestre i desorientat, que es fa matar evidentment, cosa que permet la inclusió d'una breu oració en hebreu.
* Altre tros de valentia, el sergent Stryker (John Wayne) ensenya l'art del "plantar la baioneta" a un principiant, sobre la música de la raspa (Mexican Hat Dance)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1950: Oscar al millor actor per John Wayne
* 1950: Oscar al millor guió adaptat per Harry Brown
* 1950: Oscar a la millor edició de so per Richard L. Van Enger

## Referències

* ↑ «Sands of Iwo Jima». The New York Times.

## Vegeu també

* Cartes des d'Iwo Jima de Clint Eastwood
# Sandro Schärer

Sandro Schärer (nascut el 5 de juny de 1988) és un àrbitre professional suís. Des del 2015 és internacional absolut de la FIFA.

## Referències

* ↑ «Profile on worldreferee.com». Arxivat de l'original el 2016-08-22. [Consulta: 15 juny 2024].
* ↑ FIFA. "Switzerland: Referees - Men".

## Enllaços externs

* Perfil a la pàgina d'inici de l'Associació Suïssa de Futbol
# Sant Marçal

«Sant Marçal» té aquests significats:
* Biografia: Sant Marçal o Marçal de Llemotges, bisbe de Llemotges
* Toponímia:
** Sant Marçal (Castellet i la Gornal), nucli del municipi de Castellet i la Gornal
** Sant Marçal (Rosselló), municipi del Rosselló
** Sant Marçal de Relat, antiga parròquia rural al nord del municipi d'Avinyó (Bages)
** Turó de Sant Marçal, muntanya entre els municipis de Viladrau (Osona) i de Montseny (Vallès Occidental)
** Edificis:
*** Sant Marçal de Montseny, ermita romànica entre el municipi de Montseny (Vallès Oriental) i Arbúcies (la Selva)
*** Castell de Sant Marçal, castell de Cerdanyola del Vallès
*** Sant Marçal (Santa Coloma de Farners), ermita del municipi de Santa Coloma de Farners
*** Convent de Sant Marçal, convent dels servites al municipi de Marçà (Priorat)
*** Sant Marçal de Terrassola
# Sashimi bōchō

El tako hiki tako hiki (タコ引, lit. separador de polp), yanagi ba (柳刃, lit. fulla de salze), i fugu hiki (ふぐ引き, lit. separador de peix globus) són ganivets llargs i prims emprats a la gastronomia japonesa, anomenats també sashimi bocho (刺身包丁, sashimi bocho (刺身包丁)) utilitzats per preparar sashimi i tallar peix i mariscs en rodanxes.
Similars al nakiri bōchō, l'estil difereix poc entre Tòquio i Osaka. A Osaka, el yanagi ba és punxegut al final, mentre que a Tòquio el tako hiki és rectangular. El tako hiki s'usa habitualment per preparar polp. Un fugu hiki és similar al yanagi ba, excepte en què la fulla és més prima i flexible. Com el seu nom indica, el fugu hiki tradicionalment s'usa per tallar finament el fugu pel sashimi.
La longitud del ganivet ho fa adequat per a peixos de mida mitjà. Per a peixos més grans com la tonyina hi ha ganivets especialitzats: per exemple, el oroshi hōchō, de gairebé dos metres, o el lleugerament més curt hancho hocho.
# Sasa tsuboiana

La Sasa tsuboiana és una espècie de bambú, del gènere Sasa de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
És originari del Japó, on se l'anomena Ibuki-zasa.

## Característiques

El Sasa tsuboiana és un bambú petit que no sobrapassa els 2 metres d'alçària.
Les canyes són fines (5-8 mm), les fulles fan entre 15 i 18 cm de llarg i de 3 a 6 cm d'ample
Resisteix el fred fins a -22 °C.
# Sarpèdon

«Sarpèdon» té aquests significats:
* Geografia: Sarpedon fou un promontori de la costa de Cilícia.
* Astronomia: Sarpedon és un asteroide.
* Mitologia grega:
** Sarpèdon (fill de Laodamia), heroi i rei de Lícia mort per Pàtrocle durant la guerra de Troia.
** Sarpèdon (fill d'Europa).
# Sarra-El

Sarra-El va ser rei de Iamkhad després de la destrucció d'Alep que va començar el rei hitita Hattusilis I i va acabar el seu successor Mursilis I. Segurament va pujar al tron després de l'assassinat de Mursilis I.
Sarra-El és conegut per un segell del seu fill Abbael II que va usar Niqmepa, rei d'Alalakh, com a segell dinàstic. Niqmepa era fill d'Idrimi que es considerava descendent dels antics reis de Iamkhad. El pare d'Idrimi, Ilim-Ilimma I era potser fill d'Abbael II. El nom de Sarra-El apareix també a les tauletes d'Alalakh, després de la menció de la princesa Bintikidiya i del príncep Hammurabi, hereu d'Alalakh. Alguns autors pensen que Sarra-El era fill de Yarim-Lim III.
Després de l'ocupació i la destrucció d'Alep pels hitites, la ciutat s'havia reconstruït i havia aconseguit la independència. Va estendre el seu territori conquerint alguns estats propers, com ara el Regne de Niya, Amae i Mukish o Alalakh. Se sap que hi van regnar, abans de què Mitanni conquerís el territori, Sarra-El, Abbael II i Ilim-Ilimma I.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001, p. 152-153. ISBN 8437619181.
# Schwändi

