OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tygh Valley

Tygh Valley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 224 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tygh Valley tenia 224 habitants, 97 habitatges, i 67 famílies. La densitat de població era de 22,9 habitants per km².
Dels 97 habitatges en un 22,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 20,5% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 22,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.167 $ i la renda mediana per família de 24.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 11.750 $. La renda per capita de la població era de 14.255 $. Aproximadament el 23,5% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tygh Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tygh Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Troy DeVries

Troy Anthony DeVries (nascut el 25 de juliol de 1982) és un jugador de bàsquet nord-americà. Fa 1,93 metres, i juga a la posició d'aler al Bàsquet Manresa.
La carrera de DeVries ha transcorregut principalment en diferents clubs de la lliga espanyola, on va arribar el 2008 per formar part de la disciplina del Plus Pujol Lleida de la lliga LEB Or. En aquesta categoria, la segona en importància del bàsquet espanyol, també va militar en clubs com el CB Sant Josep Girona o el Melilla Baloncesto. En total va disputar 61 partits amb una mitjana de més de 14 punts en aquesta categoria.

## Referències

* ↑ «El nord-americà Troy DeVries als Adelaide 36ers» (en espanyol). [Consulta: 29 novembre 2012].
* ↑ «Troy DeVries, objetivo número uno del Assignia Manresa» (en espanyol). [Consulta: 29 novembre 2012].
# Troy Murphy

Troy Brandon Murphy (nascut el 2 de maig del 1980 a Morristown, Nova Jersey) és un jugador estatunidenc de bàsquet que juga amb els Boston Celtics de l'NBA.

## Enllaços externs

* Perfil en NBA.com de Troy Murphy (anglès)
* Perfil en ESPN de Troy Murphy (anglès)
* Perfil en Notre Dame de Troy Murphy Arxivat 2007-11-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Troy Ruttman

Troy Ruttman és un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut l'11 de març del 1930 a Mooreland, Oklahoma.
Ruttman va córrer a la Champ Car a les temporades 1949-1952, 1954, 1956-1957 i 1960-1964 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis dels tots aquests anys. Va guanyar la prova de l'any 1952 a l'edat de 22 anys i 80 dies, convertint-se així amb el guanador més jove d'una prova de Fórmula 1, rècord que va tenir fins que el va superar Fernando Alonso molts anys després.
Troy Ruttman va morir el 19 de maig del 1997 a Lake Havasu City, Arizona de càncer de pulmó.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. Líder | Retirat |
| 1949 | 64 | 18 | 125.945 | 32 | 12 | 151 | 0 | Fora de temps |
| 1950 | 55 | 24 | 131.912 | 9 | 15 | 130 | 0 | Fora de temps |
| 1951 | 98 | 6 | 132.314 | 25 | 23 | 78 | 0 | Motor |
| 1952 | 98 | 7 | 135.364 | 18 | 1 | 200 | 44 | GUANYADOR |
| 1954 | 34 | 11 | 137.736 | 31 | 4 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1956 | 53 | 11 | 142.484 | 17 | 31 | 22 | 0 | Virolla |
| 1957 | 52 | 3 | 142.772 | 7 | 31 | 13 | 4 | Sobreescalfament |
| 1960 | 28 | 6 | 145.366 | 8 | 20 | 134 | 11 | Accelerador |
| 1961 | 52 | 22 | 144.799 | 23 | 20 | 105 | 10 | Embragatge |
| 1962 | 26 | 30 | 146.765 | 19 | 18 | 140 | 0 | Pistons |
| 1963 | 17 | 33 | 148.374 | 24 | 12 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1964 | 14 | 18 | 151.292 | 24 | 18 | 99 | 0 | Virolla |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 1472 | 69 | |
| Sortides | 12 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 69 |
| Victòries | 1 |
| Top 5 | 2 |
| Top 10 | 2 |
| Retirat | 7 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitzats pel campionat de la F1.
Troy Rutter va participar en 9 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1950. Va aconseguir la victòria al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1952 i va ser el primer pilot de la Champ car que va disputar a Europa proves de la Fórmula 1, corrent el Gran Premi de França i el Gran Premi d'Alemanya de la temporada 1958.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 9
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 1
* Podiums: 1
* Punts vàlids per la F1: 9,5
# Turritopsis nutricula

