OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# MB Miðvágur

El Miðvágs Bóltfelag, conegut com a MB, és un club de futbol de les illes Fèroe amb seu a Miðvágur. Juga a l'estadi Við Kirkju.

## Història̟

El club es va fundar el 21 de gener de 1905. El 1993, es va fusionar amb el SÍF Sandavágur per formar el FS Vágar. Aquesta unió va durar fins al 2004, i l'MB llavors es va veure obligat a baixar fins a la quarta divisió feroesa per començar de nou.
En el seu primer any com a club sènior en més d'una dècada, l'MB va passar per sobre de tota oposició a la quarta divisió, i va acabar la temporada guanyant 7-2 al filial de la quarta divisió de l'HB, format principalment per veterans que en una etapa anterior de la seva carrera havien jugat al primer equip de l'HB. En aquest equip van jugar figures destacades del futbol de feroès, com Gunnar Mohr o Kaj Leo Johannesen, el qual va ser primer ministre de les Illes Fèroe del 2008 al 2015.
L'MB va jugar a la 2a divisió feroesa (tercer nivell), després d'una decebedora temporada el 2007, acabant en el setè lloc.
El 2008, l'MB va tenir un equip més sòlid i va acabar tercer en aquella divisió, tot i que hi va haver debat sobre si havien acabat finalment tercers o segons, ja que l'AB havia acabat 2n aliniant jugadors no permesos.

## Palmarès

* Segona divisió (1. deild)ː 3
** 1977, 1982, 1989
* Tercera divisió (2. deild)ː 1
** 2014
* Quarta divisió (3. deild)ː 1
** 2005

## Referències

* ↑ «Miðvágs Bóltfelag» (en anglès). World Football. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Søga - Miðvágs Bóltfelag» (en feroès). Miðvágs Bóltfelag. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «MB Miðvágur - Team Info» (en anglès). GSA. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Miðvágs Bóltfelag - Estadístiques per temporada» (en castellà). ceroacero.es. [Consulta: 6 desembre 2020].
* 1 2 «Miðvágs Bóltfelag - palmarès» (en castellà). ceroacero.es. [Consulta: 6 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Facebook de l'equip.
# Seeligerita

La seeligerita és un mineral de plom, oxigen, iode i clor, químicament és una oxisal de plom(II), el triclorur iodat òxid de triplom, de fórmula Pb₃O(IO₃)Cl₃, de color groc brillant, una densitat de 6,83-7,052 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic, pseudo-tetragonal. El seu nom fa honor a Erich Seeliger, professor de mineralogia a la Universitat Tècnica de Berlín, Alemanya.

## Referències

* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 4 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Seeligerite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 4 abril 2012].
# Batalla de les Bauches

La batalla de les Bauches va tenir lloc el 2 de setembre de 1794 durant la guerra de Vendée. Acaba amb la victòria dels republicans que repel·liren un intent d'atac dels Vendéans contra el camp de la Roullière.

## Procés

El 2 de setembre, els Vendéans de la divisió de Montaigu, comandats per Pierre Rezeau, van intentar un atac contra el camp de La Roullière, prop de Sorinières, aleshores retingut per aproximadament 600 a 800 homes. Tanmateix, van ser sorpresos de camí al poble de Grandes Bauches, a la vora del bosc de Touffou, per les tropes de la guarnició del campament comandada pel general Jacob que van passar per allí. Els Vendéans van ser empesos enrere i van fugir vers al bosc. Les seves pèrdues van ser de 32 morts.
El 3 de setembre, a Fontenay-le-Comte, el general Vimeux va escriure en el seu informe al Comitè de Seguretat Pública que
| « | "Els bandolers van atacar ahir el camp de La Roullière, comandat pel general Jacob, i el de Chiché, comandat pel general Legros. Van ser rebutjats i perseguits en els dos punts." | » |

## Referències

* ↑ Dumarcet 1998, p. 360.
* 1 2 Savary, t. IV, 1825, p. 117.
* 1 2 3 4 Loidreau 2010, p. 448-449.
* ↑ Dumarcet 1998, p. 370.

