OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Condrostis

* No s'ha de confondre amb condricti.
Els condrostis (Chondrostei) són peixos actinopterigis amb esquelet principalment cartilaginosos que presenten una certa ossificació. N'hi ha cinquanta-dues espècies repartides en dos ordres: Acipenseriformes (esturions i poliodòntids) i Polypteriformes (Erpetoichthys i poliptèrids).
Es pensa que els antecessors dels condrostis foren els peixo ossis però aquesta característica es va perdre en el desenvolupament evolutiu tardà, resultant en un esquelet més lleuger. Els condrostis grans presenten principis d'ossificació de l'esquelet fet que suggereix que aquest procés està més retardat que perdut en aquests peixos.
Aquest grup ha sigut erròniament classificat de manera conjunta amb els taurons: les semblances són òbvies, no tan sols per l'escassesa majoritària d'os sinó també per l'estructura de les mandíbules, més semblants a les dels condrictis que a les d'altres peixos ossis. A més a més, les escames (exceptuant als esturions) són similars entre ambdós grups. De totes maneres, el registre fòssil indica que els condrostis tenen més en comú amb els teleostis del que la seva aparença externa pugui suggerir. Altres trets compartits inclouen els espiracles i la cua heterocerca en esturions.
El grup dels condrostis és parafilètic, és a dir, aquest subclasse no conté tots els descendents de l'ancestre comú: seria necessària una reclassificació del grup.

## Referències

* 1 2 «Chondrosteans: Sturgeon Relatives». paleos.com. Arxivat de l'original el 2010-12-25. [Consulta: 4 maig 2008].
# Oxamida

Oxamida és el compost orgànic amb la fórmula química (CONH₂)₂. És un sòlid blanc cristal·lí soluble en etanol, lleugerament soluble en aigua i insoluble en el dietilèter. L'oxamida és la diamida derivada de l'àcid oxàlic.

## Producció i aplicacions

L'oxamida es produeix a partir del cianur d'hidrogen el qual s'oxida a cianogen, i a continuació s'hidrolitza.
La principal aplicació de l'oxamida és la de substitut de la urea en els fertilitzants. <l'oxamida s'hidrolitza (allibera amoni) molt lentament, per tant de vegades es prefereix l'oxamida a la urea la qual allibera amoni molt de pressa.
També es fa servir l'oxamida per a estabilitzar les preparacions de nitrocel·lulosa. També es troba en els mtors dels coets del tipus APCP per la seva gran taxa de supressió de la combustió.

## Reaccions

Escalfada per sobre dels 350 °C, l'oxamida es descompon en cianogen i aigua.

## Referències

* ↑ Wilhelm Riemenschneider, Minoru Tanifuji "Oxalic Acid" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2002, Wiley-VCH, Weinheim. doi: 10.1002/14356007.a18_247
* ↑ Nguyen T.L., Fowler F.W., Lauher J.W., "Commensurate and incommensurate hydrogen bonds. An exercise in crystal engineering." Journal of the American Chemical Society, 123(44), pp. 11057-64, 2001. doi:10.1021/ja016635v

## Enllaços externs

* Oxamide Arxivat 2008-09-30 a Wayback Machine.
# Helvècia

Helvècia, o Helvetia, era el país on habitaven els helvecis (helvetii).
Juli Cèsar el descriu, i diu que ocupava un territori entre la Serralada del Jura a l'oest, el Roine i el llac Léman al sud i el Rin a l'est i al nord. No diu res del límit de després del llac Léman, perquè segurament no en sabia res. Sembla que els helvecis habitaven les planes i zones muntanyoses, però no les planúries d'alta muntanya. Estrabó diu que feia frontera amb Rètia i Vindelícia i que els seus habitants ocupaven les planes de la muntanya (ὀροπέδια), segurament les planes de les valls a nivells elevats.
Cèsar diu també que Helvècia estava dividida en quatre districtes (pagus), i tenia dotze ciutats i quatre-cents pobles. Dona el nom de dos districtes, Tigurinus i Verbigenus. El nom d'Helvètia no es va fer comú fins més tard, però Cèsar ja dona al país el nom d'Helvetia Civitas. Alguns noms de ciutats helvètiques els donen historiadors posteriors, i semblen ser d'origen gal: Noeodunum o Colonia Equestris, Salodurum, Eburodunum, Aventicum, i Minnodunum. Augusta Rauracorum (Augst) es va fundar en temps d'August amb un nom romà i es trobava fora dels límits de l'Helvetia que descriu Cèsar; també Basilia (Basilea) es va fundar durant l'Imperi.
Els romans van construir algunes vies al país: al Jura la que anava d'Orba (Orbe) a Ariolica; la que anava d'Orba a Ginebra passant per Lacus Lausonius (Lausana) i Equestris. La que anava de Vibiscum (Vevay) a Aventicum (Avenches) passant per Bromagus i Minnodunum; la que anava de Salodurum a Augusta Rauracorum i d'aquesta ciutat cap a l'est fins a Vindonissa (Windisch), Ad Fines (Pfyn), Arbor Felix, i Brigantia (Bregenz) al llac de Constança.
Part de la Gàl·lia Narbonense, al segle iii va quedar dins la província de Sequania.
El grup suís de folk metal Eluveitie, el qual canta algunes de les seves cançons en gal, deu el seu nom a aquest país.

