OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sisters (Oregon)

Sisters és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2008 tenia 1.875 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sisters tenia 959 habitants, 397 habitatges, i 262 famílies. La densitat de població era de 255,4 habitants per km².
Dels 397 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 25,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000$ i la renda mediana per família de 43.977$. Els homes tenien una renda mediana de 35.563$ mentre que les dones 21.771$. La renda per capita de la població era de 17.847$. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sisters». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sisters». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Slunj

Slunj és una ciutat de Croàcia, al comtat de Karlovac. Es troba a la ruta nord-sud entre Karlovac i el parc nacional dels llacs de Plitvice, a la confluència dels rius Korana i Slunjčica. Slunj té una població de 1.674 habitants, amb un total de 5.076 persones al municipi (2011) i és el centre cultural i social de la regió de Kordun, a la rodalia de Bòsnia i Hercegovina. Administrativament, la ciutat forma part del comtat de Karlovac. Slunj és un municipi subdesenvolupat que està classificat estadísticament com a zona de primera categoria de preocupació especial pel govern de Croàcia.

## Història

Slunj és mencionada per primer cop al segle xii. Fou fortificada per la família Frankopan durant les guerres contra els otomans. La vila es desenvolupà al voltant de la vella fortalesa, propietat de la família d'ençà el segle xv, i d'un monestir de franciscans. Al segle xvi la vila fou arrasada pels otomans i esdevingué una fortalesa de frontera. Quedà alliberada a finals del segle xvii.
Sota la dominació dels Habsburg d'ençà el segle xvi al si de l'Imperi Austríac formà part de Cisletània segons el compromís de 1867 entre hongaresos i austríacs.

## Referències

* ↑ «POPULATION BY AGE AND SEX, BY SETTLEMENTS, 2011 CENSUS» (en anglès). Croatian Bureau of Statistics. [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ ; Davor, Mikulić; Budak, Jelena«AREAS OF SPECIAL STATE CONCERN IN CROATIA- REGIONAL DEVELOPMENT DIFFERENCES AND THE DEMOGRAPHIC AND EDUCATIONAL CHARACTERISTICS». Ekonomski pregled, Vol.55 No.5-6, 01-06-2004.
* 1 2 «Povijest grada» (en croat). [Consulta: 4 octubre 2021].

## Vegeu també

* Rastoke
# So Foot

So Foot és una revista de futbol francesa impulsada el 2003 per Frank Annese, Bonamy i Sylvain Guillaume Hervé. La revista vol mesclar el futbol, la cultura i la societat en un to satíric i irònic. El primer número de So Foot va vendre entre 4000 i 5000 exemplars. El desembre de 2012, la tirada era de 100.000 exemplars i en va vendre 45.000, 10.000 dels quals eren subscriptors. Ha influenciat altres publicacions esportives, com Panenka.

## Referències

* 1 2 Richard Gaitet, « Franck Annese entend marquer l'histoire avec SO FOOT et So Film Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine. », Standard, 3 décembre 2012
* ↑ Rodríguez Rodríguez, Jorge Miguel; albalad Aiguabella, José María. «El periodismo narrativo en la era de internet». A: Crónica y mirada. Madrid: Libros del KO, 2013, pp. 85 - 121. ISBN 978-84-16001-01-9.

## Enllaços externs

* So Foot - Lloc web oficial (francès)
# So (kana)

En l'escriptura japonesa, els caràcters そ (hiragana) i ソ (katakana) són dues mores o kanes que ocupen la 15a posició en el sistema modern d'ordenació alfabètica gojūon (五十音), entre せ i た; i el 18è en el poema iroha, entre れ i つ. En la taula a la dreta, que segueix l'ordre gojūon (per columnes, i de dreta a esquerra), es troba en la tercera columna (さ行, «columna SA») i a la cinquena fila (お段, «fila O»). En fonologia, una mora és la unitat superior al segment i inferior a la síl·laba.
Tant そ com ソ provenen del kanji 曾. Poden dur l'accent dakuten: ぞ, ゾ. Existeix una versió hentaigana de そ, , que prové del kanji 楚.

