OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plagiotremus iosodon

Plagiotremus iosodon és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 3-9 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1865. On a remarkable new type of fishes allied to Nemophis. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 8 (art. 14). 138-141.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W. F., 1976. The saber-toothed blennies, tribe Nemophini (Pisces: Blenniidae). Monographs of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia Núm. 19: i-vii + 1-196, 18 unnum. plates.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Springer, V.G., 2001. Blenniidae. Blennies (combtooth and sabertooth blennies). p. 3538-3546. A: K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles.. FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Robert Muczynski

Robert Muczynski (Chicago, 19 de març de 1929 - Tucson, 25 de maig de 2010) va ser un compositor polonès-estatunidenc.
Muczynski va estudiar piano amb Walter Knupfer i composició amb Alexander Tcherepnin a la DePaul University de Chicago, on va rebre tant el grau en música (1950) com el grau de màster en música (1952) en interpretació de piano. Més tard, Muczynski va ensenyar a DePaul University, Loras College, i Roosevelt University, abans d'instal·lar-se a Tucson a la dècada de 1960 on es va unir a la facultat de la University of Arizona com a compositor resident i membre del departament de composició. va mantenir els dos llocs de treball fins a la seva jubilació el 1988.
Entre les més de cinquanta obres del seu catàleg, la Sonata per flauta i piano, Op. 14 (1961), la Sonata per saxòfon alt i piano (1970), i Time Pieces per a clarinet i piano (1984) s'han establert dins el repertori i s'interpreten als recitals amb freqüència, igual que la integral de la seva obra per a piano. Les obres de Muczynski també han aparegut cada vegada amb més freqüència als programes dels EUA, Europa, Àsia, Austràlia i Mèxic. Obres orquestrals han estat interpretades per la Chicago Symphony, la Cincinnati Symphony Orchestra, la National Symphony Orchestra, D.C., la Tucson Symphony Orchestra, la Minnesota Orchestra i altres a l'estranger.
Entre les més de cinquanta composicions publicades al seu catàleg, Sonata per a flauta i piano, op. 14 (1961), Sonata per a saxo alt i piano (1970) i ''Time Pieces'' per a clarinet i piano (1984) han entrat al repertori i es mantenen freqüentment interpretades en recitals, igual que gran part de la seva música de piano solista.

## Biografia

Muczynski va néixer a Chicago, Illinois, on va anar a la Steinmetz High School, graduant-s'hi el 1949. Es va matricular aleshores a la DePaul University a finals de la dècada de 1940. Amb 29 anys va debutar al Carnegie Hall, interpretant un programa propi al piano. Va morir a Tucson, Arizona, el 25 de maig de 2010.

## Referències

* ↑ «Composer's works performed worldwide :: CHICAGO SUN-TIMES :: Obituaries». Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 28 maig 2010].
* ↑ «NewMusicBox » Robert Muczynski (1929-2010)». Arxivat de l'original el 2012-05-27.
* ↑ Burch, Cathalena. «UA composer left legacy of widely played music». tucson.com. Arizona Daily Star, 11-06-2010.
# Ferhad Paixà

Ferhad Paixà (vers 1530-1595) fou gran visir otomà d'origen albanès. Va ocupar diverses funcions públiques després del regnat de Solimà el Magnífic (mort 1566). El 1582 va arribar a beglerbeg de Rumèlia i poc després va rebre la dignitat de serdar (comandant en cap de l'exèrcit, en aquest cas l'exèrcit que va fer la guerra a Pèrsia des de 1578) i el rang de visir. En les campanyes de 1583-1584 va fer aixecar el setge de Tblisi i va fortificar Erevan i altres llocs de la ruta a Geòrgia. El 1585 el comandament suprem (serdar) fou atribuït a Özdemiroğlu Osman Pasha, per la seva fama a altres campanyes però a la seva mort (octubre de 1585) fou nomenat altre cop serdar que el va conservar fins al final de la guerra el 1590. El 1588 va tenir un gran èxit conquerint Gandja i el Karabagh. L'agost de 1591 fou nomenat gran visir. Fou destituït el març/abril de 1592 per una revolta dels geníssers. Després fou caimacan a Istanbul durant la guerra contra Àustria (1593-1606) en absència del gran visir Kodja Sinan Paixà que era a la guerra a Hongria. Quan va pujar al tron Mehmet III el 1595 fou nomenat gran visir per segona vegada (febrer del 1595) però quan preparava una campanya contra Valàquia (aliada d'Àustria) fou destituït per intrigues del seu rival Kodja Sinan (juliol de 1595). Poc després el sultà el va fer executar (octubre de 1595).

