OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saxatilomys paulinae

Saxatilomys paulinae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Laos i el Vietnam. Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són les zones rocoses cobertes per una barreja de boscos caducifolis degradats, matolls i bambú. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Fou anomenat en honor de la zoòloga Paulina «Paula» D. Jenkins.

## Referències

* ↑ Kennerley, R.; Laginha Pinto Correia, D. Saxatilomys paulinae. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 13 març 2018.
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, «Paulina».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
# Viola arvensis

Viola arvensis és una espècie de planta amb flor del gènere Viola, de la família Violaceae. En català s'anomena pensament de camp o pensament de pastor.
És una herba adventícia important en cultius de blat i en els guarets previs als cultius d'estiu.
V. arvensis és una latifòlia anual, herbàcia, de 2 a 4 dm d'altura, de cicle, amb tiges erectes i raïms des de la part inferior. Té flors pedunculades blanques (de vegades, una mateixa planta sol tenir flors amb pètals blavosos) amb una taca central groga. El fruit és una càpsula dehiscent. Una planta aïllada produeix aproximadament 2.500 llavors, que germinen des de maig fins a novembre). La major part de les llavors poden germinar a una profunditat de 5 a 10 mm.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ «Viola arvensis Murray» (en castellà). Área de Botánica, Departamento de Biología, Universidad de las Islas Baleares. [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ «Viola arvensis (European Field Pansy, Field Pansy, Field Violet, Johnny Jump-up, Violets, Wild Pansy) | North Carolina Extension Gardener Plant Toolbox». [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ «Viola arvensis» (en anglès). The Jepson Herbarium - University of California, Berkeley. [Consulta: 30 maig 2024].
# Geocentrophora applanata

Geocentrophora applanata és una espècie de lecitoepiteliat prorínquid. Habita a rierols i estanys de diverses parts del món, com els Estats Units.

## Referències

* ↑ Kennel J v, 1888. Untersuchungen an neuen Turbellarien. Zool Jahrb Anat 3 (1889):447-486, Fig 18-19.
* ↑ Jones ER Jr, 1929. The male reproductive system of the Turbellarian Prorhynchus applanatus Kennel. Transact Amer Microsc Soc 48:70-73.
* ↑ Tyler S, Schilling S, Hooge M, and Bush LF (comp.) (2006-2013): Turbellarian taxonomic database. Version 1.7 Base de dades Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Reisinger VE. 1975. Geocentrophora applanata (Kennel), ein Modellfall für gekoppelte Differenzierung und Reduktion zweier Organsysteme. Zeitschrift für zoologische Systematik und Evolutionsforschung 13: 184–206.
# William Clifford

William Clifford (Nova Orleans, 1878 - 23 de desembre de 1941) va ser un actor i guionista estatunidenc del cinema mut. Va aparèixer en 170 pel·lícules entre 1910 i 1929. També va escriure per a 30 pel·lícules entre 1913 i 1919.
Clifford va néixer a Nova Orleans el 1878 i es va formar en veu i música a Toronto, Canadà.
Al principi de la seva carrera, Clifford va actuar com a intèrpret secundari durant 18 anys abans de formar la seva pròpia companyia de repertori que va fer una gira pels Estats Units. També va ser el protagonista de "Prisoner of Zenda" d'Earnest Shipman.
Va morir a Los Angeles.

## Filmografia selecta

* The Immortal Alamo (1911)
* The Mission Waif (1911)
* When Lincoln Paid (1913 - guió)
* The Werewolf (1913)
* The Battle of Bull Run (1913)
* Threads of Destiny (1914)
* The Second in Command (1915)
* The Silent Voice (1915)
* Nearly a King (1916) (guió)
* A Corner in Cotton (1916)
* My Lady Incog (1916), wrote
* The Island of Desire (1917)
* A Tale of Two Cities (1917)
* Pay Me! (1917)
* The Avenging Trail (1917)
* The Square Deceiver (1917)
* Broadway Bill (1918)
* The Landloper (1918)
* Gambling in Souls (1919)
* The U.P. Trail (1920)
* The Confession (1920)
* Riders of the Dawn (1920)
* The Sagebrusher (1920)
* The Notorious Miss Lisle (1920)
* The Dwelling Place of Light (1920)
* The Money Changers (1920)
* The Turning Point (1920)
* The Man of the Forest (1921)
* Sowing the Wind (1921)
* The Mask (1921)
* The Isle of Love (1922)
* Ashes of Vengeance (1923)
* Stepping Lively (1924)
* See You in Jail (1927)