## Referències

* ↑ «Helvècia». GEC. [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ Smith, William (ed.). «Helvetii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 febrer 2021].

## Vegeu també

* Vocetius Mons
# Hakan Balta

Hakan Balta (Berlín, Alemanya, 23 de març de 1983), és un futbolista turc. Juga de defensa i el seu primer equip va ser el Vestel Manisaspor.

## Biografia

Balta va començar la seva carrera a Alemanya, en equips de juvenils. El 2005 decideix traslladar-se a Turquia per jugar en el Vestel Manisaspor.
El 2007 fitxa pel club, el Galatasaray, equip que per fer-se amb la seva fitxa va haver de pagar 750.000 €, donar a un jugador (Ferhat Öztorun) i cedir a altres dos (Anıl Karaer i Aydın Yılmaz). Amb aquest club ha guanyat el títol de Lliga en la seva primera temporada.

### Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol de Turquia en 12 ocasions. El seu debut com a internacional es va produir el 17 de novembre de 2007 en un partit contra Noruega.
Va ser convocat per disputar l'Eurocopa d'Àustria i Suïssa de 2008. En aquesta competició el seu equip va realitzar un gran paper, arribant a semifinals. Hakan Balta va ser un fix en l'onze titular i va disputar tots els minuts d'aquest torneig.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Vestel Manisaspor | Turquia | 2005-2007 |
| Galatasaray SK | Turquia | 2007- |

## Títols

* 1 Lliga de Turquia (Galatasaray, 2008)

## Referències

* ↑ «Hakan Balta resmen Aslan». Webaslan.com, 04-09-2007. Arxivat de l'original el 9 de febrer 2013. [Consulta: 26 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Profile at Galatasaray.org
* Statistics at TFF.org (turc)
* Hakan Balta a National-Football-Teams.com (anglès)
* Dades estadístiques sobre Hakan Balta a soccerbase.com
# Hemibrycon decurrens

Hemibrycon decurrens és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena.

## Referències

* ↑ Günther, A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131). Indiana University Studies Núm. 18: 1-32.
* ↑ «Hemibrycon decurrens». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politecnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Guillermo José del Corral Díez del Corral

Guillermo José del Corral Díez del Corral (Madrid, 13 de juliol de 1954) és un tècnic forestal y polític espanyol. Es militant del Partit Socialista Obrer Espanyol.

## Biografia

Nascut a Madrid, però amb ascendència familiar en la vall d'Iguña, (zona central de Cantàbria), resideix en Molledo des de 1979, on és Secretari General de l'Agrupació Socialista. És tècnic forestal, funcionari de carrera des de 1980, però compta amb una excedència per serveis especials.
Ha estat diputat per Cantàbria en la X, XI i XII legislatures. El 2015 va ser nomenat senador autonòmic pel Parlament de Cantàbria després de guanyar a Luis Carlos Albalá.

## Referències

* 1 2 «Corral Díez del Corral, Guillermo José del» (en cast4ellà). [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «CORRAL DÍEZ DEL CORRAL, GUILLERMO JOSÉ DEL» (en castellà). [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «El socialista Guillermo del Corral, elegido senador por Cantabria» (en castellà). El Diario Montañés, 15-07-2015 [Consulta: 13 juliol 2017].
# Guillermo Hernández

Guillermo Hernández (25 de juny de 1942) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ Guillermo Hernández a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Happy Hour

«Happy Hour» és el segon senzill de l'àlbum Pacific Daydream, onzè en la discografia del grup estatunidenc Weezer, i fou llançat el 31 d'octubre de 2017.
Aquesta cançó es desvia força del so habitual de la banda, deixant de banda les guitarres distorsionades i optant per una producció de més capes i un tempo més lent. Sense deixar de ser pop rock, es va encaminar cap al R&B, tan llunyà per ells fins al moment.

