OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dina Garípova

Dina Faguímovna Garípova (en rus: Дина Фагимовна Гарипова; Zelenodolsk, 25 de març de 1991) és una cantant russa d'ascendència tàtara. El 2012, va guanyar la versió russa del concurs The Voice, anomenat Golos. L'any següent, va ser triada per a representar el seu país en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2013, que es va celebrar a la ciutat de Malmö, Suècia, amb la cançó «What if», quedant en cinquè lloc malgrat que el govern rus, a través del seu Ministre d'Afers exteriors, Serguei Lavrov, va denunciar que havien robat vots a la seva representant.

## Biografia

Garípova va néixer el 25 de març de 1991 a Zelenodolsk, a la República de Tatarstan, en una família de metges.
Als sis anys, va començar a estudiar cant al Teatre Zolotoi Mikrofon, amb la professora Elena Antonova. Va estudiar periodisme a la Universitat Estatal de Kazan. Després de graduar-se, va fer una gira pel Tatarstan amb el cantant Gabdelfat Safin.

## Discografia

* Два шага до любви (Universal Music, 2004)

## Referències

* ↑ Рушан, Лукманов. «Dina Garipova presents a new album in front of Kazan schoolchildren» (en anglès americà), 03-10-2019. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Dina Garipova representa a Rusia en Eurovisión 2013 con la canción "What if"» (en castellà). RTVE, 27-03-2013. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ Omelyanchuk, Olena. «Dina Garipova to represent Russia». European Broadcasting Union. [Consulta: 19 febrer 2013].
* ↑ «Eurovision Song Contest 2013 Grand Final». eurovision.tv. [Consulta: 20 agost 2013].
* ↑ «El govern rus denuncia que van robar vots a la seva representant al festival d'Eurovisió». CCMA, 21-05-2013. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ ЧИ. «Кто станет «Голосом» России? Дина Гарипова пленила всех, говорят на Первом канале» (en rus), 27-12-2012. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ Entrevista de Dina Garípova de 2015. (en ruso)
* ↑ «Финалистки шоу "Голос" стали заслуженными артистками Татарстана» (en rus). [Consulta: 22 setembre 2020].
# Marjorie Fulton

Marjorie Fulton (de nom de casada Marjorie Harrell; de soltera Marjorie McAllister Fulton; Oklahoma (Oklahoma County), 28 de desembre de 1909 - Dallas, Dallas County (Texas), 3 de novembre de 1962) va ser una violinista de concert i una distinguida pedagoga musical nord-americana.

## Carrera

Fulton va començar a estudiar piano als nou anys, el 1918a la seva ciutat natal. Va assistir al Curtis Institute of Music i va gaudir beques a la The Juilliard School, on es va graduar amb honors el 1935. Mentre estava a Curtis, Fulton va conèixer a Mack Harrell. Va estudiar violí a la Universitat d'Oklahoma City i va continuar els estudis de violí a Curtis. Es va casar amb Harrell el 1935 a la ciutat de Nova York, el mateix any que va rebre el seu diploma de postgrau de Juilliard. Mack Harrell va florir com a baríton de concerts i òpera, sobretot amb la Metropolitan Opera, i Fulton va continuar actuant i ensenyant. Un dels seus tres fills, Lynn Harrell, nascut el 1944, va ser un violoncel·lista de renom internacional.
Fulton va actuar amb molts grups importants d'arreu del món i va donar concerts al The Town Hall (debut — 4 de febrer de 1953) i al Carnegie Hall de la ciutat de Nova York, i al Jordan Hall de Boston (1936–1937).
Com a professora de violí, Fulton va ensenyar de manera privada a Boston (de 1936 a 1937), Nova York i Dallas. Va ensenyar a la "Universitat de North Texas College of Music", a partir de 1958, i es va convertir en artista resident allà el 1960. També havia ensenyat a l'Aspen Music Festival and School, on el seu marit va ser director des de 1954 fins a la seva mort el 1960.

## Mort

Fulton, mentre estava a la facultat de North Texas, va morir a Dallas, Texas, a causa de les ferides rebudes, sis dies després d'un accident de dos vehicles mentre viatjava de Denton a Fort Worth amb el pianista Jean Mainous per fer un recital. Dos anys abans (1960), el seu marit, Mack Harrell, havia mort de càncer. El compositor modernista Samuel Adler, membre de la facultat de composició del nord de Texas el 1962, va dedicar la seva composició de 1962, Elegy for Strings, a Marjorie Fulton Harrell. L'obra va ser interpretada dues vegades al novembre de 1962 per l'Orquestra Simfònica de Dallas, dirigida per Donald Johano.

## Referències

* ↑ https://es.findagrave.com/memorial/8876721/marjorie-mcallister-harrell
* ↑ Recital, The New York Times, 5 de febrer de 1953
* ↑ Music: Mitchell—Fulton/https://en.wikipedia.org/wiki/Boston_Herald/April 3, 1936
* ↑ Noted Artist Dies of Injury in Car Mishap,/https://en.wikipedia.org/wiki/Denton_Record-Chronicle/November 4, 1962, pg. 1
* ↑ Mrs. Marjorie Harrell, Violinist, Teacher, Dies,/https://en.wikipedia.org/wiki/The_Dallas_Morning_News/November 4, 1962, Sec. 1, pg. 16
* ↑ Daniel Cariaga, Music Review: Harrell, Ohyama With Philharmonic,/https://en.wikipedia.org/wiki/Los_Angeles_Times/November 11, 1989
* ↑ John Rosenfield, Symphony Repeats Mozart Mass,/https://en.wikipedia.org/wiki/Dallas_Symphony_Orchestra/1962, Sec. 3, pg. 6
# Campanario

Campanario és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
Viccionari
# Anna De Weert

Anna De Weert, nascuda Cogen; Anna Virginie Caroline De Weert (Gant, 27 maig 1867 – 12 maig 1950) va ser una pintora belga impressionista, assagista i prosista. És considerada una important pintora luminista.

## Biografia

Weert Va néixer a Ghent com a Anna Virginie Caroline Cogen. Filla de l'escriptora Clara Cogen-Ledeganck, el seu avi era Karel Lodewijk Ledeganck i els seus oncles, Alphons i Felix Cogen, eren pintors.
A finals del segle xix va ser estudiant del pintor belga Emile Claus. Ella i el seu marit, el polític liberal Maurice De Weert, van passar els estius amb ell durant aquells anys.
Anna Cogen era un artista productiva i va tenir una relació llarga amb el Cercle Artistique et Littéraire de la seva ciutat, després que ella primer hi exhibís l'any 1895.
Signava les seves obres amb el nom Anna de Weert i va formar part del cercle d'art Vie et Lumière que va fundar el 1904 amb Adrien-Joseph Heymans i Emile Claus. Va fer múltiples exposicions i va impartir conferències tant a Gant, com a altres indrets del seu país i fins i tot a l'estranger. Així, per exemple, l'any 1921 va formar part de l'Exposition d'oeuvres d'artistes belges que es va fer a Barcelona.
De Weert va pintar paisatges i natures mortes, entre altres temes, i va il·lustrar algunes publicacions de la seva mare, com Begijntjes i beguinages (1902).
Com a escriptora va ser principalment assagista i va treballar com a corresponsal del diari de Gant La Flandre libérale.
La seva obra es pot trobar amb els noms Anna Cogen, Anna de Weert, Anna de Weert-Cogen i Anna Cogen-Ledeganck.
El Museu de Belles Arts de Gant té un retrat seu, pintat per Emile Claus.
Va morir a Gant l'any 1950.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Heymans, Frans. «De Weert-Cogen, Anna» (en neerlandès). Literair Gent. Arxivat de l'original el 2020-10-27. [Consulta: 14 abril 2020].
* 1 2 Anna De Weert, Francis Maere Fine Arts, Consultat 1 maig 2017
* ↑ Portrait of Anna De Weert Arxivat 2017-05-01 a Wayback Machine., Emile Claus, LukasWeb, Consultat 1 maig 2017
* ↑ De Weert at RKD
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Institut d'Estudis Catalans, Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica LIX, 2002, p. 126, cat. 263. ISBN 84-5273-661-4.
* ↑ Heymans, Frans. «Cogen-Ledeganck, Clara» (en neerlandès). Literair Gent. Arxivat de l'original el 2020-09-22. [Consulta: 14 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Obres d'Anna de Weert a Artnet.
* Biografia d'Anna de Weert.
# Calvin (Dakota del Nord)

Calvin és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 26 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Calvin tenia 26 habitants, 11 habitatges, i 6 famílies. La densitat de població era de 45,6 hab./km².
Dels 11 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 36,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 30,8% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 157,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.667 $ i la renda mediana per família de 81.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 56.250 $. La renda per capita de la població era de 27.878 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Calvin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Calvin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Astroblepus vanceae

Astroblepus vanceae és una espècie de peix de la família dels astroblèpids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ucayali.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. 1913. On two new species of fishes collected by Miss Lola Vance in Peru. Ann. Carnegie Mus. v. 8 (núms. 3/4): 421-422.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaefer, S.A. 2003. Astroblepidae (Naked sucker-mouth catfishes). p. 312-317. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Orchidinae

Orchidinae és una de les dues subtribus dins la tribu botànica de les Orchideae.
La tribu té alguns tàxons monotípics:
* Aceras anthropophorum
* Anacamptis
* Barlia
* Brachycorythis
* Chamorchis alpina
* Coelogossum viride
* Comperia comperiana
* Dactylorhiza
* Gymnadenia
* Himantoglossum
* Neotinea
* Neottianthe
* Nigritella
* Ophrys
* Orchis
* Platanthera
* Pseudorchis
* Serapias
* Steveniella satyrioides
* Traunsteinera

## Gèneres

* Aceras - Aceratorchis - Amerorchis - Amitostigma - Anacamptis - Androcorys - Aorchis - Barlia - Bartholina - Benthamia - Bonatea - Brachycorythis - Centrostigma - Chamorchis - Chondradenia - Chusua - Coeloglossum - Comperia - Cynorkis - Dactylorhiza - Diphylax - Diplomeris - Dracomonticola - Galearis - Gymnadenia - Hemipilia - Herminium - Himantoglossum - Holothrix - Megalorchis - Neobolusia - Neotinea - Neottianthe - Nigritella - Oligophyton - Ophrys - Orchis - Peristylus - Physoceras - Piperia - Platanthera - Platycoryne - Ponerorchis - Porolabium - Pseudodiphryllum - Pseudorchis - Roeperocharis - Schizochilus - Serapias - Smithorchis - Stenoglottis - Steveniella - Symphyosepalum - Thulinia - Traunsteinera - Tsaiorchis - Tylostigma - Veyretella

## Referències

* R.M. Bateman, A.M. Pridgeon, & M.W. Chase (1997): Phylogenetics of subtribe Orchidinae (Orchidoideae, Orchidaceae) based on nuclear ITS sequences. 2. Infrageneric relationships and reclassification to achieve monophyly of Orchis sensu stricto, Lindleyana 12: 113-141
# Dina Kamínskaia