## Bibliografia

* L. Soranzo, L'Ottomano, Ferrara 1599.
Gran visir otomà :
# Rapolano Terme

Rapolano Terme és un municipi situat al territori de la província de Siena, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Des de l'any 1949 es va simplificar el nom i s'anomena només com Rapolano.
Rapolano Terme limita amb els municipis d'Asciano, Bucine, Castelnuovo Berardenga, Lucignano, Monte San Savino, Sinalunga i Trequanda.
# Stanley Harding Mortensen

Stanley Harding Mortensen, més conegut com a Stan Mortensen, (South Shields, 26 de maig de 1921 - South Shields, 22 de maig de 1991) fou un futbolista anglès de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Jugà un partit amb la selecció de Gal·les el 25 de setembre de 1943 com a convidat. Ivor Powell es lesionà i Mortensen, que era un dels reserves del rival Anglaterra, ocupà el seu lloc. El 25 de maig de 1947 debutà amb Anglaterra, enfront Portugal, selecció amb la qual disputà el Mundial de 1950 al Brasil. En total jugà 25 partits en els quals marcà 23 gols.
Pel que fa a clubs, la major part de la seva carrera la passà al Blackpool, amb qui marcà 197 gols en 317 partits de lliga. Després de nou anys al Blackpoo marxà al Hull City, Southport, Bath City i després d'una primera retirada, al Lancaster City.
Fou entrenador del Blackpool entre 1967 i 1969.

## Palmarès
### Blackpool

* FA Cup:
** 1952-53

## Referències

* ↑ Maume, Chris. «They don't make 'em like Stan any more». The Independent, 12-04-2000. [Consulta: 9 juny 2008].
* ↑ Guest Player for Wales
* 1 2 Gillatt, Peter. Blackpool FC on This Day: History, Facts and Figures from Every Day of the Year. Pitch Publishing Ltd, 30 novembre 2009. ISBN 1-905411-50-2.
* ↑ Singleton, Steve. Legends: The great players of Blackpool FC. Blackpool: Blackpool Gazette, 2007, p. 20. ISBN 978-1-84547-182-8.
* ↑ «The Hall Of Fame - 1950's». Blackpool Supporters Association. Arxivat de l'original el 12 de juny 2010. [Consulta: 29 novembre 2009].

## Bibliografia

* Calley, Roy. Blackpool: A Complete Record 1887-1992. Breedon Books Publishing Co Ltd, 20 octubre 1992. ISBN 1-873626-07-X.
* Singleton, Steve. Legends: The great players of Blackpool FC. Blackpool: Blackpool Gazette, 2007. ISBN 978-1-84547-182-8.
# El maestro de esgrima (pel·lícula)

El maestro de esgrima és una pel·lícula espanyola dirigida per Pedro Olea el 1992, adaptació de la novel·la homònima d'Arturo Pérez-Reverte. En 1993 va obtenir 11 nominacions als Premis Goya. Ha estat rodada entre Aranjuez, Madrid, Toledo i Segòvia. Fou seleccionada per representar Espanya al Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa (Premis Oscar de 1992), però no fou nominada.

