OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bocchigliero

Bocchigliero és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis de Campana, Longobucco, Pietrapaola i San Giovanni in Fiore a la mateixa província, i de Savelli a la de Crotona.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi de Bocchigliero :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Bocchigliero» (en italià).
# Bronze d'Ascoli

El bronze d'Ascoli és una inscripció romana sobre una placa de bronze descoberta a Roma el 1908 que actualment es conserva als Museus Capitolins i que recull com el 89 aC Gneu Pompeu Estrabó concedí la ciutadania romana i altres dons una trentena de soldats ibers (anomenats hispans al document) que havien participat en el setge d'Asculum (actual Ascoli, a Itàlia), a les guerres civils romanes.
Els soldats que reben els dons són els membres d'una unitat de cavalleria anomenada turma Salluitana, el nom de la qual s'ha relacionat amb el de Salduba o Salduie, antecessora de la Cesaraugusta romana (actual Saragossa). A la placa es relacionen els noms i el lloc d'origen dels soldats, que se situen entre els Pirineus i la vall de l'Ebre, entre ells Ausa (Vic), Ilerda (Lleida), Segia (Ejea de los Caballeros), Iulia Libica (Llívia), Succosa. (Carinyena) i Illurcis (Alfaro).
Amb els noms dels cavallers apareixen també els dels seus pares. Tots són noms ibers, transcrits a la manera romana, excepte els de tres dels soldats procedents d'Ilerda que porten noms romans mentre que els noms dels seus pares són clarament ibers, cosa que s'ha considerat un testimoni de l'aculturació de la població de la vall de l'Ebre en la cultura romana, poc més d'un segle després que els romans haguessin arribat a la zona.

## Turma Salluitana

La llista dels noms de la Turma Salluitana és la següent:
| Sanibelser Adingibas f. Illurtibas Bilustibas f. Estopeles Ordennas f. Torsinno Austinco   Bagarensis Cacususin Chadar f.   [...]censes [...] Sosimilus f. [...] [...]irsecel f. [...] [...]igaun f. [...] Nespaiser f. | Ilerdenses Otacilius Suisetarten f. Cn. Cornelius Nesille f. P. Fabius Enasagin f.   Begensis Turtumelis Atanscer f.   Segienses Sosinadem Sosinasae f. Sosimilus Sosinasae f. Urgidar Luspanar f. Gurtarno Biurno f. Elandus Enneges f. | Agirnes Bennabels f. Nalbeaden Agerdo f. Arranes Arbiscar f. Umargibas Luspangib f.   Ennegenses Beles Umarbeles. f. Turinnus Adimels f. Ordumeles Burdo f.   Libenses Bastugitas Adimels f. Umarillun Tarbantu f.   Suconsenses Belennes Albennes f. Atullo Tautindals f.   Illuersensis Balciadin Balcibil f. |
L'anàlisi dels noms de la llista ha permès entendre l'estructura dels antropònims ibers. Hi ha una sèrie d'elements que es repeteixen, tant al començament com al final: sois, tibas, adin, beles... Els noms de persona són bimembres compostos per dos formants antroponímics. Així, Adingibas està compost per dos formants, Adin i Gibas, que alhora apareixen a Balciadin (Balci i Adin) i a Umargibas (Umar i Gibas). D'aquesta forma s'han pogut identificar antropònims en l'epigrafia ibèrica que alhora indiquen nous formants antroponímics.

## Referències

* ↑ «Bronze d'Ascoli». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 Catalunya romana. Barcelona: Rafael Dalmau, 2015, pag. 80-81. ISBN 978-84-232-0805-0.
* ↑ Moncunill Martí, Noemí «Els noms personals ibèrics en l'epigrafia antiga de Catalunya». Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica. Institut d'Estudis Catalans, 85, 2010 [Consulta: 1r agost 2017].
# Ca Robusté

