OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volta a Extremadura

La Volta a Extremadura (en castellà Vuelta Ciclista Internacional a Extremadura) era una competició ciclista per etapes que es disputava anualment per les carreteres d'Extremadura. Fou amateur fins al 2004. El 2005 s'integrà a l'UCI Europa Tour, amb una categoria 2.2. El 2009 va celebrar la seva 24a edició, Després de 10 anys sense disputar-se, el 2011 n'havia estat la darrera edició, el 2021 es va reprendre l'organització de la cursa en format elit i sub-23.

## Palmarès a partir de 2002

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2002 | Sergio Domínguez | Ricardo Serrano | Fredrik Modin |
| 2003 | José Ángel Gómez Marchante | Carlos Barredo | Francisco Javier Andújar |
| 2004 | Juan Carlos López | Jordi Grau | Sergio Domínguez Rodríguez |
| 2005 | Luis Roberto Alvárez | Juan Carlos Rojas | Francisco Terciado |
| 2006 | Pedro Romero Ocampo | Ángel Rodríguez García | Gustavo Domínguez |
| 2007 | Nuno Marta | Reinier Honig | José Luis Ruiz |
| 2008 | Daniel Lloyd | Manel Lloret | Sérgio Sousa |
| 2009 | José de Segovia | Luis Felipe Laverde | Bruno Castanheira |
| 2010 | No disputada | No disputada | No disputada |
| 2011 | Gustavo Pérez | Paul Kneppers | Raúl García de Mateos |
| 2012-2020 | No disputada | No disputada | No disputada |
| 2021 | Benjamí Prades | Abel Balderstone | Raúl Rota |
| 2022 | Mulu Hailemichael | Javier Serrano | Unai Aznar |
| 2023 | Adrien Maire | Ander Ganzabal | Pablo Carrascosa |

## Referències

* ↑ «La XXIV vuelta Ciclista a Extremadura arranca el miércoles desde Moraleja». hoy.es, 20-04-2009 [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ «La Vuelta a Extremadura regresa tras una década sin celebrarse con el reto de consolidarse».
* ↑ «Benjamín Prades, del Vigo-Rías Baixas, gana la vuelta ciclista a Extremadura 2021», 27-09-2021.
* ↑ «Mulu Hailemichael se alza con la victoria de la Vuelta a Extremadura 2022», 20 juin 2022.

## Vegeu també

* Volta a Extremadura Fèmines

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Weinfelden

Weinfelden és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), cap del districte de Weinfelden.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Weinbourg

Weinbourg (en alsacià Wimburi) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 468 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 468 | 486 | 451 | 457 | 473 | 468 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Jacques Richert | |
# Volinsxina

Volinsxina (en rus: Волынщина) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2010 tenia 643 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Vuitena legislatura de les Illes Balears

La Vuitena legistatura de les Illes Balears fou la vuitena legislatura autonòmica de les Illes Balears i va abastar el període de 4 anys entre 2011 i 2015. La sessió constitutiva se celebrà el 7 de juny de 2011, en què Pere Rotger i Llabrés del Partit Popular fou elegit President del Parlament. El dia 15 de juny, José Ramón Bauzá Díaz del Partit Popular fou elegit President del Govern amb 35 vots a favor i 24 en contra.

## Eleccions

Sis formacions polítiques obtingueren representació al Parlament de les Illes Balears en la Vuitena Legislatura.
| Candidatures | Vots | % Vot | Escons |
| Partit Popular (PP) | 194.680 | 46,37 | 35 |
| Partit Socialista de les Illes Balears (PSIB-PSOE) | 89.806 | 21,39 | 14 |
| Partit Socialista de Mallorca-IniciativaVerds-ENTESA (PSM-IV-ExM) | 36.149 | 8,61 | 4 |
| PSOE-Pacte per Eivissa (PSOE-PACTE) | 12.691 | 3,02 | 4 |
| Partit Socialista de Menorca (PSM-EN) | 3.719 | 0,89 | 1 |
| Gent per Formentera+PSOE (GxF+PSOE) | 1.904 | 0,45 | 1 |

## Govern

En aquesta legislatura el Govern de les Illes Balears fou un govern monocolor del Partit Popular de les Illes Balears encapçalat per José Ramón Bauzá ocupant el càrrec de President del Govern.

## Referències

* ↑ Diari de Sessions del Ple del Parlament de les Illes Balears - Sessió d'Investidura del Candidat a President de les Illes Balears

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions al Parlament de les Illes Balears (1983 - 2011)
# Wim de Vos

Wim de Vos (Tilburg, Brabant del Nord, 18 de març de 1968) va ser un ciclista neerlandès. S'especialitzà en el ciclocròs on aconseguí una medalla de bronze al Campionat del món de 1993.

## Palmarès

* 1996-1997
** Campió dels Països Baixos de ciclocròs

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 1990
** Campió dels Països Baixos en Camp a Través

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Vireó botxí diademat

La vireó botxí diademat (Cyclarhis gujanensis) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, vegetació secundària, boscos caducifolis i matolls de les terres baixes i turons des del centre i sud de Mèxic, cap al sud a Panamà i des del sud-oest, nord, centre i est de Colòmbia, Veneçuela, Trinitat i Guaiana, cap al sud, a través de l'Equador, Perú, Bolívia i Brasil fins al nord de l'Argentina, Paraguai i Uruguai.

## Referències

* ↑ «Vireó botxí diademat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Volta a Catalunya de 1920

La Volta a Catalunya de 1920 fou la quarta edició de la Volta a Catalunya. La prova es disputà en tres etapes, dues d'elles dividides en dos sectors, entre el 25 i el 27 de setembre de 1920, per un total de 607 km. El vencedor final fou el francès José Pelletier, per davant del també francès José Nat i el català Jaume Janer.
Pelletier es convertia d'aquesta manera en el primer ciclista estranger en guanyar la Volta a Catalunya. Dominà la cursa des del primer moment, guanyant totes les etapes a excepció de la darrera en què guanyà el seu company Nat.
Per primera vegada la cursa s'acosta a les comarques gironines, amb un final d'etapa a Olot. Tona i Tarragona també són final d'etapa per primera vegada.
Els ciclistes es queixaren de la poca quantia dels premis a repartir i així ho expressaren als mitjans de comunicació de l'època. Finalment són 35 els ciclistes inscrits en aquesta edició.

## Classificació final

| Pos. | Ciclista | Temps |
| 1 | José Pelletier | 23h 55' 16 |
| 2 | José Nat | + 20' 12 |
| 3 | Jaume Janer | + 1h 09' 14 |
| 4 | Marcel·lí Llopis | + 1h 45' 11 |
| 5 | Guillermo Antón | + 2h 30' 51 |
| 6 | Bienvenido Torres | + 3h 12' 12 |
| 7 | Jaume Martí | + 3h 13' 06 |
| 8 | Luis Torres | + 5h 01' 05 |
| 9 | Conrad Escardó | + 5h 19' 08 |
| 10 | Manuel Alegre | + 5h 27' 25 |

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a (A) | 24 de setembre | Barcelona - Olot | 157 km | José Pelletier | José Pelletier |
| 1a (B) | 24 de setembre | Olot - Tona | 83 km | José Pelletier | José Pelletier |
| 2a | 25 de setembre | Tona - Lleida | 181 km | José Pelletier | José Pelletier |
| 3 | 26 de setembre | Lleida - Tarragona | 91 km | José Pelletier | José Pelletier |
| 4 | 26 de setembre | Tarragona - Barcelona | 95 km | José Nat | José Pelletier |

### Etapa 1 A. Barcelona - Olot. 157,0 km

| | Ciclista | Temps |
| 1 | José Pelletier | 6h 36' 57" |
| 2 | José Nat | + 05' 24" |
| 3 | José Saura | + 09' 23" |

### Etapa 1 B. Olot - Tona. 83,0 km

| | Ciclista | Temps |
| 1 | José Pelletier | 3h 18' 26" |
| 2 | Jaume Janer | + 04' 06" |
| 3 | José Saura | m. t. |
| | Ciclista |
| 1 | José Pelletier |
| 2 | José Saura |
| 3 | José Nat |

### Etapa 2. Tona - Lleida. 181,0 km

| | Ciclista | Temps |
| 1 | José Pelletier | 7h 15' 00" |
| 2 | José Nat | m. t. |
| 3 | Jaume Janer | + 38' 09" |
| | Ciclista |
| 1 | José Pelletier |
| 2 | José Nat |
| 3 | Jaume Janer |