## Argument

Madrid, any 1868. Tot i l'ambient que es viu a la ciutat previ a la revolució de 1868, Jaime de Astarloa, el millor mestre d'esgrima de la ciutat, rebutja implicar-se en política i es limita a ensenyar escrupolosament el seu art a un nombre escollit d'alumnes. Un dia la bella i enigmàtica Adela Otero li demana ser la seva alumna, tot i que ell mai s'ha plantejat fer classe a dones. Això trastoca tots els seus plans i sense voler-ho s'acaba implicant en les conspiracions polítiques del moment.

## Repartiment

| Personatge | Intèrpret |
| Astarloa | Omero Antonutti |
| Adela | Assumpta Serna |
| Ayala | Joaquim de Almeida |
| Campillo | José Luis López Vázquez |
| Cárceles | Miguel Rellán |
| Salanova | Albert Closas |
| Lucía | Elisa Matilla |
| Isidro | Ramón Goyanes |
| Carreño | Juan Jesús Valverde |
| Romero | Francisco Vidal |
| Gustavo | Tomás Repila |
| Alejandro | Marcos Tizón |
| Heràldic | Miguel Amgel Salomón |
| Rosa | Sonsoles Benedicto |
| criat d'Ayala | Pablo Viña |
| Cabo | Roberto Díaz Gomar |
| Rioseco | Rafael Vaquero |
| Julia | Carmen Segarra |
| Soprano | Anunciata Díaz-Agero |
| Policía 1r | Jose Antonio Campos |

## Premis
### VII Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Nominada |
| Millor director | Pedro Olea | Nominat |
| Millor actriu | Assumpta Serna | Nominada |
| Millor guió adaptat | Francisco Prada Antonio Larreta Pedro Olea Arturo Pérez-Reverte | Guanyadors |
| Millor música original | José Nieto | Guanyador |
| Millor fotografia | Alfredo F. Mayo | Nominat |
| Millor muntatge | José Salcedo | Nominat |
| Millor direcció artística | Luis Vallés Calvo | Nominat |
| Millor direcció producció | Antonio Guillén | Nominat |
| Millor disseny de vestuari | Javier Artiñano | Guanyador |
| Millor maquillatge i perruqueria | Romana González Josefa Morales | Nominades |

### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1992

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Guanyadora |
| Millor música | José Nieto | Guanyador |
| Millor fotografia | Alfredo F. Mayo | Guanyador |
| Millor muntatge | José Salcedo | Guanyador |

## Referències

* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ «Foreign Oscar entries submitted». Variety. [Consulta: 20 setembre 2015].
* ↑ El maestro de esgrima a Fotogramas
* ↑ El maestro de esgrima al web dels Premis Goya
* ↑ «Premis del CEC a la producció espanyola de 1992». Cercle d'Escriptors Cinematogràfics. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 11 desembre 2015].

## Enllaços externs

* El maestro de esgrima a Historia de nuestro cine, rtve.es
* El maestro de esgrima a Cervantes Virtual
# Pergine Valsugana

Pergine Valsugana (trentí Pérzen) és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 19.259 habitants. Limita amb els municipis de Baselga di Pinè, Bosentino, Calceranica al Lago, Caldonazzo, Civezzano, Fornace, Frassilongo, Levico Terme, Novaledo, Sant'Orsola Terme, Tenna, Trento, Vignola-Falesina i Vigolo Vattaro.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Marco Osler | Llista cívica |
# Peu de rata bord

El peu de rata bord (Ramaria formosa) és una espècie de fong pertanyent a la família Gomphaceae. També es coneix com a "ramària formosa".
Fa fins a 20 cm d'amplada. És de color salmó. Té un peu gruixut i carnós que es ramifica en forma de corall. Les ramificacions acaben bifurcades, generalment amb les dues puntetes de color groc llimona. La carn és blanca, lleugerament rosada en tallar-la, d'olor desagradable i de gust amarg, consistent en els exemplars joves i en temps humit, però quan s'asseca es trenca i s'esmicola entre els dits. Surt a la tardor, en boscos de planifolis i coníferes -principalment, a sota de castanyers (Castanea sativa) i rebolls (Quercus pyrenaica)-.
Es troba a Europa i Nord-amèrica. És extraordinàriament purgant i provoca fortes diarrees amb perill de deshidratació.

