OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manécanterie

La Manécanterie (escola de cor Parroquial) és un antic monument situat a Lió al districte de Saint-Jean, en el 5è districte de Lió. És al costat i al sud sud-oest de la Catedral de Lió i és una part de l'antic convent de la catedral. Aquest petit edificineoromànic va servir primer com a cantina de Saint-Jean, abans de ser una escola de cor parroquial, és a dir una escola pel cant del clergat.
L'escola del cor parroquial és probablement l'edifici més vell de Lió, a excepció dels edificis romans. Va ser construït el segle xi, en un estil que barreja les influències gòtiques i romàniques, però és basat en construccions dels segles II i VIII. Successivament va ser transformat al final de l'edat mitjana i moderna, particularment perquè la calçada de la plaça Saint Jean va ser aixecat dues vegades.
L'escola del cor parroquial, i particularment les escultures dels sants, va patir danys per les tropes de François de Beaumont, baró dels Adrets, durant el setge de Lió el 1562 pels protestants. Del segle xvi al XVIII, l'edifici va rebre moltes modificacions arquitectòniques, incloent la perforació de finestres gòtiques, l'afegit d'un pis per sobre del fris, la transformació de la planta baixa en botigues, i el farcit dels arcs. El segle xviii, l'edifici es va convertir en una escola de cor parroquial, i durant la Revolució Francesa, va ser convertit en Bé nacional.
El 1862, va ser classificat com a monument historique.
L'actual Façana té un arc cec superposat amb fullatge, portada per columnes petites en pilastres. Hi ha maons vermells arranjats de forma geomètrica entre el arcs i al damunt.
Des de 1930, l'edifici es un dipòsit, després un museu, el Trésor de la Cathédrale de Sant-Jean, fundat el segle xix pels cardenals Joseph Fesch i Louis Jacques Maurice de Bonald i que està compost d'objectes litúrgics com llibres vells, joies, roba i tapissos.

## Referències

* ↑ «La manécanterie» (en francès). Lyon Historique.
* 1 2 3 «Au fil du temps > Architecture > La manécanterie» (en francès). Vieux Lyon. Arxivat de l'original el 2016-12-11. [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ Vialettes, Madeleine (en francès) Cahiers d'histoire, 41-1, 1996.
* ↑ «Monuments historiques — Manécanterie» (en francès0). Mérimée.
* ↑ «Musée du Trésor de la Cathédrale - Ancienne manécanterie» (en francès). Rhône Tourisme.
# Malur canós gorjablanc

El malur canós gorjablanc (Amytornis woodwardi) és una espècie d'ocell de la família dels malúrids (Maluridae) que habita zones rocoses amb vegetació arbustiva de la Terra d'Arnhem, al nord del Territori del Nord.

## Referències

* ↑ «Malur canós gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2022(català)
# Malur canós negre

El malur canós negre (Amytornis housei) és una espècie d'ocell de la família dels malúrids (Maluridae) que habita zones rocoses amb arbusts espinosos del nord d'Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ «Malur canós negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2022(català)
* ↑ Freeman, D. J. «The Rediscovery of the Black Grass Wren Amytornis Housei with Additional Notes on this Species: Results of the Harold Hall Australian Expedition No. 27. The previous number in this series appeared in Emu 69: 161–168» (en anglès). Emu - Austral Ornithology, 70, 4, 01-10-1970, pàg. 193–195. DOI: 10.1071/MU970193. ISSN: 0158-4197.
* ↑ Johnstone, R.E.; Kolichis, N. «First description of the nest and eggs of the Black Grasswren Amytornis housei (Milligan) with notes on breeding». Records of the Western Australian Museum, 19, 1999, pàg. 259–65.
# Marató de TV3 contra l'ictus i lesions medul·lars i cerebrals traumàtiques