### Etapa 3 A. Lleida - Tarragona. 91,0 km

| | Ciclista | Temps |
| 1 | José Pelletier | 3h 33' 48" |
| 2 | José Nat | m. t. |
| 3 | Jaume Janer | + 01' 58" |

### Etapa 3 B. Tarragona - Barcelona. 95,0 km

| | Ciclista | Temps |
| 1 | José Nat | 3h 11' 15" |
| 2 | José Pelletier | m. t. |
| 3 | Jaume Janer | + 03' 54" |
| | Ciclista |
| 1 | José Pelletier |
| 2 | José Nat |
| 3 | Jaume Janer |

## Referències

* ↑ «Ciclismo. Vuelta a Cataluña» (en castellà). El Mundo Deportivo, 02-09-1920. [Consulta: 19 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Recorregut i premis
* Inscrits
* Resultats finals

## Bibliografia

* Dorronsoro, Juan. Historia de la Volta a Catalunya. Plentzia: Urizar, 2007. ISBN 84-611-4511-9.
# Wassu

Wassu és un poblet de l'interior de Gàmbia, prop de Janjang-bureh, a la divisió administrativa coneguda per CRD (Central River Division) a la rodalia del qual hi ha una notable formació de pedres conegudes com "els cercles de pedres de Wassu", que tenen entre mil i mil cinc-cents anys d'antiguitat.
Les pedres estan sovint col·locades en cercles gairebé perfectes, i tenen un volum que fa difícil imaginar com van poder ser traslladades al lloc. Se suposa que tenien caràcter religiós, i per enterraments dels principals capitosts.
El tipus de pedra té aparença de volcànica i és de color marró. Pedres petites del mateix tipus es troben per tota la regió. Al país existeixen també altres grups de cercles de pedra de menys importància que els de Wassu.
Un petit museu obert l'any 2000, dona algunes explicacions sobre els estudis fets a Wassu per experts, i les hipòtesis sobre el lloc.
# Xoixons orientals

Els xoixons orientals són una fracció dels xoixons, una de les tribus de la Gran Conca que principalment vivien a Wyoming i al límit nord-oest de Utah. Vivien a les muntanyes Rocoses quan foren visitats el 1805 per l'expedició de Lewis i Clark i adoptaren el cavall i la Cultura de les grans planúries americanes.
Els xoixons orientals actualment es troben principalment assentats a la reserva índia Wind River a Wyoming, després que el seu cap Washakie signés el tractat de Fort Bridger en 1868.

## Idioma

Els xoixons orientals parlen el xoixon, una llengua numic central de la família lingüística uto-asteca. És parlat a la reserva índia Wind River.

## Bandes

Les bandes dels xoixons rebien el seu nom o bé per la seva llar geogràfica o per la seva font primària d'alimentació.
   * Kuccuntikka (Guchundeka', menjadors de búfals)
   * Tukkutikka (Tukudeka, menjadors de muflons), més tard units als xoixons septentrionals
   * Boho'inee (Pohoini, Pohogwe, gent de l'herba de sàlvia, gent de l'artemisa)

## Comunitats i tribus contemporànies

* Banda nord-oest de la Nació Xoixon de Utah (Washakie)
* Tribu Xoixon de la reserva índia Wind River, Wyoming
   * Fort Washakie
   * Wind River, Wyoming
   * Crowheart

## Notables xoixons orientals

* Washakie (c. 1798–1900), cabdill i diplomàtic

## Referències

* 1 2 "Shoshoni." Ethnologue. Retrieved 20 Oct 2013.
* 1 2 3 Loether, Christopher. "Shoshones." Encyclopedia of the Great Plains. Retrieved 20 Oct 2013.
* ↑ Shimkin 308
* 1 2 3 4 "The Wind River Reservation." The Shoshone Indians. Retrieved 20 Oct 2013.
* 1 2 3 Shimkin 335

## Bibliografia

* Shimkin, Demitri B. "Eastern Shoshone." Warren L. d'Azevedo, volume editor. Handbook of North American Indians: Great Basin, Volume 11. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1986: 308–335. ISBN 978-0-16-004581-3
# Zizania

