OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# In the Park

In the Park és un curtmetratge mut dirigit i protagonitzat per Charles Chaplin. Es tracta de la tercera pel·lícula que Chaplin va rodar per a l'Essanay. Es va estrenar el 18 de març de 1913.

## Argument

La pel·lícula encadena un seguit de situacions que succeeixen dins d'un parc i tenen com a protagonistes dues parelles i alguns aprofitats. La pel·lícula comença amb un senyor molt ben vestit i la seva xicota que s'acaronen en un banc i una mainadera amb un cotxet que espera el seu pretendent mentre els observa. Charlie, després d'importunar-los es troba amb un lladre que intenta buidar-li les butxaques però que només aconsegueix que sigui l'altre que li prengui una cigarreta i un llumí. Charlie intenta seduir la mainadera mentre el seu pretendent ha anat a cercar salsitxes a un venedor ambulant. En tornar, el pretendent fa fora Charlie de males maneres i aquest aconsegueix després robar una rastellera de salsitxes al venedor. A la vegada, el lladre s'ha endut el moneder de la noia del banc i en veure Charlie amb les salsitxes intenta robar-les mentre aquest li pren el moneder.
El pretendent de la mainadera va a buscar més salsitxes i en veure com el moneder penja del bastó de Charlie l'intenta agafar. Aquest però se n'adona i li acaba venent. En aquell moment apareix el lladre reclamant el que és seu i es produeix una baralla que acaba interrompuda per un policia. Charlot s'enduu el moneder i l'ofereix a la mainadera però són interromputs de nou pel seu pretendent.
Aleshores, el dandi i la seva xicota descobreixen el robatori i que la mainadera té el moneder per lo que l'home s'acosta a reclamar-lo però és abatut per l'home. No gosant barallar-se torna amb la seva xicota que l'abandona. Ell desesperat es vol suïcidar però en no tenir valor per fer-ho amb la seva pistola demana a Chaplin que el llenci a l'estany, cosa que aquest fa. Mentrestant, el pretendent ha estat detingut per un policia després de la denúncia de la propietària del moneder i en aquest moment veu Charlie i l'acusa de ser el causant de tot. En la discussió acaben tots dos a l'aigua i Charlie pot fugir.

## Repartiment

* Charles Chaplin (Charlie)
* Edna Purviance (mainadera)
* Bud Jamison (pretendent d'Edna)
* Leo White (dandy)
* Leona Anderson (xicota del dandy)
* Lloyd Bacon (lladre)
* Billy Armstrong (lladre de salsitxes)
* Ernest Van Pelt (policia)
* Fred Goodwins (venedor de salsitxes)

## Referències

* ↑ Okuda, Ted; Maska, David. Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp (en anglès). iUniverse, 2005-08, p. 118. ISBN 978-0-595-36598-2.
* ↑ Neibaur, James L. Early Charlie Chaplin: The Artist as Apprentice at Keystone Studios (en anglès). Scarecrow Press, 2012, p. 225 apèndix B. ISBN 978-0-8108-8242-3.
* ↑ Taibo, Paco Ignacio. La risa loca: enciclopedia del cine cómico (en castellà). UNAM, 2005, p. 208. ISBN 978-970-35-0403-9.
# Chemnitz

Chemnitz (?·pàg.) (sòrab: Kamjenica), anomenada oficialment Karl-Marx-Stadt entre el 1953 i el 1990, és una ciutat de l'estat lliure de Saxònia, Alemanya. Amb més de 240.000 habitants, és la tercera ciutat més gran de Saxònia després de Leipzig i Dresden.

## Geografia

Està situada al sud-est de la capital, Dresden, al peu del vessant septentrional de les muntanyes Metal·líferes (alemany Erzgebirge). El nom de vila, Chemnitz, deriva del riu d'igual nom que travessa la ciutat. Prové de l'antic nom eslau del riu, Kamjenica (sòrab: rierol de pedra, de kamjeń – pedra). La ciutat forma amb Zwickau el nucli de la regió econòmica Chemintz-Zwickau i forma parte de la regió metropolitana anomenada el triangle de Saxònia.

## Història

Els Aliats la bombardaren cap al final de la Segona Guerra Mundial. El 10 de maig de 1953, durant l'etapa de la República Democràtica Alemanya Chemnitz va rebre el nom de Karl-Marx-Stadt (Ciutat de Karl Marx). L'1 de juny de 1990 recuperà el seu nom original.

## Personatges il·lustres

* Sylke Otto, corredora de luge.
* Frank Rost, futbolista.
* Franz Mayerhoff (1864-1938), director d'orquestra i compositor.
* Wilhelm Fiedler (1832-1912), matemàtic
* Ernst Fiedler (1861-1954), matemàtic

## Ciutats agermanades

* Finlàndia: Tampere
* Eslovènia: Ljubljana
* Mali: Timbuctu
* Polònia: Łódź
* França: Mulhouse
* Regne Unit: Manchester
* Rússia: Volgograd
* Alemanya: Düsseldorf

## Referències

* ↑ Chemnitz im Wandel der Zeiten

## Enllaços externs

* Internetauftritt der Stadt Chemnitz – Stadt der Moderne
* Informationen rund um Chemnitz – Seite der CMT CHEMNITZ GmbH
* Auf den Spuren des alten Stadtbildes und der Stadtentwicklung
Chemnitz a Curlie
* … Das Gütezeichen „made in Germany“ verdankt Deutschland der Region Chemnitz… Arxivat 2011-05-20 a Wayback Machine., (alemany)
# Gazte Topagunea

Gazte Topagunea és un aplec del jovent de l'esquerra abertzale que té lloc cada dos anys al País Basc al voltant de l'Aberri Eguna. S'hi fan actes diversos com ara conferències i concerts. La primera trobada la va organitzar Jarrai a Etxarri Aranatz el 1994. L'any 2000, a Kanbo, es va fundar l'organització juvenil Haika. En els anys següents, a causa de la il·legalització d'aquestes organitzacions, l'aplec l'han convocat de manera successiva diferents entitats del moviment juvenil com Segi, Gazte Abertzaleak i Ernai.

## Referències

* ↑ Goti, Nerea. «Gazte Topagunea homenajea a las familias de los jóvenes represaliados en los 90» (en castellà). Naiz, 20-04-2019. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Banda Bassotti, Koma, Gatibu, Eskean Kristo, KOP, Huntza, La Furia... Gazte Topaguneko eskaintza musikala ari da osatzen» (en basc). Naiz, 21-02-2019. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Gazte Topagunea: Independentzian topa!». Argia, 2006ko apirilaren 12a. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ Agirretxe Gorrotxategi, Amaia «Topagunez topagune, euskal gazte mugimendu independentistaren bilakaera.». UPV/EHU, 01-12-2016.
# Orellana de la Sierra

Orellana de la Sierra és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Cantó de Roussillon

El cantó de Roussillon és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de Vienne. Té 21 municipis i el cap és Roussillon.

## Municipis

| Agnin Anjou Assieu Auberives-sur-Varèze Bougé-Chambalud Chanas La Chapelle-de-Surieu Cheyssieu Clonas-sur-Varèze Le Péage-de-Roussillon Roussillon | Sablons Saint-Alban-du-Rhône Saint-Clair-du-Rhône Saint-Maurice-l'Exil Saint-Prim Saint-Romain-de-Surieu Salaise-sur-Sanne Sonnay Vernioz Ville-sous-Anjou |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Jean-Baptiste Dufeu | radical |
| 1967-1979 | Roger Coste | PCF |
| 1979-1985 | Maurice Poirier | PCF |
| 1985-1992 | René Bourget | PS |
| 1992-1998 | Maurice Poirier | PCF |
| 1998- | Daniel Rigaud | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 28.087 | 31.351 | 32.814 | 34.965 | 38.736 | 41.911 | 46.554 |
# Jaume d'Olesa

* No s'ha de confondre amb Jaume d'Olesa i Sanglada.
Jaume d'Olesa, (Ciutat de Mallorca, s. xv-1443), escriptor mallorquí. Fill de Joan d'Olesa i Brondo, estudià dret a la Universitat de Bolonya, on escriví un quadern de poesies datat el 1421, en català es conserven les poesies Clam de Fortuna i una Cobla a la Mare de Déu, també va copiar una poesia en castellà, que és la primera mostra conservada del romancer castellà, segurament transmesa per algun condeixeble de la universitat. És el primer representant de la saga d'escriptors en català de cognom Olesa.

## Bibliografia

* de Riquer, Martí; Comas, Antoni; Molas, Joaquim. Història de la literatura catalana, tom 4, pàg. 239. Barcelona: Ariel, S.A., 1985. ISBN 84-344-7600-2.

## Vegeu també

* Jaume d'Olesa i Sanglada
* Francesc d'Olesa i Santmartí

## Enllaços externs

* Poesia de Jaume d'Olesa a RIALC
# Tetracarbonil de níquel

El tetracarbonil de níquel és un compost organometàl·lic amb la fórmula Ni(CO)₄. És un líquid volàtil que es descompon fàcilment en Ni i CO. La seva toxicitat és elevada i s'absorbeix per via respiratòria i cutània. S'elimina parcialment per via urinària en forma de Ni inorgànic.
És un producte intermedi en el procés Mond de purificació del níquel.

## Síntesi
### Història

El Ni(CO)₄ va ser sintetitzat la primera vegada l'any 1890 per Ludwig Mond per la reacció directa de níquel metàl·lic amb monòxid de carboni. Aquest treball pioner va donar lloc a la creació de diferents compostos metall-carbonil com ara els de manganès, vanadi, ferro o cobalt.

### Procés Mond

A 323K (50 °C), el monòxid de carboni es fa passar per sobre de Níquel impur. A una temperatura moderada, Ni(CO)₄ es descompon donant CO i Ni metàl·lic. Aquestes dues reaccions formen la base del procés Mond per a la purificació del Níquel.

## Toxicitat

Una concentració atmosfèrica de 30 ppm és perillosa per l'home.
La intoxicació per Ni(CO)₄ es manifesta inicialment amb cefalees, nàusees i vòmits. Aquests símptomes desapareixen entre les 12 i les 24 hores després de d'haver finalitzat l'exposició. De 12 a 36 hores després apareixen els símptomes de pneumònia química i l'edema de pulmó. En els casos fatals la mort es dona entre els 5 i 15 dies. En les autòpsies es revela que els òrgans principals afectats són els pulmons i el cervell.
El Tetracarbonil Níquel ja no es considera un agent cancerigen, no obstant altera la síntesi de RNA (àcid ribonucleic).

## Perillositat
### Perill físic

El vapor és més dens que l'aire i pot estendre's arran de terra; possible ignició en punt distant.

### Perill químic

Pot explotar per escalfament intens a 60 °C. La substància pot incendiar-se espontàniament en contacte amb l'aire. La substància descompon en presència d'àcids donant vapors tòxics de monòxid de carboni.
# Balázs Molnár

Balázs Molnár (Zalaegerszeg, 1 de juliol de 1977) és un futbolista hongarés, que ocupa la posició de migcampista. Ha estat 14 vegades internacional amb el seu país.

## Trajectòria

Ha disputat gairebé la totalitat de la seua carrera a Hongria, a excepció d'una breu estada a la competició espanyola, amb el RCD Espanyol i l'Elx CF, així com a la turca amb l'Ankaraspor.
Ha guanyat la Copa del Rei del 2000 i la lliga hongaresa del 2002.
# Jacint Tudó i Alemany

Jacint Tudó i Alemany (Barcelona, 1717 - Madrid, 5 de maig de 1773) fou un advocat català, membre del Consell de Castella. La seva neboda Pepita Tudó va estar lligada sentimentalment a Manuel Godoy. El 1762 arribaria a ser Oidor de l'Audiència de Catalunya, i des de 1766 Conseller de Castella.
Fill de Joan Tudó i Romanya, cavaller català, senyor de Vilardida, i d'Antonia Alemany i Morera, fou membre d'una família que havia prestat serveis a la monarquia borbònica. Es va casar amb María Teresa Tudó Peaguda i el seu fill Francesc Antoni va ser oïdor de l'Audiència de Barcelona. El seu germà Antoni seria brigadier dels Reals Exèrcits.
Va estudiar tres anys al col·legi de Cordelles a Barcelona. En acabar, el 1732 inicià els estudis majors a Cervera, un any de Filosofia i sis a la Facultat de Lleis, on es va graduar com a llicenciat i doctor l'any 1741 i exercí com advocat dels Reials Consells i de l'Audiència Catalana durant nou anys. El 1750, va ser nomenat alcalde major Criminal de la ciutat de Barcelona i, des d'agost de 1758, fou ascendit a alcalde major Civil.
El novembre de 1760 va rebre de mans del capità general de Catalunya, el marquès de la Mina, els honors de ministre del Criminal de l'audiència de Catalunya. El setembre de 1762 va ascendir a ministre civil de la mateixa audiència. El 9 d'agost de 1766 va ser nomenat membre del tribunal Consell de Castella i l'octubre va traslladar-se a Madrid. El 1768, va signar l'acta de la sessió del Consell de Castella on s'aprovava prohibir l'ensenyament de la llengua catalana a les escoles de primeres lletres, retòrica i gramàtica. Va exercir com a asessor del Consell de Guerra, del jutjat de les Reials Guàrdies i, des de 1771, fou el ministre representant del Consell de Castella en l'extracció de la loteria. Va morir a Madrid el 5 de maig de 1773 exercint com a conseller de Castella.

## Referències

* 1 2 Molas Ribalta, Pere «Catalans a l'Administració Central al segle XVIII». Pedralbes, num. 8, 1988, pàg. 188-189.
* ↑ «Los ministros del Consejo Real de Castilla. Reinado de Carlos III». A: Revista Hidalguía (en castellà). numero 169. Ediciones Hidalguia, 1981, p. 993–.
* ↑ Pasqual, Josep Maria. «El ‘boursault' i la senyora Tudó - 19 juliol 2010». El Punt Avui+, 19-07-2010. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ «ELS TUDÓ – Centre d'Estudis Santjustencs», 01-09-2019. Arxivat de l'original el 2019-09-01. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ Andújar Castillo, Francisco. «Jacinto Tudó Alemany» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ Mercurio histórico y político. Imprenta Real, 1773, p. 91–.

## Vegeu també

* Llista d'Alcaldes majors de Barcelona 1719-1834
# Chemosensor

«Chemosensor» té aquests significats:
* Quimioceptor, una cèl·lula receptora sensorial especialitzada que transdueix (respon a) una substància química
* Sensor molecular, una molècula que interacciona amb un analit per produir un canvi detectable
# Gipetins

Els gipetins (Gypaetinae) són una subfamília d'ocells rapinyaires de la familia dels accipítrids (Accipitridae). És difícil trobar una característica distintiva d'aquesta subfamília, de complexa classificació.

## Hàbitat i distribució

Habiten diferents medis a gairebé tots els continents, faltant únicament de l'Antàrtida.

## Sistemàtica

S'ha discutit molt sobre la classificació d'aquest grup. Els diferents gèneres s'han ubicat a subfamílies diferents, així els aligots vespers i espècies semblants s'han ubicat a Perninae i altres a Elaninae, Aegypiinae o Polyboroidinae. Estudis genètics de principis del present segle han propiciat la creació d'aquesta subfamília, que el Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) classifica en 4 gèneres amb 5 espècies:
* Gènere Gypohierax, amb una espècie: voltor de les palmeres (Gypohierax angolensis).
* Gènere Gypaetus, amb una espècie: trencalòs (Gypaetus barbatus).
* Gènere Neophron, amb una espècie: aufrany comú (Neophron percnopterus).
* Gènere Polyboroides, amb dues espècies.

## Referències

* ↑ J. Ferguson-Lees, D. A. Christie: Raptors of the World. Christopher Helm, London 2001. ISBN 0-7136-8026-1. (anglès)
* ↑ H. R. L. Lerner, D. P. Mindell: Phylogeny of eagles, Old World vultures and other Accipitridae based on nuclear and mitochondrial DNA. Molecular Phylogenetics and Evolution 37; 2005: S. 327-346. (anglès)
* ↑ Classificació dels accipitriformes en John Boyd's Home Page Rev. 20-01-2012 (anglès)
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2.
# Palm Springs

«Palm Springs» té aquests significats:
* Geografia:
** Palm Springs (Califòrnia), localitat estatunidenca de Califòrnia
** Palm Springs (Florida), localitat estatunidenca de Florida
** Palm Springs North, localitat estatunidenca de Florida
* Cinema:
** Palm Springs, pel·lícula de 2020 dirigida per Max Barbakow
# Cantó de Sèvres

El cantó de Sèvres és un antic cantó francès del departament dels Alts del Sena, que estava situat al districte de Boulogne-Billancourt. Comptava amb el municipi de Sèvres.
Al 2015 es va unir al nou cantó de Boulogne-Billancourt-2.

## Municipis

* Sèvres

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Michel Devèze | MRP, després divers droite |
| 1964-1967 | Charles Odic | Divers droite |
| 1967-1970 | Georges Lenormand | PCF |
| 1970-1976 | Jean Caillonneau | Divers droite |
| 1976-1982 | Georges Lenormand | PCF |
| 1982-2006 | Jean Caillonneau | UDF-CDS |
| 2006- | François Kosciusko-Morizet | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 20.129 | 20.083 | 21.149 | 20.208 | 21.990 | 21.534 | 22.978 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Jaume d'Aragó i d'Anjou

Jaume d'Aragó i d'Anjou dit “el Dissortat” (1296 - Tarragona, 1334) fou príncep d'Aragó.

## Orígens familiars

Nasqué el 29 de setembre de 1296, i va ser el fill primogènit del comte de Barcelona i rei d'Aragó Jaume II el Just i la seva segona muller, Blanca de Nàpols. Per línia paterna era net del comte-rei Pere el Gran i Constança de Sicília, i per línia materna del rei Carles II de Nàpols i Maria d'Hongria.

