OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anna Crowe

Anna Crowe (Devonport, Plymouth, Anglaterra, 1945), és una poeta i traductora anglesa. Nascuda a Plymouth, Anglaterra, va créixer i formar-se a França i a Sussex, obtenint el Master of Arts a la Universitat de Saint Andrews, Escòcia, on està establerta des del 1986.
Fou co-fundadora i, durant els primers set anys, directora artística del Festival de Poesia d'Escòcia "StAnza", del que actualment n'és presidenta honorària conjuntament amb Brian Johnstone. Fruit de la seva participació, el novembre de 1998, juntament amb Stewart Conn, en el primer dels seminaris de traducció poètica al Centre d'Art i Natura de Farrera, va iniciar la seva tasca de traductora a l'anglès de poesia catalana. Ha traduït especialment poemes de Joan Margarit (Tugs in the Fog, Bloodaxe, 2006; Strangely Happy, Bloodaxe, 2011; i Love is a Place, Bloodaxe, 2016). En col·laboració amb Joan Margarit, ha traduït al català poemes de R.S. Thomas (No hi ha treva per a les fúries, Proa - 2013). És autora de l'antologia Six Catalan Poets (Arc, 2013), amb versions a l'anglès de poemes de Josep Lluís Aguiló, Elies Barberà, Manuel Forcano, Gemma Gorga, Jordi Julià i Carles Torner. Ha publicat també la versió en anglès de Lunarium (Arc, 2016) de Josep Lluís Aguiló, i una versió a l'anglès de poemes del mexicà Pedro Serrano, Peatlands (Arc, 2014). El seu poemari Figure in a Landscape, premiat amb el Callum MacDonald Memorial Award, i traduït com Paisatge amb figura, en col·laboració amb l'escultor mallorquí Andreu Maimó, la seva poesia continua celebrant el paisatge mediterrani de la seva infantesa. S'ha dit de la seva obra que proporciona una veu als qui no en tenen: als morts, a altres criatures, als callats. Memorialista de vides petites, té un gran amor pel món natural i pel paisatge, i cada vegada més, la seva poesia descobreix la fragilitat d'aquest món, mentre que celebra la seva riquesa i es delecta en les seves conjuncions imprevistes.

## Referències

* 1 2 3 4 Scottish Poetry Library - Biography
* ↑ «Anna Crowe». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].

## Bibliografia

* «Anne Crowe (b. 1945) - Biography» (en anglès). Scottish Poetry Library [Consulta: 7 gener 2018].
# Open Vall Fosca

La travessa d'esquí-alpinisme de la Vall Fosca, format open, és una prova que se celebra des de l'any 1995 i està organitzada pel CEPS (Club d'Esquí de La Pobla de Segur). Des del 2006 se celebra cada dos anys.
Seguint amb la tradició de l'open s'intenta dissenyar un itinerari inèdit (avui dia mai no s'ha repetit itinerari) d'uns 1.500 m de desnivell positiu, variat, combinant forts desnivells, vertiginosos descensos i trams alpins més entretinguts, aprofitant l'orografia de la Vall Fosca, en els quals s'instal·len cordes fixes si és necessari.
És una de les proves més multitudinàries d'aquesta especialitat. L'Open Vall Fosca és una competició per equips de dues persones. El 2019 hi havia un equip de més de 100 voluntaris.

## Itinerari

L'itinerari de la "travessa" es decideix la setmana anterior a la seva celebració, tenint en compte la innivació de la zona, el risc d'allaus i la meteorologia prevista. Com cada any, s'intenta que sigui inèdita, que tingui entre 1.400 i 1.500 metres de desnivell i que combini desnivells i descensos el més espectaculars possibles amb trams alpins més entretinguts on s'instal·lin cordes fixes si és necessari.

## Categories

General, General femenina, General mixta, Sub-23 femenina i masculina, veterans femenina i masculina. A criteri de l'organització es poden crear o suprimir altres categories, depenent dels participants inscrits (ex. Sub-18 o Sub-16).

