OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Angelo Conterno

Angelo Conterno (Torí, 13 de març de 1925 - 1 de desembre de 2007), anomenat Penna bianca, va ser un ciclista italià que fou professional entre 1950 i 1965.
Durant la seva carrera esportiva el seu major èxit fou el triomf a la Volta a Espanya de 1956, on guanyà per tan sols 13 segons sobre Jesús Loroño, segon classificat d'aquella edició. Amb aquest triomf es convertí en el primer italià en guanyar la Volta a Espanya. També guanyà tres etapes al Giro d'Itàlia.

## Palmarés

* 1952
** 1r al Trofeu Ponsin
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1953
** 1r al Giro dels Apenins
* 1954
** 1r al Giro del Lazio
** 1r a Latino
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1955
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1956
** 1r de la Volta a Espanya i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro de Campania
* 1957
** 1r al Giro del Veneto
* 1958
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria
* 1959
** 1r al Campionat de Zúric
** 1r al Giro de Ticino
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
* 1961
** 1r al Giro del Piemont
** 1r al Trofeu Matteotti

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1952. 24è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1953. 5è de la classificació general
* 1954. 10è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1955. 18è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1957. Abandona
* 1958. Abandona
* 1959. 14è de la classificació general
* 1960. 21è de la classificació general
* 1961. 16è de la classificació general
* 1962. 21è de la classificació general
* 1963. 27è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1956. 1r de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1956. 41è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CONTERNO Angelo». [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Palmarès d'Angelo Conterno (Ita)». [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Angelo CONTERNO» (en italià). [Consulta: 6 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Angelo Conterno
# Angelo De Martini

Angelo De Martini (Villafranca di Verona, 24 de gener de 1897 - Verona, 17 d'agost de 1979) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1928 i 1932. Durant la seva carrera es dedicà principalment al ciclisme en pista.
El seu èxit més important l'aconseguí als Jocs Olímpics de París de 1924, on guanyà la medalla d'or en la prova de persecució per equips, fent equip amb Alfredo Dinale, Francesco Zucchetti i Aleardo Menegazzi. Als 50 quilòmetres quedà el quart.

## Palmarès

* 1924
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de París en persecució per equips

## Referències

* ↑ «Olympedia – Angelo De Martini». [Consulta: 30 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Angelo De Martini a sitiodeciclismo.net
# Angelo Domenghini

Angelo Domenghini (Lallio, 25 d'agost de 1941) fou un futbolista italià de la dècada de 1960.
Fou 33 cops internacional amb la selecció de futbol d'Itàlia amb la qual participa al Mundial de 1970.
Pel que fa a clubs, destacà a Atalanta BC, Internazionale i Cagliari Calcio.
També fou entrenador, destacant a Derthona en diverses ocasions, i Torres.

## Referències

* ↑ «Convocazioni e presenze in campo» (en italian). FIGC. Arxivat de l'original el 27 abril 2015. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «1968 team of the tournament». UEFA, 01-04-2011. [Consulta: 29 abril 2015].
* ↑ «Palmares» (en italian). Arxivat de l'original el 7 de febrer 2011. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «ANGELO DOMENGHINI» (en italian). Storie di Calcio. [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Domenghini, Angelo» (en italian). TuttoCalciatori.net. [Consulta: 11 març 2017].
* ↑ Angelo Domenghini a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «La Storia» (en italian). [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Vi ricordate Domenghini? Noi vi diciamo come vive» (en italian). Il Corriere della Sera, 21-05-2009. Arxivat de l'original el 9 octubre 2014. [Consulta: 2 gener 2015].
# Amadeu de Savoia

Amadeu de Savoia és el nom dels següents personatges:
* Amadeu de Savoia o Amadeu I d'Espanya (Torí, 1845 - 1890), duc d'Aosta, escollit rei d'Espanya (1870 -73), durant el Sexenni Revolucionari
* Amadeu I de Savoia (? - 1051), comte de Savoia (1048 -51)
* Amadeu II de Savoia (~1050 - 1080), comte de Savoia (1060 -80)
* Amadeu III de Savoia (1095 - Nicòsia, 1148), comte de Savoia entre (1103 -48)
* Amadeu IV de Savoia (Montmélian, Savoia, 1197 - 1253), comte de Savoia (1233 -53)
* Amadeu V de Savoia (Castell del Bourget, Savoia, 1249 - Avinyó, 1323), comte de Savoia (1285 -1323)
* Amadeu VI de Savoia (Chambéry, Savoia, 1334 - Campobasso, 1383), comte de Savoia (1343 -83)
* Amadeu VII de Savoia (Chambéry, Savoia, 1360 - 91), comte de Savoia entre (1383 -91)
* Amadeu VIII de Savoia (Chambéry, Savoia, 1383 - Ginebra, República de Ginebra, 1451), comte de Savoia (1391 -1416)
* Amadeu IX de Savoia (Thonon-les-Bains, Savoia, 1435 - Vercelli, 1472), duc de Savoia (1465 -72)
# Antonio Campos Doménech

Antonio Campos Doménech (Alacant, 18 de setembre de 1808 - 8 d'agost de 1887) va ser un comerciant i polític alacantí, alcalde d'Alacant i president de la Diputació durant el segle xix. Era fill d'Antonio Campos Gil, burgès enriquit mercè el port d'Alacant gràcies a la importació i exportació de bacallà i la consigna de vaixells, alhora que van adquirir terres a l'Horta d'Alacant (Santa Faç, Mutxamel, Almoradí) gràcies a les desamortitzacions. Germà del polític Ramón Campos Doménech. Es va casar amb Juana Carreras, filla de Manuel Carreras Amérigo.
El 1836 esdevingué dipositari del Consolat del Mar i el 1835 regidor d'Alacant amb la Unió Liberal. El 1842 seria uns mesos alcalde fins que fou substituït per Tomás de España Sotelo. En 1853 formà part de la junta que va promoure la construcció del Teatre Principal d'Alacant i del ferrocarril Almansa-Alacant. També fou accionista del Banc d'Espanya i capità i comandant de la Milícia Nacional de 1854 a 1856, donant suport Leopoldo O'Donnell en la vicalvarada. El 1856 fou nomenat diputat a la Diputació d'Alacant per Novelda. El 1865 fou escollit novament diputat provincial i es va presentar a les eleccions a Corts, però no fou escollit. Durant la revolució de 1868 fou exclòs de la Junta Revolucionària Provisional d'Alacant.
Malgrat els seus orígens progressistes, durant la restauració borbònica va organitzar el Partit Conservador, que presidiria des de 1879 fins a la seva mort. També va fundar i dirigir el diari El Eco de la Provincia. De 1875 a 1882 fou president de la Diputació d'Alacant.

## Referències

* ↑ Campos: Abogados, periodistas y políticos, per Gerardo Muñoz, Diario Información, 11 de setembre de 2016
* ↑ La construcción del Teatro Principal de Alicante
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.118. ISBN 9788495484802.
# Antonio Candreva

Antonio Candreva (nascut el 28 de febrer de 1987) és un futbolista italià que actualment juga per la UC Sampdoria de la Sèrie A i la selecció de futbol d'Itàlia com a migcampista, generalment com a extrem.
Antonio Candreva amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa Confederacions 2013
1 Buffon (c) •
2 Maggio •
3 Chiellini •
4 Astori •
5 De Sciglio •
6 Candreva •
7 Aquilani •
8 Marchisio •
9 Balotelli •
10 Giovinco •
11 Gilardino •
12 Sirigu •
13 Marchetti •
14 El Shaarawy •
15 Barzagli •
16 De Rossi •
17 Cerci •
18 Montolivo •
19 Bonucci •
20 Abate •
21 Pirlo •
22 Giaccherini •
23 Diamanti •
Entrenador: Prandelli
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2014
1 Buffon  •
2 De Sciglio •
3 Chiellini •
4 Darmian •
5 Motta •
6 Candreva •
7 Abate •
8 Marchisio •
9 Balotelli •
10 Cassano •
11 Cerci •
12 Sirigu •
13 Perin •
14 Aquilani •
15 Barzagli •
16 De Rossi •
17 Immobile •
18 Parolo •
19 Bonucci •
20 Paletta •
21 Pirlo •
22 Insigne •
23 Veratti •
Entrenador: Prandelli
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2016
1 Buffon (c) •
2 De Sciglio •
3 Chiellini •
4 Darmian •
5 Ogbonna •
6 Candreva •
7 Zaza •
8 Florenzi •
9 Pellè •
10 Motta •
11 Immobile •
12 Sirigu •
13 Marchetti •
14 Sturaro •
15 Barzagli •
16 De Rossi •
17 Éder •
18 Parolo •
19 Bonucci •
20 Insigne •
21 Bernardeschi •
22 El Shaarawy •
23 Giaccherini •
Entrenador: Conte :
# Antonio Manuel Sánchez Gómez

Antonio Manuel Sánchez Gómez, més conegut com a Manu Sánchez (Fuengirola, 25 de gener de 1979) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de migcampista. Ha estat internacional amb les categories inferiors de la selecció espanyola.
Format al planter del Reial Madrid, hi jugaria als equips C i B de l'entitat. El 2002 marxa al Màlaga CF. Eixe any debuta a primera divisió tot jugant quatre partits, i a l'any següent es consolida al club andalús amb 36 partits i 6 gols. A partir d'ací, però, l'aportació del migcampista va minvant progressivament fins a aparèixer en només 3 partits la temporada 06/07.
L'estiu del 2007 fitxa per l'Hèrcules CF, amb qui juga 10 partits a la Segona Divisió. El 2009, recala al modest Antequera CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Andreu Rabasa i Negre

Andreu Rabasa i Negre (Mollet del Vallès, 5 d'abril de 1931 - Barcelona, 17 d'octubre de 2022) fou un empresari de motocicletes català, president de Derbi (1988-2000).

## Biografia

Estudià a l'Escola Industrial de Barcelona, i després enginyeria i direcció d'empreses a l'IESE. Des del 1976 continuà la tasca iniciada pel seu pare, Simeó Rabasa, qui havia fundat la fàbrica de ciclomotors i motos Rabasa-Derbi. Andreu la va dirigir en el període 1988-2000. El 2000 fou nomenat president d'honor de l'empresa.
L'any 1998 va rebre la Creu de Sant Jordi, i endemés, la Medalla d'Or al Mèrit Esportiu de la Federación Española de Motociclismo, la Insígnia d'Or de la Federació Catalana de Motociclisme i la Clau de Barcelona.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Andreu Rabasa: Presidente de Nacional Motor, SAU». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 30. ISBN 84-920886-5-6.
* 1 2 «Andreu Rabasa i Negre, fill del fundador de l'emblemàtica marca Derbi, ha mort aquest dilluns a 91 anys.». somMollet, 17-10-2022.

### Bibliografia

* «Andreu Rabasa i Negre. Fill. President d'honor de Derbi». tv3.cat. TV3. Arxivat de l'original el 23 d'abril 2014. [Consulta: 8 octubre 2007].
# Apol·lodor de Constantinoble

Apol·lodor de Constantinoble (en grec Ἀπολλόδωρος) va ser un jurista grecoromà membre de la comissió establerta per l'emperador Teodosi II per compilar el Codi Teodosià.
L'any 429 tenia els títols de comes i magister memoriae, i el 435 i 438 se'l menciona com comes sacri consistorii. Sembla que no hi ha raons, més enllà del nom i de la proximitat de la data, per relacionar-lo amb un Apol·lodor que era comes rei private sota els emperadors Arcadi i Honori l'any 396, i que va ser procònsol d'Àfrica els anys 399 i 400. A l'Apol·lodor procònsol d'Àfrica Quint Aureli Simmac li va dirigir algunes cartes, que es conserven.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/251?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=ApollodorusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 236. ]
# Apol·lodor de Damasc

Apol·lodor de Damasc fou un arquitecte i enginyer grec que va viure sota els emperadors Trajà i Hadrià. El primer li va fer construir un Forum, un Odeum, i un gimnàs a Roma i el Pont de Trajà a la Dàcia; el segon, a causa d'una indiscreció de l'arquitecte, el va enviar al desterrament, i finalment el va fer matar.

## Referències

* ↑ Robert Stuart (c.e.). A Dictionary of Architecture: Historical, Descriptive, Topographical, Decorative, Theoretical and Mechanical .... A. Hart, 1854, p. 1–.
* ↑ New general biographical dictionary. A new general biographical dictionary, projected and partly arranged by H.J. Rose, 1848, p. 46–.
* ↑ Louis Mayeul Chaudon. Dictionnaire Universel, Historique, Critique Et Bibliographique .... Mame, 1810, p. 1–.
# Apol·lodor de Beòcia

Apol·lodor de Beòcia (grec antic: Ἀπολλόδωρος, llatí: Apollodorus) fou ambaixador de la Lliga Beòcia a Messènia l'any 183 aC.
En aquell moment els messenis, atacats per Licortes, general de la Lliga Aquea, pensaven a signar la pau, i la intervenció d'Apol·lodor i d'un altre ambaixador de Beòcia, de nom Epènet, va decidir els messenis per la signatura de la pau, tal com narra Polibi.

## Referències

* ↑ 5.Apollodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 233
# Antònia Gimeno i Travesset

Antònia Gimeno (Barcelona, 2 de desembre de 1941) és una jugadora i entrenadora de bàsquet catalana, ja retirada.
Va debutar esportivament el 1955 amb el Club Banesto i posteriorment va jugar amb el CE Cottet, amb el qual va guanyar un Copa Espanyola i tres Campionats de Catalunya. Entre el 1968 i 1972 va jugar al Picadero JC, i finalment, a l'Om de Santa Cruz de Tenerife. Fou internacional amb la selecció espanyola en dues ocasions, i va participar al primer partit de la selecció femenina de basquetbol, el 16 de juny de 1963, al Pavelló Esportiu de Malgrat de Mar.
Després de la seva retirada, va dirigir diversos equips de les Canàries durant setze anys, una tasca en la qual destaca l'ascens a la primera divisió del CB Tenerife Krysta la temporada 1976-77. També va ser entrenadora del Cajalón Zaragoza i el Real Canoe NC, A banda, fou tècnica de la federació espanyola i exercí d'entrenadora ajudant de la selecció espanyola femenina sènior així com de les categories inferiors. A Catalunya, va dirigir el Bàsquet Draft Gramanet (2001-02) i entre els equips de promoció del CB Sant Just (2003-05).
Entre d'altres reconeixements, va rebre el reconeixement de la Federación Insular de Baloncesto de Tenerife el 2016 per la seva tasca com a entrenadora i el 2009 fou distingida com a Històrica del Bàsquet Català.

## Palmarès

* 3 Campionats de Catalunya de bàsquet femení: 1961, 1962, 1963
* 1 Copa espanyola de bàsquet femenina: 1960

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012-. ISBN 9788441221062.
* ↑ Morenilla, Juan; Sáez, Faustino «Las maravillosas intrépidas de la canasta» (en castellà). El País [Madrid], 05-06-2013. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 «Llegó a la Isla la entrenadora Antonia Gimeno –» (en castellà). Basketmanía, 04-04-2016. [Consulta: 10 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Antònia Gimeno Travesset - FEB
# Antonia Contreras

Antonia Contreras (Madrid, 1858-València, 19 o 20 de febrer de 1896) va ser una actriu espanyola que va assolir molt d'èxit a Espanya i Amèrica Llatina.
Va ser actriu jove i, més endavant, primera actriu de les companyies de Rafael Calvo i d'Antonio Vico i d'Elisa Boldún. Va distingir-se com una actriu versàtil en qualsevol mena de paper, fos drama o tragèdia i fins i tot amb papers poc rellevants. Destacà en la interpretació d'obres teatrals del Romanticisme, especialment les de José Echegaray.
Va assolir molt d'èxit tant a Espanya com a l'Amèrica Llatina. El 1873 estrenà en el Teatre Español de Madrid la comèdia Cómo empieza y cómo acaba de Jacinto Benavente, que va ser l'èxit més gran de la seva carrera. Més tard realitzà un gira per l'Amèrica Llatina amb la companyia de Rafael Calvo, on arribà amb una fama ja ben establerta. Quan va tornar a Espanya, s'integrà a la companyia d'un dels seus mestres, Antonio Vico, amb qui va romandre fins a 1895 com a primera actriu. Entre les diferents funcions en què va participar, el 1880 i el 1882 va assolir molt d'èxit amb les obres Conflicto entre dos deberes i Haroldo el Normando, d'Echegaray, i amb El lazo eterno, llegenda dramàtica de Luis Calvo, respectivament.
Va morir prematurament a València, el 19 o 20 de febrer de 1896.

## Referències

* 1 2 3 4 Gómez García, Manuel. Diccionario Akal de Teatro (en castellà). Madrid: Akal, 1998, p. 211.
* 1 2 3 Román Fernández, Manuel. «Antonia de Contreras» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 15 abril 2021].
* 1 2 Sepúlveda, Ricardo. El corral de la Pacheca. Apuntes para la historia del teatro español (en castellà). Madrid: Librería de Fernando Fé, 1888, p. 193-194.
* 1 2 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 152.
* ↑ Olavarría y Ferrari, Enrique de. Reseña histórica del teatro en México (en castellà). Mèxic: "La Europea", 1895, p. 93-95.
# Antonia Campos

Antonia Campos (Madrid, 2 de març de 1814 - Madrid, 31 d'agost de 1875) va ser una una cantant d'òpera espanyola.
Va néixer el 2 de març de 1814. Va debutar al teatre del Príncipe, amb tretze va començar a treballar com a partiquina, desenvolupant papers breus, en aquest teatre i el de la Cruz.
El 1834 va debutar com a primera soprano a Madrid, i després va ser contractada com a prima donna a Saragossa, fins a 1838, quan va passar a París. Allà va estudiar amb Piermarini, i més tard es dedicà a l'òpera, assolint molta fama en els teatres de les principals ciutats d'Espanya i Portugal com a prima donna absoluta, passant pels escenaris de Màlaga, Saragossa, Granada, Cadis, Sevilla, Valladolid, Bilbao, Madrid i Porto.
Va demanar i obtenir la seva jubilació l'any 1846. Va morir a Madrid el 31 d'agost de 1875.

## Referències

* 1 2 3 4 Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 114.
* 1 2 Alba Abad, José. Historia sintética de Madrid (en castellà). vol. 2. Madrid: Estades Artes Gráficas, 1949, p. 230.
* 1 2 Enciclopedia ilustrada Seguí. Diccionario universal con todas las voces y locuciones usadas en España y en la América Latina (en castellà). vol. 3. Barcelona: Centro Editorial Artístico de Miguel Seguí, 1907, p. 248.
# Anne Charlon

Anne Charlon (Adon, 1947) és una catalanista i hispanista francesa.
Doctorada a la Universitat de la Sorbona amb una tesi sobre La condition féminine dans la prose narrative féminine catalane (1900-1983) (1987), ha estat professora titular a la Universitat de la Sorbona i posteriorment fou catedràtica a la Universitat de Dijon.
Ha publicat diversos treballs sobre novel·listes catalanes, com Maria Aurèlia Capmany o Montserrat Roig.

## Referències

* ↑ «Anne Charlon». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antíoc de Sebaste

Antíoc de Sebaste (en llatí Antiochus, en grec antic Ἀντίοχος) va ser un metge de Sebaste, a Armènia, que vivia durant la persecució de Dioclecià (303-311)
Era cristià i va morir en aquesta persecució després de ser torturat. La llegenda diu que primer el van llençar a les feres, i que aquestes no se'l van voler menjar. Després va ser decapitat i de les seves ferides sortia llet en lloc de sang. El botxí es va fer cristià immediatament i va patir el martiri tot seguit. La seva memòria és celebrada per l'església romana i grega el 15 de juliol.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Antiochus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 3 abril 2022].
# Arius belangerii

Arius belangerii és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. (BOOK), Nov., v. 15: i-xxxi + 1-540.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Arlington Heights (Ohio)

Arlington Heights és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 899 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arlington Heights tenia 899 habitants, 391 habitatges, i 220 famílies. La densitat de població era de 1.335 habitants/km².
Dels 391 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,4% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 43,5% no eren unitats familiars. En el 38,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.288 $ i la renda mediana per família de 46.111 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.016 $ mentre que les dones 23.173 $. La renda per capita de la població era de 17.683 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arlington Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arlington Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Arturo Fernández Meyzán

Arturo Fernández Meyzán (3 de febrer de 1906 - 27 de novembre de 1999) fou un futbolista peruà.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1930. També participarà en el Campionat sud-americà de 1935, 1937, 1939 i als Jocs Olímpics de 1936. Fou jugador de clubs com Universitario de Deportes i Colo-Colo.
És germà del futbolista Teodoro Fernández Meyzán.

## Referències

* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2015-02-26. [Consulta: 4 maig 2018].
* ↑ 1930 FIFA World Cup Uruguay Arxivat 14 March 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Effectifs des équipes de la Copa América 1935 a RSSSF
* ↑ (anglès) Effectifs des équipes de la Copa América 1937 a RSSSF
* ↑ (anglès) Effectifs des équipes de la Copa América 1939 a RSSSF
* ↑ Arturo Fernández Meyzán a National-Football-Teams.com (anglès)