La Marató de TV3 contra l'ictus i lesions medul·lars i cerebrals traumàtiques va ser un acte de TV3 i Catalunya Ràdio realitzat el 18 de desembre de 2016, juntament amb la Fundació de la Marató de TV3, amb l'objectiu de recaptar fons per la sensibilització i impuls econòmic a la recerca en l'ictus i les lesions medul·lars i cerebrals traumàtiques.
Al llarg del dia es van programar més de 3.000 activitats esportives, lúdiques i culturals arreu de Catalunya per recaptar fons. El programa va començar a les vuit del matí a 'El suplement' de Catalunya Ràdio' amb Ricard Ustrell i a les 10:00 va començar l'emissió a TV3 amb Ramon Pellicer i Helena Garcia Melero. A les 14:00 es portaven recaptats 1.560.751 euros. i a les set de la tarda 3.400.877 euros. A la 01:30h acabà el programa amb 8.490.607 euros.

## Referències

* ↑ Juanico, Núria «L'ictus i les lesions medul·lars i cerebrals centraran 'La Marató' d'enguany». Ara, 29-02-2016.
* ↑ «La Marató de TV3 ja supera els 1,5 milions d'euros». El Punt Avui, 18-12-2016.
* ↑ «'La Marató' de TV-3 anota 3.400.877 euros a les set de la tarda». El Periódico, 18-12-2016.

## Enllaços externs

* La Marató de TV3, tots tenim un costat bo, o molt bo. Ictus i lesions medul·lars i cerebrals traumàtiques
# Manuel Pavón Castro

Manuel Pavón Castro (Santa Fe, 27 de febrer de 1984) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de defensa, actualment al CD Don Benito.

## Trajectòria esportiva

Després de militar als equips inferiors del Granada CF, CD Logroñés i Reial Madrid, finalment aplega al CD Numancia. Entre 2004 i 2006 milita al seu equip B, per donar el salt al primer conjunt. A la campanya 07/08 és cedit al Granada CF. A l'any següent debuta a primera divisió amb els sorians.

## Referències

* ↑ «De suplente en el Granada a marcador de Tamudo». Arxivat de l'original el 2012-02-17. [Consulta: 9 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* «Perfil i estadístiques de Manuel Pavón» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 15 abril 2011].
# Manuel Penella Raga

Manuel Penella Raga (Massanassa, 1847 - València, 20 d'abril, 1909) va ser un compositor valencià, pare del també compositor Manuel Penella Moreno (1880-1939).
Va estudiar solfeig i flautí. Posteriorment va ingressar en la Banda Municipal d'Alacant, però degut a problemes de salut i a la seua curta edat, la seua família el va fer tornar a València. Ingressà com a infantet en el Col·legi del Patriarca i va ser alumne de l'Escola de Música de la Societat Econòmica d'Amics del País de València, on va ser deixeble del compositor i organista de la catedral de València Pasqual Pérez Gascón i, en morir aquest l'any 1864, el va substituir en la direcció de l'Escola Popular de Música de la Societat Econòmica d'Amics del País, origen del Conservatori de la ciutat, del qual va ser professor i director.
Va crear el conjunt vocal anomenat Orfeó Valencià, i l'any 1899 accedí a una plaça de professor especial de música i cant de l'Escola Normal Superior de Mestres de València. Va crear així mateix la primera Escola Municipal de Música per a xiquets.
Com a compositor deixà obres per a cor infantil, diverses peces de saló per a cant i piano sol i unes quantes sarsueles.
Considerat com una personalitat destacada de la Renaixença valenciana, fou president de la secció de música de Lo Rat Penat i mestre de Josep Serrano i Vicent Lleó.
Va escriure diverses obres pedagògiques, entre les quals cal destacar un Método elemental para piano.

## Obres

Llista no exhaustiva

### Sarsuela

* 1893 El queso de bola, sainet líric
* 1893 Sidi-Guariach
* 1899 Don Canuto
* 1899 Sacristán y cantinero, sarsuela en 1 acte
* 1899 Un anticuario

## Bibliografia

* Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Sociedad General de Autores y Editores. Madrid, 2000. ISBN 84-8048-303-2 (castellà)
# Manuel Paz Montes

Manuel Paz Montes († 10 de novembre de 1918) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Fou elegit diputat pel districte de Nules (província de Castelló) per la fracció demòcrata de Manuel García Prieto del Partit Liberal a les eleccions generals espanyoles de 1918, guanyat en una dura disputa amb el candidat conservador (el baró de Càrcer i el candidat carlí (Jaime Chicharro Sánchez-Guió). Va morir vuit mesos després de les eleccions i el seu escó fou ocupat per Andrés de Boet Bigas.

