OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Front mediterrani

El front mediterrani és un front meteorològic que s'origina per la trobada entre una massa d'aire mediterrani i una altra massa d'aire (freqüentment aquesta massa d'aire és la polar).

## Orografia de la Conca del mediterrani

El relleu de la conca del mediterrani és peculiar, ja que presenta altes serralades com els Alps, Pirineus, l'Atles, etc., que envolten un mar quasi tancat amb una temperatura més càlida i una evaporació més intensa que la de les terres i oceans propers.

## Massa d'aire mediterrani

La massa d'aire mediterrània es forma gràcies a l'arribada, en condicions meteorològiques estables, d'una massa d'aire que queda relativament aïllada i pateix una transformació física (per intercanvi de calor i humitat amb l'aigua subjacent). Aquesta massa d'aire que arriba fa uns 2.000 metres de gruix i omple tot el fons de la cubeta mediterrània.

## Encontre de masses d'aire

En canviar la situació meteorològica la massa d'aire mediterrani oposa resistència a noves arribades de masses d'aire i es forma un front (mediterrani) autòcton. De vegades el front mediterrani no és altra cosa que el front polar ressituat dins la mediterrània i quasi estacionat
Sobre el front mediterrani es poden formar pertorbacions ciclòniques violentes o activitat convectiva (tempestes). Normalment el front mediterrani limita la invasió d'aire fred polar, però hi ha casos més complexos.

## Notes

* ↑ Meteorologia mediterrània de Josep Mª Jansà a avui, Agustí Jansà Clar I. N. de Meteorología, Centre Meteorològic a les Illes Balears
* ↑ Josep Mª Jansà Guardiola, 1962
# Nyeri

Nyeri és una ciutat de Kenya, a prop (180 km) de la capital (Nairobi) i capital de la província Central. La població era 98.908 habitants el 1999. La ciutat està situada a la falda del mont Kenya. El sector industrial més important és el primari. El cafè i el te són les principals collites que es venen, mentre que les collites de blat les utilitzen per menjar. Hi ha moltes destinacions turístiques a prop.
En l'edat colonial, Nyeri era un petit poble sense importància, però a poc a poc es va convertir en un centre de comerç que negociava amb els grangers blancs que produïen blat i cafè. S'hi troba el parc natural de Wajee, i un hospital gratuït però amb un departament privat per a persones més riques.

## Personatges il·lustres

* Wangari Maathai (1940 - 2011). Activista polític i ecologista. Premi Nobel de la Pau de l'any 2004.
# Gai Cetroni

Gai Cetroni (en llatí Caius Caetronius) va ser legat a la Legio I Germanica en temps de l'emperador Tiberi l'any 14.
Va esclatar un motí entre els soldats, que ben aviat se'n van penedir i van portar als caps de la revolta carregats de cadenes davant Gai Cetroni. Aquest va inventar una nova manera de castigar els acusats: una assemblea popular formada per les legions I i XX declarava als acusats, que se situaven en un lloc elevat perquè els veiés tothom, culpables o innocents i si eren culpables eren executats allí mateix pels legionaris.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals I, 44
* ↑ Ammià Marcel·lí. Res Gestae XXIX, 5
# Seguretat infraroja (física de partícules)

En teoria quàntica de camps, i especialment en teories de camps quàntics asimptòticament lliures, un observable és segur a l'infraroig si no depèn de la física de baixa energia (equivalentment, de llarga distància) de la teoria. Per tant, aquests observables es poden calcular de manera fiable mitjançant mètodes pertorbatius i després comparar-los amb els resultats experimentals. Un exemple d'observable que és segur a l'infraroig és la secció eficaç de difusió total en una col·lisió d'un electró i un positró que produeix hadrons. La secció eficaç es computable pertorbativament, els càlculs no mostren cap divergència infraroja, i el resultat no canvia si els quarks radien un gluó de molta baixa energia.