## Referències

* ↑ Kreps, Daniel. «Hear Weezer's Effervescent New Song 'Happy Hour'» (en anglès). Rolling Stone, 18-10-2017. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ Marano, Francesco. «"Happy Hour" - Weezer» (en anglès). Zumic.com, 18-10-2017. Arxivat de l'original el 2017-11-07. [Consulta: 16 gener 2018].
# HIAS

HIAS (en anglès: Hebrew Immigrant Aid Society) (en català: Societat d'Ajuda a l'Immigrant Hebreu) és una organització benèfica situada als Estats Units, creada en 1881. En 1909, la Societat Jueva per a la Promoció dels Immigrants es va fusionar amb l'Associació Hebrea de Cases de Refugi. La nova organització va adoptar l'abreviatura HIAS. En 1914, les oficines de HIAS estaven operant a Baltimore, Boston, Filadèlfia i Washington DC
Encara que HIAS va ser establert inicialment per ajudar els refugiats jueus, en 1975 el Departament d'Estat va demanar a HIAS que ajudés a reasentar a 3.600 refugiats vietnamites. Des d'aleshores, l'organització continua oferint suport als refugiats de totes les nacionalitats, religions i orígens ètnics. L'organització treballa amb persones les vides de les quals i la seva llibertat es creu que estan en risc degut a la guerra, la persecució o la violència. HIAS té oficines als Estats Units i a Amèrica Llatina, Europa, Àfrica i Orient Mitjà. Des dels seus inicis, HIAS ha ajudat a reasentar a més de 4,5 milions de persones.
Actualment, HIAS continua ajudant als immigrants jueus a tot el món. No obstant això, a mesura que el nombre de refugiats i immigrants d'origen jueu ha disminuït significativament, la societat HIAS va assumir la funció d'ajudar els refugiats i immigrants de qualsevol origen, com els refugiats d'Iran, facilitant la reunificació familiar i l'assentament als Estats Units. HIAS també treballa al Congrés dels Estats Units per defensar els interessos dels refugiats i immigrants en la presa de decisions polítiques.

## Referències

* ↑ «Hebrew Inmigrant Aid Society» (en anglès). HIAS.

## Enllaços externs

* HIAS - Lloc web oficial
* HIAS a Instagram
# Hans Moser (genet)

Hans Moser (Thun i Oberdiessbach, 19 de gener de 1901 - Thun, 18 de novembre de 1974) va ser un genet suís que va competir durant la dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va disputar tres proves del programa d'hípica. En cap d'elles va obtenir posicions d'honor. El 1948, una vegada finalitzada la Segona Guerra Mundial, va disputar els Jocs de Londres, on va guanyar la medalla d'or en la prova de doma individual del programa d'hípica amb el cavall Hummer.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Hans Moser». [Consulta: 5 juny 2021].
* ↑ «Thuns fast vergessener Olympiasieger» (en alemany). Berner Zeitung. ISSN: 1424-1021.
# Hispanoamérica

* Per a altres significats, vegeu «Hispanoamèrica».
Hispanoamérica és un barri del districte de Chamartín a la zona nord-est de la vila de Madrid. Els seus límits són al nord el carrer Alberto Alcocer i avinguda de Costa Rica, al sud amb l'avinguda de Concha Espina; a l'oest amb el Passeig de la Castellana i a l'est amb l'Avinguda de la Paz (M-30). En l'extrem sud-occidental d'aquest barri hi ha l'estadi Santiago Bernabéu del Reial Madrid Club de Futbol. Té uns 31.743 habitants. Limita al sud amb els barris d'El Viso, Ciudad Jardín i Prosperidad, al nord amb Nueva España (Madrid), tots al districte de Chamartín; a l'est amb Colina i Atalaya, a Ciudad Lineal, i a l'oest amb Cuatro Caminos i Castillejos (Tetuán).

