OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi Santa Rita

El Gran Premi Santa Rita és una competició ciclista italiana d'un sol dia que es disputa anualment als voltants de Castelfidardo a la Província d'Ancona (Marques). Creada el 1979, està reservada a ciclistes amateurs i sub-23.

## Palmarès parcial

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1979 | Pierpaolo Prato | | |
| 1980 | Alessandro Paganessi | | |
| 1981 | Ennio Salvador | | |
| 1982 | Francesco Caneva | | |
| 1983 | Alberto Volpi | | |
| 1984 | Emilio Ravasio | | |
| 1985 | Gianni Bugno | | |
| 1986 | Maurizio Fondriest | | |
| 1987 | Antonio Fanelli | | |
| 1988 | Andrea Michelucci | | |
| 1989 | Salvatore Criscione | | |
| 1990 | Ivan Parolin | | |
| 1991 | Mauro Bettin | | |
| 1992 | Paolo Fornaciari | | |
| 1993 | Oscar Pozzi | | |
| 1994 | Ermanno Brignoli | | |
| 1995 | Sergio Previtali | | |
| 1996 | Sauro Gallorini | | |
| 1997 | Alessandro Guerra | | |
| 1998 | Pietro Caucchioli | | |
| 1999 | Elvis Paris | | |
| 2000 | Simone Fadini | | |
| 2001- | No disputat |
| 2011 | Moreno Moser | Julián Arredondo | Stefano Locatelli |
| 2012 | Mattia Pozzo | Michele Simoni | Stefano Di Carlo |
| 2013 | Matteo Busato | Gianluca Milani | Nicola Dal Santo |
| 2014 | Andrea Toniatti | Simone Andreetta | Matvei Nikitin |
| 2015 | Mirco Maestri | Leonardo Basso | Marlen Zmorka |
| 2016 | Nicola Bagioli | Aleksandr Riabushenko | Leonardo Basso |
| 2017 | Matteo Natali | Aleksandr Riabushenko | Andrea Toniatti |
| 2018 | Samuele Battistella | Nicolò Rocchi | Luca Colnaghi |
| 2019 | Michele Corradini | Francesco Di Felice | Daniel Smarzaro |
| 2020 | suspesa |
| 2021 | Michael Belleri | Alex Tolio | Riccardo Verza |
| 2022 | Michael Belleri | Francesco Busatto | Samuele Zambelli |
| 2023 | Giosuè Epis | Martin Nessler | Federico Biagini |
| 2024 | Kyrylo Tsarenko | Giovanni De Carlo | Nahom Zerai |

## Referències

* ↑ Paolo Piazzini. «30 Due Giorni Marchigiana Gran Premio S Rita», 21-05-2011.
* ↑ Paolo Piazzini. «31 Due Giorni Marchigiana», 20-05-2012.
* ↑ «Due Giorni Marchigiana: Nicola Bagioli timbra al Gp Santa Rita», 21-05-2016.
* ↑ «Gp Santa Rita: Matteo Natali festeggia la prima vittoria a Castelfidardo», 20-05-2017.
* ↑ «Marco Borgo mattatore del 61° Gp di Roncolevà e campione veneto U23», 3 juin 2018.
* ↑ «Due Giorni Marchigiana: guizzo di Michele Corradini nel Gp Santa Rita», 19-05-2019.

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it Arxivat 2016-11-14 a Wayback Machine.
# Gran Premi Stad Roeselare

El Gran Premi Stad Roeselare era una cursa ciclista femenina que es disputa anualment als voltants de Roeselare, a Bèlgica, del 2007 al 2012.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2007 | Martine Bras | Emma Johansson | Tanja Schmidt-Hennes |
| 2008 | Loes Markerink | Annemiek van Vleuten | Kim Anderson |
| 2009 | Kirsten Wild | Rochelle Gilmore | Liesbet De Vocht |
| 2010 | Kirsten Wild | Chloe Hosking | Annemiek van Vleuten |
| 2011 | Amber Neben | Emma Johansson | Adrie Visser |
| 2012 | Annemiek van Vleuten | Christelle Ferrier-Bruneau | Linda Villumsen |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Gonçal Cortada i Carreras

Gonçal Cortada i Carreras (Barcelona, 18 de febrer de 1852 - Barcelona, 1913) fou un advocat i jutge que es llicencià en Dret civil, canònic i administratiu a la Universitat de Barcelona (1872). Fill de Joan Cortada i Sala de Carolina Carreras i Ferrer. Fou director del Col·legi Carreras (fundat pel seu avi Carles Carreras de Urrutia) i jutge municipal del districte de Sarrià - Sant Gervasi. També va ser membre del Sometent. En el moviment catalanista, va ser delegat, dins la Unió Catalanista, a les Assemblees de Manresa (1892) i Terrassa (1901).

