OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Llort i Badies

Joan Llort i Badies (Guimerà, 21 de gener de 1932 - Santa Coloma de Queralt, 5 de febrer de 2017) fou un religiós català.

## Biografia

Fou ordenat sacerdot el 1962 i inicià el seu ministeri a Constantí. A finals de juny de 1968 va ser nomenat rector de les parròquies dels Omellons i de l'Espluga Calba, càrrec que va exercir fins a l'any 2008. Del 2005 al 2008 també va ser rector de la parròquia dels Omells de na Gaia.
Promotor d'iniciatives culturals, cíviques i socials al servei d'una comunitat eminentment agrícola, entre les quals destaca la creació de la pròspera cooperativa tèxtil John Fil a l'Espluga Calba, que dona feina a més de cent vint persones i que beneficia el poble i tota aquella zona de les Garrigues. El 2000 va rebre el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla. La Generalitat de Catalunya li atorgà la Creu de Sant Jordi el 2014.

## Referències

* ↑ “No tenia cap obligació de fer-ho” Arxivat 2015-04-10 a Wayback Machine. a guimera.info
* ↑ «Mor Joan Llort, el mossèn que va impulsar la John-Fil de l'Espluga Calba». Som Garrigues, 06-02-2017.
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 persones i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 01-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 2 abril 2014].

## Enllaços externs

* Biografia de Joan Llort
# Warvillers

Warvillers és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 121 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Warvillers era de 121 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 4 estaven desocupats. Tots els 55 habitatges eren cases. Dels 50 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 8 en tenien tres, 16 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Warvillers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 8 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 76 persones, 60 eren actives i 16 eren inactives. De les 60 persones actives 57 estaven ocupades (33 homes i 24 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 16 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Warvillers hi havia 52 unitats fiscals que integraven 136,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.999 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una entitat de l'administració pública.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Warvillers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Warvillers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Císsides

Císsides (Cissidas, Kissídas, Κισσίδας) fou un siracusà que va dirigir el cos d'auxiliars que Dionisi el vell de Siracusa va enviar (per segona vegada) en ajuda d'Esparta el 367 aC. Va ajudar Arquidam III en l'atac a Càries (Caryae) i en l'expedició a Arcàdia; aquesta campanya la va deixar a mitges perquè el període que Dionisi havia fixat ja s'havia acabat. Quan tornava a Lacònia fou interceptat per un exèrcit messeni i va haver de demanar ajut a Arquidam; aquest el va auxiliar i els dos exèrcits van canviar la ruta per evitar els messenis però foren atacats per les forces combinades d'arcadis i argius i es va lliurar la batalla de Melea, amb victòria espartana.

## Referències

* Cissidas a Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Cítola

Una cítola (també escrit Sytole, Cytiole, Gytolle, etc.; probablement diminutiu en occità de cithare, i no del llatí cista, caixa), és un antic instrument musical, la forma exacta del qual és dubtosa. En general es mostra com un instrument de quatre cordes, amb un cos amb una forma que generalment es coneix com a "fulla de grèvol".

## Història

Existeix un instrument supervivent, que data del voltant del 1300 i procedeix del Castell de Warwick, actualment es troba en el Museu Britànic. Aquesta Cítola va ser convertida en violí probablement cap al segle xvi, fet pel que no dona una imatge precisa de com era l'instrument original. La cítola s'esmenta amb freqüència en poemes que van del segle xiii al segle xv, i es troba citada a la Bíblia Wycliffe (1360). A 2 Samuel vi. 5, s'hi pot llegir: "Harpis and sitols and tympane". A la versió autoritzada de la Bíblia hi diu "psaltiries", i a la Vulgata, "Lyrae". Això va fer suposar durant un temps que es tractava ("sitol") d'un altre nom per al salteri, un instrument amb forma de caixa que apareix sovint en els missals il·luminats de l'edat mitjana.

## Vegeu també

* Giga (instrument musical)
* Lira bizantina
* Guitarra morisca
* Guitarra portuguesa
* Violí
* Rebec

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
Viccionari
# Cynoglossus dollfusi

Cynoglossus dollfusi és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes del Canal de Suez.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cynoglossus capensis

Cynoglossus capensis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu al sud-est de l'Atlàntic (des de Namíbia fins a KwaZulu-Natal).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Capella de Sant Pelegrí (Vilafranca del Penedès)

La capella de Sant Pelegrí és un edifici de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es conserven restes de l'antiga capella amb façana a la plaça Jaume I i amb mitgeres al Palau Reial i a la Capella dels Dolors. Té una nau rectangular, inicialment amb embigat a dues vessants sobre arcs diafragma apuntats (els únics que quedaven). Presenta un finestral romànic i una torre del segle xii que fa de fons a la capella.