## Referències

* 1 2 «William Clifford in Alaskan Film». The Journal and Tribune [Tennessee, Knoxville], 03-12-1916, p. 31.
* ↑ «William Clifford, Star of Many Noted Dramas, Has Had Interesting Career». Vicksburg Evening Post [Mississippi, Vicksburg], 17-05-1913, p. 11.
# Yaita

Yaita (矢板市, Yaita-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura de Tochigi, a la regió de Kanto, Japó. L'activitat principal de la zona és el petit comerç i la petita indústria.

## Geografia

El municipi de Yaita es troba localitzat al centre-nord de la prefectura de Tochigi, al començament de la regió de Nasu. La zona té una gran presència hidrica, amb nombrosos deus i rius. Yaita es troba instal·lada als peus del mont Takahara. El terme de Yaita també té nomborses zones de muntanya i boscoses. La part meridional del municipi té un relleu pla, ja que forma part dels límits septentrionals de la plana de Kantō. El centre urbà de Yaita es troba a 130 quilòmetres al nord des de Tòquio i a 30 quilòmetres al nord de la capital prefectural, Utsunomiya. El terme municipal de Yaita limita amb els d'Ōtawara i Nasushiobara al nord, amb Sakura a l'est i amb Shioya, al sud.

### Clima

Yaita té un clima continetal humid, caracteritzat per estius càlids i per hiverns freds i amb fortes nevades. La temperatura mitjana anual és de 12,2 graus. La qüantitat mitjana de precipitacions és de 1.482 mil·límetres, sent setembre el mes més humid. La temperatura mitjana més alta la trobem a l'agost, amb 24,6 graus i la més baixa al gener, amb 0,6 graus.

## Història

L'àrea on actualment es troba la localitat de Yaita ha estat habitada des d'almenys el paleolític japonès, havent mostres de treballs a les mines d'obsidiana de la zona des de fa vora 19.000 anys. Durant el període Tokugawa, gran part de l'actual terme municipal va ser propietat directa del clan Tokugawa. L'1 d'abril de 1889, amb la creació del nou sistema de municipis, es funden dins del districte de Shioya els pobles de Yaita, Izumi i Kataoka. El 25 de juny de 1895 Yaita assoleix la categoria de vila. L'1 de gener de 1955, la vila de Yaita s'annexa els pobles d'Izumi i Kataoka, esdevenint aquesta unió en ciutat l'1 de novembre de 1958.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | 31.033 | 29.085 | 30.063 | 32.747 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 35.603 | 36.466 | 35.358 | 31.343 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East)
** Kataoka - Yaita

### Carretera

* Autopista de Tōhoku
* Nacional 4 - Nacional 461

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=09211
* ↑ Yaita climate data
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Última Estación