Turritopsis nutricula és una espècie d'hidrozou hidroïdolí de l'ordre dels antoatecats amb un cicle vital en què es reverteix a pòlip després d'arribar a la seva maduració sexual.
És l'únic cas conegut d'un metazou capaç de tornar a un estat d'immaduresa sexual, colonial, després d'haver arribat a la maduresa sexual com a etapa solitària. És capaç de fer-ho mitjançant un procés cel·lular de transdiferenciació. Teòricament, aquest cicle pot repetir-se indefinidament, presentant-se com biològicament immortal. És originària dels mars del Carib però s'ha estès per tot el món.

## Immortalitat biològica

La majoria de les meduses generalment tenen un temps de vida relativament fix, que varia entre espècies des de hores fins a diversos mesos. La medusa de Turritopsis nutricula és l'única forma de vida coneguda que ha desenvolupat la capacitat de tornar a un estat de pòlip, per un procés de transformació específic, que requereix la presència de certs tipus de cèl·lules (teixits de la superfície acampanada de la medusa i del sistema de canals circulatoris). Acurats experiments de laboratori han revelat que, des de qualsevol de les seves etapes (des que neix fins que constitueix un individu sexualment madur), la medusa pot transformar-se de nou en pòlip.
La medusa en transformació es caracteritza primer pel deteriorament de la campana i els tentacles, amb el subsegüent creixement d'un perisarc i estolons i, finalment, de pòlips d'alimentació. Els pòlips es segueixen multiplicant creant més estolons, branques i més pòlips, per formar hidrozous colonials. Aquesta capacitat d'invertir el cicle de vida (en resposta a condicions adverses) és, probablement, única en el regne animal i permet a la medusa evitar la mort, fent que Turritopsis nutricula sigui en potència biològicament immortal. Estudis al laboratori han mostrar que el 100% dels espècimens podien tornar a la fase de pòlip, però fins ara el procés no ha estat observat en la naturalesa, en part perquè el procés és bastant ràpid, i observacions de camp en el moment exacte són improbables.
Malgrat aquesta remarcable habilitat, la majoria de meduses Turritopsis solen ser víctimes de les amenaces habituals de la vida del plàncton, incloent-hi ser menjat per altres animals, o morir per una malaltia.

## Referències

* ↑ Turritopsis nutricula McCrady 1857 - Encyclopedia of Life
* ↑ “Reversing the Life Cycle: Medusae Transforming into Polyps and Cell Transdifferentiation in Turritopsis nutricula (Cnidaria, Hydrozoa)” The Biological Bulletin 190 (3) (en anglès), 1996.
* ↑ Nieves, José Manuel «Una medusa inmortal se extiende por todos los océanos de la Tierra». ABC, 29-03-2009 [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ Piraino, Stefano; F. Boero, B. Aeschbach, V. Schmid «Reversing the life cycle: medusae transforming into polyps and cell transdifferentiation in Turritopsis nutricula (Cnidaria, Hydrozoa)» (en anglès). Biological Bulletin, 190, 1996, p. 302-312.
# Universitat Charles Sturt

La Universitat Charles Sturt (CSU) és una universitat pública australiana multicampus que es troba a Nova Gal·les del Sud, al territori de la capital australiana, a Victoria i a Queensland. Establert el 1989, va ser nomenat en honor del capità Charles Sturt, un explorador britànic que va realitzar expedicions a les regions de Nova Gal·les del Sud i Austràlia del Sud.
La Universitat compta amb múltiples campus principals a Albury-Wodonga, Bathurst, Dubbo, Orange, Port Macquarie i Wagga Wagga. La Universitat també disposa de campus especialitzats a Canberra, Goulburn, Manly i Parramatta. Els cursos també s'imparteixen conjuntament amb el Grup d'Estudis d'Austràlia als centres d'estudi CSU a Sydney, Melbourne, Brisbane i Wangaratta.
La universitat Charles Sturt ofereix diversos programes d'educació a distància a nivell de grau i postgrau, així com el programa d'estudi de matèries úniques. La CSU també ofereix diverses col·laboracions de lliurament de cursos amb diverses institucions TAFE a tot el país.