## Història

La Capella de Sant Pelegrí està situada al centre històric i monumental més important de Vilafranca. Es tracta de la capella del primitiu convent de la Santíssima Trinitat, construïda el 1334.
El 6 d'octubre del 1934 va ser incendiada i només van quedar les arcades gòtiques i les parets laterals, consolidades el 1941. El setembre del 1965, Antoni Massanell va descobrir un finestral romànic i la torre del segle xii, probablement la torre Dela, a l'empara de la qual va formar-se Vilafranca.
El 1982 la capella va passar a formar part del patrimoni del Museu i es va iniciar la seva restauració amb la col·laboració de la Caixa d'Estalvis del Penedès.

## Referències

* 1 2 3 4 «Capella de Sant Pelegrí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].

## Enllaços externs

* Capella de Sant Pelegrí, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Giro de Sicília 2022

El Giro de Sicília 2022, 26a edició del Giro de Sicília, es va disputar entre el 12 i el 15 d'abril de 2022. La cura formava part del del calendari UCI Europa Tour 2022 en categoria 2.1.
Damiano Caruso (Itàlia), vencedor de dues etapes, fou el vencedor final, amb 29 segons sobre l'equatorià Alexander Cepeda (Drone Hopper-Androni Giocattoli) i el sud-africà Louis Meintjes (Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux), segon i tercer respectivament.

## Equips

En aquesta edició hi van prendre part 19 equips:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 12 de abr | Milazzo – Bagheria | etapa plana | 199 | Matteo Malucelli | Matteo Malucelli |
| 2a etapa | 13 de abr | Palma di Montechiaro – Caltanissetta | etapa de mitja muntanya | 152 | Damiano Caruso | Damiano Caruso |
| 3a etapa | 14 de abr | Realmonte – Piazza Armerina | etapa de mitja muntanya | 171 | Fran Miholjević | Fran Miholjević |
| 4a etapa | 15 de abr | Ragalna – Etna | etapa de muntanya | 140 | Damiano Caruso | Damiano Caruso |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :

### Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació de la muntanya | Classificació per punts | Classificació dels joves |
| 1 | Matteo Malucelli | Matteo Malucelli | Matteo Malucelli | Stefano Gandin | Alejandro Ropero | Itàlia |
| 2 | Damiano Caruso | Damiano Caruso | Damiano Caruso | Stefano Gandin | Nicola Conci | Itàlia |
| 3 | Fran Miholjević | Fran Miholjević | Filippo Fiorelli | Stefano Gandin | Fran Miholjević | Itàlia |
| 4 | Damiano Caruso | Damiano Caruso | Damiano Caruso | Stefano Gandin | Alexander Cepeda | Astana Qazaqstan |
| Classificacions finals | Damiano Caruso | Damiano Caruso | Stefano Gandin | Alexander Cepeda | Astana Qazaqstan |

## Referències

* 1 2 «Damiano Caruso se lleva el Giro de Sicilia 'reventando' a un Vincenzo Nibali que no termina de carburar» (en castellà), 15-04-2022. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Startlist for Giro di Sicilia - Tour of Sicily 2022». [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Un 'proscrito' por pertenecer a un equipo ruso gana la primera de Sicilia» (en castellà), 12-04-2022. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Nibali sigue sin entonarse en 2022 y cae ante Caruso en un final propicio» (en castellà), 13-04-2022. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «El joven Miholjevic se presenta en sociedad con un recital en Sicilia» (en castellà), 14-04-2022. [Consulta: 30 abril 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial (italià) (anglès)
# Joachim-François Philibert Julien de Feisthamel

Joachim-François Philibert Julien, baró de Feisthamel, (1791 - 1851) fou un militar i entomòleg francès.
Va ser mariscal de camp, comandant del departament del Somme i Comandant de la Legió d'Honor.
Com entomòleg es va especialitzar en la lepidopterologia i va ser membre de la Societat Entomològica de França. Va fer treballs de recerca per la provincia de Barcelona, col·laborant amb Marià de la Pau Graells.
La papallona Iphiclides feisthamelii va ser nomenada en el seu honor.