Dina Issaàkovna Kamínskaia (rus: Ди́на Иса́аковна Ками́нская, 13 de gener de 1919, Iekaterinoslav - 7 de juliol de 2006 Falls Church, Virgínia) va ser un advocadessa i activista dels drets humans coneguda per la seva participació en els judicis dels dissidents soviètics.
L'escriptor Iuli Daniel va contractar Kamínskaia com el seu advocat quan, al desembre de 1965, va ser processat amb Andrei Siniavski, però l'estat es va negar a permetre que ella parlés al tribunal en nom seu. Ella va passar a defensar - tan com les autoritats soviètiques li deixarien en un sistema legal dissenyat com un instrument de poder soviètic - Vladímir Bukovski en 1967. També va defensar Iuri Galanskov (que moriria en un camp de treball soviètic), Anatoli Martxenko (que també moriria al camp), Larissa Bogoraz i Pàvel Litvínov i l'activista tàrtar de Crimea Mustafà Djemílev.
A Kamínskaia se li va impedir defensar Bukovski en el seu judici de 1971 i Serguei Kovalov en 1975. En 1977, després d'haver estat desposseïda de la seva llicència per exercir com a advocat, va ser exclosa de la defensa de Natan Xaranski. A causa del seu treball de defensa política, Kamínskaia es va veure obligada a exiliar-se als Estats Units el 1977.
El llibre de Kamínskaya Judici final: la meva vida com a advocadessa defensora. El 1984, el llibre fou publicat en rus sota el títol Notes d'un advocat.
La recent publicació d'Estrelles de l'advocaciaqualifica Dina Kamínskaia i Sófia Kal·listràtova com a estrelles de la professió legal a la Rússia soviètica.
Kamínskaia va estar casada amb Konstantín Simis i van tenir un sol fill, Dimitri Simes. Va morir a Falls Church, Virgínia.

## Referències

* ↑ Neurwirth, Jessika «Address given at the fourth annual international law symposium». Whittier Law Review, 9, 1987–1988, pàg. 399.
* ↑ Kaminskaya, Dina. Final judgment: my life as a Soviet defense attorney. Traducció a l'anglès: Michael Glenny. Nova York: Simon & Schuster, 1982. ISBN 0671247395.
* ↑ «Final judgment: my life as a Soviet defense attorney per Dina Kamínskaia». Michigan Law Review, 82, 4, 01-02-1984, pàg. 902–905. DOI: 10.2307/1288692. JSTOR: 1288692.
* ↑ Каминская, Дина. Записки адвоката (en rus). Benson, Vermont: Khronika Press, 1984.
* ↑ "ЗВЕЗДЫ АДВОКАТУРЫ", Ежедневные НОВОСТИ (diari), Vladivostok (rus)

## Bibliografia

* Grup Moscou Hèlsinki, Public Group of the Assistance of the Implementation of Helsinki Accords in the USSR Arxivat 2007-05-20 a Wayback Machine., Grup Moscou Hèlsinki
* Гиганты и Чародеи Слова. Русские Судебные Ораторы Второй Половины ХХ. Начала ХХ Века Giganti i Txarodei Slova. Russkie Sudebnie Oratori Vtoroi Polovini XIX. Natxala XX Veka per V. I. Smoliartxuk (rus)
* «В защиту Анатолия Марченко» (en rus). Kontinent, 152, 2013.
* Holley, Joe «Dina Kaminskaya; lawyer defended Soviet dissidents». Washington Post, 15-07-2006, p. B06.
* Blake, Patricia «Law: verdict on Soviet justice». Time, 02-05-1983.
* Corley, Felix «Dina Kaminskaya. Lawyer to Soviet dissidents». The Independent, 03-08-2006.
* Каминская, Дина. Записки адвоката (en rus). Moscou: Новое издательство, 2009. ISBN 5983791192.
# Marí de Tir

Marí de Tir (en llatí Marinus, en grec antic Μαρῖνος) fou un geògraf grec natural de Tir que vivia a la meitat del segle ii.
Va ser el predecessor immediat de Claudi Ptolemeu, que l'esmenta sovint. Va ser sens dubte el fundador de la matemàtica geogràfica; el mateix Ptolemeu diu que havia basat la seva obra completament en la de Marí. El principal mèrit de l'obra de Marí va ser la d'assignar les posicions dels llocs mitjançant la determinació d'una longitud i una latitud. Va dibuixar mapes i per tal d'obtenir la màxima precisió possible, va estudiar acuradament les obres dels seus predecessors, els diaris dels viatgers, i cadascuna de les fonts disponibles.
Va millorar molt la seva obra geogràfica en una segona edició, i l'estava millorant encara més per una tercera edició quan va morir.