Zizania és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Zizania aquatica L.
** Zizania aquatica var. angustifolia Hitchc.
*** Zizania aquatica subsp. angustifolia (Hitchc.) Tzvelev
** Zizania aquatica var. aquatica
*** Zizania aquatica subsp. aquatica
** Zizania aquatica var. brevis Fassett
*** Zizania aquatica subsp. brevis (Fassett) S.L. Chen
** Zizania aquatica var. interior Fassett
** Zizania aquatica var. latifolia (Griseb.) Kom.
** Zizania aquatica var. subbrevis B. Boivin
* Zizania aristata (Retz.) Kunth
* Zizania bonariensis Balansa & Poitr.
* Zizania caduciflora (Turcz. ex Trin.) Hand.-Mazz.
* Zizania ciliata (Retz.) Spreng.
* Zizania clavulosa Michx.
* Zizania dahurica Turcz. ex Steud.
* Zizania effusa Sm.
* Zizania fluitans Michx.
* Zizania interior (Fassett) Rydb.
* Zizania latifolia (Griseb.) Turcz. ex Stapf
* Zizania lenticularis (Michx.) Steud.
* Zizania mezii Prod.
* Zizania microstachya Nees ex Trin.
* Zizania miliacea Michx.
* Zizania mutica Larrañaga
* Zizania palustris L.
** Zizania palustris var. interior (Fassett) Dore
*** Zizania palustris subsp. interior (Fassett) S.L. Chen
** Zizania palustris var. palustris
*** Zizania palustris subsp. palustris
* Zizania subtilis (Tratt.) Raspail
* Zizania terrestris L.
* Zizania texana Hitchc.
# Ziyad al-Nakhalah

Ziyad Ruschdi an-Nachalah (àrab: زياد رشدي النخالة, Ziyād Ruxdī an-Naḫāla; Khan Yunis, 6 d'abril de 1953) és un militant palestí que ha estat el líder del Gihad Islàmic de Palestina (GIP). Es creu que viu al Líban o a Síria.

## Biografia

Ziyad al-Nakhalah va néixer el 6 d'abril de 1953 a Khan Yunis, a la Franja de Gaza, llavors sota l'ocupació egípcia. El seu pare va ser assassinat el 1956 durant la crisi de Suez. Al-Nakhalah es va formar com a professor a la ciutat de Gaza.
El 1971, al-Nakhalah va ser condemnat a cadena perpètua a Israel a causa de les seves activitats militants amb el Front per l'Alliberament Àrab. Va ser un dels 1.150 presoners de seguretat alliberats per Israel el 21 de maig de 1985 en un intercanvi de presoners en virtut de l'Acord de Jibril.
Després del seu alliberament de la presó israeliana, el llavors secretari general de la GIP, Fathi Xikaki, va encarregar a al-Nakhalah d'establir a la Franja de Gaza l'ala militar del grup, les Brigades Al-Quds.[8] Al-Nakhalah va ser detingut de nou per Israel l'abril de 1988 pel seu paper durant la primera Intifada, i va ser exiliat al Líban l'agost de 1988 amb altres líders del IP.
Al-Nakhalah es va convertir en secretari general adjunt del GIP el 1995.
El 23 de gener de 2014, al-Nakhalah va ser declarat terrorista pels Estats Units (Terrorista Especialment Designat), la qual cosa va provocar la congelació dels seus béns i interessos als Estats Units. Els Estats Units també van oferir una recompensa de 5 milions de dòlars per tota informació que conduís a la seva captura.
Al-Nakhalah va ser elegit secretari general del GIP el 28 de setembre de 2018, succeint a Ramadan Xalah, que havia patit una sèrie d'ictus l'abril de 2018.

## Referències

* 1 2 «Rocket fired from Gaza, intercepted over border communities, IDF says» (en anglès). Ynet News, 18-04-2022. [Consulta: 13 novembre 2023].
* 1 2 3 «Who is Ziyad al-Nakhalah, the Islamic Jihad's Beirut-based chief?» (en anglès). The Jerusalem Post, 14-11-2019. [Consulta: 13 novembre 2023].
* ↑ «السيرة الذاتية للأمين العام لحركة الجهاد الإسلامي الأستاذ زياد النخالة» (en àrab). Palestine Today, 05-04-2019. Arxivat de l'original el 2019-04-15. [Consulta: 13 novembre 2023].
* 1 2 «ZIYAD AL-NAKHALAH» (en anglès). ECFR. [Consulta: 13 novembre 2023].
* ↑ «Islamic Jihad Names New Chief to Replace Ill Long-time Leader» (en anglès). Haaretz, 28-09-2018. [Consulta: 13 novembre 2023].
# Xàkhovo