## Referències

* ↑ Almanach de la noblesse du royaume de France. Aubert, 1846 [Consulta: 12 maig 2018].
* ↑ «La lepidopterologia a Catalunya». Butlletí de la Institució Catalana d'Història Natural, 50, 1985 [Consulta: 12 maig 2018].
# Carlos David Cano Marín

Carlos Cano Marín (Berja, 17 de desembre de 1972) és un exfutbolista andalús, que jugava com a porter.

## Trajectòria

Es va formar a les categories inferiors del Reial Madrid, arribant a l'equip B al 1992. Després de ser titular amb el filial blanc durant la 92/93, i passar l'any següent en blanc a l'ombra de Buyo, a l'estiu de 1994 va ser enviat al Celta de Vigo, dins de l'operació de fitxatge de Santiago Cañizares.
Va iniciar la temporada com a titular al conjunt gallec, condició que va perdre a la setena jornada en benefici de Patxi Villanueva. En total, eixa campanya apareixeria en 11 partits. A l'any següent recala al Reial Oviedo, on és suplent els dos anys que hi roman, tot jugant-hi un total de set partits.
En busca d'oportunitats, començada la temporada 97/98 fitxa per l'Albacete Balompié. Va estar sis anys a l'equip manxec, tots ells a Segona Divisió. Cano va combinar campanyes amb certa regularitat amb altres que fou suplent. La més destacada va ser la 00/01, amb 29 partits disputats.
La temporada 03/04 marxa a la UD Almeria. Allà tindria una correcta primera temporada, per retornar a la banqueta la temporada 04/05, al final de la qual hi penjaria les botes.
# Pedro Pegenaute Garde

Pedro Pegenaute Garde (Mélida, 22 de febrer de 1948) és un historiador i polític navarrès. Va fer el batxillerat a l'Institut Ximénez de Rada de Pamplona, i es va graduar en magisteri a l'Escola Normal Huarte de San Juan de Pamplona. Després d'exercir uns anys com a mestre a Murillo el Fruto va estudiar filosofia i lletres a la Universitat de Navarra, on es va doctorar el 1975. El 1973 formà part del primer centre de professors de la UNED a Pamplona. S'especialitzà com a professor d'història contemporània.
Durant la transició democràtica milità al Partit Demòcrata Liberal, que posteriorment es va integrar dins la UCD. A les eleccions generals espanyoles de 1977 i 1979 fou escollit per Navarra al Congrés dels Diputats en la llista d'Unión de Centro Democrático (UCD). Durant aquest període fou assessor de l'aleshores ministre José Pedro Pérez Llorca, però el desembre de 1979 abandonà el seu escó, disconforme amb algunes formalitats de l'Estatut de Gernika sobre el referèndum per a integrar Navarra al País Basc.
Deixà la política i treballà uns anys en un banc. El 1982 fou nomenat secretari general de Coalició Popular a Navarra i va promoure l'Asociación de Amigos de Navarra. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Navarra de 1983 i 1987 per Alianza Popular i durant aquest temps fou president de la Comissió d'Educació i Cultura del Parlament de Navarra. El 1991 va ingressar a Unió del Poble Navarrès (UPN) i ocupà diversos càrrecs a l'administració foral navarresa, com inspector d'educació i serveis, director del Servei d'Ensenyament i Investigació (1996) i director general d'Universitats i Política Lingüística (2000).

## Obres

* Represión política en el reinado de Fernando VII (1975)
* Las comisiones militares 1824-1825 (1975)
* Geografía e Historia de España (1977)
* La reforma de Martín Garay en Anguta (La Rioja) (1978)
* Las clases trabajadoras en Navarra (1877-1899) (1978)

## Referències

* ↑ El diputado navarro Pedro Pegenaute abandona su escaño en el Congreso, El País, 11 de desembre de 1979

## Enllaços externs

* Pedro Pegenaute a l'Enciclopèdia Auñamendi.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Pedro Pegenaute
# Warwick (Oklahoma)

Warwick és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 235 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Warwick tenia 235 habitants, 85 habitatges, i 66 famílies. La densitat de població era de 33,1 habitants per km².
Dels 85 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,5% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.438 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 27.946 $. La renda per capita de la població era de 15.344 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Warwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Warwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Waterloo (Wisconsin)