## Romanització

Segons els sistemes de romanització Hepburn modificat, Kunrei-shiki i Nihon-shiki:
* そ, ソ es romanitzen com a «so».
* ぞ, ゾ es romanitzen com a «zo».

## Escriptura

* El caràcter そ té dos glifs (representacions gràfiques) segons si comença per una línia recta o diagonal descendent. En el primer cas, té un traç que sembla una lletra Z i a sota (però en el mateix traç), una C.
* El caràcter ソ s'escriu amb dos traços:
* Traç diagonal descendent que forma un angle d'uns 60° respecte de l'horitzontal.
* Traç corb que comença en la part dreta del caràcter i va cap avall a l'esquerra.
* És important no confondre aquest caràcter amb N (katakana ン, ja que la inclinació del primer traç i la posició inicial del segon són diferents

## Altres escriptures

そ / ソ そ / ソ en braille japonès :
| そ / ソ so | ぞ / ゾ zo | そう / ソー sō | ぞう / ゾー zō | Altres kanes basats en そ | Altres kanes basats en そ | Altres kanes basats en そ | Altres kanes basats en そ |
| そ / ソ so | ぞ / ゾ zo | そう / ソー sō | ぞう / ゾー zō | しょ / ショ sho | じょ / ジョ jo | しょう / ショー shō | じょう / ジョー jō |
* Alfabet fonètic: 「そろばんのソ」 (la «so de soroban», l'àbac japonès)
* Codi Morse: －－－・

## Referències

* ↑ «escriptura japonesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gilhooly, Helen. Beginner's Japanese Script (en anglès). Teach Yourself, 2003. ISBN 978-0-340-86024-3.
* ↑ «mora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Romanization of Japanese Kana – Modified Hepburn System» (pdf) (en anglès) p. 2. Government Digital Service (GDS) – The National Archives (Regne Unit), 01-10-2016.
* ↑ «Japanese Braille» (en anglès). Accessible Japan, 12-10-2015. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Ohta, Satoru. «The Earliest Japanese Telecommunication Technology» (en anglès). IEEE Conference Publication. Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE), 01-08-2017. DOI: 10.1109/histelcon.2017.8535723. [Consulta: 4 febrer 2024].

## Bibliografia

* López i Vidal, Lluc López i. L'escriptura japonesa. Editorial UOC, 2008. ISBN 978-84-9788-772-4.
* Nolla i Cabellos, Albert. L'escriptura en kanji (pdf). Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, p. 40.
# Solar Orbiter

Aquest article tracta sobre el projecte de l'ESA. Per al projecte de la NASA, vegeu Sonda solar Parker.
Solar Orbiter (SolO) és un satèl·lit observador del Sol, desenvolupat per l'Agència Espacial Europea (ESA). Fou llançat per un coet Atlas V des del Centre espacial John F. Kennedy a Florida el 10 de febrer de 2020, tot i que estava abans planificat pel gener de 2017 EL SolO està destinat a realitzar mesuraments detallats de l'interior de l'heliosfera i naixent vent solar, i realitzar observacions properes de les regions polars del Sol, que és difícil de fer des de la Terra, ambdós serviran per respondre a la pregunta 'De quina manera el Sol crea i controla l'heliosfera?'
El Solar Orbiter realitzarà observacions del Sol des d'una òrbita excèntrica tan propera fins als 45 radis solars (R$_S$), o 0,21 unitats astronòmiques (UA), col·locant-se dins del periheli de Mercuri de 0,3075 ua.