## Referències

* ↑ «Naixements. Any 1852. Registre núm.746». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ Ollé, Josep M. Homes del catalanisme. Bases de Manresa. Diccionari biogràfic. Barcelona: Rafael Dalmau (editor), abril 1995, pàg. 90 (col. Camí Ral, 6). ISBN 84-232-0484-7.
# Glacier Kwong

Glacier Kwong (11 de juliol de 1996) és una activista política de Hong Kong. Es va iniciar a l'activisme ben jove el 2014 durant la Revolució dels Paraigües. Instal·lada a la ciutat alemanya de Hamburg d'ençà del 2018, és la fundadora de l'organització no-governmental Keyboard Freedom, que monitora els abusos de privacitat i la censura a Internet.

## Referències

* ↑ «En Allemagne, des expatriés honkongais luttent via leur ordinateur», 02-12-2019. [Consulta: 3 desembre 2019].
# Grup de muntanyes Parâng

El grup de muntanyes Parâng (hongarès: Páring-hegység) és un subgrup de muntanyes dels Carpats del Sud. Rep el nom de la muntanya més alta del grup, les muntanyes Parâng.

## Límits

El grup Parâng està delimitat:
* a l'est, vora el riu Olt
* a l'oest, al costat del riu Jiu

## Muntanyes

* Muntanyes Parâng (Munții Parâng)
* Muntanyes Şureanu (Munții Șureanu / M. Sebeșului)
* Muntanyes Cindrel (Munții Cindrel / M. Cibinului)
* Muntanyes Lotru (Munții Lotrului; literalment: Muntanyes del Lladre)
* Muntanyes Căpăţână (Munții Căpățânii; literalment: Muntanyes del Cap o Muntanyes del Crani)

## Referències

* ↑ Alexandru Roşu, Geografia Fizică a României. (Trans: The Physical Geography of Romania), 1980, II edition, Ed. Didactică & Pedagocică București.

## Vegeu també

* Carpats
* Grup de muntanyes Retezat-Godeanu
* Grup de muntanyes Făgăraș

## Enllaços externs

* Petita galeria del grup de les Muntanyes Parang Arxivat 2017-07-22 a Wayback Machine.
* Mapes de Parâng i altres serralades dels Alps de Transsilvània
* http://www.carpati.org/
* http://www.alpinet.org/
# Goran Stevanović

Goran "Puri" Stevanović (en serbi ciríl·lic: Горан Плави Стевановић; és un exfutbolista i entrenador serbi, nascut a Sremska Mitrovica el 27 de novembre de 1966. Ha estat internacional iugoslau en una ocasió.
Va destacar sobretot al FK Partizan durant la dècada dels 80. Posteriorment, va jugar a la competició espanyola i portuguesa.

## Com a entrenador

* 2001 FK Čukarički
* 02/03 FK Železnik
* 03/06 Selecció de Sèrbia i Montenegro (assistent)
* 08/09 FK Partizan (assitent)
* 09/... FK Partizan

## Referències

* ↑ «gòra» (en serbocroat). «Gòran»
* ↑ «Stjȅpān» (en serbocroat). «Stevánović»

## Enllaços externs

* Goran Stevanović a reprezentacija.rs
# Goran Višnjić

Goran Višnjić (Šibenik, Croàcia, 9 de setembre de 1972) és un actor croat establert a Hollywood. És conegut pel paper del Dr. Luka Kovać en la sèrie nord-americana ER (1999-2008). Entre 2016 i 2018 va interpretar a Garcia Flynn en la sèrie Timeless (sèrie de televisió).

## Referències

* ↑ «A Prescription For Success Goran Visnjic Stepped Off The Croatian Stage And Quickly Into The "Er" On Nbc» (en anglès). Philly.com, 17-12-2000. Arxivat de l'original el 2015-05-27. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ «Air Goran» (en anglès). Orange Coast Magazine. Emmis Communications, 01-10-2001, pàg. 72. ISSN: 0279-0483.
* ↑ Andreeva, Nellie. «Goran Visnjic To Co-Star In NBC’s ‘Time’ Travel Pilot From Eric Kripke & Shawn Ryan» (en anglès americà). Deadline, 09-03-2016. [Consulta: 29 setembre 2024].
# Gran Gremi

Gran Gremi (en letó: Lielā Gilde) és un edifici situat a Riga, capital de Letònia, i va ser erigit en els anys 1854 a 1857 després de l'aprovació del projecte presentat per l'arquitecte K. Bejne en estil gòtic anglès.
L'edifici va ser construït per allotjar el gremi del mateix nom, i en l'actualitat és seu de l'Orquestra Simfònica Nacional Letona.

## Vegeu també

* Petit Gremi

## Referències

* ↑ «The Large Guild». citariga.lv. [Consulta: 21 gener 2015].
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1968

L'edició de 1968 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 7a d'aquesta prova. Organitzat per la Penya Motorista 10 x Hora, el Gran Premi era la primera prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 30 i 31 de març al Circuit del Vallès, en terrenys de l'antiga Mancomunitat Sabadell-Terrassa (actualment dins el terme municipal de Terrassa). Hi participaren 40 pilots de 15 països diferents (quatre dels quals catalans) i hi assistiren nombrosos espectadors.
Fou la primera edició del Gran Premi celebrada al Circuit del Vallès, després de les quatre darreres que s'havien organitzat al Circuit de Santa Rosa.

## Curses
### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Joël Robert | ČZ |
| 2 | Torsten Hallman | Husqvarna |
| 3 | Marcel Wiertz | Bultaco |
| 4 | Don Rickman | Bultaco |
| 5 | Sylvain Geboers | CZ |
| 6 | Dave Bickers | CZ |
| 7 | Adolf Weil | Maico |
| 8 | José Sánchez | Bultaco |
| 9 | Jacky Porte | Montesa |
| 10 | Malcolm Davis | AJS |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Torsten Hallman | Husqvarna |
| 2 | Håkan Andersson | Husqvarna |
| 3 | Dave Bickers | ČZ |
| 4 | Joël Robert | CZ |
| 5 | Sylvain Geboers | CZ |
| 6 | Don Rickman | Bultaco |
| 7 | Jacky Porte | Montesa |
| 8 | Adolf Weil | Maico |
| 9 | José Sánchez | Bultaco |
| 10 | Gaston Rahier | CZ |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Torsten Hallman | Husqvarna | 3 |
| 2 | Joël Robert | ČZ | 5 |
| 3 | Dave Bickers | CZ | 9 |
| 4 | Sylvain Geboers | CZ | 10 |
| 5 | Don Rickman | Bultaco | 10 |
| 6 | Adolf Weil | Maico | 15 |
| 7 | Jacky Porte | Montesa | 16 |
| 8 | José Sánchez | Bultaco | 17 |
| 9 | Malcolm Davis | AJS | 22 |
| 10 | Gaston Rahier | CZ | 23 |

## Referències

* ↑ «Lista de corredores del VII Gran Premio de España de Motocross» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 30-03-1968. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Motocross». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 278. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «El VII Gran Premio de España de Motocross» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 01-04-1968. [Consulta: 8 agost 2014].

### Bibliografia

* «Resultados» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 01-04-1968. [Consulta: 8 agost 2014].
* «Palmarés». A: Programa XVI Gran Premi d'Espanya (en castellà). Barcelona: Penya Motorista 10 x Hora, 3 abril 1977, p. 37.
* «Palmarés». A: Programa XX Gran Premi d'Espanya (en castellà). Barcelona: Penya Motorista 10 x Hora, 5 abril 1981, p. 32.

## Enllaços externs

* Vídeo del Gran Premi d'Espanya de 250cc de 1968, celebrat al Circuit del Vallès (anglès)
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1975

L'edició de 1975 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 14a d'aquesta prova. Organitzat per la Penya Motorista 10 x Hora, el Gran Premi era la primera prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 5 i 6 d'abril al Circuit del Vallès, en terrenys de l'antiga Mancomunitat Sabadell-Terrassa (actualment dins el terme municipal de Terrassa). Hi participaren 45 pilots de 19 països diferents (tres dels quals catalans) i hi assistiren nombrosos espectadors.