## Vegeu també

* Llibertat asimptòtica
* Divergència infraroja

## Referències

* ↑ Botje, Michiel. «Quantum Chromo Dynamics, Section 7. Soft and Collinear Singularities». [Consulta: May 30, 2014].
* ↑ Chris, Sachrajda. «Standard Model of Particle Physics». [Consulta: May 30, 2014].
# Uttenhoffen

Uttenhoffen (en alsacià Ötehoffe) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 176 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays de Niederbronn-les-Bains.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 144 | 150 | 144 | 173 | 166 | 176 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Albert Jost | | |
# Internationaux de Strasbourg 2012

El Torneig d'Estrasburg 2012, oficialment conegut com a Internationaux de Strasbourg 2012, és un esdeveniment de tennis femení sobre terra batuda que pertany als International tournaments de la WTA. La 25a edició del torneig es va celebrar entre el 19 i el 26 de maig de 2012 al Tennis Club d'Estrasburg, França.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | P. Parmentier | 3 | 6 | 6 |
| | S. Foretz Gacon | 6 | 2 | 3 | | P. Parmentier | 6 | 6 |
| | L. Hradecká | 3 | 6 | 3 | Q | A. Panova | 3 | 3 |
| Q | A. Panova | 6 | 4 | 6 | | | | | | P. Parmentier | 6 | 1 | 3 |
| 4 | A. Medina Garrigues | 7 | 7 | | | | | | WC | A. Cornet | 4 | 6 | 6 |
| | S-w. Hsieh | 6⁹ | 6² | | 4 | A. Medina Garrigues | 6² | 6⁵ | | | | | |
| WC | A. Cornet | 4 | 6 | 6 | WC | A. Cornet | 7 | 7 | | | | | |
| | S. Pe'er | 6 | 4 | 0 | | | | | | | | | | WC | A. Cornet | 4 | 4 |
| | A. Morita | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 2 | F. Schiavone | 6 | 6 |
| WC | V. Razzano | 1 | 3 | | | A. Morita | 3 | 4 | | | | | |
| | T. Babos | 2 | 6 | 3 | | S. Stephens | 6 | 6 | | | | | |
| | S. Stephens | 6 | 3 | 6 | | | | | | S. Stephens | 5 | 1 | |
| 8 | T. Paszek | 2 | 0 | | | | | | 2 | F. Schiavone | 7 | 6 | |
| | J. Larsson | 6 | 6 | | | J. Larsson | 0 | 3 | | | | | |
| Q | M. Lučić | 1 | 2 | | 2 | F. Schiavone | 6 | 6 |
| 2 | F. Schiavone | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Natalie Grandin Vladimíra Uhlířová | 7 | 6 |
| | Chang Kai-chen Chuang Chia-jung | 5 | 4 | 1 | Natalie Grandin Vladimíra Uhlířová | 0 | 6 | [12] |
| 4 | Tímea Babos Hsieh Su-wei | 6 | 6 | 4 | Tímea Babos Hsieh Su-wei | 6 | 2 | [10] |
| | Aleksandrina Naydenova Teliana Pereira | 3 | 4 | | | | | | 1 | Natalie Grandin Vladimíra Uhlířová | 7 | 3 | [3] |
| | Monique Adamczak Stephanie Bengson | 3 | 3 | | | | | | 2 | Olga Govortsova Klaudia Jans-Ignacik | 6$^4$ | 6 | [10] |
| | Alexandra Cadanțu Anne Keothavong | 6 | 6 | | Alexandra Cadanțu Anne Keothavong | 2 | 1 | |
| | Andrea Gámiz Ximena Hermoso | 2 | 5 | 2 | Olga Govortsova Klaudia Jans-Ignacik | 6 | 6 | |
| 2 | Olga Govortsova Klaudia Jans-Ignacik | 6 | 7 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès) (anglès) (alemany)
Estrasburg :
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
Sony Ericsson WTA Tour 2012
< 2011
2013 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Göran Therborn