## Referències

* ↑ «Solar Orbiter». European Space Agency, 2010. [Consulta: 27 febrer 2010].
* ↑ KIS - Solar Orbiter

## Enllaços externs

* Lloc web del Solar Orbiter (anglès)
* Entrada a l'IEEC (català)
Agència Espacial Europea :
# Sosípatre de Solos

Sosípatre (en grec antic: Σωσίπατρος, llatí: Sosipater) fou un escultor grec nadiu de Solos de Cilícia.
El seu nom s'ha trobat a una inscripció a Lindos, com l'autor d'una de les estàtues de bronze dels ἱεραγεύσαντες (potser sacerdot o el que fa els sacrificis) d'Atena Líndia i Zeus Polieu, que hauria esculpit juntament amb Zenó de Solos.

## Referències

* ↑ Sosipater and Zenon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 883
# Soto en Cameros

Soto en Cameros és un municipi situat a la comarca de Camero Viejo, de La Rioja (Espanya).

## Enllaços externs

* Ajuntament.
* Soto en Cameros. Pàgina personal sobre Soto en Cameros
# Soto y Amío

Soto y Amío és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. És situada a cavall de les comarques d'Omaña i Luna.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1313 | 1150 | 1083 | 1011 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Son Flor

Son Flor és un barri de la ciutat de Palma situat al districte de Ponent. Es troba envoltat pels barris de Son Serra-La Vileta, Son Anglada, Son Rapinya i, Son Cotoner. Tenia 1.371 habitants l'any 2018. En aquest barri s'hi troba l'estadi de Son Moix, camp local del Reial Club Deportiu Mallorca.

## Transport públic

Per la rodalia del barri passen dues línies de l'EMT de Palma:
* Línia 6: Polígon de Llevant-Can Valero
* Línia 8: Son Roca

## Referències

* ↑ «Districtes i barris de Palma». Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Gestió de la Diversitat Cultural de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ Llista de línies de l'EMT de Palma
# Snåsavatnet

El llac de Snåsa (o Snåsavatnet en noruec) és un llac noruec d'aigua dolça, que amb 121,58 km² és el llac més gran del comtat sisè més gran del país. El llac és a tan sols 24 msnm i té una profunditat màxima de 121 metres. El llac se situa administrativament al comtat de Nord-Trøndelag, entre els municipis de Steinkjer i Snåsa.
Hi ha tres assentaments a la riba del llac; els petits pobles de Følling i Sunnan a l'extrem sud-oest i la ciutat de Snåsa (que dona nom al llac i al municipi) a l'extrem nord-est. La ruta europea E06 discorre al llarg de la riba nord del llac i el ferrocarril de la Línia de Nordland corre al llarg de la ribera sud.
El Snåsavatnet és considerat un molt bon llac per a la pesca de les truites i les truites alpines. El registre de captures de truites va ser de 12,7 kg el 1988. També té una gran diversitat d'altres peixos.
El llac fa prop de 40 quilòmetres de longitud i fa una mitjana de 3 quilòmetres d'amplada. El llac es creà per l'erosió glacial. Com es veu al mapa, el llac sembla una extensió del fiord de Trondheim. El llac desguassa a través del curt riu Byaelva, que desemboca al fiord de Beitstad (un braç del fiord de Trondheim), a la ciutat de Steinkjer.

## Galeria

* El llac vist des de les muntanyes de l'oest
* Vista aèria del llac
* Vista aèria del llac a l'hivern; aleshores completament glaçat

## Referències

* ↑ El terme «-vatn» fa referència en noruec a llac petit, que es pot vorejar caminant en un parell d'hores. Evidentment, aquest és un llac més gran, i per això es creu que la denominació es refereix a la seva amplada.
* ↑ «Nord-Trøndelag - Snåsavatnet» (en castellà). Enciclopedia de España (Apartat "Geografia" segona frase). Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 5 desembre 2015].
* 1 2 «NVE Atlas. Vannkraft – Magasin» (en noruec). Norges vassdrags- og energidirektorat. Arxivat de l'original el 2015-06-26. [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ «Snåsavatnet» (en noruec). Store norske leksikon. [Consulta: 5 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Mapes de profunditat del Snåsavatnet, NVE 1970
* La volta al llac en bicicleta Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine.
# Spencer Williams