## Referències

* ↑ «Charles Sturt University Study Centres». Study Group. Arxivat de l'original el 23 de juny 2014. [Consulta: 10 juliol 2013].
* ↑ «Locations».
* ↑ «Partnership to create opportunities». , 17-04-2012.
* ↑ Trounson, Andrew «CSU upbeat on early Port Macquarie demand». , 21-01-2012.
* ↑ Jones, Howard «Want a degree? Just enrol in TAFE». , 04-05-2012.
* ↑ «CIT and Charles Sturt University in Agreement». Canberra Institute of Technology, 06-03-2009. Arxivat de l'original el 24 May 2012. [Consulta: 7 juliol 2013]. Arxivat 24 de maig 2012 a Wayback Machine.
# Ukiyo

Ukiyo (浮世, "Món Flotant") descriu l'estil de vida urbà, especialment en els aspectes de la recerca del plaer, del Període Edo del Japó (1600–1867). La cultura ukiyo es va desenvolupar al districte llicenciós de Yoshiwara, d'Edo (el modern Tòquio), on hi havia moltes cases de prostitució, teatres chashitsu, i kabuki. Un important escriptor del gènere ukiyo va ser Ihara Saikaku. La cultura ukiyo també es va estendre a Osaka i Kyoto. Les famoses xilografies japoneses conegudes com a ukiyo-e, o "imatges del Món Flotant", tenen el seu origen en aquest districtes i sovint mostren imatges de geisha, actors de kabuki, lluitadors de sumo, samurai, chōnin i prostitutes. El terme ukiyo (que significa el Món Flotant) també és una irònica al·lusió a l'homòfon ukiyo (憂き世, "Món Trist"), el pla terrenal de mort i renaixement de la qual el budisme japonès cerca alliberar-se.

## Referències

* ↑ The Compact Nelson, Japanese-English Character Dictionary, Charles E. Tuttle Company, Tokyo 1999, ISBN 4-8053-0574-6
# Turmàssovo

Turmàssovo (en rus: Турмасово) és un poble de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 867 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].
# Vancouver Rehearsal Tapes

Vancouver Rehearsal Tapes és un EP de la banda estatunidenca de rock alternatiu R.E.M.. Es va publicar el 14 d'octubre de 2003 i conte diverses cançons que van enregistrar a Vancouver el 10 de maig de 2003, quan assajaven per la seva gira promocional de l'àlbum In Time: The Best of R.E.M. 1988–2003. Inicialment només estigué disponible a través d'iTunes, i posteriorment en les publicacions iTunes Originals – R.E.M. i Live from London.
# Unió Autonomista de Balears

Unió Autonomista de Balears (UAB) fou una coalició electoral que es presentà a les eleccions generals espanyoles de 1977 per les Illes Balears. Era presidida per Josep Melià i Pericàs i formada per l'Aliança Nacional Mallorquina i el Partit Nacionalista Mallorquí. Només va obtenir 11.914 vots i cap representant. Poc després es va dissoldre.
# Vattaro

Vattaro és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.108 habitants. Limitava amb els municipis de Besenello, Bosentino, Calceranica al Lago i Centa San Nicolò.
L'1 de gener de 2016 es va fusionar amb els municipis de Centa San Nicolò, Bosentino i Vigolo Vattaro; i així es creà el nou municipi d'Altopiano della Vigolana, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Devis Tamanini | Llista cívica |
# Tàngara d'orelles daurades

La tàngara d'orelles daurades (Tangara chrysotis) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes des del sud de Colòmbia, cap al sud, a través de l'est de l'Equador i est del Perú fins l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tàngara d'orelles daurades». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Velomòbil

El velomòbil o bicicleta cotxe és un vehicle de tracció humana que inclou una carrosseria aerodinàmica que afavoreix el seu avanç i la protecció contra les col·lisions i els agents atmosfèrics, com la pluja o la neu. És l'evolució de les bicicletes amb cadira i tricicles, amb l'addició d'una carrosseria aerodinàmica.

