OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Maria de Montmagastrell

Santa Maria de Montmagastrell és un poble agregat a Tàrrega.
Es dedica a l'agricultura i la meitat de les terres són regades pel Canal d'Urgell. Està en un trencall a mà esquerra de la carretera que va de Tàrrega a Agramunt. A la plaça hi ha l'església dedicada al Sant Nom de Maria, del segle xviii, d'estil barroc molt auster.
Formava part de l'antic terme municipal de Claravalls.
La festa major és el 3r cap de setmana d'agost.

## Referències

* ↑ «Santa Maria de Montmagastrell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Salsa lionesa

La salsa lionesa és una salsa de la cuina francesa. Es tracta d'una salsa elaborada amb cebes saltades en mantega i reduïdes en vi blanc i vinagre i demi-glace (o salsa espanyola). Es cuina a foc lent en mantega 100 grams de ceba picada. Es redueix en dues terceres parts, un decilitre de vi blanc i un de vinagre. Es mulla amb quatre decilitres de salsa demi-glace. Es fa bullir cinc minuts i es passa per l'estamenya. S'utilitza en la preparació de gratinats i per acompanyar carns o verdures.
Es tracta d'una salsa molt emprada en les preparacions de la cuina de la ciutat francesa de Lió. Algunes variants inclouen herbes aromàtiques com l'estragó. En algunes ocasions es poden emprar trossets de carn en lloc del demi-glace.

## Història

Se suposa que la salsa lionesa ha estat inventada per Philippe de Mornay (1549-1623), els anys 1600. També se li atribueix haver inventat la salsa Mornay, la salsa beixamel, la salsa chasseur i la salsa al porto.

## Referències

* ↑ Elizabeth Riely, (2003), «The chef's companion: a culinary dictionary», Willey, pp:173
* ↑ «Cuisines et vins de France-Sauce lyonnaise». [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ «Sauce Lyonnaise, dite aussi Miroton». [Consulta: 17 maig 2017].
* ↑ Charles Ranhofer, (1893), «The Epicurean Part One», pp:308
* ↑ Larousse Gastronomique (1961), Crown Publishers, (Traduit del francès, Librairie Larousse, Paris (1938))
* ↑ «(anglès) Histoire des Sauces sur le site whatscookingamerica.net]». [Consulta: 17 maig 2017].
# Santiago Urkiaga

Santiago Urkiaga Pérez, també esmentat Urkiaga, (Barakaldo, 14 d'abril de 1958) és un exfutbolista basc de les dècades de 1970 i 1980. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Urkiaga passà la major part de la seva carrera a l'Athletic Club, passant per les categories inferiors, el filial Bilbao Athletic i el primer equip durant nou temporades. Visqué una brillant etapa amb el club basc, guanyant dues lligues i una Copa d'Espanya. Durant aquesta etapa fou internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, en l'equip amateur, la selecció B i 14 cops amb la selecció absoluta. Disputà els Jocs Olímpics de Moscou 80 el Mundial de 1982 i l'Eurocopa de 1984.
Les seves dues darreres temporades les passà al RCD Espanyol, club amb el qual arribà a la final de la Copa de la UEFA la temporada 1987-88. En total disputà 46 partits a primera divisió amb el club català.

## Palmarès
### Athletic

* Lliga espanyola de futbol:
** 1982-83, 1983-84
* Copa espanyola de futbol:
** 1983-84
* Copa espanyola de futbol:
** 1984