Ca Robusté és una obra eclèctica de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de tres plantes i celler subterrani. A la porta d'entrada hi ha muntants i una llinda de pedra, aquesta corba. Aquesta portalda amb dos fulls que són una barreja de fusta, ferro i vidre. En el lateral esquerra, hi ha una petita finestra a la part inferior i un balcó petit que té una base motllurada i la barana de ferro. Al costat dret, momés hi ha una finestra, totalment rectangular.
Els tres balcons del primer pis són iguals i tenen voladís motllurat, les barane són força senzilles. A la segona planta, els tres balcons existents són un xic més petits que els de la segona planta. Una cornisa remata la façana.
Edifici entre mitgeres amb tres obertures per planta. Ala planta baixa, hi ha una portalada amb muntants i unr arc de mig punt de pedra; a la dreta, hi ha una altra porta gran amb llinda horitzontal i muntants petris i, a l'esquerra, una petita finestra amb fulles de "llibret". Existeixen nou balcons que són tos iguals, tant quant al basament motllurat com a la barana. L'acabament de la barana té una cornisa longitudinal.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Ca Robusté». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Bristow (Nebraska)

Bristow és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 88 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bristow tenia 88 habitants, 40 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 199,9 habitants per km².
Dels 40 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,5% hi vivien parelles casades, en un 2,5% dones solteres, i en un 35% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 20,5% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 26,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 129 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.125 $ i la renda mediana per família de 33.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.125 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era d'11.737 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bristow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bristow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Buckner (Missouri)

Buckner és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 2.725 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buckner tenia 2.725 habitants, 1.019 habitatges, i 747 famílies. La densitat de població era de 615,3 habitants per km².
Dels 1.019 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 10,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.577 $ i la renda mediana per família de 45.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.010 $ mentre que les dones 22.372 $. La renda per capita de la població era de 16.748 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buckner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buckner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Bugarach (pel·lícula)

Bugarach és un documental estrenat l'any 2014 dirigit per Ventura Durall, Sergi Cameron i Salvador Sunyer. Tracta sobre els fets que succeeixen a Bugarach (Burgarag), un petit poble francès. Segons la profecia maia, és l'únic poble que se salvarà de la fi del món. S'ha subtitulat al català.
Va obtenir el Premi Internacional de la Crítica al Festival de Sant Petersburg de 2014.

## Argument

Ningú es va prendre molt seriosament la història de Bugarach fins que el món estava arribant a la seva fi. A principis de 2012, els ciutadans d'aquest petit poble del sud de França van a l'església, neden al llac i voten PER a les pròximes eleccions presidencials del seu país. Però el costumisme rural i la rutina es veu alterada per una notícia: Bugarach serà l'únic lloc segur al món quan es materialitzi l'Apocalipsi anunciat pels maies quatre mil anys enrere. L'efemèride es torna d'interès general i Bugarach, aquest petit poble, s'omple de gent buscant respostes, esperant la salvació, atrets pels mitjans de comunicació internacionals. Però la pregunta és: Qui són els bojos?

## Producció

Bugarach està produït per la productora Nanouk Films i l'alemanya Filmtank. A més, també està coproduït per les televisions públiques TVE (Espanya), TVC (Catalunya) i WDR (Alemanya).

## Reconeixements i guardons
### Premis

* 2014: Premis FIPRESCI al St. Petersburg Message to Man

### Nominacions

* 2015: Gaudí a la millor pel·lícula documental

### Seleccions destacades

* Hot Docs Toronto 2014 - Secció oficial
* Visions du Réel Nyon 2014 - Secció oficial
* Europa Prix 2014 - Secció oficial
* IDFA Amsterdam 2014 - Best of Fests
* Dok Leipzig 2014 - Secció oficial
* Documentamadrid 2014 - Secció oficial
* DocsBarcelona 2014 - Secció oficial
* Cinespaña Toulouse 2014 - Secció oficial
* Guanajuato Film Festival 2014 - Secció oficial
* CIFF Camden International Film Festival, Maine 2014 - Secció oficial
* Trento Film Festival 2014 - Secció oficial
* Antenna Documentary Film Festival Sydney 2014 - Secció oficial - Nit inaugural
* Astra Film Festival Romania 2014 - Secció oficial

## Referències

* ↑ «Bugarach». Goita què fan, ara!. [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ «El Punt Avui: Bugarach, finalista al millor documental europeu». El Punt Avui [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «Diari de Girona: Bugarach es preestrena al festival DocsBarcelona». Diari de Girona [Consulta: 2 juny 2014].