## Referències

* ↑ «L’Open Vall Fosca reunirà prop de 300 esquiadors». Nació Digital, 14-02-2019. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ «Open Vall Fosca 2017». TV3, 20-02-2017. [Consulta: 21 juliol 2022].
* 1 2 «El Open Vall Fosca-Millet, este sábado» (en castellà), 21-02-2013. [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ «Se abren las inscripciones de la popular travesía Open Vall Fosca» (en castellà), 19-12-2011. [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ Digital, Pallars. «L'Open Vall Fosca viu una de les seves millors edicions | Pallars Digital». [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ «Los hermanos Joan y David Albós ganan el Open Vall Fosca-Millet 2015» (en espanyol). El Diario, 03-03-2015. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ Pirineus, Viure als. «L’Open Vall Fosca 2019 ja és a punt» (en castellà). [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ «Reglament». Open Vall Fosca. [Consulta: 19 juliol 2022].
* ↑ «Categories i premis». Open Vall Fosca. [Consulta: 19 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Vídeo de la prova
# Creu de terme del camí de Tarragona

La Creu de terme del camí de Tarragona és una obra de la Selva del Camp (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu de terme situada a l'antiga cruïlla del camí de Tarragona i la carretera vella de Reus i Salou, actualment accés principal de la vila de la Selva del Camp. Creu de pedra de tipologia grega. Els braços, aparentment, semblen de secció poligonal rematats per florons, també presents a la zona de l'encreuament. Al centre de l'anvers hi ha la imatge de Crist crucificat i al revers la de la Verge. Reposa damunt una gruixuda columna de pedra picada, de secció octogonal, aixecada damunt una base de tres graons.

## Història

Sabem per un document de 1371 que existia una creu gòtica en el mateix indret de la creu actual. Aquesta primera creu va ser enderrocada en el transcurs de la primera meitat de segle xvi i el Consell, en una sessió de l'any 1543 acordà refer-la. Es va restaurar l'any 1995.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme del camí de Tarragona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Gumercindo Gómez

Gumercindo Gómez (21 de gener de 1907 - 31 de gener de 1980) fou un futbolista bolivià de la dècada de 1930.
Fou un cop internacional amb la selecció boliviana de futbol, amb la qual disputà la Copa del Món de futbol de 1930. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'Oruro Royal.

## Referències

* ↑ Gumercindo Gómez Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Gumercindo Gómez a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a worldfootball
# Blanche-Église

Blanche-Église és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 134 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Blanche-Église era de 134 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 24 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. 47 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 46 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 8 tenien quatre cambres i 38 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Blanche-Église el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 8 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 16 | 10 a 14 | 8 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 82 persones, 57 eren actives i 25 eren inactives. De les 57 persones actives 54 estaven ocupades (30 homes i 24 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). De les 25 persones inactives 10 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Blanche-Église hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Blanche-Église a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Blanche-Église a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bouneschlupp

La Bouneschlupp és una sopa tradicional de Luxemburg feta a base de fesols, patata, cansalada i ceba. Les receptes poden variar molt segons la regió, en alguns llocs s'hi sol afegir la mettwurst, una salsitxa típica de la zona. Aquesta sopa també es pot trobar a les cuines de Saarland, Alemanya; Gaume i Arelerland, Bèlgica i a Lorena, França

## Referències

* ↑ http://michaelprocopio.wordpress.com/2009/10/10/its-delightful-its-delicious-its-de-luxembourg/#comment-1105 Recepta 1 de la Bouneschlupp
* ↑ http://www.fernandklee.lu/recettes_bouneschlupp.html Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. Recepta 2 de la Bouneschlupp
* ↑ http://www.marmiton.org/Recettes/Recette_soupe-de-haricots-verts-luxembourgeoise-bouneschlupp_34615.aspx Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine. Recepta 3 de la Bouneschlupp
* ↑ http://www.paules.lu/2009/10/%E2%80%A2-%E2%80%9Cbouneschlupp%E2%80%9D-luxemburger-grune-bohnensuppe/ Recepta 4 de la Bouneschlupp
# Llista de missions diplomàtiques a São Tomé i Príncipe

Aquesta és una llista de missions diplomàtiques a São Tomé i Príncipe. Actualment a la capital del país, São Tomé hi ha vuit ambaixades. Almenys uns altres 27 països acrediten ambaixadors d'altres capitals.

## Ambaixades

São Tomé
* Angola
* Brasil
* República de la Xina
* Guinea Equatorial
* Gabon
* Nigèria
* Portugal
* Sud-àfrica

## Consolats Generals

* Cap Verd

## Ambaixades no residents

| Argentina (Abuja) Austràlia (Lisboa) Àustria (Abuja) Bèlgica (Luanda) (Libreville) Canadà (Yaoundé) Croàcia (Lisbon) Cuba (Luanda) Txèquia (Pretòria) (Libreville) França (Libreville) Alemanya (Libreville) Grècia (Lisboa) Israel (Luanda) Itàlia (Luanda)  Japó (Libreville) Corea del Sud (Libreville) | Mali (Libreville) Mèxic (Luanda) Països Baixos (Luanda) Noruega (Luanda) Palestina (Luanda) Polònia (Luanda) Romania (Luanda) Rússia (Luanda) Sèrbia (New York) Eslovàquia (Abuja) Espanya (Libreville) Suècia (Luanda)  Suïssa (Kinshasa) Tanzània (Lusaka) Turquia (Yaoundé) Regne Unit (Luanda) Estats Units (Libreville) |