## Referències

* ↑ Zeitlmayr, Linus. Wild Mushrooms. An Illustrated Handbook. Londres: Muller, 1968, p. 108. ISBN 0-584-10324-7.
* ↑ Pascual, Ramon. Guia práctica del boletaire: identificació, recoll̃ecció, conservació i cuina dels bolets. 1a ed.. Barcelona: Pòrtic, 2003. ISBN 84-7306-874-2.
* ↑ «Peu de rata bord». Bolets.info. Arxivat de l'original el 2010-08-24. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ «Peu de rata bord» (en castellà). Sociedad Micológica Extremeña. Arxivat de l'original el 2013-12-30. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Nilsson, Sven; Persson, Olle. Larger Fungi. Harmondsworth [u.a.]: Penguin books, 1978, p. 64. ISBN 0-14-063005-8.
* ↑ Ammirati, Joseph F.; Traquair, James A.; Horgen, Paul A. Poisonous mushrooms of the northern United States and Canada. Minneapolis: University of Minnesota Press, 1985, p. 306-308. ISBN 0-8166-1407-5.
* ↑ Exeter, R. L.; Norvell, L.; Cázares, E. Ramaria of the Pacific Northwestern United States. Salem, Oregon: United States Department of Interior, Bureau of Land Management, 2006, p. 157. ISBN 978-0—979310-0-04.
* ↑ Marr, Currie D.; Stuntz, D.E.; Stuntz, Daniel E.. Ramaria of Western Washington. Lehre: Cramer, 1973, p. 232. ISBN 3768209024.
* ↑ North, Pamela. Poisonous plants and fungi in colour.. Poole: Blandford Press, 1967, p. 109-110. ISBN 9780713704464.

## Enllaços externs

* RogersMushrooms Arxivat 2013-11-01 a Wayback Machine. (anglès)
* MushroomExpert.com (anglès)
* The Fungi of California (anglès)
# SST

SST té els següents significats:
* Transport supersònic (Supersonic Transport).
* Telescopi espacial Spitzer, un observatori espacial infraroig,
* Telescopi solar suec (Swedish Solar Telescope), telescopi situat a l'Observatori del Roque de los Muchachos (La Palma, Canàries).
* SST Records: segell discogràfic estatunidenc de música hardcore punk i rock alternatiu.
# Espectre de l'hidrogen

Es denomina espectre de l'hidrogen a l'espectre d'emissió electromagnètica pròpia de l'hidrogen. Les longituds d'ona venen determinades per la fórmula de Rydberg. Aquestes línies espectrals observades són degudes als electrons que es mouen entre nivells energètics de l'àtom. Les línies espectrals són importants en astronomia per poder detectar la presència d'hidrogen i per poder calcular els desplaçaments cap al roig.

## Fórmula de Rydberg

Les diferències d'energia entre nivells del model de Bohr –i, per tant, les longituds d'ona dels fotons emesos i absorbits– venen donades per la fórmula de Rydberg:
    ${1 \over \lambda }=R\left({1 \over (n^{\prime })^{2}}-{1 \over n^{2}}\right)\qquad \left(R=1.097373\times 10^{7}\ \mathrm {m} ^{-1}\right)$
On n és el nivell d'energia inicial, n′ és el nivell d'energia final i R és la constant de Rydberg. Els valors significatius només s'obtenen quan n és major que n′ i es pren el límit d'u entre infinit com zero.

## Sèries

Totes les longituds d'ona es donen amb fins a 3 xifres significatives.

### Sèrie de Lyman (n′ = 1)

| n | λ (nm) |
| 2 | 121,6 |
| 3 | 102,6 |
| 4 | 97,3 |
| 5 | 95,0 |
| 6 | 93,8 |
| $\infty$ | 91,2 |
Aquesta sèrie s'anomena en honor del seu descobridor, Theodore Lyman. Totes les longituds d'ona de la sèrie de Lyman estan a la banda ultraviolada.