* Aquest article tracta sobre el músic. Vegeu-ne altres significats a «Spencer Williams (actor)».
Spencer Williams (Nova Orleans, Louisiana, 14 d'octubre de 1889 – Flushing, Nova York, 14 de juliol de 1965) fou un pianista, cantant i compositor estatunidenc de jazz i música popular.
Williams es reservava quan parlava de la primera etapa de la seva vida, tal vegada perquè va créixer amb vincles amb l'hampa en el districte de Storyville. Williams actuava a Chicago des del 1907, quan cap a l'any 1916 es traslladà a la ciutat de Nova York. Després d'arribar a Nova York, va co-escriure diverses cançons juntament amb n'Anton Lada de Louisiana Five. Entre aquestes cançons hi ha "Arkansas Blues", que es convertiria en una de les seves cançons més populars i que segueix sent enregistrada pels músics fins al dia d'avui.
Williams va recórrer Europa amb les bandes de 1925 a 1928; durant aquest temps va escriure per Josephine Baker en el Folies Bergères a París. Williams tornà a Nova York per un parell d'anys. El 1932, tornà a Europa per una bona estada, després d'uns molt bons anys a Londres el 1951 es traslladà a Estocolm, on hi passà la major part de la resta de la seva vida. Retornà a Nova York poc temps abans de morir, a Flushing, el 14 de juliol de 1965. El 1970 fou introduït com a compositor en el Saló de la Fama.
Va tenir èxit amb les cançons "Basin Street Blues", "She’ll Be Comin Around That Mountain", "I Ain'T Got Nobody", "Royal Garden Blues", "Mahogany Hall Stomp", "I Found A New Baby", "Everybody Loves My Baby", "Squeeze Me", " "Shimmy-ShaWobble", "Boodle Am Shake", "Tishomingo Blues", "I Ain't Gonna Give Nobody None of My Jelly Roll", "Careless Love", "Arkansas Blues", "Paradise Blues", "When LightsAre Low", "Dallas Blues", i "My Man o War".
# Svealand

Svealand, a vegades Suècia pròpiament dita és el nucli dels territoris històrics de Suècia. Es troba al centre sud del país i és un dels tres territoris de Suècia, al nord limita amb Norrland i al sud amb Götaland. Boscos espessos, Tiveden, Tylöskog, Kolmården, separen Svealand de Götaland. Històricament els seus habitants eren anomenats Svear, una tribu germànica.
La capital de Svealand és Mälardalen.
El nom de Suècia deriva de Svealand, ja que el nom antic de Suècia en suec era Svea rike (actualment pronunciat com Sverige).

## Províncies

* Dalarna
* Närke
* Södermanland
* Uppland
* Värmland
* Västmanland

## Referències

* ↑ «No document found». Perseus.tufts.edu. [Consulta: 6 juny 2010].
# Stanton (Nebraska)

Stanton és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.627 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanton tenia 1.627 habitants, 612 habitatges, i 438 famílies. La densitat de població era de 356,9 habitants per km².
Dels 612 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.462 $ i la renda mediana per família de 42.717 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.636 $ mentre que les dones 20.221 $. La renda per capita de la població era de 14.637 $. Aproximadament el 5,8% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sogdià

«Sogdià» té aquests significats:
* Sogdià, nadiu de la Sogdiana
* Sogdià de Pèrsia, rei de Pèrsia 424-423 aC
* Sogdià (llengua)
# Syntonarcha

Syntonarcha és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Syntonarcha iriastis Meyrick, 1890
* Syntonarcha vulnerata T. P. Lucas, 1894

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 7 abril 2019].
# Stinius Fredriksen

Stinius Fredriksen (Stavanger, 11 de març de 1902 - 11 de juny de 1977) fou un escultor i pintor noruec. Entre 1921 i 1923 va estudiar en l'Acadèmia Estatal d'Art d'Oslo, on va ser alumne de Wilhelm Rasmussen. Posteriorment, entre 1923 i 1924 va ser alumne d'Antoine Bourdelle a l'Escola Nacional Superior de Belles Arts de París, i també en aquesta ciutat va estudiar amb Charles Despiau com a professor. Després de tornar a Noruega, va realitzar algunes obres escultòriques. Va tenir l'oportunitat de col·laborar en algunes escultures menors durant la remodelació de la Catedral de Nidaros, a Trondheim. Poc després, el 1927 se li va concedir la responsabilitat de diverses importants escultures de la façana occidental d'aquesta catedral, on havia de basar-se en el'art gòtic. Treballà en la catedral fins a la dècada de 1960. El renom que va obtenir a la Catedral de Nidaros li va valer esdevenir responsable de la reconstrucció d'escultures de la façana oriental de la Catedral de Stavanger. Influït pel modernisme va construir nombrosos monuments a Stavanger, Oslo, Trondheim i Kirkenes.
# Superman: El retorn

Superman: El retorn (títol original en anglès, Superman Returns) és una pel·lícula de l'any 2006, que tracta sobre el superheroi de còmic Superman. És la cinquena de la sèrie fílmica de Superman. Va ser dirigida, coproduïda i coguionitzada per Bryan Singer (X-Men, X-Men 2, The Usual Suspects) i protagonitzada pel desconegut actor Brandon Routh. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Argument

La pel·lícula recull la història a partir de Superman II (oblidant Superman III i Superman IV), amb el nom de l'"Home d'Acer" tornant a la Terra després de cinc anys. El paper de Jor-El ho va interpretar Marlon Brando, mitjançant imatges d'arxiu.

## Actors i Personatges

| Actor | Personatge |
| Brandon Routh | Clark Kent / Superman |
| Kate Bosworth | Lois Lane |
| Kevin Spacey | Lex Luthor |
| Marlon Brando | Jor-El |
| Eva Marie Saint | Martha Kent |
| James Marsden | Richard White |
| Sam Huntington | Jimmy Olsen |
| Tristan Lake Leabu | Jason White |
| Frank Langella | Perry White |
| Kal Penn | Stanford |
| Parker Posey | Kitty Kowalski |
| James Karen | Ben Hubbard |
| Stephan Bender | Clark Kent (jove) |
| Jack Larson | Bo el cambrer |
| Noel Neill | Gertrude Vanderworth |
| Peta Wilson | Bobbie-Faye |
| Mike Massa | Pilot 777 |

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2007: Oscar als millors efectes visuals per Mark Stetson, Neil Corbould, Richard R. Hoover i Jon Thum
* 2007: BAFTA als millors efectes visuals per Mark Stetson, Neil Corbould, Richard R. Hoover i Jon Thum

## Referències

* ↑ Títol català a Ésadir
* ↑ «Superman: El retorn». Goita què fan, ara!. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Amy Herzog, John Richardson. The Oxford Handbook of Sound and Image in Digital Media (en anglès). Oxford University Press, 2013, p. 156. ISBN 9780190258177.
# Sebastià Garcías Palou

Sebastià Garcías Palou (Inca, 1908-1993) fou un religiós i filòleg, estudiós de l'obra teològica i literària de Ramon Llull. Del 1956 al 1987 fou cap de la Maioricensis Schola Lullistica, i durant el seu mandat aquesta institució va perdre part del seu tarannà acadèmic per a potenciar la recerca. Va impulsar la revista Studia Lulliana i els Congressos Internacionals Lul·lians a Formentor el 1960 i a Miramar el 1976, on participaren medievalistes de l'Asociación Española para el estudio de la Filosofía Medieval i edità els cinc primers volums de la col·lecció Opera Latina R. Lulli (1959-1967).
El 1983 li fou atorgada la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears. El 1987 va ser substituït en el càrrec per Sebastià Trias Mercant.