## Història

Històricament, el barri d'Hispanoamérica pertanyia al municipi de Chamartín de la Rosa, i en el seu moment, abans que s'urbanitzés des de mitjan anys 70 estava format per tres nuclis menors.
A l'oest, al costat de la Castellana (que era en el seu moment una baixada d'aigües), es trobava part del llogaret de Maudes, que s'estenia cap a l'altre costat del rierol. En els terrenys de Maudes es va construir el primer Estadi de Chamartín, substituït pel Santiago Bernabéu.
La zona central, entorn del carrer Menta (avui, carrer Víctor Andrés Belaúnde) estava ocupat per un caseriu: el barri de les Cuarenta Fanegas, prop dels terrenys dels monjos, on avui està l'Hospital de San Rafael.
A l'est, a la zona més propera al rierol Abroñigal (avui la M-30) hi havia un caseriu més petit, entre el club de tennis Chamartín i la colònia de la RENFE.

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
# Hipopotomonstrosesquipedaliofòbia

La hipopotomonstrosesquipedaliofòbia és una por irracional a la lectura o pronunciació de paraules llargues o complicades. Es caracteritza per una aversió o un especial nerviosisme al moment d'entrar en discussions en les quals s'utilitzin paraules llargues o d'ús poc comú (especialment converses científiques, mèdiques, tècniques…), així com pel fet d'intentar evitar paraules estranyes al vocabulari col·loquial.
Aquesta fòbia pot ser causada per la por a pronunciar incorrectament la paraula, ja que això representa per a la persona una possibilitat de quedar en desavantatge o ser vist com a algú dèbil davant dels seus iguals.

## Etimologia

Aquesta paraula es forma de la manera següent:
* La paraula deriva del grec hipopoto que s'empra per indicar gran en relació a la paraula grega per a designar hipopòtam (que al seu temps deriva de les paraules gregues hippo- "cavall" i potam-os "riu", de manera que la paraula originalment significaria "cavall de riu").
* monstros és una paraula llatina que indica "monstruós".
* sesquipedali és una forma mutilada de "sesquipedalian" que significaria paraula llarga (literalment "un peu i mig de llarg" en llatí).
* fòbia significa por.
Observeu que, en grec, hippo-pote podria significar "un cavall del vol" o "un cavall que bevia" (segons com es llegeixi), però mai no podria significar un hipopòtam. Així doncs, aquesta composició compta amb molts errors i solecismes des del punt de vista de la morfologia grega, per la qual cosa és dubtós si aporta gaire significat.

## Referències

* ↑ Hipopotomonstrosesquipedalifobia a fobias.net (castellà)

## Bibliografia

* Farmer, Ben. «Phobia catalogue reveals bizarre list of fears» (en anglès). The Daily Telegraph, 10-01-2008. [Consulta: 30 novembre 2013].
# Hipoptopomatins

Hipoptopomatí (Hypoptopomatinae) és una subfamília de siluriformes de la família dels loricàrids.
L'hipoptopomatí és un acoblament monofilètic dins de la família Loricàrid. És compost per 17 gèneres i aproximadament 80 espècies. Aquesta subfamília representa al voltant d'una desena part de tota l'espècie de loricàrids.
En gairebé tots els Hypoptopomatinae hi ha un nombre diploide de 2n = 54; aquest grup és un cariotip molt ben conservat.
Hypoptopomatinae es distribueix pels Andes des de Veneçuela fins al nord de l'Argentina. La majoria d'hipoptopomatí es troba normalment a prop de l'aigua, típicament associada amb les riberes.

## Referències

* 1 2 Ferreira, Katiane M.; Ribeiro, Alexandre C. «Corumbataia britskii (Siluriformes: Loricariidae: Hypoptopomatinae) a new species from the upper Rio Paraná basin, Mato Grosso do Sul, Central Brazil» (PDF). Zootaxa, vol. 1386, 2007, pàg. 59–68.
* ↑ Reis, Roberto E.; Schaefer, Scott A. «New Cascudinhos from Southern Brazil: Systematics, Endemism, and Relationships (Siluriformes, Loricariidae, Hypoptopomatinae)» (PDF). American Museum Novitates, vol. 3254, December 21, 1998, pàg. 1–25.
* ↑ Andreata, Artur Antonio; Oliveira, Claudio; Foresti, Fausto «Karyological characterization of four Neotropical fish species of the genus Hisonotus (Teleostei, Loricariidae, Hypoptopomatinae) from distinct Brazilian river basins» (PDF). Genet. Mol. Biol., vol. 29, 1, 2006, pàg. 62–66. DOI: 10.1590/S1415-47572006000100013. ISSN 1415-4757.
* ↑ de Brito, Marcelo F. G.; Caramaschi, Érica P. «An albino armored catfish Schizolecis guntheri (Siluriformes: Loricariidae) from an Atlantic Forest coastal basin» (PDF). Neotropical Ichthyology, vol. 3, 1, pàg. 2005.
# Haydn Draper