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-01-08. [Consulta: 21 abril 2016].
* ↑ http://www.dfat.gov.au/missions/
* ↑ http://diplomatie.belgium.be/en/services/embassies_and_consulates/belgian_embassies_and_consulates_abroad/
* ↑ http://www.ccima.net/cmrcontact_fr.php?idRub=1
* ↑ http://www.mvpei.hr/MVP.asp?pcpid=1613&dmid=172#pocdrz Arxivat 2011-12-10 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.mzv.cz/pretoria/en/about_the_embassy/index.html
* ↑ http://www1.mfa.gr/en/greece-bilateral-relations/sao-tome-and-principe/sao-tome-and-principe--contact-details-for-greek-missions.html Arxivat 2012-01-15 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.diplomatie.gouv.ml/contenu_page.aspx?pa=30 Arxivat 2010-06-20 a Wayback Machine.
* ↑ http://directorio.sre.gob.mx/index.php/delegaciones/90-directorio/embajadas/1778-angola Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.mae.ro/en/romanian-missions#741
* ↑ http://www.mfa.gov.rs/Worldframe.htm Arxivat 2012-08-04 at Archive.is
* ↑ http://www.foreign.gov.sk/en/ministry/slovak_diplomatic_missions-diplomatic_missions
* ↑ «High Commission Profile». Tanzania High Commission, Lusaka, 2015. Arxivat de l'original el 2015-03-18.
* ↑ http://yaounde.be.mfa.gov.tr/ContactInfo.aspx
# Ana Usabiaga Balerdi

Ana Usabiaga Balerdi (Ordizia, 19 de gener de 1990) és una ciclista basca que competeix en ciclisme en pista.
La seva germana Irene també es dedica al ciclisme.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Ainhoa Pagola)
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Eneritz Iturriaga i Leire Olaberria)
* 2010
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Olatz Ferrán i Leire Olaberria)
* 2011
** Campiona d'Espanya en Òmnium
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Tania Calvo)
* 2012
** Campiona d'Espanya en Persecució
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Tania Calvo)
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Olatz Ferrán i Irene Usabiaga)
* 2013
** Campiona d'Espanya en Puntuació
** Campiona d'Espanya en Scratch
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Tania Calvo)
* 2014
** Campiona d'Espanya en Scratch
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Tania Calvo)
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ane Iriarte, Eider Unanue i Irene Usabiaga)
* 2015
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Tania Calvo)
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ziortza Isasi, Naia Leonet i Irene Usabiaga)
* 2016
** Campiona d'Espanya en Puntuació
** Campiona d'Espanya en Scratch
** Campiona d'Espanya en Velocitat per equips (amb Tania Calvo)
* 2017
** Campiona d'Espanya en Scratch
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ziortza Isasi, Ane Iriarte i Irene Usabiaga)

## Palmarès en ruta

* 2011
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23
* 2012
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Odile Decq

Odile Decq (18 de juliol de 1955, Laval) és una arquitecta i acadèmica francesa. És la directora de la seu a París de l'Studio Odile Decq, el nom anterior del qual va ser Odile Decq Benoît Cornette Architectes Urbanistes o ODBC Architectes.

## Biografia

Decq es va llicenciar en arquitectura el 1978, i el 1979 va rebre un diploma en urbanisme i planificació de l'Institut d'Estudis Polítics de París. Va tenir el seu propi estudi d'arquitectura durant uns anys. El 1986 es va associar amb Benoît Cornette i van crear la firma d'arquitectura ODBC. Van construir dos edificis per a la seu del Banque Populaire de l'Ouest a Rennes en col·laboració amb Peter Rice (1990). Van obtenir diversos premis i reconeixement internacional pel seu treball. Altres projectes notables van ser els edificis d'habitatge social a París i un pont de l'autopista de la A14 en Nanterre, amb un centre de gestió de l'autopista suspès sota el pont.
El 1996, l'estudi va rebre el Lleó d'Or de la Biennal d'Arquitectura de Venècia. El 1998 va resultar ferida en un accident de cotxe, en què va morir Benoît Cornette.
L'any 2018 va presentar el projecte per a un edifici residencial a Barcelona, davant del mar, l'edifici Antares, que es va acabar el 2022.