Göran Therborn (Kalmar, Suècia, 23 setembre de 1941) és un professor suec de sociologia a la Universitat de Cambridge. Va estudiar a la Universitat de Lund (Suècia), on es va doctorar el 1974.
Ha publicat els seus treballs en nombroses revistes, com la revista New Left Review, i els seus textos són coneguts pel desenvolupament de les preocupacions i temes típics del marc polític i sociològic de l'últim marxisme: la intersecció entre estructura de classe i les funcions de l'aparell de l'estat, la formació de la ideologia del subjecte i el futur de la tradició marxista.
En el seu llibre The Ideology of Power and the Power of Ideology (1980), Therborn parteix dels escrits de Louis Althusser sobre la formació de la ideologia a través del canvi ideològic, la constitució ideològica de les classes i la dominació ideològica. Desenvolupa una matriu material d'ideologies i un esquema general de com es formen les ideologies des d'una perspectiva post-marxista.
A "From Marxism to Post-Marxism?" (2008), intenta transmetre en un espai relativament petit una història completa del desenvolupament de la teoria marxista i la trajectòria del pensament marxista al segle XXI.

## Obres

* Science,Class & Society, Verso, (1976)
* "The rule of capital and the rise of democracy ('Capital and suffrange', cover title)". New Left Review. I 103 (The advent of bourgeois democracy): 3–41. 1977.
* What Does the Ruling Class do When it Rules?: State Apparatuses and State Power under Feudalism, Capitalism and Socialism (1978)
* The Ideology of Power and the Power of Ideology (1980)(Reprinted as Verso Classic (1999))
* Why Some Peoples are More Unemployed than Others (1986)
* European Modernity and Beyond: The Trajectory of European Societies, 1945-2000 (1995)
* Between Sex and Power: Family in the World, 1900-2000 (2004)
* From Marxism to Post-Marxism? (2008)
* Handbook of European Societies: Social Transformations in the 21 Century (2010)
* The World: A Beginner’s Guide (2011)
* The Killing Fields of Inequality (2013)

## Referències

* ↑ El sociólogo Göran Therborn, Doctor Honoris Causa por la UNED. Universidad Nacional de Educación a Distancia, 24-01-2014 [Consulta: 30 maig 2019].
# Gai Claudi (seguidor de Publi Clodi)

Gai Claudi (en llatí Caius Claudius) era probablement el descendent d'un llibert de la gens Clàudia que va seguir a Publi Clodi Pulcre. L'acompanyava al darrer dia al viatge a Arícia quan el seu cap va ser mort pels homes de Miló.

## Referències

* ↑ 7.Claudius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 775
# Nyköping

Nyköping és la ciutat capital del comtat de Södermanland, al centre de Suècia. És també la seu administrativa del municipi de Nyköping. Té una població de 29.891 en el seu nucli urbà i de 52.435 en el seu terme municipal. La vila està situada a la vora de la mar Bàltica, a la desembocadura del riu Nyköping, a prop de l'aeroport d'Estocolm-Svasta.

## Fills il·lustres

* Birgit Cullberg (1908-1999) ballarina coreògrafa.

## Història

Hi ha proves que demostren que l'àrea estava habitada ja al voltant del 2000 aC. A l'edat medieval, Nyköping esdevingué la capital d'un dels molts regnes de Suècia. El segle xiii es construí l'emblema de la ciutat, el Castell de Nyköping, que es convertí en la fortalesa més poderosa del país, i on el 1288 fou empresonat Valdemar Birgersson.
El segle XVI el duc Carles hi establí la seva residència. Aquest (Carles IX de Suècia) acabaria esdevenint rei. Amb l'estatus de residència reial, Nyköping arribà al seu punt àlgid.
El 1665, gran part de la ciutat, inclosa la fortalesa, fou danyada per un terrible incendi. Un altre contratemps fou sofert el 1719, amb la invasió russa.
Nyköping fou industrialitzada aviat respecte a la resta de Suècia. Amb la implantació de la indústria tèxtil a la vila durant la primera part del segle xix el nombre d'habitants augmentà ràpidament.