## Vegeu també

* Bicicleta reclinada
* Vehicles de tracció humana

## Referències

* ↑ Frederik Van De Walle. The Velomobile as a Vehicle for more Sustainable Transportation Arxivat 2008-04-11 a Wayback Machine. ISSN 1651-0194, Retrieved on 23 November 2007.

## Enllaços externs

* Bent Rider Online Forums: Velomobiles
* Low Tech Magazine - The Velomobile: High tech bike or low tech car?
* Low Tech Magazine - Electric Velomobiles: as Fast and Comfortable as Automobiles, but 80 times more Efficient
# Velocípede

Velocípede (en llatí significa «peus ràpids») és un terme global per a qualsevol vehicle terrestre de propulsió humana amb una o més rodes. El tipus més comú de velocípede avui és la bicicleta.
El terme va ser encunyat pel francès Nicéphore Niépce en el 1818 per descriure la seva versió del Laufmaschine o Draisina, que va ser inventat per l'alemany Karl Drais el 1817. El velocípede està format per una mena de cavallet, amb dues o amb tres rodes, i que es mou mitjançant pedals muntats. És considerat el precursor de la bicicleta. No obstant això, el terme «velocípede» avui en dia, s'utilitza principalment com un terme col·lectiu per als precursors de les diferents monocicles, la bicicleta, el tricicle i el quadricicle clàssic desenvolupat entre 1817 i 1880.
Ideat per primera vegada per Karl Drais, que el 12 de juny de 1817 el va presentar a la societat. El 1863, l'inventor Pierre Lallement millora a França la invenció de Drais afegint pedals, al velocípede de dues rodes se li denomina de vegades en anglès boneshaker (agitador d'ossos). La companyia de Michaux va ser la primera a produir en massa el velocípede, des de 1867 a 1870. Però hi ha informes que esmenten el científic anglès Robert Hooke com a inventor del velocípede al segle xvii. El vehicle descrit era propulsat sense cavalls (horseless carriage).
La International Veteran Cycling Association (IVCA) promou l'interès en la història del ciclisme. La seva principal activitat és l'organització de rallies anuals amb un país diferent d'allotjament per als membres de cada any.

## Patents

* Velocípede a l'USPTO (anglès) - Velocípede (reeditat com a RE7972)
* Patent de Djbouti 31.445 Velocicle

## Referències

* ↑ «Velocípede». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Bibliografia

* Le Cycliste perdu, Traduction française 2011, éd. J-C Lattès
* Jacques Seray, « Naissance de la vélocipédie... et d'une polémique », Cyclisme Magazine 100, 1976, p. 17-21
* Keizo Kobayashi, Histoire du vélocipède de Drais à Michaux (1817—1870). Mythes et réalités, Tokyo, Bicycle Culture Center, 1993.

## Enllaços externs

* Velocipede Museum, Old New Castle, Delaware USA
* Musée McCord Museum Gallery "A Race on the Ice - Bicycles v. Skates"
* The Boneshaker. Consultat el 28 de juny de 2010.
# Verbices

Verbices (grec antic: Οὐέρβικαι o Οὐέρβικες; llatí: Verbicae o Verbices) van ser un poble d'arrel amaziga a la província romana de la Mauritània Tingitana. En parla Claudi Ptolemeu.