## Bibliografia

* Lionel Dumarcet, François Athanase Charette de La Contrie: Une histoire véritable, Les 3 Orangers, 1998, 536 p. (ISBN 978-2912883001).
* Simone Loidreau, «L'attaque surprise par Charette du camp de La Roullière (8 septembre 1794)», en Hervé Coutau-Bégarie i Charles Doré-Graslin (dir.), Histoire militaire des guerres de Vendée, Economica, 2010, 656 p.
* Jean-Julien Savary, Guerres des Vendéens et des Chouans contre la République, t. IV, Paris, Baudoin Frères, Libraires-éditeurs, 1825, 508 p. (llegir en línia [archive])
# Les Vinyes (el Coll)

Les Vinyes és un paratge del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector occidental del terme, al nord-oest del Barri de l'Església, al nord-est de la masia de la Roca i a prop, i també al nord-oest, de les roques de Caldat. És a l'est-sud-est de la masia del Coll, just al sud del lloc per on discorre el camí de Monistrol de Calders a Granera, damunt i a la dreta del torrent de la Roca.
# Manfredi Polverosi

Manfredi Polverosi (Capraia, Florència, 9 d'agost de 1882 - Roma, 1 de juny de 1965) va ser un tenor italià que va participar en les disciplines del teatre i del cinema del segle xx.
A Milà, va estudiar cant amb el mestre Mario Pieraccini i amb Jacopo Manfrini, que havia estat tenor. També va estudiar amb Elisa Brambilla-Vidal. Algunes fonts indiquen que va debutar el 1906 a l'Arena Borsellini d'Empoli interpretant el paper d'Edgardo a Lucia di Lammermoor, mentre que d'altres situen el seu debut a Siena, el 1903, interpretant el paper de Gennaro a l'òpera Lucrezia Borgia de Gaetano Donizetti.
Després d'haver cantat durant uns anys en destacats teatres d'òpera italians, el febrer de 1908 va cantar cinc òperes a La Scala de Milà i el mateix any va viatjar per primera vegada a l'Argentina per cantar al Teatro Colón de Buenos Aires. El 1911 va tornar a aquesta ciutat sud-americana per cantar en el Teatro Coliseo. Fora d'Itàlia, hi ha registrades actuacions seves també al Caire, Alexandria, Odessa, Rio de Janeiro, São Paulo, Montevideo, Barcelona —el 1913 al Liceu, a l'obra Il barbiere di Siviglia i Rigoletto i el 1915 al Teatre Tívoli, un cop més a Il barbiere di Siviglia i també a Manon—, San Petersburg, Varsòvia, l'Havana, Madrid, València, Palma, Santiago de Xile, Valparaíso, Lima i Amsterdam. El 1925 va cantar a La Fenice de Venècia; hi va interpretar Madama Butterfly, Mefistofele, La Rondine, i va estrenar-hi Gli amanti sposi de Wolf Ferrari.
El 1929 va participar en el III Congrés Internacional del Teatre celebrat a Barcelona, com a secretari del Sindicat d'Artistes lírics d'Itàlia. Entre 1936 i 1943 va dirigir l'Escola Experimental de Cant i Ball del Teatre de l'Òpera de Roma, on va tenir com a alumnes Rina Gigli, Orietta Moscucci i Guido Mancini.
També va actuar en el món del cinema. Entre les obres en què va participar hi ha La signora dalle Camelie (1947), dirigida per Carmine Gallone i interpretada per Nelly Corradi, Gino Mattera i el mateix Polverosi. La pel·lícula es va presentar al Festival de Locarno de 1948.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Biografia d'Manfredi Polverosi a lavoceantica.it
* 1 2 3 «Singer Biographies M-R. Manfredo Polverosi» (en anglès). [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Comisión italiana a Barcelona» (en castellà) p. 36. La Vanguardia, 23-06-1929. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «The Lost One - La signora dalle Camelie» (en castellà). MUBI. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Carmine Gallone, La Signora delle camelie, 1947» (en italià). Verdi Online. [Consulta: 28 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Manfredo Polverosi: «E lucevan le stelle». Enregistrament del 19 de maig de 1917
* Manfredo Polverosi i Maria Perosio: «Libiamo, libiamo ne' lieti calici». Enregistrament del 31 de maig de 1917
* Manfredi Polverosi: «Pria che spunti in ciel l'aurora». Enregistrament del 8 de desembre de 1922
# Bartošova Lehôtka

Bartošova Lehôtka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1396.
# MBN

MBN té els següents significats:
* Maeil Broadcasting Network, canal de televisió per cable de Corea del Sud
* Ministeri de Bens Nacionals de Xile, ministeri d'Hisenda del govern de Xile
* mbn també és el codi ISO 639-3 del hitnü, llengua de la família guajibana parlada pels hitnüs de Colòmbia
* Mbn. també és l'abreviatura de la mcbirneyita, mineral de la classe dels fosfats
# Shuswaggi

El Shuswaggi , també conegut com a Monstre del Llac Shuswap , és un críptid que suposadament viu al Llac Shuswap, a la Columbia Britànica.
El 3 de juny de 1984, una dona anomenada Linda Griffiths estava navegant al llac amb els seus dos fills i un amic d'ells; quan, de sobte, va observar una taca a l'aigua, a uns 300 peus de distància d'ella, i va començar a agitar-se violentament tot el llac. Després de mirar la pertorbació amb els seus binoculars, va observar set geps de color gris marronós movent-se per sobre de la superfície de l'aigua en línia recta, i a un ritme accelerat. L'animal va creuar davant de l'embarcació abans de, finalment submergir-se. Després del seu albirament, la senyora Griffiths va dir que la criatura s'assemblava a una serp de ràpid moviment, de al voltant de 20 a 25 peus de longitud total, i que havia nedat amb ondulacions verticals.

## Referències

* ↑ Shuker, Karl, P.N.. From Flying Toads To Snakes With Wings. St. Paul, Minnesota: Llewellyn, 1997, p. 222. ISBN 1-56718-673-4.
# Berfull

Berfull és un llogaret despoblat que forma part del municipi de Rafelguaraf.
La primera referència documental a Berfull apareix un privilegi concedit per Pere IV d'Aragó a Jaume Esplugues a 1348. Va ser lloc de moriscs, pel que s'especula que va poder fundar entre els segles xi i xii. L'expulsió dels moriscos afectà seriosament la seua població, ja que el 1609 tenia vint focs i, després de l'expulsió i repoblació, l'any 1646 en tenia només vuit.
Va pertànyer a L'Ènova fins a 1574, quan va passar a ser un municipi independent, situació administrativa que es va mantenir fins a 1846 en què va ser annexionat a Rafelguaraf. La població en 2000 era de 15 habitants, però en 2012 ja no n'hi havia cap.

## Referències

* 1 2 «Instituto Nacional de Estadística. (Spanish Statistical Institute)» (en castellà). [Consulta: 25 desembre 2017].
* 1 2 3 «Sección 1ª. Bienes de interés cultural - Generalitat Valenciana» (en castellà). [Consulta: 25 desembre 2017].
* 1 2 Teofilo. «HISTORIA DE BERFULL (RAFELGUARAF)», 16-03-2011. [Consulta: 25 desembre 2017].

## Vegeu també

* Recinte emmurallat de Berfull
* El Riurau
* Tossalnou

## Enllaços externs

* Arxiu Família Saavedra – Rodrigo (Biblioteca Valenciana) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# La fàbrica de les pandèmies

La fàbrica de les pandèmies (títol original en francès, La Fabrique des pandémies) és una pel·lícula documental francès dirigit per Marie-Monique Robin i estrenat l'any 2022. Es basa en el llibre La Fabrique des pandémies: Préserver la biodiversité, un impératif pour la santé planétaire escrit en col·laboració amb Serge Morand. S'ha doblat al català pel canal 33 en format de minisèrie de dos capítols.
Es va exhibir per primer cop al 22 d'abril de 2022 a la seu de la UNESCO de París. El 22 de maig es va estrenar a Ushuaïa TV.

## Sinopsi

A causa del col·lapse de la biodiversitat perpetrat per l'espècie humana, les pandèmies es multipliquen com el SARS, la COVID-19 i afecten tota la Terra.

## Referències

* ↑ Marie-Monique Robin : « La biodiversité contribue à protéger notre santé », Reporterre, Valérie Lassus, 21 mai 2022
* ↑ Christine Ravier. «Événement : La Fabrique des pandémies de l'investigatrice Marie-Monique Robin en avant première». France 3 Occitanie, 10-05-2022. [Consulta: 9 juillet 2022].
* ↑ «Les pandèmies que amenacen l'ésser humà i el planeta, al 33». Segre, 13-03-2024. [Consulta: 7 abril 2024].
* 1 2 «La Fabrique des pandémies : comprendre les liens entre santé et biodiversité», 28 avril 2022. [Consulta: 9 juillet 2022].
# Lliga Sarda

La Lliga Sarda (Lega Sarda) fou un moviment independentista sard fundat el 1943 per Bastià Pirisi. Aquest era un antic militant del Partit Sard d'Acció que residia a Roma. Quan les tropes nazis abandonaren Sardenya després de l'armistici de 1943, l'illa restà aïllada del continent, que es trobava en una situació força convulsa. Això ho intentà aprofitar Pirisi per a proposar la independència, i convidà Emilio Lussu, aleshores cap del PSdAz, a posar-se al cap de la insurrecció. Tanmateix, un cop acabada la guerra, el PSDAZ i Lussu adoptaren una deriva italianista i enemiga de l'independentisme.
El seu programa era rigorosament independentista, enemiga de tot el que suposés d'italià, i tenien com a òrgan La Voce di Sardegna, des del qual va intentar recuperar episodis històrics i propagandístics com Elionor d'Arborea, l'anarquista Michele Schirru (qui va atemptar contra Benito Mussolini) o el Tractat de Londres de 1718. Va rebre el suport el pare del sardisme, Camillo Bellieni, i del cap del Moviment Independentista Sicilià, Andrea Finocchiaro Aprile.
Es va presentar a les eleccions de 2 de juny de 1946 amb el símbol del nuragh amb l'escut sard i estrelles de quatre puntes, però només va obtenir 10.000 vots i cap representació, cosa que va suposar la desaparició del grup.
Per un article de febrer de 1947 (l'últim de la revista), on afirmava que el feixisme sard fou fonamentalment honest, fou considerada filofeixista. En realitat, Pirisi fou sempre hostil a Mussolini i només feia un judici des del punt de vista nacionalista sobre la ideologia, la cultura i la problemàtica de Sardenya, que no coincidia precisament amb la de la Resistència italiana.

## Referències

* ↑ Mainar Scanu, Adrià. «2014: la Primavera Sarda?». Vilaweb, 10-02-2014. [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ «ISOLITUDINI: STORIA DEL SARDISMO NEL XX SECOLO» (en italià). Università degli Studi di Messina. [Consulta: 6 juny 2021].
# Setge d'Ulldecona

El setge d'Ulldecona fou un episodi bèl·lic de la Guerra Civil Catalana.

## Antecedents

El 6 d'abril de 1465 la gent de Tortosa pren Ulldecona i a finals de maig de 1465, Joan II es reuneix amb la seva dona a València, on recluten 300 genets, 600 infants, una bombarda de sis arroves i una de quatre i mitja. El fracassat setge de la Bisbal obligà Joan II i el seu hereu a refugiar-se a l'estol reial i a tornar a Tarragona.