## Galeria d'imatges

* El castell de Nyköping
* Àrea residencial
* Biblioteca i centre cultural

## Ciutats agermanades

* Iisalmi, Finlàndia
* Lauf an der Pegnitz, Alemanya
* Nottoden, Noruega
* Vyborg, Rússia

## Referències

* ↑ Line, Philip. Kingship and State Formation in Sweden: 1130 - 1290 (en anglès). Brill, 2007, p. 541. ISBN 9004155783.
# François Leclerc du Tremblay

François Leclerc du Tremblay (París, 4 de novembre de 1577 - Rueil, 18 de desembre de 1638) fou un polític francès i frare caputxí amb el nom de Josep de París, cofundador de l'orde de les Filles del Calvari.

## Biografia

Fill de Jean Leclerc du Tremblay, president de l'antic Parlament de París, i de Marie Motier de Lafayette, entrà en l'orde dels caputxins en 1599. Cap al 1612 entrà en contacte amb Armand-Jean du Plessis de Richelieu, futur cardenal i, des de 1624 primer ministre del rei Lluís XIII de França. Josep de París esdevingué confident i conseller de Richelieu, i dugué a terme importants missions diplomàtiques a França i a la resta d'Europa per compte del cardenal. El cardenal, conegut com a éminence rouge (eminència roja), deia que el caputxí era la seva "eminència grisa".
Tingué un paper determinant durant la Guerra dels Trenta Anys, quan França lluità contra Àustria en 1630. Amb zel religiós, el frare volia reconvertir al catolicisme l'Europa protestant i proposà, sense èxit, una croada per alliberar Europa da l'Imperi Otomà.
Confessor d'Antonieta d'Orléans-Longueville, li inspirà la reforma que portà al naixement de la congregació de les monges Benedictines de la Mare de Déu del Calvari en 1617.

## Bibliografia

* [Aldous Huxley. L'eminenza grigia. Milano: Mondarori, 1966.]
* «Joseph, Father. The Columbia Encyclopedia». Arxivat de l'original el 2007-05-12. [Consulta: 6 desembre 2011].
# Serra de Nantlle

La Serra de Nantlle (Crib Nantlle en gal·lès, Nantlle Ridge en anglès) és el nom que es dona a un rengle de turons situat en el comtat gal·lès de Gwynedd.

## Situació geogràfica

La serra, amb una longitud d'uns nou quilòmetres, comença al poble de Rhyd-Ddu i segueix en direcció sud-oest fins a Talysarn i Nebo, a la vall del Nantlle. Els set turons que la componen, amb una alçada màxima de 734 metres, permeten de fer excursions més senzilles i tranquil·les que les del veí Yr Wyddfa (Snowdon en anglès), molt més popular entre els turistes. Hom pot encetar la carena per qualsevol dels dos caps, però l'extrem nord acostuma a ser el preferit. Els recorreguts no presenten grans dificultats tècniques, encara que en alguns punts calgui grimpar.

## Cims

Començant per la banda de Rhyd-Ddu, la serralada es compon dels següents cims:
* Y Garn (633 m; 53° 3′ 4.15″ N, 4° 9′ 40.64″ O﻿ / ﻿53.0511528°N,4.1612889°O﻿ / 53.0511528; -4.1612889)
* Mynydd Drws-y-Coed (695 m; 53° 2′ 37.99″ N, 4° 9′ 55.45″ O﻿ / ﻿53.0438861°N,4.1654028°O﻿ / 53.0438861; -4.1654028)
* Trum y Ddysgl (709 m; 53° 2′ 31.12″ N, 4° 10′ 16.58″ O﻿ / ﻿53.0419778°N,4.1712722°O﻿ / 53.0419778; -4.1712722)
* Mynydd Tal-y-Mignedd (653 m; 53° 2′ 23.77″ N, 4° 11′ 4.55″ O﻿ / ﻿53.0399361°N,4.1845972°O﻿ / 53.0399361; -4.1845972)
* Craig Cwm Silyn (734 m; 53° 1′ 40.34″ N, 4° 12′ 17.53″ O﻿ / ﻿53.0278722°N,4.2048694°O﻿ / 53.0278722; -4.2048694)
* Garnedd-goch (701 m; 53° 1′ 19.94″ N, 4° 13′ 10.17″ O﻿ / ﻿53.0222056°N,4.2194917°O﻿ / 53.0222056; -4.2194917)
* Mynydd Graig Goch (609 m; 53° 0′ 46.19″ N, 4° 14′ 23.59″ O﻿ / ﻿53.0128306°N,4.2398861°O﻿ / 53.0128306; -4.2398861)
El Craig Cwm Silyn és el punt culminat; hom en pot fer l'aproximació des de Llanllyfni, per la carretereta que mena al Llynnau Cwm Silyn, un petit llac en la falda del turó.