## Referències

* ↑ «URQUIAGA». siguealaroja.es. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Urquiaga, la recompensa a la fe en sí mismo». El País, 02-06-1982. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «SANTIAGO URQUIAGA PÉREZ». fuerzaperica.com. [Consulta: 20 gener 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil al web de l'Athletic Club
* Santiago Urkiaga a National-Football-Teams.com (anglès)
Urquiaga amb la selecció espanyola - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Jocs Olímpics d'estiu 1980
1 Buyo •
2 Marcos •
3 Joaquín •
4 De Andrés •
5 Juanito •
6 Gajate •
7 Ángel •
8 Güerri •
9 David •
10 Víctor •
11 Urbano •
12 Espinosa •
13 Quique Ramos •
14 Rincón •
15 Agustín •
16 Urquiaga •
17 Zúñiga •
18 Dani •
Entrenador: Santamaría
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1982
1 Arconada (c) •
2 Camacho •
3 Gordillo •
4 Alonso •
5 Tendillo •
6 Alexanko •
7 Juanito •
8 Joaquín •
9 Satrústegui •
10 Zamora •
11 López Ufarte •
12 Urquiaga •
13 Jiménez •
14 Maceda •
15 Saura •
16 Sànchez •
17 Gallego •
18 Uralde •
19 Santillana •
20 Quini •
21 Urruti •
22 Miguel Ángel •
Entrenador: Santamaría
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 1984
1 Arconada •
2 Urquiaga •
3 Camacho •
4 Maceda •
5 Goikoetxea •
6 Gordillo •
7 Señor •
8 Víctor •
9 Santillana •
10 Gallego •
11 Carrasco •
12 Salva •
13 Buyo •
14 J. Alberto •
15 Robert •
16 Francisco •
17 Marcos •
18 Butragueño •
19 Sarabia •
20 Zubizarreta •
Entrenador: Muñoz :
# Salins (Valais)

Salins és un municipi de Suïssa, al Valais, districte de Sion. Té una superfície de 4,15 km² i 767 habitants. És de parla francesa.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Sanç Capdevila i Felip

Sanç Capdevila i Felip (Maldà, 11 de desembre de 1883 — Maldà, 19 de setembre de 1932) va ser un prevere, arxiver i historiador català.
Fill d'una família benestant, va estudiar al Seminari i a la Universitat Pontifícia de Tarragona. Va ser ordenat prevere el 19 de setembre de 1908. Va ser vicari de Sant Martí de Maldà, posteriorment vicari de Guimerà i ecònom de Forès.
Va ser el fundador i primer director de l'Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona (AHAT) des de 1920 fins al 1932. Tot i la seva formació autodidacta, va tenir accés als darrers avenços de l'arxivística, i els aplicà en la catalogació i ordenació dels arxius parroquials.
Va publicar algun opuscle sobre arxivística i un important nombre de monografies sobre els castells de Maldà i Arbeca, els santuaris del Tallat, la Bovera i Sant Magí de la Brufaganya, esglésies, confraries, etc. També va escriure diversos articles de temàtica històrica en diaris i revistes.
També va investigar i recopilar, per indicació del cardenal Vidal i Barraquer, la legislació eclesiàstica existent favorable a l'ús del català en la catequesi i la predicació.
L'any 1931 va ser nomenat, prèvia oposició, canonge arxiver de la Catedral de Tarragona. Va morir a Maldà el 19 de setembre de 1932.
L'any 2003, l'Ajuntament de Tarragona li va dedicar un carrer.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Història de l'Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona
* ↑ «Sanç Capdevila i Felip». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tarragona bateja diversos carrers amb el nom de persones vinculades al creixement de la ciutat
# Sandro Wagner

Sandro Wagner (nascut el 29 de novembre de 1987 en Múnic) és un futbolista alemany que actualment juga pel Bayern de Múnic.

## Palmarès
### FC Bayern München

* 2 Lligues alemanyes: 2007-08, 2017-18.
* 1 Copa alemanya: 2007-08.
* 1 Copa de la lliga alemanya: 2007.
* 1 Supercopa alemanya: 2018.

### Selecció Alemanya

* 1 Copa Confederacions de la FIFA: 2017.
* 1 Campionat d'Europa sub-21: 2009.

## Referències

* ↑ «Wagner, Sandro» (en (alemany)). kicker.de. [Consulta: 31 gener 2010].
* ↑ «El Bayern presenta a Sandro Wagner» (en (castellà)). mundodeportivo. [Consulta: 22 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Estadístiques de la carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Sashatherina giganteus

Sashatherina giganteus és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids i l'única del gènere Sashatherina.