## El setge

Joan el Sense Fe arriba a Ulldecona a principis de juny i posa la ciutat a setge, moment aprofitat pels assetjats per fer una sortida, arribant a prop de la tenda de la reina. Joan abandona el setge per dirigir-se a aixecar el setge de Cervera mentre Pere avançava al nord, prenent Camprodon, Berga, Bagà i Olot. La vila fou bombardejada per les bombardes valencianes que van destruir dues torres i una part de la muralla. Un assalt fou rebutjat el 21 de juny però finalment va rendir-se a les tropes reials comandades per Lluís Despuig, capità del Maestrat de l'Orde de Montesa el 20 de setembre de 1465.

## Conseqüències

El 2 d'octubre de 1465, el príncep Ferran amb l'exèrcit reial inicià un setge fluvial i terrestre a Amposta amb la flota de Joan III de Vilamarí, i l'exèrcit d'Alfons d'Aragó i d'Escobar al castell d'Amposta, i amb la caiguda d'Amposta el juny de 1466 en mans reials, quedava obert el camí de Tortosa i Barcelona. Lluís Despuig fou nomenat el 21 d'agost de 1466 pel rei prior de la Batllia d'Ulldecona.

## Referències

* ↑ Rúbriques de Bruniquer: Ceremonial dels magnífichs consellers y regiment de la Ciutat de Barcelona. Volum 2. Impr. d'Henrich, 1913, p. 278.
* 1 2 Roig Vidal, Joan «Història abreujada d'Ulldecona en quatre etapes». Raïls, 26, 2010.
* ↑ Martínez Ferrando, Jesús Ernesto. Pere de Portugal, "rei dels catalans": vist a través dels registres de la seva Cancelleria. Institut d'Estudis Catalans, 1936, p. 78-79.
* ↑ Ryder, Alan. The Wreck of Catalonia: Civil War in the Fifteenth Century. OUP Oxford, 2007. ISBN 0191607223.
* ↑ «Conferència “La guerra Civil Catalana. L'àmbit d'Amposta i Terres de l'Ebre ”». Més Ebre, 30-11-2015. [Consulta: 19 gener 2020].
# Los Artics (Espluga de Serra)

Los Artics és un indret del terme municipal de Tremp, a l'antic terme ribagorçà d'Espluga de Serra, al Pallars Jussà.
Està situat al nord-est del poble d'Espluga de Serra, en un dels contraforts de ponent de la Serra de l'Estall. És a la capçalera del barranc de Miralles, al costat meridional del barranc principal. És al sud-oest del Clot de la Bruixa, a ponent de lo Caragol, al nord-oest de Comalofar i al nord-est de la Fontfreda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Berdiúguino

Berdiúguino (en rus: Бердюгино) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 27 habitants. Pertany al districte de Tselínnoie.

## Referències

* ↑ «Обустройство Половинного». Моя Половинка — уголок, куда хочется возвращаться. Arxivat de l'original el 2012-05-05. [Consulta: 3 agost 2010].
# L'amenaça del drac

L'amenaça del drac (títol original: Dragon Fighter) és un telefilm estatunidenc dirigit per Phillip J. Roth i emès el 4 de gener de 2003 al canal Sci Fi. Ha estat doblat al català

## Argument

Després de descobrir les restes d'un drac mort fa prop de 1000 anys, un equip de científics treuen mostres del seu ADN decideixen clonar-lo. L'experiència no té lloc com estava previst i l'embrió veu el seu creixement accelerar-se de manera exponencial per donar ràpidament vida a una criatura aterridora resultant una amenaça per a tota la comunitat.

## Repartiment

* Dean Cain: el capità David Carver
* Kristine Byers: la doctora Meredith Winter
* Robert Zachar: el doctor Ian Drackovitch
* Marcus Aurelius: el doctor Greg Travis
* Robert DiTillio: Kevin Korisch
* Vesela Dimitrova: Bailey Kent
* Hristo Chopov: el capità Sergei Petrov
* Chuck Echert: Cookie

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge ha tingut lloc a Sofia, a Bulgària.

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > L'amenaça del drac». [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ «Dragon Fighter» (en anglès). [Consulta: 22 octubre 2018].
# Lliga Tunisiana dels Drets Humans

El Lliga Tunisiana dels Drets Humans (LTDH; àrab: الرابطة التونسية للدفاع عن حقوق الإنسان, ar-Rābiṭa al-Tūnisiyya li-d-Difāʿ ʿan Ḥuqūq al-Insān) és una associació que observa i defensa els drets humans a Tunísia. Es va fundar el 1976, però les associacions havien de ser reconegudes pel govern, i el govern va retardar considerablement el seu reconeixement oficial fins al maig de 1977.
Hassib Ben Ammar va ser un dels responsables principis i més tard va rebre el Premi de Drets Humans de les Nacions Unides. Saadeddine Zmerli va ser el primer president i un membre actiu de l'associació des de la seva fundació fins a l'any 2000. La LDTH tenia prop de 1.000 membres el 1982 i 3000, el 1985, en part perquè s'havia posicionat en contra de la pena de mort i l'excarceració d'islamistes que havien estat "empresonats per actes de consciència".
Quatre dels seus líders, incloent-hi dos dels seus fundadors i els seus dos primers presidents van ser ministres en el govern de Tunísia de 1987. La Lliga Tunisiana dels Drets Humans, juntament amb la Unió General Tunisiana del Treball, la Unió Tunisiana d'Indústria, Comerç i Artesania i l'Orde Nacional d'Advocats de Tunísia com a membres del Quartet de Diàleg Nacional, va obtenir el Premi Nobel de la Pau de 2015 "la seva contribució decisiva en la construcció d'una democràcia plural a Tunísia després de la Revolució del Gessamí de 2011".

## Referències

* 1 2 3 Susan E. Waltz. 1995.
* ↑ Who's who : Saâdeddine Zmerli.
* ↑ "The Nobel Peace Prize 2015".
# Barcelona 216

Barcelona 216 és una formació instrumental especialitzada en el repertori contemporani. Fundada el 1985 pel director d'orquestra Ernest Martínez Izquierdo i el flautista David Albet, des de 2008 director artístic del conjunt. L'any 2000 rebé el Premi Ciutat de Barcelona de música. És formació resident de l'Auditori de Barcelona, on disposa de la seva pròpia temporada de concerts. Ha estrenat obres de compositors catalans com Raquel García-Tomás.

## Referències

* ↑ «El Barcelona 216 se consolida gracias a la ayuda económica del INAEM» (en castellà). ABC, 08-12-2008.
* ↑ «David Albet deja la dirección artística de la temporada de Cámara de L'Auditori de Barcelona para centrarse en el BCN216» (en castellà). Terra, 05-12-2008. [Consulta: 23 juliol 2011].
* ↑ «Barcelona 216». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Concerts del Cicle BCN 216: CONCERT INAUGURAL DE TEMPORADA». Auditori de Barcelona. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 21 gener 2011].
* ↑ «El grup bcn216, 25 anys de músiques d'avui». El Punt, 03-10-2010.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Barcelona 216
# Ojus

Ojus és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 16.642 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ojus tenia 16.642 habitants, 7.089 habitatges, i 4.345 famílies. La densitat de població era de 2.303,1 habitants/km².
Dels 7.089 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.294 $ i la renda mediana per família de 41.693 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.773 $ mentre que les dones 28.781 $. La renda per capita de la població era de 25.392 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ojus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ojus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Saxa

«Saxa» té aquests significats:
* Biografies:
** Luci Decidi Saxa, governador de Síria
** Decidi Saxa, qüestor a Síria, germà de Luci Decidi Saxa.
** Quint Voconi Saxa, tribú de la plebs
* Mitologia:
** Saxa (mitologia), gegant de la mitologia escandinava