## Curses
### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Håkan Andersson | Yamaha |
| 2 | Harry Everts | Puch |
| 3 | Willi Bauer | Suzuki |
| 4 | Sylvain Geboers | Husqvarna |
| 5 | Jaroslav Falta | ČZ |
| 6 | Kalevi Vehkonen | Husqvarna |
| 7 | Ievgueni Ribàltxenko | KTM |
| 8 | Joël Robert | Suzuki |
| 9 | Siegfried Lerner | KTM |
| 10 | Vic Allan | Bultaco |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Adolf Weil | Maico |
| 2 | Willi Bauer | Suzuki |
| 3 | Harry Everts | Puch |
| 4 | Torleif Hansen | Kawasaki |
| 5 | Hans Maisch | Maico |
| 6 | Uno Palm | Husqvarna |
| 7 | Joël Robert | Suzuki |
| 8 | Jaroslav Falta | ČZ |
| 9 | Zdenek Velky | CZ |
| 10 | Kalevi Vehkonen | Husqvarna |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Harry Everts | Puch | 5 |
| 2 | Willi Bauer | Suzuki | 5 |
| 3 | Jaroslav Falta | ČZ | 13 |
| 4 | Joël Robert | Suzuki | 15 |
| 5 | Kalevi Vehkonen | Husqvarna | 16 |
| 6 | Håkan Andersson | Yamaha | 16 |
| 7 | Uno Palm | Husqvarna | 17 |
| 8 | Siegfried Lerner | KTM | 23 |
| 9 | Håkan Carlqvist | OSSA | 24 |
| 10 | Jean-Claude Nowack | Montesa | 28 |

## Referències

* ↑ «Lista de pilotos participantes» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 06-04-1975. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ «Everts, por mejor tiempo total, ganó el G.P. de España de Motocross» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 07-04-1975. [Consulta: 8 agost 2014].

### Bibliografia

* «Clasificación» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 07-04-1975. [Consulta: 8 agost 2014].
* «Championnat du Monde de Motocross 250cc 1975» (PDF) (en francès). memotocross.fr p. 2. [Consulta: 7 març 2024].
* «Palmarés». A: Programa XVI Gran Premi d'Espanya (en castellà). Barcelona: Penya Motorista 10 x Hora, 3 abril 1977, p. 37.
* «Palmarés». A: Programa XX Gran Premi d'Espanya (en castellà). Barcelona: Penya Motorista 10 x Hora, 5 abril 1981, p. 32.

## Enllaços externs

* Vídeo del Gran Premi d'Espanya de 250cc de 1975, celebrat al Circuit del Vallès (castellà)
# Gordoncillo

Gordoncillo és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Esla-Campos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 709 | 688 | 606 | 616 |
# Gordon Whyburn

Gordon Whyburn (Lewisville, 7 de gener de 1904 - Charlottesville, 8 de setembre de 1969) va ser un matemàtic estatunidenc.
Després d'obtenir el doctorat el 1927 a la universitat de Texas a Austin amb una tesi dirigida per Robert Lee Moore, va fer un any d'estudis post-doctorals a la universitat de Viena amb una beca Guggenheim. En retornar als Estats Units el 1930, va ser professor de la universitat Johns Hopkins fins al 1934, any en què va ser nomenat professor titular de la universitat de Virgínia a Charlottesville, de la qual ja no es va bellugar fins a la seva mort el 1969, excepte per algunes classes com professor visitant a diverses universitats americanes. El seu germà, William, i el seu fill, Kenneth, també van ser matemàtics famosos. Es va casar amb Lucille Smith que va publicar un reeixit llibre sobre l'ensenyament de les matemàtiques.
Whyburn va publicar uns cint cinquanta articles científics, la majoria de ells de topologia, seguint la influència del seu mestre, Moore. També va fer recerca i docència en altres camps com la teoria de funcions.