## Descripció

* Pot arribar a fer 18 cm de llargària màxima.
* Escates molt nombroses i petites.
* Mandíbula inferior molt pronunciada, la qual sobresurt més enllà de la vora anterior de la premaxil·la.
* Ulls molt petits.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Papua Occidental (Indonèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ivantsoff, W. & Allen, G. R., 2011. A new species and genus of a large and unusual freshwater hardyhead, Sashatherina giganteus (Pisces: Atherinidae) from West Papua, Indonesia and a comparison with its closest relatives of the genus Craterocephalus. aqua International Journal of Ichthyology, 17 (1): 43-57.
* 1 2 Ivantsoff, W. & Allen, G. R., 2011.
* 1 2 3 4 «Sashatherina giganteus» (en anglès). Fishbase.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sasa ramosa

La Sasa ramosa (en japonès azuma zasa) és una espècie de bambú, del gènere Sasa de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse Commelinidae, classe Liliopsida, divisió Magnoliophyta. D'origen japonès, creix de manera natural a Honshū, Kyūshū i Shikoku, on pot arribar a cobrir els cims d'algunes muntanyes Arxivat 2009-03-10 a Wayback Machine..
Es tracta d'una espècie de bambú nan (rarament fa més de 80 centímetres), amb un fullatge daurat i flexible que ofereix ondulacions magnífiques sota el vent. Acostuma a fer-se en el sota-bosc; molt resistent, suporta bé el sol, la sequera i temperatures fins a -20 °C. El seu fàcil cultiu ofereix diverses possibilitats: en test o a terra, en talús, en massís o com a tanca. És molt eficaç en la fixació de talussos.

## Sinònims

Donada les incerteses en la classificació taxonòmica dels bambús, aquesta planta s'ha descrit com a pertanyent a altres gèneres, i amb altres noms que han esdevingut sinònims. En un futur proper, les anàlisis d'ADN permetran d'elaborar un nou quadre taxonòmic pels bambús.
* Arundinaria ramosa (Mak.) Mak.
* Arundinaria vagans Gamble
* Bambusa ramosa Makino
* Pleioblastus sawadae Makino
* Pleioblastus viridistriatus "Vagans" (Sieb.) Makino
* Sasa okadana Makino
* Sasaella okadana (Makino) Makino
* Sasaella sawadae (Makino) Makino

## Enllaços externs

* La Sasa ramosa a la base Germplasm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. (anglès)
* La Sasa ramosa a la GrassBase (anglès)
# Sarpsborg Fotballklubb

El Sarpsborg Fotballklubb és un club de futbol noruec de la ciutat de Sarpsborg.

## Història

El club va ser fundat el 8 de maig de 1903. A la copa noruega el club ha guanyat 6 títols de 12 finals disputades. En la lliga, la seva millor posició fou un tercer lloc el 1964. L'any 2007 el club es fusionà amb Sparta Sarpsborg en el club Sarpsborg 08, restant el Sarpsborg FK en categories amateurs.

## Palmarès

* Copa noruega de futbol:
** 1917, 1929, 1939, 1948, 1949, 1951

## Referències

* ↑ «Tabell 5. divisjon, Østfold avd. 1 2011» (en noruec). fotball.no. Football Association of Norway.
* 1 2 «Sarpsborg Fotballklubb». A: Store norske leksikon (en noruec). Kunnskapsforlaget [Consulta: 21 març 2012].
* ↑ «Cup final in Stavanger, Octubre 14». RSSSF. [Consulta: 2 maig 2011].
* ↑ «Cup final in Stavanger, Octubre 20». RSSSF. [Consulta: 2 maig 2011].
* ↑ «Cup final in Tønsberg, Octubre 15». RSSSF. [Consulta: 2 maig 2011].
* ↑ «Cup final in Oslo, Octubre 23». RSSSF. [Consulta: 2 maig 2011].
* ↑ «Cup final in Oslo, Octubre 21». RSSSF. [Consulta: 2 maig 2011].
# Saxònia-Anhalt

Saxònia-Anhalt (en alemany Sachsen-Anhalt [ˈsaːksn̩ anˈhalt]) és un dels 16 Bundesländer (estats federals) d'Alemanya.