## Referències

* ↑ Claudi Ptolemeu. Geographia, IV, 1, 10
* ↑ Smith, William (ed.). «Verbicae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 juliol 2022].
# Unió cel·lular

Les unions cel·lulars o complexos d'unió, són una classe d'estructures cel·lulars que consisteixen en complexos multiproteics que proporcionen contacte o adhesió entre cèl·lules veïnes o entre una cèl·lula i la matriu extracel·lular en animals. També mantenen la barrera paracel·lular de l'epiteli i controlen el transport paracel·lular. Les unions cel·lulars són especialment abundants als teixits epitelials. Combinades amb molècules d'adhesió cel·lular i matriu extracel·lular, les unions cel·lulars ajuden a mantenir les cèl·lules animals unides.
Les unions cel·lulars també són especialment importants per permetre la comunicació entre cèl·lules veïnes mitjançant complexos de proteïnes especialitzats anomenats unions comunicants (gap). Les unions cel·lulars també són importants per reduir l'estrès sobre les cèl·lules.
A les plantes, els canals de comunicació similars es coneixen com a plasmodesmes, i als fongs s'anomenen porus septals.

## Tipus

En els vertebrats, hi ha tres tipus principals d'unió cel·lular:
* Unions adherents, desmosomes i hemidesmosomes (unions d'ancoratge)
* Unions gap (unió comunicant)
* Unions estretes (unions oclusives)
Els invertebrats tenen altres tipus d'unions específiques, per exemple, les unions septades o la unió apical de C. elegans. En les plantes pluricel·lulars, les funcions estructurals de les unions cel·lulars les proporcionen les parets cel·lulars. Els anàlegs de les unions cel·lulars comunicatives de les plantes s'anomenen plasmodesmes.

## Referències

* ↑ Mitchell, Richard Sheppard. «Ch. 13: Box on morphology of squamous cell carcinoma». A: Robbins Basic Pathology (en anglès). 8th. Philadelphia: Saunders, 2007. ISBN 978-1-4160-2973-1.
* ↑ Fu, Rong; Jiang, Xiaowan; Li, Gang; Zhu, Yi; Zhang, Huimin (en anglès) The FEBS Journal, 289, 23, December 2022, pàg. 7314–7333. DOI: 10.1111/febs.16174. PMID: 34453866 [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ Bloemendal, S; Kück, U Die Naturwissenschaften, 100, 1, 01-01-2013, pàg. 3–19. Bibcode: 2013NW....100....3B. DOI: 10.1007/s00114-012-0988-z. PMID: 23128987.
* ↑ Cross-talk between tight and anchoring junctions-lesson from the testis (en anglès). 636. New York, NY : Springer-Verlag New York, 2008, p. 234–54. DOI 10.1007/978-0-387-09597-4_13. ISBN 978-0-387-79990-2.
# Vicente Cutanda y Jarauta

Vicente Cutanda y Jarauta (Madrid, 2 de novembre de 1804 - 23 de juliol de 1866) va ser un botànic espanyol, director del Reial Jardí Botànic de Madrid (1846-1866) i catedràtic d'Organografia i Fisiologia Vegetal en aquesta mateixa institució (1846-1857). També fou catedràtic de fitografia i geografia botànica de la Universitat de Madrid i membre de la Secció botànica de la Comissió encarregada del mapa geològic de Madrid.
Va ser un destacat explorador del centre geogràfic espanyol i de la flora madrilenya en les serralades de Gredos i Guadarrama. El seu fill Vicente Cutanda Toraya va aconseguir renom com a pintor. En 1847 fou escollit per Isabel II d'Espanya com un dels acadèmics fundadors de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Algunes publicacions

* 1861. Flora compendiada de Madrid y su provincia o descripción sucinta de las plantas vasculares que espontáneamente crecen en este territorio. Ed. Imprenta Nacional Madrid. 759 pp. en línea
* -----, Mariano del Amo y Mora. 1848. Manual de Botánica descriptiva ó resúmen de las plantas que se encuentran en las cercanías de Madrid y de las que se cultivan en los jardines de la corte.... 1.156 pp. en línea