## Referències

* ↑ Floyd i Jones, 1971, p. 57.
* ↑ Chang, 2011, p. 401.
* ↑ Floyd i Jones, 1971, p. 67-72.
* ↑ Fitzpatrick, 1997, p. 52.
* ↑ Jones, 1971, p. 8.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific Publishing, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Fitzpatrick, Ben. «Some Aspects of the Work and Influence of R.L. Moore». A: Aull C.E., Lowen R. (eds.). Handbook of the History of General Topology (en anglès). Springer, 1997, p. 41-62. ISBN 978-90-481-4820-2.
* Floyd, E.E.; Jones, F.B. «Gordon T. Whyburn 1904-1969» (en anglès). Bulletin of the American Mathematical Society, Vol. 77, Num. 1, 1971, pàg. 57-72. DOI: 10.1090/S0002-9904-1971-12606-X. ISSN: 0273-0979.
* Jones, F. Burton. «Professor G. T. Whyburn». A: Stanley P. Franklin, Zdeněk Frolík, Václav Koutník (eds.). General Topology and Its Relations to Modern Analysis and Algebra (en anglès). Czechoslovak Academy of Sciences, 1971, p. 7-8. ISBN 9780125225601.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Gordon Whyburn» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «32. Gordon Thomas Whyburn». American Mathematical Society. [Consulta: 4 agost 2021]. (anglès)
# Guénié-Kalary

Guénié-Kalary (escrita també com Guéniekalary) és una regió de Mali. Fins al 1893 fou part del regne de Ségou, situada al nord-est de Bamako i al sud-oest de Ségou (ciutat) a la part dreta del riu Níger. Estava formada per dues parts, el Guénié (situat més al sud-oest) i el Kalari o Kalary (al nord-est de l'anterior). Aquest Kalari era diferent de la regió del mateix nom al nord de Sansanding, la ciutat principal de la qual era Kolodougou. Al Guénié-Kalary la ciutat principal era (i és) Barouéli, al sud-oest (35 km) de Nango.
Durant la revolta de Sansanding i Ségou de 1892 el comandant Bonnier, d'acord amb el capità Briquelot, va considerar que calia actuar ràpid contra els peuls i va aixecar una companyia auxiliar de tiradors a Bamako creuant el Níger el 13 de maig reunint-se amb la companyia que Briquelot li va enviar des de Ségou formada per uns mil homes del rei Bodian. El 20 de maig va entrar a Boumouti que els peuls havien atacat sense èxit igual que havien estat rebutjats a Barouéli. la població estava deserta doncs els rebels ja s'havien retirat cap a Noumouka i Nonguela o Nonguella, al saber de la seva arribada; d'allí va recórrer el Guénié-Kalary, devastant tots els pobles poblets que trobava. Els poblats bambares es van sotmetre als francesos. El 28 de maig va trobar als peuls concentrats a Nonguella, els va derrotar i perseguir als que van poder fugir i després d'una marxa forçada de 65 km en 24 hores els va atrapar el 3 de juny a Ouo, a la riba del Baguié (o Boguié); en el combat Bonnier va matar un centenar de peuls i els va fer nombrosos presoners. La regió de Guénié-Kalary va quedar lliure de bandes dissidents armades. El territori fou agregat al cercle de Bamako el 1893.

## Referències

* ↑ «Au Soudan Français» (en francès). Le Temps. Gallica, 28-09-1893.
* (en francès) Revue d'artillerie [París - Nancy], 51, 1897.
# Goya Internacional

El Premi Goya Internacional és el guardó que concedeix la Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya a «personalitats que contribueixen al cinema com a art que uneix cultures i espectadors d'arreu del món». Aquests guardons van ser atorgats per primera vegada durant la XXXVI edició dels Premis Goya de 2022.

## Llista de guardonats

| Any | Edició | Guanyador/a | Professió |
| 2022 | XXXVI edició | Cate Blanchett | Actriu |
| 2023 | XXXVII edició | Juliette Binoche | Actriu |
| 2024 | XXXVIII edició | Sigourney Weaver | Actriu |

## Referències

* ↑ Premios Goya. «Cate Blanchett recibirá el primer Goya Internacional», 04-02-2022. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «Cate Blanchett will receive the first International Goya» (en castellà), 04-02-2022.
* ↑ «Juliette Binoche, International Goya 2023» (en castellà), 01-02-2023.