«Xàkhovo» té aquests significats:
* Xàkhovo (Kursk), localitat de l'óblast de Kursk, a Rússia
* Xàkhovo (Nijni Nóvgorod), localitat de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia
* Xàkhovo (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Xalabólino

Xalabólino (en rus: Шалоболино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 768 habitants. Pertany al districte de Kuràguino.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Xalamera

Xalamera (en castellà i aragonès, Chalamera) és un municipi aragonès del Baix Cinca. Durant l'edat mitjana fou una comanda hospitalera lligada a la Castellania d'Amposta.

## Vegeu també

* Ermita de Santa Maria

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Chalamera». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 1r setembre 2016].
# Xalaixí

Xalaixí (en (ucraïnès): Шалаши) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 78 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Yoshio Kikugawa

Yoshio Kikugawa (japonès: 菊川凱夫) (Fujieda, 12 de setembre de 1944 - Kyoto, 2 de desembre de 2022) fou un futbolista japonès que disputà setze partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Xènies de Parràsia

Xènies de Parràsia (en llatí Xenias, en grec antic Ξενίας), nascut a Parràsia, a l'Arcàdia, fou un comandant de mercenaris al servei de Cir el Jove, al que va acompanyar amb 300 homes a la cort persa quan va ser cridat pel seu pare Darios el Gran l'any 405 aC.
Després del retorn de Cir a la seva satrapia va ser comandant de la guarnició a diverses ciutats jòniques sota control de Cir. Junt amb 4000 soldats es va unir al príncep en la seva expedició contra el seu germà Artaxerxes II de Pèrsia per obtenir la corona l'any 401 aC, deixant a la satrapia un nombre reduït de soldats per fer de guarnició a les principals ciutats.
A Tars una part dels seus soldats junt amb una part del grup de Pasió de Megara es van separar de Xènies i es van unir a Clearc d'Esparta, i Cir va permetre el canvi de comandament. Xènies i Pasió van abandonar l'expedició al Myrindarus i van retornar a Grècia, segons diu Xenofont.

## Referències

* ↑ 1.Xenias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1288-1289
# Èucrates (militar)

Èucrates (en llatí Eucrates, en grec antic Εὐκράτης) fou un militar atenenc germà del general Nícies.
Les úniques notícies sobre Èucrates provenen d'uns discursos de Lísies i d'Andòcides, que no concorden entre ells. Segons Lísies, els atenencs el van fer general després de la derrota de Nícies al port de Siracusa i va mostrar la seva predilecció pels principis democràtics, negant-se a formar part dels Trenta Tirans, i per això el van matar.
Andòcides diu que va ser una de les víctimes a causa de l'afer de les mutilacions d'Hermes i la denúncia de Diòclides d'Atenes. Lísies va defensar al seu fill en un judici sobre si s'havia de preservar o confiscar la seva propietat heretada. Probablement és un dels Èucrates que Aristòfanes menciona a la seva Lisístrata.

## Referències

* ↑ 1.Eucrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 75
# Èucrates

Èucrates és el nom dels següents personatges:
* Èucrates d'Atenes, demagog atenenc
* Èucrates, general atenenc
* Èucrates, militar atenenc
* Èucrates, escriptor grec
# Henrik Lund

Henrik Lund o Intel'eraq (1875-1948) fou un pintor, poeta, compositor i capellà esquimal groenlandès. Va compondre la lletra de l'himne de Groenlàndia Nunarput utoqqarsuanngoravit (Tu, la nostra vella terra) en groenlandès. que ja va ser adoptada el 1916, 63 anys abans que Groenlàndia va obtenir una llarga independència de Dinamarca el 1979.
Va néixer el 29 de setembre de 1875 a Nanortalik, un poble a la costa sud-oest de Groenlàndia, a proximitat d'una comunitat kalaallit que va ser desplaçada des de la zona oriental de l'illa. Tenia avantpassats europeus i kalaallit. Va casar-se amb Malene Lund (1877-1979). La seva família i una missió de la Fraternitat Moràvia van despertar el seu talent musical i poètic. Son pare era catequista i poeta, molt groenlandista, com es veu entre d'altres en la seva poesia Nuna Tassa Tupingnartoq (Aquest país és meravellós). Va estudiar al seminari de l'església luterana danesa a Godthaab, i començar com catequista a Angmagssalik a l'est del país el 1900. El 1909, va tornar a l'oest de l'illa. Va ser ordenat capellà el 9 d'octubre del 1936 a l'església de la Mare de Déu a Copenhaguen. El seu darrere ofici era a Narssaq, al sud, lloc on va morir el 6 de juny de 1948
És considerat com uns dels escriptors més importants de la seva generació que va contribuir reforçar al renaixement de la llengua groenlandesa a l'era moderna i el moviment groenlandista.