## Referències

* ↑ Vicente Cutanda Arxivat 2016-04-23 a Wayback Machine. al web de la RAC
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Victor Zotov

Victor Dmitrievich Zotov (translitera al ciríl·lic rus Виктор Дмитриевич Зотов) (16 de setembre de 1908-26 de maig de 1977) va ser un botànic i agrostòleg de Nova Zelanda.
Zotov va néixer a Vladivostok, Rússia i va emigrar a Nova Zelanda l'any 1924. Va assistir a la Feilding High School des de 1925-1927. L'any 1928 va començar a treballar en l'Estació d'Investigació de Plantes de la Palmerston Nord, que en 1936 es va convertir en l'Oficina d'Investigació de Plantes en la DSIR, i va continuar treballant en la Divisió de Botànica d'aquesta organització fins a la seva jubilació l'any 1968. L'interès de Zotov estava en les pastures de Nova Zelanda, escrivint articles sobre Phalaris canariensis, Arundinoideae i sobretot de Gramineae. També estava interessat en la vegetació de la Tararua Range on va gaudir viatjant i a més, va publicar sobre l'erosió del sòl.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* Dell, R. K. 'Zotov, Victor Dmitrievich 1908 - 1977'. Dictionary of New Zealand Biography, updated 7 April 2006 http://www.dnzb.govt.nz/
# Plaça del castell (Varsòvia)

Plac Zamkowy (literalment: plaça del castell) és una plaça situada davant del palau reial, antiga residència oficial dels sobirans polonesos, al districte Śródmieście (Nucli urbà) a Varsòvia. És un lloc de trobada per als turistes i pels seus habitants. La plaça (de forma més o menys triangular) és ocupada al sud-oest per la Columna de Segimon i envoltada de cases històriques. Marca el començament de la ruta reial que es dirigeix cap al sud.

## Situació

La columna de Segimon (obra de Clemente Molli, erigida l'any 1644) és el més antic i dels més simbòlics monuments de la ciutat. A l'est de la plaça es troba el palau reial reconstruït després de la devastació de la Segona Guerra Mundial. Era abans la residència dels ducs de Mazovie, a continuació dels reis de Polònia i dels grans ducs de Lituània del segle XVI al segle XVIII.
La plaça va ser construïda entre 1818-1821 i concebuda per Jakub Kubicki després de l'enderrocament dels edificis de la granja del palau reial.
L'any 1949, la plaça és connectada per unes escales automàtiques a la nova Trasa W-Z (carretera est-oest), que passa sota la plaça per un túnel.

## Història

Aquesta plaça ha estat testimoni de moltes escenes dramàtiques a la història de Polònia. El vespre del 15 d'agost de 1831 els generals Ludwik Bukowski, Antoni Jankowski i alguns altres, acusats de traïció, són linxats per la multitud. Abans de l'alçament de gener de 1863 van tenir lloc manifestacions patriòtiques. El 27 de febrer de 1861, dispars russos maten cinc persones. El 8 d'abril de 1861, els soldats d'infanteria i la cavalleria russa (aproximadament 1.300 homes) dirigida pel general Stepan Aleksandrovich Khrulyov massacren un centenar de civils.
El 12 de maig de 1926, cap a les 18,30 hores, en el transcurs del Cop d'estat de maig, té lloc un enfrontament a la plaça entre les tropes governamentals fidels a Wincenty Witos i els partidaris de Józef Piłsudski.
La plaça que ja havia patit molt, al començament de la Segona Guerra Mundial (setembre 1939), és totalment destruïda durant la insurrecció de Varsòvia.
En el transcurs de l'Estat de setge (1981-1983), la plaça esdevé el teatre de motins particularment brutals. El 3 de maig de 1982 les unitats de ZOMO es precipiten a través dels manifestants.
L'any 1998 en la cruïlla de la plaça Zamkowy i del carrer Senatorska es va descobrir un monument commemorant la massacre de Katyn.