## Referències

* ↑ Rosa Monlleó Peris. Castelló al segle XX. Universitat Jaume I, 2000, p.228.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Marc Navarro Ceciliano

Marc Navarro i Ceciliano (Barcelona, 2 de juliol de 1995), conegut com a Marc Navarro, és un futbolista professional català que juga com a defensa, principalment com a lateral dret, al Watford FC.

## Trajectòria

Marc Navarro va començar a jugar a futbol en les categories inferiors del CF Badalona quan tenia 6 anys. Tot seguit, va passar nou anys al FC Barcelona, evolucionant de categoria per anar al RCD Espanyol, on va passar tres anys. En aquesta última etapa al futbol formatiu, va ser cedit al CF Damm durant una temporada.
Va ser seleccionat per formar part del filial de l'Espanyol durant la temporada 2014-2015, any en qupe va competir a la Segona Divisió B. Navarro va fer el seu debut com a professional el 2 de novembre de 2014 davant l'Elx Il·licità. Va marcar el seu primer gol en la victòria davant el FC Barcelona B per 3-2.
El 22 de desembre de 2015, Marc va signar una extensió de contracte d'un any amb el club, fins al juny de 2017.
Navarro va fer seu debut amb el primer equip el 21 de gener de 2017, marcant l'últim gol en una victòria a casa per 3-1 davant el Granada CF a la lliga. Navarro va esdevenir així el primer jugador del planter en marcar en el seu debut amb l'Espanyol, des que ho fes Raúl Tamudo el 1997.
El 30 de gener de 2017, Navarro va ampliar el seu contracte fins al 2021, i fou definitivament ascendit al primer equip per la temporada 2017-18.
El 15 de juny de 2018, es va anunciar el seu traspàs al Watford FC, equip de la Premier League anglesa pel qual va signar fins a l'any 2023 a canvi de dos milions d'euros.
A causa de no haver pogut tenir prou minuts per a jugar a la temporada 2018/19 en el club anglès, el 24 de juliol de 2019 es fa oficial la seva cessió al Club Deportivo Leganés per un any.

## Referències

* ↑ «El Espanyol tira de cantera» (en castellà). LaSegundaB. Arxivat de l'original el 2018-07-02 [Consulta: 11 abril 2017].
* ↑ «El Ilicitano vence al Espanyol B con trabajo y buen fútbol (2-1)» (en castellà). TeleElx. Arxivat de l'original el 2018-07-01 [Consulta: 11 abril 2017].
* ↑ «3-2: El Espanyol B lleva de cabeza al Barça B» (en castellà). Mundo Deportivo.
* ↑ «Marc Navarro renova una temporada». RCD Espanyol.
* ↑ «Espanyol vs Granada: 'Pericos' que vuelan» (en castellà). Marca.
* ↑ «El Espanyol se ahorrará fichar a un lateral con Marc Navarro» (en castellà). Sport.
* ↑ «El Espanyol renueva a Marc Navarro hasta 2021» (en castellà). AS.
* ↑ «Marc Navarro, al Watford». RCD Espanyol.
* ↑ «Marc Navarro llega a Butarque en calidad de cedido» (en castellà). SPORT.

