OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La fortalesa infernal

La fortalesa infernal (títol original: Fortress) és una pel·lícula estatunidenco-australiana dirigida per Stuart Gordon, estrenada l'any 1993. Ha estat doblada al català. El 1999 surt la continuació del film, Fortress 2, dirigit per Geoff Murphy. Christophe Lambert reprèn el seu paper. John Brennick és aquí encara perseguit per la societat Men-Tel i decideix marxar, per protegir la seva família.

## Argument

El 2018, la Terra està en crisi a causa de la superpoblació. Una regla és instaurada: cada família només pot tenir un fill. John Brennick i la seva dona Karen infringeixen aquesta regla per la mort del seu primer fill. Són condemnats a 31 anys de presó a una presó de màxima seguretat de la societat MENTEL. Ningú no ha aconseguit mai evadir-se, per això se l'anomena LA FORTALESA.

## Repartiment

* Christopher Lambert: John Henry Brennick
* Kurtwood Smith: M. Poe, el director de la presó
* Loryn Locklin: Karen B. Brennick
* Clifton Collins Jr.: Nino Gomez
* Lincoln Kilpatrick: Abraham
* Jeffrey Combs: D-Day, l'apassionat d'ordinadors
* Tom Towles: Stiggs, el company de Maddox
* Vernon Wells: Maddox
* Carolyn Purdy-Gordon: Zed-10 (veu)
* Alan Zitner: el presoner claustrofòbic
* Gaetan Wenders: Eric Brensons, missatger de l'escó de Men-Tel
* Denni Gordon: la companya de cel·la de Karen
* Eric Briant Wells: el guàrdia fronterer
* Dragicia Debert: el guàrdia al bio escàner
* Heidi Stein: la dona embarassada

## Crítica

* "Encara que l'ambientació futurista es mostri bastant assolida, el film resulta convencional. Del seu protagonista, millor no parlar-ne"
* "Un subproducte com no n'hi ha que denigra el gènere"

## Nominacions

* Nominació al Gran Premi del Festival internacional de cinema fantàstic de Avoriaz 1993.
* Nominació al premi al millor film de ciència-ficció, per l'Acadèmia de cinema de ciència-ficció, fantàstic i de terror l'any 1994.

## Referències

* ↑ «La fortalesa infernal». esadir.cat.
* ↑ «Fortress». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «Fortress». El País.
* ↑ Palomo, Miguel Ángel «Fortress». El País.
* ↑ Awards a Internet Movie Database (anglès)
# Laringectomia

Laringectomia és una intervenció quirúrgica que consisteix a treure la laringe i la separació de la via d'aire des de la boca, el nas i l'esòfag. En una laringectomia total només se'ne treu una part. Els laringectomeritzats presenten una punció quirúrgica al coll coneguda com a estoma. Aquest procediment normalment es realitza en cas de càncer de laringe. Tanmateix, actualment molts d'aquests càncers es tracten només amb cirurgies més conservadores a través de la boca o amb radiacions i o quimioteràpia. També es practica una laringectomia en individus amb altres tipus de càncer del cap o del coll o amb problemes greus per empassar.

## Conseqüències de l'operació

Després d'extirpar la laringe, normalment calen tractaments de suport, com radioteràpia i quimioteràpia, per evitar els possibles recidius del tumor.
Les conseqüències de la laringectomia, quan és total, són:
* Pèrdua de la parla del pacient.
* Necessitat de respirar mitjançant un traqueostoma, obert al coll.
* Disminució del sentit de l'olfacte
* Disminució de la forçaper aixecar pesos
* Dificultats en la contracció de l'abdomen

## Substitució de la veu

Existeixen tres mètodes per a recuperar la veu, els quals s'utilitzen indiferentment depenent de les característiques de l'operació:
* Mitjançant parla esofàgica (també anomenada erigmofònica). El parlant empeny l'aire cap a l'esòfag i després l'empeny cap amunt, que articula els sons de la parla per a poder parlar. Aquest mètode si bé té alguna dificultat a aprendre'l, és el més natural i més efectiu per la qual cosa és la més utilitzada pels laringectomitzats. Es pot aprendre a qualsevol associació de laringectomitzats local, com per exemple l'Associació Barcelonesa de Laringectomitzats en el cas de Barcelona, així com a gabinets logopèdics.
* Per pròtesi de veu posada en la punció tràqueo-esofàgica creada per cirurgia. La pròtesi de veu és una vàlvula d'aire d'un sol sentit que permet que l'aire passi des dels pulmons/tràquea a l'esòfag quan el pacient cobreix l'estoma. L'aire redirigit vibra el teixit de l'esòfag produint una veu ronca en el lloc de la laringe.
* Per electrolaringe que és un aparell exterior que es recolza al coll i amplifica la vibració que produeix la paret de l'esòfag quan es fa la intenció de parlar. El so resulta mecànic i poc natural.