### Sèrie de Balmer (n′ = 2)

| n | λ (nm) |
| 3 | 656 |
| 4 | 486 |
| 5 | 434 |
| 6 | 410 |
| 7 | 397 |
| $\infty$ | 365 |

### Sèrie de Paschen (sèrie de Bohr) (n′ = 3)

| n | λ (nm) |
| 4 | 1870 |
| 5 | 1280 |
| 6 | 1090 |
| 7 | 1005 |
| 8 | 954 |
| $\infty$ | 820 |
Les línies de Pasched cauen totes a la banda infraroja.

### Sèrie de Brackett (n′ = 4)

| n | λ (nm) |
| 5 | 4050 |
| 6 | 2620 |
| 7 | 2160 |
| 8 | 1940 |
| 9 | 1820 |
| $\infty$ | 1460 |

### Sèrie de Pfund (n′ = 5)

| n | λ (nm) |
| 6 | 7460 |
| 7 | 4650 |
| 8 | 3740 |
| 9 | 3300 |
| 10 | 3040 |
| $\infty$ | 2280 |

### Sèrie de Humphreys (n′ = 6)

| n | λ (nm) |
| 7 | 12400 |
| 8 | 7500 |
| 9 | 5910 |
| 10 | 5130 |
| 11 | 4670 |
| $\infty$ | 3280 |

## Referències

* ↑ Bohr, Niels. «Rydberg's discovery of the spectral laws». A: N. Bohr: Collected Works. 10. Amsterdam: North-Holland Publ., p. 373–9.
* ↑ «CODATA Recommended Values of the Fundamental Physical Constants: 2006» (PDF). Committee on Data for Science and Technology (CODATA). NIST.
* ↑ Lyman, Theodore «The Spectrum of Hydrogen in the Region of Extremely Short Wave-Length». Memoirs of the American Academy of Arts and Sciences, 13, 3, 1906, p. 125–146. ISSN: 0096-6134.
* ↑ Lyman, Theodore «An Extension of the Spectrum in the Extreme Ultra-Violet». Nature, 93, 1914, p. 241. DOI: 10.1038/093241a0.
* ↑ Paschen, Friedrich «Zur Kenntnis ultraroter Linienspektra. I. (Normalwellenlängen bis 27000 Å.-E.)». Annalen der Physik, 332, 13, 1908, p. 537–570. DOI: 10.1002/andp.19083321303.

## Vegeu també

* Hidrogen
# Rapport

El rapport és el fenomen en el qual dues o més persones senten que estan en “sintonia” psicològica i emocional (simpatia), perquè se senten similars o es relacionen bé entre si. La teoria del rapport inclou tres components conductuals: atenció mútua, positivitat mútua i coordinació.
La paraula es deriva de l'antic verb francès rapporter que literalment significa portar alguna cosa a canvi; i, en el sentit de com les persones es relacionen entre si, significa que el que una persona envia, l'altra ho retorna. Per exemple, poden adonar-se que comparteixen els mateixos valors, creences, coneixements i conductes entorn de l'esport, la política o qualsevol temàtica.
El rapport s'estableix de forma habitual en la introducció terapèutica o en certa situació social que mereixi un estímul i alhora un intercanvi d'informació, en això s'estableix la seva base psicològica.
El rapport es pot aconseguir mitjançant tècniques verbals com no verbals, tot i que sembla que les primeres són més efectives.

## Referències

* ↑ Stewart, Dorothy. Gower handbook of management skills. Gower Publishing, 1998, p. 282. ISBN 0-566-07889-9.
* ↑ Tickle-Degnen, Linda; Rosenthal, Robert «The nature of rapport and its nonverbal correlates». Psychological Inquiry, 1, 1990, pàg. 285–293.
* ↑ Manser, Martin; Turton, Nigel. Advanced Learners Dictionary. Wordsworth Editions, 1998, p. 574. ISBN 1-85326-763-5.
* ↑ «Rapport - Definition». [Consulta: 22 març 2011].
* ↑ Keats, Daphne M. La entrevista perfecta: Cómo obtener toda la información necesaria en cualquier tipo de entrevista (en castellà). Mèxic: PAX, 2014, p. 127. ISBN 9789688603598.
* ↑ Esther, De la Encarnación Ordóñez,; Manuel,, Casado Gómez «El rapport com a fase clau en l'entrevista cognitiva a menors testimonis :». Dipòsit digital de documents de la UAB, 01-01-2014.
# Suimanga gorjagrís