## Enllaços externs

* Web oficial del Espanyol Arxivat 2018-07-02 a Wayback Machine.
* Marc Navarro a BDFutbol
* Marc Navarro, Fitxa a Soccerway
# María Teresa de Benavides y Dávila-Corella

María Teresa de Benavides y Dávila-Corella (?-1704) va ser una aristòcrata castellana, duquessa consort de Sogorb, pel seu matrimoni amb Lluís Ramon d'Aragó.
Filla de Diego de Benavides y Bazán, VIII comte de Santisteban del Puerto i virrei del Perú, i d'Antonia de Corella y Dávila, X comtessa de Cocentaina i VII marquesa de Las Navas. El 1660 es va casar amb el duc de Sogorb Lluís Ramon d'Aragó, home molt més gran que ella, del qual va esdevenir la segona esposa i li va aportar 100.000 ducats com a dot. El seu marit va assignar-li 10.000 ducats de renda anuals i uns altres 10.000 per agulles. Malgrat haver estat designada per acompanyar a l'emperadriu a Viena, sembla que no mostrava gaire interès per iniciar el viatge. Va morir el 1704.
La parella va tenir els següents fills:
* Juana Francisca de Paula (1663-1691)
* Margarita (1664-1702)
* Antonia (1667-?)
* María Ángela (1666-1737)
* Joaquín (1667-1670)
* Mariana (?-?)
María Teresa es va casar en segones núpcies amb Íñigo Melchor Fernández de Velasco y de Tovar, VII duc de Frías. Amb ell va tenir només una filla:

## Referències

* 1 2 3 «Fitxa de María Teresa de Benavides» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 20 desembre 2015].
* ↑ Mauro Gamazo, 1911, p. 141.

## Bibliografia

* Mauro Gamazo, Gabriel. Carlos II y su Corte (en castellà). Madrid: Librería de F. Beltrán, 1911.
# Martí Torrent i Blanchart

Martí Torrent i Blanchart (Arenys de Mar, 29 d'octubre de 1912 - 15 d'abril de 2012) fou un polític català independentista.
Militant d'Estat Català d'ençà que Nosaltres Sols! s'integrà a aquest partit el 1936. Durant la guerra formà part de la Columna Volant Catalana d'Estat Català i participà en les operacions de conquesta de Mallorca. Posteriorment formà part de la 132 Brigada Mixta. En succeir-se els Fets de maig del 1937 era a Barcelona, on participà en els combats defensant la seu principal d'Estat Català (a l'antic edifici de l'Or del Rhin) dels atacs de la FAI. Durant el franquisme va ésser membre del Front Nacional de Catalunya i va col·laborar amb els serveis d'espionatge del consolat nord-americà a Barcelona tot recopilant informació dels nazis a Catalunya. Fou vicepresident d'Estat Català fins al dia de la seva mort, el 15 d'abril del 2012.

## Referències

* ↑ La revista "Sàpiens" (n. 75) rescata la història d'un català que va ser espia dels Estats Units contra els nazis, 324.
# Mason (Texas)

Mason és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.134 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mason tenia 2.134 habitants, 914 habitatges, i 585 famílies. La densitat de població era de 223,9 habitants/km².
Dels 914 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 34% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 23,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.344 $ i la renda mediana per família de 39.310 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.736 $ mentre que les dones 14.461 $. La renda per capita de la població era de 16.525 $. Aproximadament el 15,9% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mason». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mason». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Marc Duroni

Marc Duroni (en llatí Marcus Duronius) va ser un senador romà del segle i aC. Formava part de la gens Durònia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs segurament l'any 98 aC. L'any següent, el 97 aC va ser eliminat del senat pels censors Antoni l'orador i Luci Valeri Flac, probablement perquè en el seu tribunat havia abolit una llei sumptuària. En revenja, Marc Duroni va llençar una acusació d'ambitus contra el censor Antoni.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1093.
# Maria Antonia de Waldstein-Wartenberg

María Josefa Antoinetta Johanna Baptista, comtessa de Waldstein-Wartenberg, va néixer a Viena entre el 29 de març de 1771, i va morir, el 17 de gener de 1854, també a Viena. Va ser una noble Bohèmia àvia materna de Fernando II de Portugal.
Era la quarta filla del comte de Waldstein, George Cristiano-Wartenberg, i de la seva esposa Elisabeth (que descendia de Corfitz Ulfeldt, encunyat de Federico III de Dinamarca). Es va casar a Viena el 13 de febrer de 1792 amb el noble hongarès József Ferencz Kohary de Csábrág. Fruit d'aquesta unió són els seus dos fills, Ferenc (21 de desembre de 1792 – 19 d'abril de 1795) i Maria Antonia de Kohary de Csábrág.