Schwanden és un municipi del cantó de Glarus (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Schänis

Schänis és un municipi del cantó de Sankt Gallen (Suïssa), situat al districte de See-Gaster.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Schengen

Schengen és un municipi situat a la riba del riu Mosel·la, a l'extrem sud-est de Luxemburg, que pertany al cantó de Remich i al districte de Grevenmacher. El municipi conté els llocs de Bech-Kleinmacher Elvange, Emerange, Remerschen i Schwebsange, i Wintrange. Fins al 3 de setembre de 2006 el municipi es deia Remerschen, quand va optar per al nom del nucli més important amb millor fama internacional. L'1 de gener de 2012 els municipis de Burmerange i Wellenstein van fusionar amb Schengen. En total, agrupa uns 1600 habitants.
La seva situació geogràfica és singular perquè és el trifini de les fronteres de Luxemburg, Alemanya (a l'est) i França (al sud), delimitades pel riu.
És una zona tradicionalment vinícola. Malgrat tenir una història mil·lenària, ja que els seus primers esments daten del 877 i el seu castell de 1390, la raó de la fama universal associada al seu nom prové de la signatura dels Acords de Schengen. Aquests tractats, signats el 14 de juny del 1985 i el 19 de juny de 1990, i aplicats d'ençà de 1995, estableixen la circulació lliure de persones, capital, treball,... pels països de la Unió Europea que configuren el que s'anomena Espai Schengen i, a la pràctica, suposen la supressió de les fronteres interiors.

## Llocs d'interés

* Castell de Schengen
* Túnel de Markusbierg
* La reserva natural ornitològica als llacs de les antigues graveres de Haff Réimech i el centre d'interpretació Biodiversum on quasi cents espècies d'aus diferents van covar, dels quals 44 es troben a la llista vermella de la UICN. Entre el més comuns s'hi podenfobservar entre d'altres el martinet menut comú, el cabussó emplomallat i l'oca del Canadà.

## Referències

* ↑ «Loi du 24 juillet 2006 portant changement du nom de la commune de Remerschen en celui de Schengen. - Legilux» (en francès). Journal officiel du Grand-Duché de Luxembourg. Legilux, 30-08-2006. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ «Loi du 24 mai 2011 portant fusion des communes de Burmerange, de Schengen et de Wellenstein.» (en francès). Journal officiel du Grand-Duché de Luxembourg, 30-05-2011, pàg. 1716-1718.
* ↑ «Historique de la fusion» (en francès). Administration Communale de Schengen, 2011. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ «Schengen». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Biodiversum - Naturschutzgebiet Haff Réimech - Remerschen» (en anglès). Visit Luxemburg. Arxivat de l'original el 2018-08-25. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ if «Naturschutzgebiet „Haff Réimech“ in Remerschen : Wo seltene Vögel nisten und Libellen schwirren» (en alemany). Luxemburger Wort, 07-06-2015.

## Enllaços externs

* «Oficina de Turisme» (en francès, alemany, anglès).
# Segga

Segga (segle VI - segle VI) fou rei usurpador visigot el 588.
Després de la conversió del rei Recared al catolicisme, la reacció ariana no es va fer esperar. El bisbe arià de Mèrida, Sunna, i els nobles gots Segga i Vagrila (probablement comtes) van projectar assassinar el bisbe local catòlic, Massona, i el dux de Lusitània Claudi i alçar a tota la província, proclamant rei Segga. No se sap el desenvolupament de la conspiració, però sembla que alguns nobles gots que havien accedit a tornar al catolicisme, van recuperar la seva antiga fe, i que molts ciutadans romans (suposadament catòlics) se'ls van unir. Al fracassar l'intent d'assassinat de Massona, un dels conjurats, el futur rei Viteric, segurament comte, va revelar els detalls de la conjura. Claudi va sufocar fàcilment l'intent. A Segga se li van tallar les mans (càstig que sembla haver estat reservat als usurpadors), es van confiscar les seves propietats i va ser desterrat a Galícia. Vagrila es va refugiar en una església de Mèrida, i el rei va ordenar confiscar les seves propietats i lliurar-les a l'esmentada església, però el Bisbe Massona el va perdonar i els va tornar.

## Referències

* ↑ Stenroth, Ingmar. Goternas Historia (en suec). Göteborg: Citytidningen CT, 2015, p. 165. ISBN 978-91-974194-8-2.
* ↑ Collins, Roger. Visigothic Spain, 409–711 (en anglès). Oxford: Blackwell Publishing, 2004, p. 68. ISBN 0-631-18185-7.