## Obres

* Bibliografia Lulliana i general de Sebastià Garcias Palou (1984)
* Raíces mallorquinas de Ramón Llull (1992)

## Referències

* ↑ http://www.ramonllull.net/sw_studies/l_br/s_centros.htm
# Latvijas Televizija

Latvijas Televīzija (Televisió letona o LTV) és la televisió pública de Letònia.
L'empresa és finançada mitjançant una subvenció del Govern letó (al voltant del 60%), i mostrant anuncis comercials. Si bé, el canvi de LTV a un cànon de finançament ha estat fortament debatut, aquest ha estat constantment rebutjat pel govern. Molts analistes de mitjans creuen que la veritable raó d'aquest rebuig és que el govern es resisteix a perdre el control de LTV, el fons del qual provenen de les subvencions que atorga el govern.
LTV comença les seves retransmissions el 6 de novembre de 1954 i es va convertir al sistema de color SÉCAM en 1974. El seu sistema de color canvia a PAL en 1998. La companyia s'uneix a la Unió Europea de Radiodifusió (EBU) l'1 de gener de 1993. LTV va ser l'amfitrió del Festival d'Eurovisió 2003.
LTV opera dos canals: LTV1, en letó i el canal orientat als joves LTV7 (anteriorment anomenat LTV2), en letó i rus. LTV7 transmet a més diversos esdeveniments esportius com les Olimpíades, diferents lligues esportives de Letònia, Jocs Nacionals, l'Eurocopa i la Copa Mundial de la FIFA. Ambdós canals estan disponibles en el satèl·lit Sirius.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Concurs d'Eurovisió de 2003
* European Broadcasting Union Arxivat 2005-12-23 a Wayback Machine. (anglès)
# Dugesia benazzii

Dugesia benazzii és una espècie de triclàdide dugèsid que habita Còrsega, Sardenya i Capraia. És l'espècie de dugèsid més comuna a Còrsega.

## Morfologia

Els espècimens de D. benazzii presenten un adenodàctil en posició variable però que normalment està associat al costat dorsal del penis. Els oviductes s'obren al canal de la bursa.
Es coneix un cas d'un espècimen que presentava una duplicació incompleta de l'aparell copulador. Aquest fet va dur a Arndt a identificar aquest individu com pertanyent a l'espècie Planaria torva, assignant-li la varietat Korsika. De Vries va identificar aquest error i el va corregir.

## Filogènia

L'anàlisi molecular més completa de Dugesia realitzada fins avui indica que D. benazzii està estretament emparentada amb D. hepta, una espècie que habita a Sardenya:
| Dugesia | D. aethiopica D. sicula D. etrusca D. ilvana D. gonocephala D. benazzii D. hepta D. cretica D. elegans D. damoae D. effusa D. improvisa D. ariadnae D. arcadia D. malickyi D. aenigma D. sagitta D. parasagitta |

## Referències

* 1 2 Arndt, W «Beiträge zur Kenntnis der Land- und Süßwasserfauna Korsika I». Mitteilungen aus dem Zoologischen Museum in Berlin, 12, 1926, pàg. 218-222.
* 1 2 3 4 De Vries, E.J «On the taxonomic status of Planaria torva from Corsica (Turbellaria, Tricladida, Paludicola)» (en anglès). Mitteilungen aus dem Zoologischen Museum in Berlin, 60, 1984, pàg. 17-21.
* ↑ De Vries, E.J «The biogeography of the genus Dugesia (Turbellaria, Tricladida, Paludicola) in the Mediterranean region» (en anglès). Journal of Biogeography, 12, 1985, pàg. 509-518.
* ↑ Solà, E.; Sluys, R.; Gritzalis, K.; Riutort, M. «Fluvial basin history in the northeastern Mediterranean region underlies dispersal and speciation patterns in the genus Dugesia (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 66, 3, 2013, pàg. 877-888. DOI: 10.1016/j.ympev.2012.11.010.
Espècies de Dugesia :