## Referències

* ↑ Marinus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 951
# Can Súria (pedrera)

Can Súria és una pedrera de basalt i sauló situada a la localitat de Maçanet de la Selva. L'empresa explotadora és Àrids Guixeras S.L., i és per això que també és coneguda amb el nom de pedrera Guixeres.

## Geologia

En aquesta pedrera s'exploten colades basàltiques, unes colades dipositades durant el Miocè superior-Pliocè sobre els granits-pegmatites paleozoics que també han estat explotats. Per l'alteració de les roques basàltiques i les granodiorites s'ha format sauló de diferents tonalitats.
Va ser una localitat famosa pels seus espècimens de ferrosaponita, tal com va ser inicialment identificada per XRD i EDS. Investigacions més recents, de l'any 2009, realitzades per l'expert en minerals d'argiles el Dr. Stephan Kaufhold, en les que s'incloïen anàlisi estructurals més detallats, van determinar que es tractava de nontronita amb calci dominant, la coneguda com nontronita càlcica.

### Mineralogia

* Nontronita càlcica
A la pedrera han estat identificades fins a set espècies diferents de minerals reconegudes per l'Associació Mineralògica Internacional. També han estat descrits òxids de manganès i albita, tot i que per confirmar aquesta darrera espècie es necessiten anàlisi més exhaustius per determinar si es tracta efectivament d'aquesta espècie mineral.
| Espècie | Fórmula |
| Aragonita | CaCO₃ |
| Calcita | CaCO₃ |
| Hollandita | Ba(Mn4+ 6Mn3+ 2)O$_{16}$ |
| Microclina | K(AlSi₃O₈) |
| Nontronita | Na$_{0,3}$Fe₂((Si,Al)₄,O$_{10}$)(OH)₂·nH₂O |
| Òpal | SiO₂·nH₂O |
| Quars | SiO₂ |
En aquesta pedrera s'hi han trobat diverses varietats de quars: quars ametista, quars fumat, quars lletós i jaspi

## Referències

* ↑ Mata - Perelló, Josep M.; Sanz Balagué, Joaquim «ITINERARI DE RECERCA GEOLÒGICA I MINERALÒGICA PER LES COMARQUES DE LA SELVA I DEL GIRONÈS : DES D ́HOSTALRIC I MAÇANET DE LA SELVA A LES MALLORQUINES, RIUDARENES I A SANT DALMAI. RECORREGUT PER LES ZONES VOLCÀNIQUES DE LA SELVA I DE LA GARROTXA». Xaragall, 477, 01-05-2013, pàg. 9 [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ «Can Súria quarry (Sant Ramón quarry), Maçanet de la Selva, La Selva, Girona (Gerona), Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ Viñals, Joan «CLASSIFICACIÓ CORRECTA DE LA “FERROSAPONITA” DE LA PEDRERA GUIXERES, CAN SÚRIA, MAÇANET DE LA SELVA, LA SELVA, GIRONA, ESPAÑA.». Infominer, 3/2009, 46, 2009, pàg. 8.
# Anna Dalassena

Anna Dalassena Comnena —Ἄννα Δαλασσηνή en grec— (c. 1025 – c. 1102) també coneguda com la Mare dels Comnens, va ser una emperadriu romana d'Orient mare de l'emperador Aleix I Comnè D'ascendència armènia per la família de la seva mare, va conservar el cognom Dalassè, per ser més il·lustre que el del seu pare (o fins i tot el del seu espòs).
Dona molt instruïda i intel·ligent, arribava sovint a la taula amb un llibre a les mans i en el curs del menjar comentava les qüestions dogmàtiques proposades pels Pares de l'Església. Li agradava sobretot parlar de filosofia i del màrtir Màxim. Mare de l'emperador romà d'Orient Aleix I Comnè, va ser regent durant els primers anys de govern del seu fill. Va fundar juntament amb Cristòdol de Patmos el convent de Sant Joan Teòleg. El convent de Büyükada va ser el lloc d'exili de l'emperadriu.