Haydn Draper (21 de gener de 1889 - Londres, 1 de novembre de 1934), nom complet Haydn Paul Draper, fou un clarinetista gal·lès, nebot de Charles Draper.
Va estudiar clarinet amb el seu pare i, quan va entrar al Royal College of Music ja tenia un bon domini de l'instrument. Aquí va estudiar amb Julian Egerton i amb el seu oncle. Draper es va convertir en el primer clarinet de la Queen's Hall Orchestra i en clarinet solista de la BBC Military Band, on el seu extraordinari virtuosisme va guanyar admiració. Va ser membre del London Wind Quintet i va fer nombrosos enregistraments en solitari.

## Enregistraments

* Maurice Ravel - Ses amis et ses interprets: amb Robert Murchie (flauta), Gwendolen Mason (arpa), Charles Woodhouse (violí), Haydn Draper (clarinet), direcció; Maurice Ravel, Gabriel Pierné, Albert Wolff; orquestres/conjunt, Lamoureux Concerts Association Orchestra, International String Quartet, Colonne Concerts Orchestra: segell "Music & Arts Programs Of America Catalog #: 703 Spars Code: AAD"

## Fonts

* https://doi.org/10.1093/gmo/9781561592630.article.08142// text Pamela Weston
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-12-01. [Consulta: 24 febrer 2021].
# Heidwiller

Heidwiller (en alsacià Haidwíller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 601 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 309 | 321 | 426 | 493 | 531 | 601 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1983 | Clément Hartmann |
| 1983-2001 | Gérard Goerig |
| 2001- | Jean Ley |
# Heidi Sundblad-Halme

Heidi Sundblad-Halme (Jakobstad, 25 de setembre de 1903 - Hèlsinki, 30 d'abril de 1973) va ser una compositora i directora d'orquestra finlandesa.
El pare de Sundblad-Halme era el compositor, cantor-organista Henrik Sundblad. Sundblad-Halme va estudiar piano i composició al Conservatori de Hèlsinki del 1927 al 1933 amb Leo Funtek i Väinö Raitio. Va exercir de professora de piano i va produir guies per a nens, com ara nens tocant marxes, nens tocant nadales i nens tocant les seves pròpies composicions.
El 1938, Sundblad-Halme va fundar l'Orquestra de Dones de Hèlsinki, que va dirigir durant tres dècades, fins al 1968. Va fer-hi arranjaments orquestrals i va compondre sèries orquestrals, ballet, quartet de corda, sèries de piano, sèries vocals i cellosonat.
Sundblad-Halme va rebre la medalla Pro Finlandia el 1963.

## Composicions

* Nit encantada, ballet
* Pan, sèrie de cançons
* Cançons de dones, sèries de cançons
* Diana, sèrie de piano

## Referències

* ↑ Koivisto, Nuppu: Sundblad-Halme, Heidi (1903–1973). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 30.3.2021. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* ↑ Sundblad, Henrik hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (en suec)
* 1 2 Moisala, Pirkko – Valkeila, Riitta: Musiikin toinen sukupuoli: Naissäveltäjiä keskiajalta nykyaikaan, s. 222–224. Helsinki: Kirjayhtymä, 1994. ISBN 951-26-3937-8.

## Enllaços externs

* https://kansallisbiografia.fi/kansallisbiografia/henkilo/10169
# Hug Jofre I de Rocabertí

Hug Jofre I de Rocabertí fou regent del vescomtat de Rocabertí (1229 - 1250).
Era fill o possiblement germà del vescomte Dalmau V de Rocabertí. Quan aquest morí durant la conquesta de Mallorca assumí el govern del vescomtat en nom del seu germà o nebot Jofre III que, essent segurament molt jove, havia acompanyat Dalmau a Mallorca.
Jofre III assumí el govern efectiu del vescomtat el 1250.
Amb tot, l'existència real d'aquest mal documentat personatge, al qual Santiago Sobrequés assignà el nom de Jofre III, és dubtosa.