## Vegeu també

* Premio Nacional de Cinematografía
# Grass is greener

Grass is greener és una pel·lícula documental sobre el cànnabis que es va estrenar a Netflix el 20 d'abril de 2019.

## Argument

Grass is greener acompanya la llegenda del hip-hop Fab Five Freddy mentre examina la història de la prohibició del cànnabis als Estats Units d'Amèrica, l'anomenada war on drugs. Entrevista a músics populars, com ara Snoop Dogg i B-Real de Cypress Hill, així com advocats, activistes i persones que es van veure personalment afectades per condemnes per drogues. La pel·lícula comença amb l'eclosió del jazz a la dècada del 1920, amb Duke Ellington, Louis Armstrong i Billie Holiday com a objecte de persecució racista, i es trasllada a l'actualitat on el cànnabis és una indústria en auge amb un futur incert.

## Referències

* ↑ Nissen, Daniel. «What's Coming to Netflix in April 2019» (en anglès). Variety, 28-03-2019. [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ Noriega, Gustavo. «"Grass is Greener": historia y cultura de la marihuana en un documental» (en espanyol europeu). 30 abril 2019. [Consulta: 6 agost 2022].
# Graus de Canavelles

Les Graus de Canavelles són un congost de la Tet situat entre els termes comunals de Canavelles i de Nyer, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Es troben al sud del terme de Canavelles i al nord-oest del de Nyer; el congost corre de forma sinuosa d'oest a est. És un indret on la Tet passa de forma molt sinuosa entre penyals, que deixen un espai estret per al pas de les vies de comunicació. Així, la carretera supera les Graus de Canavelles pel nord, a l'esquerra de la Tet i, per tant, pel terme de Canavellles, mentre que el ferrocarril ho fa pel sud, a la dreta de la Tet i pel terme de Nyer.
L'estret pas de les Graus de Canavelles era, en època medieval, estretament vigilat: servien a aquest efecte els castells de Serola a l'oest, al costat del qual hi havia l'església de Sant Pere de Serola, i de Nyòvols, a l'est. Aquest darrer era complementat, a l'altra banda de la Tet, per la Torre de Nyòvols.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «101 - Nyer i 175 - Toès i Entrevalls». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Canavelles i Nyer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Les Graus de Canavelles en els ortofotomapes de l'IGN
# Gymnothorax annulatus

Gymnothorax annulatus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia i les Filipines.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1795. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 9. i-ii + 1-192.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Gymnothorax annulatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gymnothorax albimarginatus

Gymnothorax albimarginatus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i Taiwan.

## Referències

* 1 2 «Gymnothorax albimarginatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino, 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p. (text)
# Nouba

La nouba és un gènere musical trobat al Marroc, Algèria, Tunísia i Líbia, que té els seus orígens a la música d'Andalusia. El nom nouba va reemplaçar el terme sawt, i significa "esperar el seu torn" en àrab, pel fet que el músic esperava el seu torn rere una cortina. Les cançons són cantades per un solista o per un cor a l'uníson. Les lletres provenen de les moaixakhes o zajals, formes poètiques en àrab clàssic i col·loquial, respectivament. La veu s'acompanya per diversos instruments, incloent-hi l'ud, el rabab o el rebec, el ney, el qanun, el riq i la darbukka. Els instrumentistes també fan de cor.
Les ciutats del nord d'Àfrica han heretat un estil musical més propi de Granada.. Al Marroc, el terme gharnati (granadí) designa un estil musical diferent anomenat "Tarab Al Ala", que es va originar a Còrdova i València.

## Referències

* ↑ Touma, 1996, p. 68.
* ↑ Touma, 1996, p. 70–71.
* ↑ Touma, 1996, p. 70.
* ↑ Menocal, Scheindlin, and Sells, 2000, p. 72–73.
* ↑ Samrakandi, 2002, p. 15, 24.

## Bibliografia

* Menocal, María Rosa; Scheindlin, Raymond P.; Sells, Michael. Cambridge University Press. The Literature of Al-Andalus, 2000. ISBN 978-0-521-47159-6.
* Samrakandi, Mohammed Habib. Presses Universitaires du Mirail. Musiques d'Algérie, 2002, p. 47. ISBN 978-2-85816-657-2.
* Touma, Habib Hassan. Amadeus Press. The Music of the Arabs, 1996. ISBN 0-931340-88-8.