## Subdivisió Administrativa

Saxònia-Anhalt es divideix en 11 districtes (Landkreise) i tres districtes urbans o ciutats independen de districte (Kreisfreie Städte),
| Districtes rurals i districtes urbans | Capital (Kreisstadt) | Matrícula | Població (31.06.2012) | Superfície (km²) | Habitants per km² |
| Altmarkkreis Salzwedel | Salzwedel | SAW | 88 055 | 2.292,52 | 38 |
| Anhalt-Bitterfeld | Köthen | ABI | 173 138 | 1 453,71 | 119 |
| Bördekreis | Haldensleben | BK | 176 699 | 2 366,19 | 75 |
| Burgenlandkreis | Naumburg | BLK | 190 545 | 1 413,36 | 135 |
| Dessau-Roßlau | – | DE | 85 329 | 244,62 | 349 |
| Halle (Saale) | – | HAL | 233 107 | 135,02 | 1 726 |
| Harz | Halberstadt | HZ | 228 030 | 2 104,00 | 108 |
| Jerichower Land | Burg | JL | 94 776 | 1 576,66 | 60 |
| Magdeburg | – | MD | 232 203 | 200,95 | 1 156 |
| Mansfeld-Südharz | Sangerhausen | MSH | 147 036 | 1 448,60 | 102 |
| Saalekreis | Merseburg | SK | 194 180 | 1 433,22 | 135 |
| Salzlandkreis | Bernburg (Saale) | SLK | 205 672 | 1 425,86 | 144 |
| Landkreis Stendal | Stendal | SDL | 119 470 | 2 422,96 | 49 |
| Landkreis Wittenberg | Wittenberg | WB | 134 622 | 1 929,89 | 70 |
| Saxònia-Anhalt | Magdeburg | LSA | 2 302 862 | 20 446,31 | 113 |
Dessau-Roßlau va formar per la fusió de Dessau i Roßlau (01.07.2007).
Del 1990 al 2003 Saxònia-Anhalt va estar dividida en tres regions administratives (Regierungsbezirk), el gener del 2004 va passar a estar dividida en 21 districtes (Kreis) i després de la darrera reforma territorial, del juliol del 2007, el land va quedar organitzat en 11 districtes rurals i tres districtes urbans.

## Llista de ministres presidents de Saxònia-Anhalt

Ministres-Presidents de Saxònia-Anhalt :
| Núm. | Nom | Naixement-Mort | Partit | Inici de mandat | Fi de mandat |
| 1 | Erhard Hübener | 1881–1952 | LDPD | 3 de desembre de 1946 | 13 d'agost de 1949 |
| 2 | Werner Bruschke | 1898–1995 | SED | 13 d'agost de 1949 | 31 de juliol de 1952 |
| Entre 1952 i 1990, l'estat de Saxònia-Anhalt va restar abolit. ||||||
| 3 | Gerd Gies | *1943 | CDU | 28 d'octubre de 1990 | 4 de juliol de 1991 |
| 4 | Werner Münch | *1940 | CDU | 4 de juliol de 1991 | 28 de novembre de 1993 |
| 5 | Christoph Bergner | *1948 | CDU | 28 de novembre de 1993 | 21 de juliol de 1994 |
| 6 | Reinhard Höppner | 1948-2014 | SPD | 21 de juliol de 1994 | 16 de maig de 2002 |
| 7 | Wolfgang Böhmer | *1936 | CDU | 16 de maig de 2002 | 19 d'abril de 2011 |
| 8 | Reiner Haseloff | *1954 | CDU | 19 d'abril de 2011 | actualitat |

## Vegeu també

* Baumkuchen

## Enllaços externs

* Portal oficial del govern
* Portal web de Saxònia-Anhalt Arxivat 2009-08-15 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ http://www.statistik.sachsen-anhalt.de/bevoelkerung/bewegungen/index.html Arxivat 2014-02-21 a Wayback Machine.
# Say

* No s'ha de confondre amb sai.
«Say» té aquests significats:
* Say (Níger), ciutat al nord-oest del Níger a la riba del riu Níger, capital del departament de Say a la regió de Tillabéri
* Jean-Baptiste Say (Lió, 1767 - 1832), economista francès
Viccionari
# Saxònia-Eisenach