## Referències

* ↑ Comnena, Anna. Alexiada. Traduït per Emilio Díaz Rolando. 1 ed. Sevilla.: Universidad de Sevilla, 1989. 700 p. (Colección Clásicos Universales; no. 3). ISBN 978-84-7405-433-0
* ↑ CHEYNET, Jean Claude; VANNIER, Jean François. Études prosopographiques. París: Publications de la Sorbonne, 1986. 204 p. (Serie Byzantina Sorbonensia; no. 5). ISBN 2-85944-110-7
# Brenda Milner

Brenda Milner, (nascuda el 15 de juliol de 1918 a Manchester, Regne Unit) és una neuropsicòloga canadenca que ha contribuït àmpliament a la recerca científica en diversos camps de la neuropsicologia clínica, de vegades referida com "la fundadora de la neuropsicologia". Milner és professora en el Department of Neurology and Neurosurgery a la Universitat McGill de Mont-real i professora de Psicologia en el Mont-real Neurological Institute. Ha rebut més de 20 doctorats honoris causa i segueix treballant als seus noranta anys. La seva recerca actual explora la interacció entre els hemisferis esquerre i dret del cervell. A Milner ha estat considerada com la fundadora de la neuropsicologia, i el seu treball ha estat clau en el desenvolupament d'aquesta disciplina. En 2014 va rebre el Kavli Prize in Neuroscience “pel descobriments de les xarxes cerebrals especialitzades en la memòria i cognició", al costat de John O'Keefe, i Marcus Raichle.

## Ressenya biogràfica

Brenda Langford (més tard cognomenada Milner per matrimoni) va néixer el 15 de juliol de 1918 a Manchester, Regne Unit. El seu pare era crític musical, periodista i professor, i la seva mare va estudiar cant. Encara que era filla de dos pares amb talent musical, Brenda Langford no es va interessar per la música.

## Referències

* ↑ Birchard, Karen (November 6, 2011) " 'Nosy' and Observant, a Neuroscientist Continues Her Memorable Career at 93", Chronicle of Higher Education
* ↑ Perdue, Mitzi «Science Legend Dr. Brenda Milner». Genetic Engineering & Biotechnology News, 15-04-2015, p. 6–7.
* ↑ [http://www.canadainternational.gc.ca/switzerland-suisse/eyes_abroad-coupdoeil/PrixBalzanPrize-BrendaMilner-April2010.aspx?lang=eng&view=d Arxivat 2020-01-27 a Wayback Machine. Brenda Milner Wins Balzan Prize for Cognitive Neurosciences. (2011). Government of Canada.
* 1 2 Dr. Brenda Milner. Canadians for Health Research, juny de 2005 Arxivat 2014-10-08 a Wayback Machine.Consulta 4 de maig de 2013
* ↑ «Pioneering Memory Researcher Brenda Milner To Receive Pearl Meister Greengard Prize» (en anglès). Medical News Today.
* ↑ «PsycNET» (en anglès). [Consulta: 18 juliol 2018].
* ↑ «Dr. Brenda Milner - Biography». Worth Publishers. [Consulta: 20 juny 2016].
# Oulun Palloseura

L'Oulun Palloseura o OPS és un club de futbol finlandès de la ciutat d'Oulu. A més del futbol té seccions de bandy i bowling.

## Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol (2):
** 1979, 1980

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-01-04 a Wayback Machine. (finès)
# Can Taberner

Can Taberner és una masia al poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental. Es troba en el sector central del terme, a migdia del Rieral de Bigues. És a la dreta del Tenes, a ponent i a l'altra banda del riu del Polígon Industrial Can Barri. És a migdia del Flix i al nord-est del Molí Sec. És al costat de llevant de Cal Pere Vedell, masia més petita amb la qual comparteix una part de les parets mestres. Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ Catàleg de masies i cases rurals