Última Estación és un grup de música format a Lleida l'estiu de 1992 i encara actiu. La banda interpreta temes propis de pop-rock i també versiona cançons de grups com U2, Maná i Bon Jovi. El febrer de 1993 grava la seva primera maqueta on s'incloïen 4 temes propis. La banda va enregistrar la seva segona maqueta Oscuridad, ja amb format CD, a finals de 1998, amb 12 temes enquadrats dins del pop-rock.
El grup guanyà la segona final Imaginarock fase Lleida, organitzada per Cadena 100 el 1995. Això els permet fer-se visibles i és entre 1995 i 2005 que realitzen la majoria dels seus concerts, sobretot en terres catalanes però també a l'Aragó. Entre els seus concerts més destacats, es poden citar el del pavelló Camps Elisis de Lleida el 1996, l'actuació al programa Quan arriba la nit de Segre Ràdio el 1998, el concert a la segona marató recollida de joguines de Segre Ràdio i Creu Roja el 1999, a la sala Stones de Lleida, el 2004, al Restaurant 2007 de la Fuliola el 2013 i el del barri de Cappont de Lleida el 2014. Han estat teloners del Chaval de la Peca, de Seguridad Social i de Lax'n'Busto, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Última Estación presenta en Térmens su nuevo "cedé", Dairi la Mañana, 20 de març de 1999
* ↑ Última Estación y Vacío Interior salen de "bolos", Diari la Mañana, 5 de setembre de 1997
* ↑ «Última Estación regresa a la escena...», 24-04-2014. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 17 maig 2015].
* ↑ Rodriguez, Andrés «Última Estación vuelve a la carretera después de dos años de silencio». Diari la Mañana, 07-09-2013, pàg. 33.
* ↑ Enregistrada per Sounder's Records inclou els temes: Dime como explicar, Un nuevo sol, Nada, Para siempre, Esperando Estaré, la Soledad, Corre en la oscuridad, Triste, Libertad, Sin poderte abrazar, M i Mundo diferente
* ↑ «Ultima Estación consigue la fase local del concurso Imaginarock». Diari la Mañana, 17-11-1995.
* ↑ «El rock y el blues aterrizan en Lleida». Diari la Mañana, 11-10-1996.
* ↑ «"Quan arriba la nit", de Segre Ràdio, diu adéu per aquesta temporada.». Diari Segre, 15-06-1998.
* ↑ «Segre Ràdio organitza avui una altra marató per recollir joguets». Diari Segre, 23-12-1999.
* ↑ «Última Estación actúa hoy en el Stones dentro de la muestra de grupos "Directe".». Diari la Mañana, 08-04-2004.
* ↑ «Última Estación vuelve a la carretera...». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ Rodríguez, Andrés «Última Estación regresa a la escena después de más de cuatro años de silencio». Diari la Mañana, 24-04-2014.
* ↑ «Última Estación mostró la calidad del pop rock hecho en Lleida». Diari la Mañana, 13-09-1998.
* ↑ «Última Estación y Seguridad Social Actúan en Sabiñánigo». Diari La Mañana, 05-07-2002.
* ↑ Rodríguez, Andrés «Lax'n'Busto presenta en la Wonder el contenido de su álbum "Amb tu". Los leridanos Última Estación actuarán como teleneros.». Diari la Mañana, 18-02-2005, pàg. 59.
# Xakva

Xakva (en rus: Шаква) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que el 2016 tenia 82 habitants. Hi ha cinc carrers. Es troba al marge dret del riu homònim.

## Referències

* ↑ «Сведения о численности населения на 1 января 2016 года по Переборскому сельскому поселению» (en rus). [Consulta: 27 agost 2023].
# Xalamera (Benifallet)

Xalamera és una masia de Benifallet (Baix Ebre) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia constituïda per un edifici principal o habitatge dels propietaris, i altres dependències annexes per a desar la maquinària, els animals, per a ús dels pagesos que hi treballen, etc. L'estructura dels edificis és semblant: planta rectangular, teulada a doble vessant i un pis. Al cos principal és una mica més complicada degut a l'addició d'altres dependències. A més de la cuina, menjador, rebost i habitacions de dormir, concentrades en aproximadament els dos terços que apunten al nord, posseeix altres elements de tradició més antiga, com la presó, precedida d'una habitació per a la guàrdia, al costat de la qual hi ha una quadra pels cavalls amb dues arcades ogivals. Totes les dependències donen a un pati descobert d'on surt una escala que porta al primer pis que, quan la propietat estava repartida entre diferents masovers, es va dividir entre tres famílies.
També hi ha una espadanya a sobre la presó, indici d'una capella més antiga, o pel caire religiós de la fundació original.

## Història

És la finca més meridional de la riba de l'Ebre pertanyent al municipi de Benifallet i afrontada amb el municipi de Xerta. Encara que poca cosa coneixem sobre la seva evolució històrica, li suposem diverses ocupacions: el seu origen podria, de moment, remuntar-se a l'època de la reconquesta d'aquestes terres als musulmans i, com era normal en aquest període, passar a formar part del senyoriu d'algun noble o d'algun orde militar.
Si bé és cert que l'Orde Militar del Temple va ser molt important a la comarca del Baix Ebre, no sabem res en relació a Xalamera. Només tenim constància que el 14 de setembre del 1268 el rei Jaume I va aconsellar la concòrdia entre l'abat de Benifassà i l'Orde de Sant Joan de Jerusalem o Hospitalers en relació a la possessió del lloc de Rossell: l'abat va renunciar a tota acció sobre Rosell i va rebre dels Hospitalers el domini directe d'una granja coneguda com a "Xalamera". El tractat va ser aprovat pel rei l'11 d'octubre del mateix any (1268). En època contemporània va ser repartida entre diversos masovers, però actualment és propietat única, encara que es conserven altres masies per la propietat i indicis en la mateixa masia original o nucli.

## Referències

* 1 2 3 4 «Xalamera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Xalamera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Yoshio Nishina

Yoshio Nishina (仁科 芳雄, Nishina Yoshio, 6 de desembre, 1890 – 10 de gener, 1951) fou un físic japonès, considerat "el pare fundador de la recerca en física moderna al Japó".
Nishina va néixer a Satoshō, Okayama, i es va graduar com a enginyer elèctric el 1918 a la Universitat Imperial de Tòquio. Després de llicenciar-se, esdevingué membre de l'Institut de Recerca Física i Química (ara RIKEN).
El 1921 fou enviat a Europa per a fer recerca, tot visitant universitats i institucions com el Laboratori Cavendish, la Universitat Georg-August de Göttingen, i la Universitat de Copenhaguen. A Copenhaguen, va investigar amb Niels Bohr amb qui va fer amistat. El 1928 va escriure un article amb Oskar Klein a Copenhaguen sobre la dispersió de Compton incoherent, tot derivant l'anomenada fórmula de Klein-Nishina.
El 1929, va retornar al Japó, on es va dedicar a fomentar l'estudi de la mecànica quàntica. Va establir el Laboratori Nishina del RIKEN el 1931, i va convidar alguns investigadors occidentals, incloent-hi Heisenberg, Dirac i Bohr, per a estimular els físics japonesos. La seva recerca es va focalitzar en desenvolupaments d'accelerador de partícules i raigs còsmics i va construir uns quants ciclotrons a RIKEN. En particular, va detectar el muó en raigs còsmics, independentment de Carl Anderson et al, va descobrir també l'isòtop d'Urani-237 i va iniciar els estudis de fenòmens de fissió simètrica que ocorren per irradiació de neutrons ràpids sobre l'Urani (1939–1940).
Fou investigador principal de RIKEN i va dirigir generacions de físics, incloent-hi dos Premis Nobel: Hideki Yukawa i Sin-Itiro Tomonaga.
Durant la Segona Guerra Mundial, fou el cap del programa japonès d'armes nuclears. El seu laboratori fou severament destruït i la majoria de l'equipament va haver de ser descartat i reconstruït després de la guerra.
Va morir de càncer de fetge el 1951. El cràter Nishina a la Lluna és anomenat en el seu honor.

## Referències

* 1 2 Sin-Itiro Tomonaga Yoshio Nishina, His Sixtieth Birthday Arxivat 2009-03-26 a Wayback Machine., November 20, 1950 (updated January 11, 1951)
* ↑ Yoshio Nishina – Father of Modern Physics in Japan.

## Vegeu també

* Fórmula de Klein-Nishina
* Premi commemoratiu Nishina
# Yoshio Miura

Yoshio Miura (Chiba, 1920) és un criminal de guerra japonès durant la Segona Guerra Mundial. En setembre de 1941 matà dos camperols xinesos per amagar armes; en abril de 1942 amenaçà una dona d'entre 27 i 28 anys amb una baioneta i la violà; en agost de 1942 torturà junt a altres japonesos uns 74 camperols dels quals 11 ell matà; en juliol de 1942 tiraren un camperol a un pou sec i després li llançaren una roca de cinquanta kg; i torturà i matà un camperol junt altres companys.

## Referències

* ↑ «Japanese war criminal confesses to murder, rape: archive». Xinhuanet, 13-08-2015 [Consulta: 14 agost 2015].
# Xéienka

Xéienka (en rus: Шеенка) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 60 habitants. Pertany al districte rural de Gorxétxnoie.

## Referències

* ↑ «Udobnoye». GeoNames. [Consulta: 1r desembre 2018].
# Zamarovce

Zamarovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1208.
# Zaman

Zaman (en turc temps o era) és el diari més venut de Turquia, amb prop d'un milió d'exemplars. La seva ideologia és conservadora, democràtica i islamista moderada, i és dels pocs diaris turcs que compta amb un estil europeu en el seu disseny. Ideològicament, també es troba molt proper als seguidors de l'erudit musulmà Fethullah Gülen, tot i que aquest no n'és el propietari. Zaman és també un dels pocs diaris turcs que té una àmplia edició anglesa a Internet. Fou el primer diari a tenir una edició digital a Internet, el 1995. També posseeix una àmplia xarxa de corresponsals a l'estranger, especialment a Rússia i Àsia central. Ha estat guardonat en repetides ocasions pel seu disseny. Disposa d'edicions en altres llengües, entre d'altres el kirguís, romanès, búlgar, àzeri, uzbek, turcman. La seva edició on-line en anglès duu el títol de Today's Zaman.

## Referències

* ↑ «Editor's Weblog». Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 1r novembre 2011].
* ↑ Haaretz
* ↑ Middle East Forum

## Enllaços externs

* Zaman - Lloc web oficial
# Zamasp

Zamasp o Djamasp fou rei sassànida de Pèrsia del 496 al 498. Era germà del rei Kobad I i quan aquest fou enderrocat pels magnats, fou portat al tron. Les fonts occidentals i entre elles Procopi, indiquen que l'enderrocament fou motivat pel suport del seu germà a les doctrines comunistes de Mazdak que volia redistribuir la propietat.
Els historiadors àrabs Tabari i Dinawari diuen que fou un bon rei, que va reduir els impostos especialment als camperols, per evitar la seva pobresa extrema. Fou fidel a la religió mazdaista (zoroastrisme).
Kobad va tornar a Pèrsia en 498 amb un exèrcit posat al seu servei pel seu sogre, el rei dels huns heftalites, i Zamasp no va oferir resistència i va retornar el tron al seu germà. Ja no torna a ser esmentat i la seva sort final és desconeguda.

## Referències

* ↑ Rezakhani, Khodadad. ReOrienting the Sasanians: East Iran in Late Antiquity (en anglès). Edinburgh University Press, 2017, p. 131. ISBN 9781474400305.

## Bibliografia

* Jamsheed K. Choksy, Nikolaus Schindel, "Jamasp" a Encyclopaedia Iranica
# Zdjęcie

Zdjęcie (Fotografia)) és un curtmetratge documental polonès dirigit l'any 1968 per Krzysztof Kieślowski.

## Producció

La fotografia, feta coincidint amb la pel·lícula de graduació "Z miasta Łodzi", és la primera obra real creada per Kieslowski en nom de la televisió polonesa i només es va mostrar a la televisió una vegada. Perdut dues vegades, a més de ser un dels més estimats de l'autor, és probablement el que millor aconsegueix l'objectiu del seu primer documental, sempre a la recerca de l'esdeveniment, d'un moviment inesperat de la realitat. La idea va néixer a partir d'una fotografia que li va mostrar el seu mestre Kazimierz Karabasz, que retrata dos germans de quatre i sis anys respectivament, posant amb gorra i metralladora en un pati del carrer Brzeska, al barri de Praga de Varsòvia recentment alliberat dels russos. Era l'any 1944.
El jove director es proposa trobar-los i juntament amb el seu professor s'endinsa en el seu rastre, passant per diverses oficines de registre i les portes del carrer Brzeska, òbviament sempre seguit per la càmera. Kieslowski i la tripulació troben la casa, truquen a la porta i primer sorprenen el petit dels dos germans, que però no recorda res de la fotografia. Poc després arriba el gran i plora quan veu la fotografia, recordant el moment en què va ser feta: el dia que els russos van entrar a Varsòvia i la mort de la seva mare. En aquest cas l'esdeveniment més significatiu de la pel·lícula, per tant el moment del plor, és d'alguna manera provocat per l'autor, que a més de ser un agut espectador de la realitat també és un provocador benèvol i discret. Sovint l'autor recordava amb gran plaer aquell moment (esdeveniment) en què es va sentir estimat pel món i portat al cinema.