Waterloo és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 3.259 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterloo tenia 3.259 habitants, 1.242 habitatges, i 844 famílies. La densitat de població era de 321,8 habitants per km².
Dels 1.242 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 32% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.221 $ i la renda mediana per família de 56.027 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.712 $ mentre que les dones 24.732 $. La renda per capita de la població era de 22.099 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterloo» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Waterloo (Oregon)

Waterloo és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 239 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterloo tenia 239 habitants, 83 habitatges, i 60 famílies. La densitat de població era de 615,2 habitants per km².
Dels 83 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 20,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.688$ i la renda mediana per família de 39.583$. Els homes tenien una renda mediana de 32.250$ mentre que les dones 25.000$. La renda per capita de la població era de 13.931$. Aproximadament el 10,9% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Violant de Dreux (duquessa de Borgonya)

Violant de Dreux o Iolanda de Dreux (1212/1213 - 1248), va ser duquessa de Borgonya per casament. Era filla de Robert III, comte de Dreux i de Braine, i d'Elionor de Saint-Valery.
Es va casar al 1229 amb Hug IV de Borgonya, duc de Borgonya, fill d'Eudes III de Borgonya i la seva segona esposa, Alícia de Vergy. Van tenir diferents fills:
* Eudes de Borgonya, comte de Nevers, de Tonnerre i d'Auxerre
* Joan de Borgonya, senyor del Charolais i de Borbó pel casament amb Agnès de Borbó-Dampierre
* Alícia de Borgonya, casada amb Enric III, duc de Brabant
* Margarida de Borgonya, casada amb Guillem III de Mont-Saint-Jean, i posteriorment amb Guiu VI, vescomte de Llemotges
* Robert II de Borgonya, duc de Borgonya
Violant va morir el 30 d'octubre de 1248, durant l'estada del seu marit, el duc de Borgonya, a Terra Santa i va ser enterrada a l'església abacial de Cîteaux.
Després d'haver-se convertit en vidu, Hug IV es va tornar a casar amb Beatriu de Navarra, filla de Teobald I, rei de Navarra i comte de Xampanya.

## Referències

* ↑ Michael Lower, The Barons' Crusade: A Called to Arms and Its Consequences, (University of Pennsylvania Press, 2005), 97.
* ↑ Petit, Ernest. Darantière. Histoire des ducs de Bourgogne de la race capétienne (en francès), 1894. , p. 46-47
* ↑ Patrick Van Kerrebrouck, Nouvelle histoire généalogique de l'auguste Maison de France, Volume 2 : Les Capétiens: 987-1328, 2000, ISBN 9782950150943, p. 314.

## Bibliografia

* Chronica Albrici Monachi Trium Fontium 1229, MGH SS XXIII, p. 924.
* Obituaires de Lyon II, Diocèse de Chalon-sur-Saône, Abbaye chef d'ordre de Cîteaux, p. 608.

## Enllaços externs

* Violant de Dreux a Foundation for Medieval Genealogy
# Windows Hardware Engineering Conference

La Windows Hardware Engineering Conference (WinHEC, o Conferència d'Enginyeria de Maquinari de Windows) és la fira i conferència de negocis anual de programari i maquinari orientada al desenvolupador en què Microsoft elabora els seus plans de maquinari per a PCs compatibles amb Microsoft Windows. Comunament inclou discursos de gent com Bill Gates, i generalment té diversos patrocinadors com Intel, AMD, ATI i altres.

## Audiència

Segons Microsoft, la conferència «WinHEC» està dirigida a:
* Enginyers i dissenyadors de maquinari interessats en l'arquitectura de maquinari de Windows.
* Desenvolupadors de controladors i avaluadors interessats en la Windows Driver Foundation i altres arquitectures de controladors i eines.
* Directors i administradors que volen saber més sobre els avenços en la tecnologia i les estratègies empresarials.

## Referències

* ↑ «WinHEC 2006 Sponsors» (en anglès). [Consulta: 27 juliol 2011].
* ↑ «WinHEC 2006: Windows Hardware Engineering Conference» (en anglès). [Consulta: 27 juliol 2011].

## Enllaços externs

* WinHEC - Pàgina oficial (anglès)