## Bibliografia

* Terry Marsh The summits of Snowdonia London: Robert Hale, 1993 ISBN 0-7090-5248-0

## Enllaços externs

* Descripció de la ruta al llarg de Serra de Nantlle (anglès)
# IJssel

El riu IJssel (també anomenat Geldersche IJssel) és un distributari del Rin als Països Baixos que comença a Westervoort a l'est d'Arnhem i que desemboca al Ketelmeer i després a l'IJsselmeer.

## Geografia

De Deventer fins a Hattem el riu fa la frontera entre Gueldre i Overijssel. Les localitats més importants als marges de l'IJssel són Zutphen, Deventer i Kampen i els nuclis històrics Doesburg i Hattem.
Els afluents són l'Oude IJssel, el Berkel i l'Schipbeek. El Ganzediep és una vella derivació del riu.
El nom de la senyoria d'Overijssel, una de les Disset Províncies i l'actual província Overijssel prové del riu i significa ultra l'IJssel.

## Història

A l'origen, es pensava que el riu era un canal que els romans van foradar per a connectar el Rin amb l'Oude IJssel, però un estudi de la Universitat de Wageningen va concloure que probablement és més recent i data de l'alta edat mitjana. Aquest Oude IJssel va esdevenir un afluent.

## Galeria

* Vista aèria del IJssel
* L'IJssel prop de Wijhe
* L'IJssel a Kampen
* L'IJssel a prop de Deventer
* Zona d'inundació de l'IJsel a Olst
* Balisa d'Overijssel a Olst

## Referències

* 1 2 «IJssel» (en neerlandès). Rijkswaterstaat. [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ «Historie provincie Overijssel» (en neerlandès). Província d'Overijssel. [Consulta: 15 setembre 2024].
# Khutin

Khutin (en rus: Хутынь) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2011 tenia 161 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Heliodor de Larisa

Heliodor de Larisa (grec antic: Ἡλιόδωρος, llatí: Heliodoros) fou un escriptor grec autor d'una obra sobre òptica anomenada Κεφάλαια τῶν Ὀπτικῶν, que podria ser només una part o un epítom d'una obra més extensa titulada Δαμιανοῦ φιλοσόφου τοῦ Ἡλιοδώρου Λαρισαίου περὶ ὀπτικῶν ὑποθέσεων Βιβλία β᾽, cosa que fa dubtar de si el nom de l'autor era Damià o Heliodor. L'obra es basa en l'Òptica d'Euclides. Hi ha constància també d'altres obres científiques d'Heliodor.