## Referències

* ↑ «"Awards Studio Odile Decq» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-10-18. [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ Odile Decq (2007 Architecture & Journalism) ISBN 988-99251-6-8.
* ↑ «Odile Decq, Benoît Cornette, Architectes, Urbanistes» (en anglés). Euran. [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ «Mort de l'architecte Benoît Cornette» (en francès). Libération, 16-11-1998. Arxivat de l'original el 2016-04-06 [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ Sánchez, Francisca. «Antares, un rascacielos de lujo en Barcelona, de la arquitecta Odile D» (en castellà). JSM Barcelona, 30-09-2019. [Consulta: 20 maig 2020].

## Enllaços externs

* Guia temàtica: Odile Decq - Biblioteca Oriol Bohigas (Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona)
# Corre-soques rovellat

El corre-soques rovellat (Margarornis rubiginosus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i bosc obert de les muntanyes de Costa Rica i oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Corre-soques rovellat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Guillermo García

Guillermo García és el nom dels següents personatges:
* Guillermo García Calvo (Madrid, 1978), director d'orquestra espanyol
* Guillermo García González (Santa Clara, 1953 - l'Havana, 1990), jugador d'escacs cubà
* Guillermo García López (La Roda, 1983), jugador tennista espanyol
* Guillermo García Parreño López, militar i polític balear, membre del Cos Jurídic de l'Armada i diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració
# Ca l'Esteve (Cornudella de Montsant)

Ca l'Esteve és una obra del municipi de Cornudella de Montsant (Priorat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa, pis i golfes, amb balcons a nivell de l'entresòl i del primer pis. La construcció és de paredat. Malgrat que presenta una certa uniformitat, la construcció té una sèrie d'elements heteròclites, com una finestra baixa amb llinda de fusta i la data de 1585, o d'altres finestres en una paret lateral que dona al carrer del Pilar, clarament anteriors a l'aspecte actual global de la construcció. Els balcons presenten llindars de pedra, igual que la porta. Aquesta és decorada amb dues falses columnes, una per banda, amb un capitell a mitjana altura, emmarcant una porta d'altura considerable i amb arc de mig punt. Actualment la façana és en reconstrucció. A l'entrada de la casa, convertida en una mena de museu, hi ha un reixat datat del 1882.

## Història

És possible que la casa actual, bastida cap a la fi del segle xix, en moments anteriors a la fil·loxera, aprofités elements anteriors de la construcció precedent, tals com la paret del carrer del Pilar, i hom refés únicament la façana i part de l'interior. Actualment manquen les baranes dels balcons.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Esteve». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Bouxières-aux-Bois

Bouxières-aux-Bois és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 120 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bouxières-aux-Bois era de 120 persones. Hi havia 52 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 53 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 49 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bouxières-aux-Bois el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 60 eren actives i 18 eren inactives. De les 60 persones actives 56 estaven ocupades (32 homes i 24 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 18 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de serveis i 3 d'entitats de l'administració pública.
L'any 2000 a Bouxières-aux-Bois hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bouxières-aux-Bois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bouxières-aux-Bois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Loima

Loima (en rus: Лойма) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 237 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Alfred von Glehn

Alfred von Glehn (Tallinn, 6 de gener de 1858 $^{(Julià)}$ - Berlín, 12 de desembre de 1927) fou un violoncel·lista rus.
Estudiant de Karl Davídov, intèrpret brillant, virtuós, músic erudit amb un gust delicat i un sentit orgànic de la naturalesa i les possibilitats del violoncel, va actuar amb èxit a ciutats com Leipzig, Dresden, Viena, París, Londres. A.E. von Glen va tocar en un trio amb els pianistes Serguei Tanéiev, Aleksandr Ziloti, Vassili Safónov, i els violinistes Leopold Auer i Jan Hřímalý.
Va dirigir les classes de violoncel, contrabaix i conjunt de cambra a l'Escola de Música de Kharkov (1882-1890) i, el 1888, va organitzar una orquestra simfònica estudiantil a la Universitat de Kharkov, convertint-se en el seu director. El 1890, a invitació de V. Safonov, es va convertir primer en professor i aviat en assistent del rector del Conservatori de Moscou. Entre els estudiants més destacats d'AE von Glen hi ha els violoncel·listes K. A. Minyar-Beloruchev, Kazimierz Vilkomirsky, Mogilevsky, Abram Ilitx, Gregor Piatigorsky, Sergei Petrovich Shirinsky, Lev Aronson i el compositor Aleksandr Krein.
El 1921 va deixar Rússia i va ensenyar durant un temps a Tallinn. Des del 1925 fins al final de la seva vida va ser professor del Conservatori Klindworth-Scharvenki de Berlín.

## Notes

* ↑ Riemann G. Glen Diccionari musical: traducció de la 5a edició alemanya/ed. Yu D. Engel, trad. B. P. Yurgenson - M .: P. I. Yurgenson Music Publishing House, 1901. - T. 1. - P. 362.