## Bibliografia

* Frederiksen, Svend «Henrik Lund, A National Poet of Greenland (Henrik Lund, poeta nacional de Groenlàndia)» (en anglès). Proceedings, American Philosophical Society, vol. 96, nO6, 1956, pàg. 653-659 [Consulta: 11 juny 2014].
* Klein, Leonard S. «Lund, Henrik». A: Encyclopedia of World Literature in the 20th Century. vol.2. Nova York: Continuum/Frederick Ungar, 1993. ISBN 9780804431378.

## Enllaços externs

* Fotos

## Referències

* ↑ Frederiksen, p. 653.
* ↑ «Greenland» (en anglès). Nationalanthems.info. [Consulta: 11 juny 2014].
* ↑ Klein, p. 58.
* ↑ Frederiksen, p. 656.
* ↑ Frederiksen, p. 654.
* ↑ Frederiksen, p. 659.
# Sexten

Sexten (italià Sesto) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis de la vall de Pustertal. L'any 2007 tenia 1.937 habitants. Comprèn les fraccions de Kiniger (Quiniga), Mitterberg (Monte di Mezzo), Schmieden (Ferrara), St.Veit (San Vito) i Moos (Moso). Limita amb els municipis de Toblach, Innichen, Sillian (Àustria), Kartitsch (Àustria), Comelico Superiore (Belluno) i Auronzo di Cadore, (Belluno).

## Situació lingüística

Segons el cens de 2011, el 95,37% de la població parla alemany, el 4,36% italià i el 0,27% Ladí com a primera llengua.

## Geografia

La ciutat està situada en el Pustertal, prop de Innichen i Toblach, on neix el Drava. Al nord els Carnic Alps són la frontera del districte del De l'est Tyrol, Àustria. Al sud, les Dolomites de Sisto i el parc natural, que inclou el famós Drei Zinnen (Tre Cime di Lavaredo).
El municipi està envoltat, en el sentit de les agulles del rellotge, del de l'oest, per Toblach, Innichen, Sillian (Àustria), Kartitsch (Àustria), Comelico Superiore (Belluno) i Auronzo di Cadore (Belluno).

## Història

El nom del poble és d'origen llatí: ad horam sexta, significant a la hora sisena, referida a la seva ubicació al sud d'Innichen. Sexta està documentat a començants de 965 DC. Durant la Primera Guerra Mundial, Sexten estava en la línia de front entre Itàlia i l'Imperi austrohongarès, i va patir molts danys.
Va ser conquerit per Itàlia el novembre de 1918. Més tard va ser fortificat durant l'Etapa Feixista.
És la ciutat natal del tennista Jannik Sinner.

## Escut d'armes

L'emblema és atzur i representa tres pics d'argent amb un isard dempeus en el centre; els tres cims simbolitzen els Tres Cims de Lavaredo. L'emblema va ser concedit el 1972 però ja es feia servir abans de la Primera Guerra Mundial.

## Ciutats agermanades

Sexten està agermanada amb:
* Sankt Veit in Defereggen, Àustria
* Zermatt, Suïssa

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Fritz Egarter | SVP |

## Referències

* ↑ astat info, 38, 01-06-2012, pàg. 6–7 [Consulta: 14 juny 2012].
* ↑ «Heraldry of the World: Sexten».
# Castell de Montclar (Montclar)

El Castell de Montclar és un castell termenat del municipi de Montclar (Berguedà) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Del castell de Montclar no se'n conserven restes. Estaria situat a la part més alta del poble, probablement on actualment hi ha la casa del segle xvii coneguda com "El Castell", a la plaça del Poble. Està documentat el 1309.

## Referències

* 1 2 «Castell de Montclar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].