## Referències

* ↑ Heliodorus of Larissa a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 374-375
# Gai Claudi (seguidor de Brut)

Gai Claudi (en llatí Caius Claudius) va ser un militar romà. Probablement formava part de la branca plebea de la gens Clàudia.
Va ser un seguidor de Marc Juni Brut per ordre del qual va matar Gai Antoni el Jove a la seva presó l'any 42 aC. Després Brut li va encarregar el comandament d'un esquadró a l'illa de Rodes, i a la mort de Brut es va unir a Cassi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 775.
# François Leguat

François Leguat (Saint-Jean-sur-Veyle (Bresse), 1637 - Londres, 1735) va ser un explorador i naturalista francès.
En tant que de religió protestant, la revocació de l'edicte de Nantes el va forçar a l'exili a Holanda, on va arribar al 1689. Henri Du Quesne (1642-1722) va proposar la creació d'una colònia d'hugonots refugiats francesos a l'illa de Mascareignes, anomenada avui Reunió. Du Quesne, però, quan va saber que França havia enviat un escamot a l'illa, va voler evitar l'enfrontament amb els francesos i va abandonar els seus projectes. Leguat i vuit voluntaris, però, van desembarcar a l'illa Rodrigues amb poc equipatge.
Van començar a cultivar l'illa però, després d'un any sense notícies d'Europa, van decidir construir un vaixell per a anar de l'illa de Mascareignes. El primer intent va fracassar i el vaixell es va enfonsar després de xocar amb una roca.
Va passar un any abans que pogueren tornar a intentar-ho, i durant aqueix any un dels homes va morir. Van sortir de l'illa el 29 de maig de 1693, després de deixar un monument en record de la seva experiència, i es van dirigir cap a l'illa Maurici. Allà, el governador els va empresonar en dures condicions i diversos companys de Leguat van morir. Finalment, el 1696 van ser portats a Batavia des d'on van tornar a Europa el 1698. Aleshores ja només quedaven tres supervivents.
En Londres, Leguat va publicar la història del seu viatge com Els viatges i aventures de François Leguat i els seus companys en dues illes desertes de les Índies Orientals, però el llibre va ser rebut amb escepticisme. Es va considerar que la navegació a bord d'un vaixell autoconstruït era impossible, i que els animals que s'hi descrivien, extingits després de la publicació del llibre (com el solitari de Rodrigues) eren pura fantasia.
# St. John (Missouri)

Saint John és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 6.871 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Saint John tenia 6.871 habitants, 2.774 habitatges, i 1.767 famílies. La densitat de població era de 1.868,2 habitants per km².
Dels 2.774 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.754 $ i la renda mediana per família de 43.922 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.304 $ mentre que les dones 25.646 $. La renda per capita de la població era de 18.581 $. Entorn del 6,4% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Saint John». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Saint John». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ielàbuga

Ielàbuga - Елабуга (rus) - és una ciutat de la República del Tatarstan, a Rússia.

## Història

La història de Ielàbuga es remunta al segle xi, quan s'hi edificà un castell a la frontera amb el territori dels protobúlgars del Volga. El castell fou abandonat de seguida, però en quedà els vestigis.
A la segona meitat del segle XVI s'hi fundà un poble rus al mateix indret.
Ielàbuga també és conegut com el lloc de naixement del pintor Ivan Xixkin i també el lloc on se suïcidà l'escriptora Marina Tsvetàieva el 1941.
# Hagith

Hagith, op. 25, és una òpera en un acte composta el 1913 per Karol Szymanowski sobre un llibret en alemany de Felix Dörmann, basat en El llibre dels Reis. Es va estrenar el 13 de maig de 1922 al Gran Teatre de Varsòvia, dirigida per Emil Młynarski.
Va ser composta durant tot l'estiu i la tardor de 1911 a la seva casa familiar a Timòixivka.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2017. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ Zabieglińska, Sylwia. «Biografia». portalmuzykipolskiej.pl. [Consulta: 5 març 2024].
# Gai Claudi Centó (cònsol 240 aC)

* «Gai Claudi Centó» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Gai Claudi Centó (general)».
Gai Claudi Centó (en llatí: Gaius Claudius App. f. C. n. Centho) era fill d'Api Claudi Cec. Va ser un magistrat romà del segle iii aC, i formava part de la gens Clàudia i de la família dels Claudi Centó.
Va ser elegit cònsol de Roma l'any 240 aC juntament amb Marc Semproni Tudità. Va ser censor el 225 aC, interrex el 217 aC i dictador el 213 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 768.