## Referències

* ↑ «Telewizja Polska ZPFT», 06-06-2020.
* ↑ Krzysztof Kieślowski, Danusia Stok. Kieślowski on Kieślowski / Edited by Danusia Stok. — London: Faber and Faber, 1993. — xxiii, 268 p. — ISBN 0-571-16733-0.

## Enllaços externs

* Zdjęcie a YouTube
# Ángel Puig Puig

Ángel Puig Puig Fou un empresari i polític valencià. Militant del Partit d'Unió Republicana Autonomista (PURA), fou elegit diputat per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 1933.

## Referències

* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Ígor Smólnikov

Ígor Smólnikov (rus: Игорь Александрович Смольников, n. 8 d'agost de 1988 a Kámensk-Uralsky, Unió Soviètica) és un futbolista rus que juga com a defensa o migcampista pel sector dret, el seu actual equip és Zenit Sant Petersburg de la Premier League russa. En el 2006 debuta amb el Torpede de Moscou.

## Internacional

Smólnikov va ser convocat per participar amb la selecció russa dirigida per Fabio Capello en la convocatòria del 4 d'octubre del 2013, per jugar contra les seleccions de Luxemburg i Azerbaidjan per classificar al mundial de Brasil de 2014.

## Estadístiques

| Club | Div | Temporada | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Europa | Europa | Total | Total |
| Club | Div | Temporada | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols |
| Rússia Torpede Moscou | | 2006 | 4 | 0 | 0 | 0 | — | — | 4 | 0 |
| Rússia Torpede Moscou | D2 | 2007 | 26 | 2 | 2 | 0 | ? | ? | 28 | 2 |
| Rússia Torpede Moscou | Total | Total | 30 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 32 | 2 |
| Rússia Lokomotiv Moscou | D1 | 2008 | 1 | 0 | 1 | 0 | — | — | 2 | 0 |
| Rússia Lokomotiv Moscou | Total | Total | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| Rússia Ural Sverdlovsk Oblast (cedit) | D2 | 2009 | 12 | 0 | 0 | 0 | — | — | 12 | 0 |
| Rússia Ural Sverdlovsk Oblast (cedit) | Total | Total | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 | 0 |
| Rússia Chita (cedit) | D2 | 2009 | 15 | 2 | 0 | 0 | — | — | 15 | 2 |
| Rússia Chita (cedit) | Total | Total | 15 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 15 | 2 |
| Rússia Lokomotiv Moscou | D1 | 2010 | 14 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 15 | 0 |
| Rússia Lokomotiv Moscou | Total | Total | 14 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 15 | 0 |
| Rússia Zhemchuzhina-Sochi (cedit) | D2 | 2011-12 | 18 | 1 | 2 | 0 | — | — | 20 | 1 |
| Rússia Zhemchuzhina-Sochi (cedit) | Total | Total | 18 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 20 | 1 |
| Rússia Rostov (cedit) | D1 | 2011/12 | 13 | 1 | 1 | 0 | — | — | 14 | 1 |
| Rússia Rostov (cedit) | Total | Total | 13 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 14 | 1 |
| Total carrera | Total carrera | Total carrera | 103 | 6 | 7 | 0 | 0 | 0 | 110 | 6 |

## Referències

* ↑ «"Смольников опять тренируется с "Локомотивом"» (en rus), 25-11-2009. [Consulta: 11 octubre 2013].
* ↑ Unió de Futbol de Rússia. «"Определен состав национальной сборной"» (en rus), 04-08-2013. [Consulta: 11 octubre 2013].