## Enllaços externs

* Bugarach - Lloc web oficial
# Cabra (Dublín)

Cabra (en gaèlic irlandès An Chabrach que vol dir «la terra pobra») és un barri de la ciutat Dublín, a la província de Leinster, a uns 2 km al nord-oest del centre de la ciutat, a l'àrea administrativa de l'ajuntament de Dublín.
Gran part de Cabra va ser construïda el 1940, en un programa de construcció d'habitatge públic pel Consell municipal de Dublín. Abans de la urbanització, la zona abastava sobretot camps als afores de la ciutat a la comarca de Grangegorman. Moltes de les persones que es van traslladar al barri eren del centre de la ciutat.

## Història

El townland de Cabra es troba al districte de Dublín 7 a Dublín Nord. La baronia és una de les set i mitja que comprenen el comtat de Dublín i comprèn de Cabra a Blanchardstown (d'est a oest) i de Finglas a Chapelizod (de nord a sud).

## Personatges il·lustres

* Eleanor McEvoy
* Steve Collins
* Gene Kerrigan
* Sir Michael Gambon
* Angeline Ball
* Dickie Rock
* Sheamus

## Referències

* ↑ Nota - Els townlands a la Baronia de Castleknock: Baile an Aba/Abbotstown, Baile an Ásaigh/Ashtown, Baile an Chairpintéaraigh/Carpenterstown, Baile an Déanaigh/Deanestown, Baile an Diosualaigh/Diswellstown, Baile an Huntaigh/Huntstown, Baile an Phóirtéaraigh/Porterstown, Baile Bhlainséir/Blanchardstown, Baile Mhistéil/Mitchelstown, Baile Pheiléid/Pelletstown, Baile Scriobail/Scribblestown, Baile Sheáin/Johnstown, An Chabrach/Cabra(gh), Caisleán Cnucha/Castleknock (incl. part of Phoenix Park), Ceapach/Cappoge or Cappagh, Cnoc na gCaorach/Sheephill, An Chorr Dhubh/Corduff, Dún Sinche/Dunsink, Páirc Anna/Annfield, Snugborough/Snugborough, Steach Gob/Astagob - Placenames Database of Ireland http://www.logainm.ie/Do.aspx?parentID=835&typeID=BF&placeID=17266%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Order of Malta Ambulance Corps branca local de l'Orde de Malta
* FÁS Training Centre Arxivat 2013-08-14 a Wayback Machine.. .
* Christ the King GNS Arxivat 2010-01-30 a Wayback Machine.. Escola primària
* Història de Vabra Arxivat 2013-09-05 a Wayback Machine.
Viccionari
# Busto de Bureba

Busto de Bureba és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 332 | 267 | 216 | 216 |
# Cada dia és festa

Cada dia és festa (títol original: Tous les jours dimanche) és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Jean-Charles Tacchella estrenada l'any 1995. Ha estat doblada al català.

## Argument

Francès expatriat a Sarasota (Florida), Dodo només té un credo: per apreciar la vida, millor estar descarregat de tot treball. Un principi que li costaria aplicar si algunes dones, de les que aprecia la companyia, no l'ajudessin a subsistir. Una d'elles, Betty, és també la promesa de Jesus, un violinista gitano d'ascendència italiana que ha abandonat Nova York per instal·lar-se a Florida per una herència. La brutal desaparició de Betty fa canviar el destí de Dodo i Jesus.

## Repartiment

* Thierry Lhermitte: Dodo
* Maurizio Nichetti: Jésus
* Rod Steiger: Benjamin
* Marie-France Pisier: Marion
* Susan Blakely: Alice
* Molly Ringwald: Janet Gifford
* Nancy Valen: Nicky
* Monique Mannen: Gloria
* Peggy O'Neal: Géraldine
* Dave Corey: Benny Butler
* Jack G. Spirtos: Quinquina
* Sam Bauso: Un oficial de policia
* Yeniffer Behrens: Rita
* Anthony Giaimo: Un client au restaurant
* Victor Iemolo: Un oficial de policia
* Tim Powell: Credeau
* Vivianne Sendaydiego: Priscilla
* Suzanne Turner: Celia

## Referències

* ↑ «Cada dia és festa». esadir.cat.
* ↑ «Tous les jours dimanche». Allociné.
# Cal Campaner (Moià)

Cal Campaner és una obra amb elements gòtics i renaixentistes de Moià protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de tres plantes que respon a la tipologia de casa antiga de Moià. La façana destaca per un gran portal d'entrada, de mig punt, de tradició renaixentista, amb grosses dovelles i amb un escut a la dovella central. Damunt d'aquest portal s'aixequen dues finestres adovellades i amb ampit. La finestra que corresponia a les golfes té una fina motllura. El ràfec és de fusta i la teulada de doble vessant.

## Història

Aquesta casa s'ubica dins del recinte murallat medieval de Moià, prop del Portal d'en Riquer. Com la majoria de cases del poble fou refeta entre els segles XVI-XVII. Posteriorment, ha sofert altres transformacions, tant a l'exterior com, sobretot, l'interior. L'exterior intenta mantenir l'aspecte original.

## Referències

* 1 2 «Cal Campaner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].
# Callionymus sphinx

Callionymus sphinx és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Calomyscus elburzensis

Calomyscus elburzensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels calomíscids. Viu a l'Afganistan, l'Iran i el Turkmenistan. Es tracta d'un animal nocturn, diürn o crepuscular segons l'estació de l'any. S'alimenta de plantes del gènere Bromus. El seu hàbitat natural són els vessants de muntanya erms, secs i rocosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Schönbrodt, G.; Molur, S. Calomyscus elburzensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30 gener 2016.
# Calcíope

Calcíope és el nom dels següents personatges:
* Calcíope (filla d'Eetes).
* Calcíope (filla d'Eurípil).
* Calcíope (filla de Rexènor).
# Ca l'Artau (Vidreres)

Ca l'Artau és un habitatge a la vila de Vidreres (Selva). L'immoble consta de dues plantes. La planta baixa, recull dues obertures, com són, per una banda, el portal d'accés, de llinda monolítica de grans dimensions, conformant un arc pla, amb muntants de pedra, i el dintell recull una inscripció que al·ludeix a la data de construcció o reforma de l'edifici, 1758. Mentre que per l'altra, una finestra rectangular, de llinda monolítica i muntants de pedra. Pel que fa al primer pis, aquest també disposa de dues obertures de similar tipologia, és a dir, rectangulars, amb llinda monolítica, conformant un arc pla, muntants de pedra i ampit treballat. Finalment, la casa està coberta amb una teulada a dues aigües.

## Referències

* ↑ «Ca l'Artau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Ca l'Artigas (Capellades)

Ca l'Artigas és una obra de Capellades (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de planta rectangular amb terra pla, que presenta una torre de base quadrangular adossada, i a un dels cantons llargs una construcció de planta rectangular afegida en un moment més tardà i coberta a una vessant. La façana principal és rematada per un esglaonat desplaçat a uns dels costats (el que està al costat de la torre). Aquesta façana presenta alguns motius ornamentals. La torre és coberta a 4 vessants, formant barbacana i té una renglera de rajoles, a la part superior, de colors blau, groc i blanc, representant margarites, al llarg de les 4 cares. A més té dues finestres apuntades a la cara principal i a una de les laterals.

## Història

La dataria dins el primer quart del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Artigas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Caliptra (entomologia)

En entomologia, la caliptra (del llatí calipter, "caixa", "estoig") és un element morfològic associat a les ales dels dípters més evolucionats, els anomenats muscoides, semblants a les mosques comunes. És l'element morfològic que identifica el grup dels caliptrats (Calyptratae), distingint-lo de l'altra gran agrupació inclosa en els dípters esquizòfors, els acaliptrats (Acalyptratae), que no tenen caliptra.
És un òrgan extern i parell, disposat a banda i banda del tòrax. Apareix com una doble expansió dividida en dos lòbuls en forma d'escata, generalment destacats per un color diferent en comparació amb les regions circumdants. Són fàcilment visibles fins i tot a simple vista quan l'insecte manté les ales obertes en direcció perpendicular respecte a l'eix del cos mentre que són menys evidents, perquè queden parcialment amagades, quan les ales estan juntes sobre l'abdomen en posició de repòs.
El lòbul anterior s'anomena caliptra superior, escata o esquamula. Es col·loca a la regió axil·lar, entre el tòrax i la regió jugal de l'ala (o àlula) i vibra en sincronia amb el moviment de l'ala. El lòbul posterior, generalment més desenvolupat, s'anomena caliptra inferior o escata toràcica. Protegeix el balancí i no vibra amb l'ala.

## Referències

* ↑ T. Pape, V. Blagoderov & M. B. Mostovski, 2011. "Order Diptera Linnaeus, 1758." In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148: 203-208.
# Caliptrats

Els caliptrats (Calyptratae) són un parvordre de dípters braquícers de l'infraordre esquizòfors. són un grup monofilètic que es caracteritza per la presencia de caliptra a les ales anteriors, un lòbul membranós que cobreix els halteris. Inclou unes 24.000 espècies, entre les que hi destaquen les mosques domèstiques, les mosques de la carn, les mosques tse-tse, els paràsits de plates del gènere Delia, i altres moltes espècies d'interès sanitari.

## Taxonomia

Els caliptrats inclouen 3 superfamílies i 13 famílies:

### Superfamília Hippoboscoidea Samouelle, 1819

* Família Glossinidae Theobald, 1903 (1 gènere, 25 espècies)
* Família Hippoboscidae Samouelle, 1819 (68 gèneres, 782 espècies)

### Superfamília Muscoidea Latreille, 1802 (parafilètic)

* Família Fanniidae Schnabl & Dziedzicki, 1911 (4 gèneres, 359 espècies)
* Família Muscidae Latreille, 1802 (187 gèneres, 5.218 espècies)
* Família Anthomyiidae Robineau-Desvoidy, 1830 (53 gèneres, 1.941 espècies)
* Família Scathophagidae Robineau-Desvoidy, 1830 (57 gèneres, 419 espècies)

### Superfamília Oestroidea Leach, 1815

* Família Calliphoridae Brauer & Bergenstamm, 1889 (97 gèneres, 1.525 espècies) (parafilètic)
* Família Mystacinobiidae Holloway, 1976 (1 gènere, 1 espècies)
* Família Oestridae Leach, 1815 (30 gèneres, 176 espècies)
* Família Rhiniidae Bauer & Bergenstamm, 1889 (30 gèneres, 376 espècies)
* Família Rhinophoridae Robineau-Desvoidy, 1863 (27 gèneres, 174 espècies)
* Família Sarcophagidae Macquart, 1834 (173 gèneres, 3.094 espècies)
* Família Tachinidae Robineau-Desvoidy, 1830 (1.597 gèneres, 9.626 espècies)

## Referències

* 1 2 T. Pape, V. Blagoderov & M. B. Mostovski, 2011. "Order Diptera Linnaeus, 1758." In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148: 203-208.
# Can Masgrau

«Can Masgrau» té aquests significats:
* Can Masgrau o Mas Grau (Bescanó), masia del municipi de Bescanó (el Gironès)
* Can Masgrau (Bigues), masia a Bigues (el Vallès)
* Can Masgrau (Riudellots de la Selva)
* Can Masgrau de la Torre, habitatge a Banyoles (el Pla de l'Estany)
# Camí a la vida

Camí a la vida (Putyovka v zhizn) és una pel·lícula russa de l'any 1931, dirigida pel director soviètic Nikolai Ekk. Es tracta de la primera pel·lícula sonora de la història del cine rus.

## Argument

La pel·lícula narra la vida a les comunes de treball que es creen a l'època tsarista per combatre la delinqüència juvenil als carrers de Rússia. La trama se centra en la relació del director de la comuna, el general Nikolai Sergueiev, i els nens dels quals es fa càrrec. L'objectiu dels nens és construir una nova via ferroviària, però aquest pla es veu sabotejat a causa d'una venjança.

## Al voltant de la pel·lícula

Tot i tractar-se d'una pel·lícula sonora, el film posseeix una influència molt marcada del cinema mut, ja que utilitza retolis i intertítols propis del cinema mut.
La pel·lícula es va presentar a la primera edició del Festival de Venècia i va guanyar a millor director.

## Repartiment

* Nikolai Batalov - Nikolai Sergueiev
* Yvan Kyrlya - Dandy Mustapha
* Mikhail Dzhagofarov - Nikolai 'Kolka' Rebrov
* Mikhail Zharov – Fomka Zhigan
* Aleksandr Novikov – Vaska Busa
* Mariya Andropova - Maria Skriabina
* Vladimir Vesnovsky - Mr. Rebrov

## Referències

* ↑ «Camino de la Vida (Nikolai Ekk, 1931)». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «Putyovka v zhizn», 01-06-1931. [Consulta: 20 desembre 2023].