Saxònia-Eisenach era un antic ducat d'Alemanya situat en l'actual estat de Turíngia, pertanyent als anomenats Ducats Ernestins, ja que eren governats per ducs de la línia Ernestina de la casa saxona dels Wettin. El ducat de Saxònia-Eisenach es constitueix com a principat independent el 1572 per la Divisió d'Erfurt en favor del fill petit de Joan Frederic II, Joan Ernest II.
El ducat es va incorporar el 1638 al de Saxònia-Weimar, i és reconstituït el 1641 en favor d'Albert, germà menor de Guillem el Gran. El 1644 passa al fill de Guillem, Adolf Guillem. El novembre de 1668 mor Adolf Guillem, havent vist morir els seus quatre fills a molt curta edat. No obstant això, la seva esposa Isabel de Braunschweig-Wolfenbüttel esperava un cinquè fill que neix 8 dies després de la mort del pare, però tampoc aconsegueix arribar als dos anys. El febrer de 1671 mor l'hereu de Saxònia-Eisenach. El seu oncle, Joan Jordi de Saxònia-Marksuhl, es fa càrrec del ducat i la línia Saxònia-Marksuhl passa a ser la governant en Saxònia-Eisenach fins al 1741, quan s'unifica amb Saxònia-Weimar en el Ducat de Saxònia-Weimar-Eisenach, que el 1815 es converteix en Gran Ducat.

## Ducs de Saxònia-Eisenach

* Joan Ernest II (1572-1638)
* Albert (1641-1644)
* Adolf Guillem (1644-1668)
* Guillem August (1668-1671)
* Joan Jordi I (1671-1686)
* Joan Jordi II (1686-1698)
* Joan Guillem (1698-1729)
* Guillem Enric (1729-1741)
El ducat passa a ser de Saxònia-Weimar-Eisenach
# Say (Níger)

Say és una ciutat al nord-oest del Níger a la riba del riu Níger. És la capital del departament de Say a la regió de Tillabéri. El municipi té 12.000 habitants i la seva economia està dominada per l'agricultura el pasturatge i el petit comerç. A la ciutat hi ha la Universitat Islàmica del Níger (Université Islamique de Say), un institut de projecció internacional la fundació del qual va ser decidida seguint la cimera de l'Organització de la Conferència Islàmica del 1974, però que va obrir realment el 1986. El 1996 tenia 400 estudiants que pagaven taxes molt més baixes que les de la Universitat de Niamey. A Say també hi ha un col·legi d'educació secundària fundat als anys 60 (Collège d'enseignement secondaire), amb nou professors i 675 estudiants.

## Notes

* ↑ http://www.ibe.unesco.org/countries/countryDossier/natrep96/niger96.pdf Arxivat 2007-07-12 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.equipop.org/fr/espace_jeune/espace_jeune_liens/change_de_regards/carte_liens/page_ecole/niger_say.html Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
Viccionari
# Scherlenheim

Scherlenheim (en alsacià Scharle) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 118 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de la Zorn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 86 | 106 | 115 | 112 | 108 | 118 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Paule Lehmann | |
# Scarus arabicus

Scarus arabicus és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar d'Aràbia i des del Golf d'Aden fins al Pakistan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scarus chameleon

Scarus chameleon és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 31 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Illa Christmas i Austràlia Occidental fins a Fidji i les Illes Ryukyu.

## Referències

* ↑ Forsskål, Peter: Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium . 1-20 + i-xxxiv + 1-164. Any 1775.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scortum parviceps

Scortum parviceps és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 38 cm de llargària màxima i 1 kg de pes.

## Reproducció

La femella assoleix la maduresa sexual en arribar als 17 cm de llargària i el mascle als 23. La reproducció té lloc des de mitjan octubre fins a principis del novembre després de les pluges. La femella pon al voltant de 115.000 ous, els quals són pelàgics, fan 4,2-4,3 mm de diàmetre i fan la desclosa al cap de 36 hores.

## Alimentació

Menja gambes, algues i cucs.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (19°S-20°S).

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Queensland (Austràlia), incloent-hi la conca del riu Burdekin.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1943. Ichthyological notes and illustrations. (Part 2). Aust. Zool. v. 10 (pt 2). 167-187.
* ↑ Macleay, W., 1883. Notes on a collection of fishes from the Burdekin and Mary rivers, Queensland. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 8 (pt 2): 199-213.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Scotasay

Scotasay (en gaèlic escocès, Sgeotasaigh) és una illa localitzada en el grup de les Hèbrides Exteriors, a Escòcia. L'illa està situada a 1 km enfront de la costa est de l'illa de Harris.
L'illa té una àrea de 49 hectàrees i una alçada màxima de 57 msnm. Actualment es troba deshabitada.

## Referències

* ↑ Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.