## Referències

* ↑ https://www.genealogieonline.nl/west-europese-adel/I64094.php.
* ↑ http://www.worldlibrary.org/articles/maria_antoinetta_josefa_von_waldstein-wartenburg (en anglès). Consultat el 17 de març de 2016
* ↑ http://everything.explained.today/Maria_Antonia_of_Waldstein-Wartenberg/ Arxivat 2016-03-23 a Wayback Machine. Consultat 17 de marzç de 2016
* ↑ Ignaz Ritter von Schönfeld (1824).
# Melomys talaudium

Melomys talaudium és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de mitjanes dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 173 a 174 mm, una cua de 150 a 183 mm i orelles de 13 a 16 mm. Aquesta espècie és endèmica de Karakelong i Salebabu, a les Illes Talaud d'Indonèsia, on viu en hàbitats boscosos. Morfològicament, és similar a M. leucogaster; se n'havia considerat una subespècie però ara es considera una espècie separada. La Unió Internacional per la Conservació de la Natura ha determinat l'estat de conservació de M. talaudium com a "en perill" a causa del decreixement en població i la tala d'arbres a les illes.

## Referències

* ↑ Flannery, Tim F. Mammals of the South-West Pacific and Moluccan Islands. Cornell University Press, 1995. ISBN 9780801431500.
* 1 2 «Melomys talaudium» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
# Mare de Déu del Castell de Rivert

La Mare de Déu del Castell de Rivert és una ermita romànica, antiga capella del castell, del poble de Rivert, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Fins al 1969 formava part del terme municipal de Toralla i Serradell.
Aquesta església és dalt del turó que domina el poble pel nord.
És un edifici petit, molt transformat al llarg de la història. D'una sola nau amb absis a llevant, s'hi conserven restes de construccions que podien haver estat d'un porxo o bé de la mateixa nau, més llarg que no pas es conserva actualment.
La nau és coberta amb volta de canó. La porta d'accés s'obre a ponent, i és possiblement més tardana. L'aparell del temple és d'entre el segle xi i el xii, irregular, típic de les construccions de caràcter rural i popular.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i RAMOS I MARTÍNEZ, Maria-Lluïsa. "Mare de Déu del Castell de Rivert". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Massana

«Massana» té aquests significats:
* Llengua massa o Massana, llengua txadiana.
* La Massana, parròquia del Principat d'Andorra al nord-oest del país.
* Escola Massana, centre d'ensenyament municipal d'arts visuals, arts aplicades i disseny de la ciutat de Barcelona.
* Biografies:
** Antoni Massana i Bertran (Barcelona, 1890 - Raïmat, 1966), jesuïta i compositor.
** Laura Massana i Mas (Sallent, 1965), política bagenca.
** Marcel·lí Massana i Balcells (Berga, 1918 - Les Bordes-sur-Lez, Arieja, 1981), guerriller del maquis.
** Valentí Massana Gràcia, atleta català especialista en proves de marxa (1970, Viladecans).
** Josep Serra i Massana (Igualada, 1896 - 1980), dibuixant format a l'Acadèmia Baixas de Barcelona.
** Joan Baptista Estades de Moncaira i Bennàsser de Massana, polític mallorquí de la vall de Sóller.
** Manuel Capdevila i Massana (Barcelona, 1910 - 2006), pintor i orfebre català
# Mesocapromys auritus

Mesocapromys auritus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les huties. És endèmica de l'illa de Cayo Fragoso (Cuba). Es tracta d'un animal que construeix refugis comunals als arbres de manglar. El seu únic hàbitat natural són els manglars. Està amenaçada per la caça il·legal duta a terme per pescadors.