## Vida religiosa

Va renunciar a la corona el 1319, per fer-se eclesiàstic, després de fugir d'amagat de les seves pròpies núpcies amb Elionor de Castella que se celebraren a Gandesa el 5 d'octubre del mateix any. Va esdevenir frare de l'Orde de Montesa, i amb això va aconseguir vestir el mantell blanc amb la creu vermella. La seva educació va estar molt influïda per les idees d'Arnau de Vilanova i de Ramon Llull.
Com a conseqüència de la seva renúncia, el seu germà Alfons, futur Alfons el Benigne, fou designat hereu de la corona, i va ser qui finalment es va casar amb la princesa castellana desdenyada.

## Referències

* ↑ «Jaume d'Aragó i d'Anjou». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joaquim Miret i Sans, El forassenyat primogènit de Jaume II, p.9
* ↑ Masià i de Ros, Angels. Relación castellano-aragonesa desde Jaime II a Pedro El Ceremonioso (en castellà). CSIC-Dpto. de Publicaciones, 1994, p. 199. ISBN 8400074459.
# Baláže

Baláže és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1529.
# Cimarron (Nou Mèxic)

Cimarron és una vila dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 917 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cimarron tenia 917 habitants, 382 habitatges, i 255 famílies. La densitat de població era de 185,4 habitants per km².
Dels 382 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.875 $ i la renda mediana per família de 30.677 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.125 $ mentre que les dones 19.792 $. La renda per capita de la població era de 14.248 $. Aproximadament el 9,1% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cimarron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cimarron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gerhard Ebeling

Gerhard Ebeling (6 de juny de 1912, Berlín - † 30 de setembre de 2001, Zúric) fou un historiador de l'Església i un teòleg protestant, considerat un dels principals representants de l'hermenèutica bíblica del segle xx.

## Biografia

Fou alumne de Rudolf Karl Bultmann a la Universitat de Marburg, de Wilhelm Maurer a Zuric i d'Emil Brunner a Berlín. L'encontre amb Dietrich Bonhoeffer a Predigerseminar Finkenwalde fou determinant per a ell.
Segons Ebeling, «sigui quin sigui la manera en què es vulgui definir l'hermenèutica, allò cert és que aquesta, en tant que doctrina de la comprensió, té a veure amb l'esdeveniment de la paraula». Per això és que per a Ebeling l'hermenèutica teològica es considera com «doctrina de la paraula de Déu» i esdevé necessària quan la sola paraula ja no serveix per comprendre, perquè es veu alterada i distorsionada.
Ebeling compta amb diversos doctorats honoris causa atorgats, entre d'altres, per la Universitat de Bonn el 1952, la Universitat d'Uppsala, d'Edimburg, de Neuchâtel i de Tübingen el 1997.

## Obres

* Evangelische Evangelienauslegung. Eine Untersuchung zu Luthers Hermeneutik. 1942 (= Ebelings Dissertation)
* Das Wesen des christlichen Glaubens. 1959
* Wort und Glaube, 4 Bände. 1960–1995
* Wort Gottes und Tradition. Studien zu einer Hermeneutik der Konfessionen. 1964
* Luther. Einführung in sein Denken. 1964; ISBN 3-16-143581-8 (Tb.)
* Lutherstudien, 3 Bände (in 5 Teilbänden). 1971–1989.
* Einführung in theologische Sprachlehre. 1971; ISBN 3-16-132511-7
* Dogmatik des christlichen Glaubens, 3 Bände. 1979, 4. Auflage 2012; ISBN 978-3-16-151028-1
* Predigten eines „Illegalen“ aus den Jahren 1939–1945. 1995; ISBN 3-16-146371-4
* Luthers Seelsorge. Theologie in der Vielfalt der Lebenssituationen an seinen Briefen dargestellt. 1997; ISBN 3-16-146712-4
# Pangasi

* Per a altres significats, vegeu «Kumar».
Pangasi o Kumar és un riu de Bengala Occidental i Bangladesh localment anomenat Pangasi, derivació del Matabhanga, al que abandona prop d'Alamdanga. Té un curs en direcció est i sud-est pel districte de Nadia i després cap a Bangladesh. El cap del riu queda tancat a l'estiu per l'arena i només es pot passar a la temporada de pluges. Connecta amb el Garai (o Gorai) però la branca principal segueix avall fins a descarregar al Nabaganga prop de Magura. Un altre riu del centre de Bangladesh porta també el nom de Kumar.

## Vegeu també

* Kholpetua

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.