El suimanga gorjagrís (Anthreptes griseigularis) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de manglar, matolls i terres de conreu de les terres baixes costaneres a les Illes Filipines, a les Calamian, Palawan, Balabac, Sibutu, Luzon, Mindoro, Samar, Leyte i nord-est de Mindanao.

## Taxonomia

Considerada part d'Anthreptes malacensis, passà a ser considerada una espècie de ple dret, arran els treballs de Cheke et Mann 2008.

## Referències

* ↑ «Suimanga gorjagrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ RA Cheke i CF Mann. 2008. Family Nectariniidae (sunbirds). Pp. 196–321 in: Handbook of the Birds of the World, Volume 13. Penduline-tits to Shrikes. J. del Hoyo, A Elliott i D Christie (Eds). Lynx Edicions, Barcelona.
# El mag

El mag (títol original en anglès The Wiz) és una comèdia musical estatunidenca de Charlie Smalls, llibret de William F. Brown, creada al Majestic Theatre de Broadway el 1975.
Inspirada de la novel·la de L. Frank Baum, el Mag d'Oz, ha estat objecte d'una adaptació cinematogràfica el 1978 amb Diana Ross i Michael Jackson.

## Argument

Dorothy és una institutriu novaiorquesa de 24 anys, tímida i reservada, que és portada per un tornado al país d'Oz on haurà d'aprendre a conèixer-se ella mateixa.

## Repartiment

* Stephanie Mills: Dorothy
* Hinton Battle: L'espantaocells (Scarecrow)
* Tiger Haynes: L'home de fer blanc (Tinman)
* Ted Ross: el lleó
* André De Shields: el magic d'Oz (The Wiz)
* Dee Dee Bridgewater: Glinda
* Mabel King: Evillene
* Clarice Taylor: Addaperle
* Tasha Thomas: Tia Em

## Números musicals
### Acte 1

* The Feeling We Once Had - Aunt Em
* Tornado Ballet - Company
* He's the Wizard - Addaperle and Munchkins
* Soon as I Get Home - Dorothy
* I Was Born on the Day Before Yesterday - Scarecrow and Crows
* Ease on Down the Road - Dorothy, Scarecrow and Yellow Brick Road
* Slide Some Oil to Me - Tinman, Dorothy and Scarecrow
* Mean Ole Lion - Lion
* Kalidah Battle - Dorothy, Scarecrow, Tinman, Lion, Kalidahs and Yellow Brick Road
* Be a Lion - Dorothy and Lion
* Lion's Dream - Lion and Poppies
* Emerald City Ballet (Psst) - Dorothy, Scarecrow, Tinman, Lion and Company
* So You Wanted to Meet the Wizard - The Wiz
* To Be Able to Feel (What Would I Do If I Could Feel) - Tinman

### Acte 2

* No Bad News - Evillene
* Funky Monkeys - Monkeys
* Everybody Rejoice - Dorothy, Scarecrow, Tinman, Lion and Winkies
* Who Do You Think You Are? - Dorothy, Scarecrow, Tinman i Lion
* Believe in Yourself - The Wiz
* Y'all Got It! - The Wiz
* A Rested Body Is a Rested Mind - Glinda
* Believe in Yourself (Represa) - Glinda
* Home - Dorothy

## Premis i nominacions

* Premis Tony 1975: Millor comèdia musical, millor adaptació d'un llibret en comèdia musical, millor partitura original, millor artista secundari (Ted Ross), millor actriu secundària (Dee Dee Bridgewater), millor vestuari, millor coreografia, millor posada en escena.

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat