OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gediminas Bagdonas

Gediminas Bagdonas (Šiauliai, 26 de desembre de 1985) és un ciclista lituà, professional des del 2007, i actualment a l'equip AG2R La Mondiale. Els seus principals èxits són els dos Campionats de Lituània en contrarellotge i un en el de ruta.

## Palmarès

* 2005
** Vencedor d'una etapa dels Dos dies del Gaverstreek
* 2006
** 1r al Dwars door het Hageland
* 2007
** Campió de Liutània en contrarellotge
** 1r al Gran Premi de la vila de Geel
** 1r al Triptyque des Barrages i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a la província d'Anvers
* 2009
** 1r al Memorial Philippe Van Coningsloo
** 1r a la De Drie Zustersteden
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la província d'Anvers
* 2011
** Campió de Liutània en contrarellotge
** 1r a l'An Post Rás i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Ronda de l'Oise i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes al Baltic Chain Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya
* 2012
** Campió de Liutània en ruta
** 1r al Memorial Philippe Van Coningsloo
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
** 1r al Baltic Chain Tour i vencedor de 3 etapes
** Vencedor de 2 etapes a l'An Post Rás
* 2018
** Campió de Liutània en ruta
** Campió de Liutània en contrarellotge
* 2020
** Campió de Liutània en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 154è de la classificació general
* 2016. 134è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Teatro Metropolitano (Medellín)

El Teatro Metropolitano José Gutiérrez Gómez és una sala de teatre de Medellín, (Colòmbia), ubicada en el sector d'Alpujarra. És un dels principals escenaris de la ciutat. Ofereix una programació variada al llarg de l'any. Va ser inaugurat el 1987 i té una capacitat de 1.634 persones. És la seu de l'Estudio Polifónico de Medellín i de l'Orquesta Filarmónica de Medellín.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Sant Antoni de Pàdua (Gregorio Fernández)

Sant Antoni de Pàdua és una escultura de Gregorio Fernández que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Frederic Marès.

## Descripció

Un dels artistes més excepcionals del barroc espanyol és Gregorio Fernández. Va viure i va treballar gairebé permanentment a Valladolid, on va dirigir un taller força actiu en el qual van treballar un gran nombre de col·laboradors. Mort el 1636, la seva influència es va mantenir en l'escultura espanyola al llarg del segle xvii, i els seus models van ser repetits pels seus deixebles i col·laboradors.
A aquest artista i al seu taller se li poden atribuir aquests fragments escultòrics: el cap, les mans i els peus, dues figures de nen i un llibre. Gràcies a una fotografia antiga es coneix que tots aquests fragments van pertànyer a una imatge vestida de sant Antoni de Pàdua. El cap està modelat de manera naturalista, i les faccions són robustes. La mirada baixa per contemplar el Nen que sostenia en els braços, el qual es correspon amb la figura que estén el seu braç esquerre.
L'altre nen va ser un àngel situat als seus peus i que duia a la mà esquerra el llibre en el qual es llegeix un text de l'ofici litúrgic de la seva festivitat. Els tres rostres tenen els ulls de vidre i els seus cabells estan tractats amb flocs profunds. Mans i peus van completar la figura principal. Gregorio Fernández és també autor d'un altre sant Antoni vestit: el que va realitzar per a l'església de San Miguel de Valladolid. Es diferencia del que hi ha al Marès pel fet que també té esculpit el cos nu del sant.

## Estil

De l'estil de Fernández destaca el realisme de les figures i el modelat naturalista dels rostres, que fan que semblin personatges vius. Però allò que és més destacable és l'espiritualitat i la vida interior que transmeten. L'artista va crear diversos tipus iconogràfics molt sol·licitats pels seus clients, així com monumentals passos processionals. Aquesta obra, la procedència original de la qual es desconeix, va ser conservada en mans de particulars durant molt de temps sense perdre la seva funció devocional, fins que va ingressar en el museu.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Museu». Web. Museu Marès. [Consulta: 7 agost 2013].

## Bibliografia

* DDAA. Guia del Museu Frederic Marès. 1a ed.. Barcelona: Institut de Cultura, 2011. ISBN 9788498503357 [Consulta: 7 agost 2013].
# Antena patch

Una antena de patch (traduït com pegat o pedaç) és un tipus d'antena amb un perfil baix, que es pot muntar sobre una superfície. Consisteix en una làmina plana, rectangular, circular, triangular o qualsevol fulla geomètrica o "pegat" de metall, muntada sobre una làmina de metall més gran anomenada pla de terra. Són el tipus original d'antena microstrip descrita per Howell el 1972; les dues làmines metàl·liques juntes formen una peça ressonant de línia de transmissió de microstrip amb una longitud d'aproximadament la meitat de la longitud d'ona de les ones de ràdio. El mecanisme de radiació sorgeix de camps marginals al llarg de les vores radiants. La radiació a les vores fa que l'antena actuï elèctricament una mica més gran que les seves dimensions físiques, de manera que per tal que l'antena sigui ressonant, s'utilitza una longitud de línia de transmissió de microstrip lleugerament més curta que la meitat de la longitud d'ona a la freqüència. L'antena patch és pràctica principalment a les freqüències de microones, a les quals les longituds d'ona són prou curtes perquè els patchs siguin convenientment petits. S'utilitza àmpliament en dispositius sense fil portàtils a causa de la facilitat de fabricar-lo en plaques de circuit imprès. Múltiples antenes de patch al mateix substrat (vegeu la figura 1) anomenades antenes microstrip, es poden utilitzar per fer antenes de matriu d'alt guany i matrius en fase en què el feix es pot dirigir electrònicament.
Una variant de l'antena patch que s'utilitza habitualment als telèfons mòbils és l'antena de pedaç en curtcircuit, o antena plana de F invertida (PIFA). En aquesta antena, una cantonada del pegat (o de vegades una vora) està connectada a terra amb un passador de terra. Aquesta variant té una millor concordança que el patch estàndard. Una altra variant de l'antena patch amb el pla de terra parcialment gravat, també coneguda com a antena monopolista impresa, és una antena molt versàtil per a operacions de banda dual.

## Referències

* ↑ "Microstrip Antennas," IEEE International Symposium on Antennas and Propagation, Williamsburg Virginia, 1972 pp. 177-180
* ↑ "Radiation from Microstrip Radiators," IEEE Transactions on Microwave Theory and Techniques, April 1969, Vol. 17, No. 4 pp.235-236
* ↑ J. R. Panda, Rakhesh Singh Kshetrimayum, "A Printed 2.4 GHz/5.8 GHz Dual-band Monopole Antenna with a Protruding Stub in the Ground Plane for WLAN and RFID Applications, " Progress In Electromagnetics Research, vol. 117, pp. 425-434, 2011
# La Dafne

La Dafne és una òpera en dos actes amb música de Marco da Gagliano i llibret en italià d'Ottavio Rinuccini. Es va representar per primera vegada a Màntua al gener de 1608, amb intèrprets cèlebres, com la joveníssima Caterina Martinelli i Francesco Rasi, i després es va reposar també a Florència.
Gagliano s'até a la manera del recitar cantant adoptat també per Jacopo Peri, el qual en una carta a Ferran Gonzaga, va lloar l'òpera, i també va fer un prefaci a les primeres pàgines de la composició, subratllant els conceptes fonamentals de la complexitat del text, en l'ús correcte dels ornaments, de l'equilibri entre les veus i els instruments, d'una harmònica construcció de l'espectacle, al qual van haver de contribuir en parts iguals la mesura musical, el text poètic, el gest i l'escenografia. En La Dafne s'alternen al recitatiu amb nombroses intervencions del cor. La octava Chi da'lacci d'amor ve disciolto i l'ària final d'Apol·lo Non curi la mia pianta o fiamma o gelo són en estil florit i exigeixen "la exquisitat del cant".
# Veïns

* No s'ha de confondre amb Veïns (pel·lícula).
Veïns (Neighbours) és un fulletó televisiu australià estrenada a Seven Network el 18 de març de 1985. Tres mesos més tard van anunciar que cancel·laven la sèrie, i aviat va ser comprada pel seu canal rival, Network Ten. L'any següent va arribar a la programació de la BBC One (Regne Unit). A Catalunya va fer-ho al febrer de 1989; TV3 la va emetre des d'aleshores fins al juny del 1996. Va assolir gran popularitat entre els espectadors britànics a les dècades de 1980 i 1990, i el 2008 va passar de la BBC One a la seva rival, Channel 5. El febrer de 2022, aquest canal va anunciar que retirava la sèrie de la seva programació, i la cancel·lació definitiva de Veïns es va confirmar es mes següent, ja que Channel 5 n'era un soci clau.
Veïns està gravada a Melbourne (Victòria), i mostra la vida d'unes famílies de veïns que viuen al carrer Ramsay Street d'Erinsborough, un suburbi fictici d'aquesta ciutat.
Diversos actors australians han passat per aquesta sèrie, com Kylie Minogue, Jason Donavan, Guy Pearce, Margot Robbie, Jesse Spencer, Radha Mitchell, Liam Hemsworth, Luke Hemsworth, Natalie Imbruglia o Delta Goodrem.

## Referències

* ↑ Cribb, Tim «Neighbours». The Sydney Morning Herald, 18-03-1985, p. 40 [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ Mercado, Andrew. Super Aussie Soaps. Pluto Press Australia, 2004. ISBN 978-1-86403-191-1. , p.205.
* ↑ Idato, Michael «An Institution Turns 20». The Age [Melbourne], 14-07-2005 [Consulta: 22 desembre 2009].
* ↑ Fidgeon, Robert «Slippery Soap». Herald Sun, 12-03-2005, p. 2–3.
* ↑ Devlyn, Darren; Frost, Caroline «Neighbours – happy 25th birthday to a suburban legend». Herald Sun, 19-08-2010 [Consulta: 25 abril 2011].
* ↑ Aylett, Glenn. «Michael Grade». Transdiffusion, 15-05-2007. Arxivat de l'original el 3 setembre 2014. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ «La sèrie australiana "Neighbours", emesa a TV3 com a "Veïns", acaba després de 37 anys». ccma.cat, 03-03-2022 [Consulta: 4 març 2022].
* ↑ «Five Wins Neighbours Soap Fight». BBC News, 18-05-2007 [Consulta: 17 desembre 2009].
* ↑ «Neighbours: TV soap will end this summer, producers confirm» (en anglès). bbc.com, 03-03-2022 [Consulta: 4 març 2022].

## Vegeu també

* Gent del barri
* Poblenou (sèrie)
# Tractat de Campo Formio

El Tractat de Campo Formio fou signat a Campoformido (Cjampfuarmit) el dia 17 d'octubre de 1797 pel general Napoleó Bonaparte i pel comte Ludwig von Cobenzl, en nom de l'emperador Francesc II, en representació de l'Imperi Francès i d'Àustria respectivament. El tractat marcà el final de les guerres de la Primera Coalició i la victòria franceses en les campanyes italianes dels primers anys de les Guerres Napoleòniques. Fou firmat a la vila italiana de Campodeformio prop d'Udine.
Entre les diferents clàusules d'una pau que és qualificada d'inviolable, el tractat concedeix diferents territoris fins al moment austríacs a França. En primer lloc, consolida la cessió dels Països Baixos Austríacs a França. En segon lloc, atorga a França diverses possessions venecianes a l'Adriàtic, tals com Corfú. I, en tercer lloc, consolida la partició dels territoris continentals de la República de Venècia entre França i Àustria, que obtindria Ístria, Dalmàcia i altres territoris a l'Adriàtic.
El tractat significava el reconeixement de l'emperador d'Àustria a una nova situació al nord d'Itàlia. Àustria reconegué la formació de la República de Ligúria formada pels antics territoris de Gènova. Àustria també hagué d'acceptar la formació de la República Cisalpina que significava la cessió d'Àustria a França del ric territori de la Llombardia i l'acceptació que el Ducat de Mòdena, en mans d'una branca menor dels Habsburg, passés a aquest estat satèl·lit de França.
El tractat també incloïa un seguit de clàusules secretes que permetien a França la lliure navegació pel riu Rin i el Mosel·la a part d'acceptar com a nou límits de França els rius Rin, Nette i Roer.
El tractat fou firmat després de cinc dies de negociació partint com a base la Pau de Leoben l'abril de 1797. Ara bé, les negociacions s'endarreriren fruit d'un cop militar intern a França de caràcter monàrquic. El cop entorpí les negociacions i acabà significant l'expulsió dels diputats monàrquics del Directori. El tractat significà una gran onada de prestigi en favor de Napoleó Bonaparte.
El tractat és conegut internacionalment no pas pel topònim furlà Cjampfuarmit, sinó pel vènet Campofòrmio, llavors oficial. Actualment el topònim oficial és l'italià Campoformido.

## Referències

* ↑ Esdaile, Charles J. Las guerras de Napoleón: Una historia internacional, 1803-1815 (en castellà). Editorial Critica, 2009, p. 57. ISBN 847423753X.
* ↑ Chandler, David G. Le campagne di Napoleone (en italià). 9a ed., 2006 [1a. ed. 1992], p. 186-187. ISBN 88-17-11904-0.

## Vegeu també

* Guerra dels camperols (1798)
# Career

Career és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Joseph Anthony i estrenada el 1959.

## Argument

El director i actor Maurice "Maury" Novak (Dean Martin) treballa amb l'actor Sam Lawson (Tony Franciosa) en un grup teatral de poble més tard definit com a "subversiu" per a les seves visions liberals. Novak marxa del teatre per convertir-se en un conegut director de Hollywood fins que el posen en una llista negra.
Els dos homes coneixen Sharon Kensington (Shirley MacLaine), que és la filla alcohòlica del poderós productor del Broadway Robert Kensington (Robert Middleton). Lawson contínuament intenta establir-se com a actor, patint el rebuig malgrat la seva dedicació i passió pel teatre. Li costa la seva primera dona, interpretada per Joan Blackman. L'agent de Lawson, Shirley Drake (Carolyn Jones) intenta aconseguir-li feina i lentament es comença a aixecar, fins i tot aconseguint un paper en una producció de Kensington. Quan està a punt de tenir un paper principal en una sèrie de TV, s'investiga la seva lleialtat i es descobreixen els lligams amb Novak i el seu teatre presumptament "subversiu". De la mateixa manera que Novak s'ha retirat, Lawson, ara a la llista negra, reflectint les realitats de la vida dels actors de la llista, és forçat a considerar un treball com a cambrer.
Novak torna, prometent començar de nou en un teatre de l'off-Broadway. Ofereix a Lawson la possibilitat de treballar junts una altra vegada. Després d'angoixar-se, Lawson accepta l'oferta, i amb els antecedents a la llista negra, la nova obra té èxit i la porta a Broadway. Amb un Lawson com un actor principal, Drake, que s'ha enamorat de Lawson, li demana en l'escena final, pensant en les seves lluites i humiliació, si "valia la pena." "Sí", diu Lawson. "valia la pena."

## Repartiment

* Dean Martin: Maurice «Maury» Novak
* Anthony Franciosa: Sam Lawson
* Shirley MacLaine: Sharon Kensington
* Carolyn Jones: Shirley Drake
* Joan Blackman: Barbara Lawson Helmsley
* Robert Middleton: Robert Kensington

## Premis i nominacions
### Premis

* 1960. Globus d'Or al millor actor dramàtic per Anthony Franciosa

### Nominacions

* 1960. Oscar a la millor fotografia per Joseph LaShelle
* 1960. Oscar a la millor direcció artística per Hal Pereira, Walter H. Tyler, Sam Comer i Arthur Krams
* 1960. Oscar al millor vestuari per Edith Head

## Referències

* ↑ «Career». The New York Times.
Viccionari
# Gedinne

Gedinne (en való Djedene) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona. Limita amb els municipis de Houyet, Rochefort, Beauraing, Wellin, Daverdisse, Givet, Fromelennes i Hargnies. L'1 de gener del 2024 tenia 4.679 habitants.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Santa Maria de l'Assumpció de Benifallet

Santa Maria de l'Assumpció de Benifallet és una església barroca de Benifallet (Baix Ebre) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un difici aïllat, d'una sola nau, amb contraforts i capelles laterals. La façana és de composició simètrica, amb un cos central on es troba la porta d'accés a l'església, amb un arc de mig punt, elements decoratius molt sobris i l'arrencada de dues torres. Una de les torres no va arribar a aixecar-se i l'altra va ser restaurada després de la Guerra Civil, on es troba el campanar. La coberta és de teules, a doble vessant. Sobre l'entrada hi ha un rosetó i finestres laterals en cada una de les capelles.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de l'Assumpció de Benifallet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].

## Vegeu també

* Santa Maria de Benifallet

## Enllaços externs

* «Santa Maria de l'Assumpció de Benifallet». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Antennablennius adenensis

Antennablennius adenensis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 0-2 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins al Golf Pèrsic i el Pakistan.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Carpenter, K.E., F. Krupp, D.A. Jones i U. Zajonz, 1997. FAO species identification field guide for fishery purposes. Living marine resources of Kuwait, eastern Saudi Arabia, Bahrain, Qatar, and the United Arab Emirates. FAO, Roma, Itàlia. 293 p.

## Bibliografia

* Bath, H., 1983: Revision der Gattung Antennablennius (Fowler, 1931) mit Beschreibung einer neuen Art und Untersuchung der taxonomischen Stellung von Antennablennius anuchalis (Springer & Spreitzer, 1978). Senckenbergiana Biologica v. 64 (núms. 1/3): 47-80.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# La Belle

La Belle és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 669 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Belle tenia 669 habitants, 282 habitatges, i 159 famílies. La densitat de població era de 403,6 habitants per km².
Dels 282 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 37,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.477 $ i la renda mediana per família de 24.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.917 $ mentre que les dones 16.136 $. La renda per capita de la població era de 12.424 $. Entorn del 21,2% de les famílies i el 28,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Belle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Belle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Veïnatge universal

Veïnatge universal (en anglès, global village) és un terme encunyat pel filòsof canadenc Marshall McLuhan el 1967, al seu llibre The Medium is the Message (El Mitjà és el Missatge). Aquest concepte es refereix a la idea que a causa de la velocitat de les comunicacions tota la societat humana començaria a transformar-se, i es tornaria a l'estil de vida d'un vilatge o aldea, això és, el progrés tecnològic faria que totes les persones del planeta començarien a conèixer-se els uns als altres i a intercomunicar-se de manera instantània.
Com a paradigma de veïnatge universal, McLuhan tria la televisió, un mitjà de comunicació de masses a escala internacional, que en aquella època començava a ser via satèl·lit.
El principi que impera en aquest concepte és el d'un món interrelacionat, amb una estreta relació en vincles econòmics, polítics i socials, producte de les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC), particularment internet, que disminueix les distàncies i de les incomprensions entre les persones i com a promotores de l'emergència d'una consciència global a escala planetària, almenys en la teoria. Aquesta profunda interrelació entre totes les regions del món originaria una poderosa xarxa de dependències mútues i, d'aquesta manera, es promouria tant la solidaritat com la lluita pels mateixos ideals, al nivell, per exemple, de l'ecologia i l'economia, després del desenvolupament sostenible de la Terra, superfície i hàbitat d'aquest veïnatge universal.
D'altra banda, no deixa de ser veritat que com ja evidenciava la teoria de l'efecte papallona (teoria del caos), un esdeveniment a determinada part del món té efectes a una escala global. En aquest sentit, l'adjectiu global tindria algun sentit, tanmateix seria restringit.
Es tracta d'un concepte filosòfic i utòpic més que real. Com afirmen molts teòrics de la globalització i alguns crítics del concepte aquí discutit, el món està lluny de viure en una "aldea" i encara menys global: el concepte d'aproximació de les persones en una aldea, la qual totes es coneguin i participin en la vida i en les decisions comunitàries no es correlaciona amb la societat contemporània. Addicionalment, partint de la idea que el món està, de fet interconnectat, no deixa de ser veritat que en aquesta aldea, amb un nom tan utòpic i optimista, molts són exclosos (només cal tenir en compte el nombre d'habitants connectats a internet en algunes regions africanes).

## Referències

* ↑ «Veïnatge universal». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Toyota Tundra

El Toyota Tundra és un vehicle de tipus full size pick-up fabricat per Toyota des de l'any 2000 com a substitut de l'anterior Toyota T100. Fabricat a les plantes de San Antonio (Texas) i Gibson County, Indiana, té un aspecte similar a la Toyota Sequoia i a la Tacoma.

## Enllaços externs

* Toyota Tundra - Lloc web oficial
* Informació sobre el Toyota Tundra 2022 (àrab)