## Referències

* ↑ Soy, J.; Silva, G. Mesocapromys auritus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 gener 2014.
# Mathilde Gros

Mathilde Gros (Sainte-Catherine-lès-Arras, 27 d'abril de 1999) és una esportista francesa que competeix en la modalitat de ciclisme en pista.
Gros ha aconseguit guanyar una medalla de bronze al Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 2019 i cinc medalles en el Campionat Europeu de Ciclisme en Pista entre els anys 2017 i 2021. Als Jocs Europeus de Minsk 2019 va obtenir una medalla de plata en la prova de velocitat individual. El 2021 disputà els seus primers Jocs Olímpics, on participà a les proves de Keirin, on quedà eliminada als quarts de final, i Velocitat, on fou eliminada als vuitens de final.

## Palmarès

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2017 | Montichiari ( Itàlia) | 1 | 500m, Junior |
| 2017 | Montichiari ( Itàlia) | 1 | Keirin, Junior |
| 2017 | Montichiari ( Itàlia) | 1 | Velocitat individual, Junior |
| 2019 | Pruszków ( Polònia) | 3 | Velocitat individual |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2019 | Minsk ( Belarús) | 2 | Velocitat individual |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2016 | Montichiari ( Itàlia) | 1 | Velocitat individual, Junior |
| 2016 | Montichiari ( Itàlia) | 1 | 500m, Junior |
| 2017 | Berlín ( Alemanya) | 1 | Velocitat individual, Junior |
| 2017 | Berlín ( Alemanya) | 1 | 500m, Junior |
| 2017 | Berlín ( Alemanya) | 1 | Keirin, Junior |
| 2017 | Berlín ( Alemanya) | 2 | Velocitat individual |
| 2018 | Glasgow ( Regne Unit) | 1 | Keirin |
| 2018 | Glasgow ( Regne Unit) | 3 | Velocitat individual |
| 2019 | Apeldoorn ( Països Baixos) | 1 | Keirin |
| 2021 | Grenchen ( Suïssa) | 3 | Velocitat individual |
| Campionat de França ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2015 | França | 1 | Velocitat individual, Junior |
| 2016 | França | 1 | 500m |
| 2016 | França | 1 | Keirin |
| 2017 | França | 1 | 500m |
| 2017 | França | 1 | 500m, Junior |
| 2017 | França | 1 | Velocitat individual |
| 2017 | França | 1 | Velocitat individual, Junior |
| 2018 | França | 2 | 500m |
| 2018 | França | 1 | Velocitat individual |
| 2019 | França | 1 | 500m |
| 2019 | França | 1 | Keirin |
| 2019 | França | 1 | Velocitat individual |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Mathilde Gros». [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «Track Cycling - Mathilde Gros (France)». [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «Mathilde Gros : « Je suis marquée à vie » - Actualité» (en francès), 2021-08-25CEST20:35:00. [Consulta: 5 abril 2022].

## Enllaços externs

* Mathilde Gros a la base de dades Radsportseiten.net
# Martín Aguirrezabala

Martín Aguirrezabala (nascut el 1961) és un agrònom i polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado.
Graduat com a enginyer agrònom per la Universitat de la República.
Militant de la Llista 15, durant la presidència de Jorge Batlle Ibáñez va ser primer Subsecretari de Ramaderia, Agricultura i Pesca amb el nacionalista Gonzalo González Fernández; entre el 3 de juliol de 2003 i l'1 de març de 2005 va ocupar la titularitat de l'esmentat ministeri.
El 2008 va fundar el Moviment 15 de Maig i va començar la seva precandidatura per a les eleccions primàries de 2009, tot i que finalment es va retirar.
Durant les eleccions presidencials del 2009, va presentar la seva pròpia candidatura, "Acá y ahora".

## Referències

* ↑ «Movimiento 15 de Mayo - Dignidad y Trabajo». Arxivat de l'original el 2008-07-12. [Consulta: 6 novembre 2010].
* ↑ Acá y ahora Arxivat 2009-09-12 a Wayback Machine. (castellà)