## Referències

* ↑ «ACS :: Speech After Laryngectomy». Arxivat de l'original el 2007-11-05. [Consulta: 5 desembre 2007].
* ↑ Brook I «Neck cancer: a physician's personal experience». Arch. Otolaryngol. Head Neck Surg., 135, 2, 01-02-2009, pàg. 118. DOI: 10.1001/archoto.2008.529. PMID: 19221236.
* ↑ «hvn.es». Arxivat de l'original el 2015-03-16. [Consulta: 19 maig 2015].
* ↑ «Tratamiento logopédico de una laringectomía total: voz esofágica» (en castellà). [Consulta: 11 novembre 2015].
* ↑ Brook I «A piece of my mind. Rediscovering my voice». JAMA, 302, 3, 01-07-2009, pàg. 236. DOI: 10.1001/jama.2009.981. PMID: 19602676.
# Laueïta

La laueïta és un mineral de la classe dels minerals fosfats, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat "grup de la laueïta". Va ser descoberta l'any 1954 a la localitat de Hagendorf, en l'estat de Baviera (Alemanya), sent anomenada en honor de Max von Laue, cèlebre físic alemany.

## Característiques químiques

És un fosfat simple de ferro i manganès, hidroxilat i hidratat. El grup de la alueíta és el de tots els fosfats i arsenats triclínics. Estructuralment és un polimorf dels minerals pseudolaueïta i stewartita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari que es forma en les etapes hidrotermals tardanes relacionades amb pegmatites granítiques que tenen trifilita oxidada.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: rockbridgeïta, strunzita, stewartita, pseudolaueïta, siderita o ludlamita.

## Referències

* ↑ «Laueite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].

## Bibliografia

* Laueïta, webmineral.com.
* Manual de laueïta, Mineral Data Publishing.
# Laurel (Nova York)

Laurel és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.188 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laurel tenia 1.188 habitants, 452 habitatges, i 343 famílies. La densitat de població era de 136,9 habitants per km².
Dels 452 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 24,1% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.639 $ i la renda mediana per família de 67.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.409 $ mentre que les dones 33.750 $. La renda per capita de la població era de 26.903 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laurel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laurel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Laurel Bay

Laurel Bay és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 6.625 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laurel Bay tenia 6.625 habitants, 1.888 habitatges i 1.712 famílies. La densitat de població era de 544,2 habitants/km².
Dels 1.888 habitatges en un 72,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,7% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 9,3% no eren unitats familiars. En el 6% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 42,8% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 39,1% entre 25 i 44, un 5,5% de 45 a 60 i un 1,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.777 $ i la renda mediana per família de 39.236 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.512 $ mentre que les dones 21.452 $. La renda per capita de la població era de 12.686 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laurel Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laurel Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Le Tartre-Gaudran

Le Tartre-Gaudran és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió d'Illa de França. L'any 2007 tenia 32 habitants.
Forma part del cantó de Bonnières-sur-Seine, del districte de Mantes-la-Jolie i de la Comunitat de comunes del Pays Houdanais.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Le Tartre-Gaudran era de 32 persones. Totes les 12 famílies que hi havia eren parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 19 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família i 4 eren segones residències. Tots els 18 habitatges eren cases. Dels 15 habitatges principals, 12 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 1 en tenia dues, 2 en tenien tres, 1 en tenia quatre i 9 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 4 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Le Tartre-Gaudran el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 26 persones, 20 eren actives i 6 eren inactives. Les 20 persones actives estaven ocupades(11 homes i 9 dones).. De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Le Tartre-Gaudran hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Le Tartre-Gaudran a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Le Tartre-Gaudran a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Leo Battesti

Leo Battesti (Bastia, 1953) és un periodista i polític nacionalista cors. De ben jove milità en l'Acció Regionalista Corsa i el 1976 fou un dels fundadors de la Consulta di a Ghjuventu Naziunalista Corsa (CGNC), en la que fou nomenat secretari general de la Cunsulta di i Studienti Corsi (CSC). El 1978 fou arrestat sota l'acusació de pertànyer al FLNC i fou empresonat fins al 1981, quan fou amnistiat després de l'elecció com a president de França de François Mittérrand.
Un cop alliberat, continuà la seva militància en el nacionalisme cors i treballà com a periodista. Fou portaveu de la Consulte di i Cumitati Naziunalisti, i fou arrestat novament el 1983 arran les manifestacions per la desaparició de Guy Orsoni, i novament el 1984, per apologia de l'assassinat arran del raid a la presó d'Ajaccio del FLNC per a venjar Orsoni. Un cop alliberat, fou secretari general del Muvimentu Corsu per l'Autodeterminazione (MCA), amb el qual fou membre de l'Assemblea de Còrsega de 1986 a 1992, i en la que fou membre de la comissió d'esports. De 1988 a 1992 també fou regidor de Bastia.
El 1987 fou membre de la direcció d'A Cuncolta Naziunalista, vitrina legal del FLNC, que el 1990 abandonà per a fundar el Moviment per l'Autodeterminació (MPA) i esdevingué un dels dirigents del FLNC-Canal Habitual. Fou escollit conseller a les eleccions a l'Assemblea de Còrsega de 1992 per Corsica Nazione, però un temps després dimití i abandonà el MPA. EL 1997 va fundar la Lliga Corsa d'Escacs, i el 2005 fou nomenat vicepresident de la Federació Francesa d'Escacs.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
# Liceu Vauban de Luxemburg

El Liceu Vauban de Luxemburg (en francès: Lycée Vauban du Luxembourg) és el liceu francès situat a Limpertsberg un barri de la ciutat de Luxemburg, al sud del Gran Ducat de Luxemburg.

## Història

L'escola va ser fundada el 1985 per exiliats francesos a Luxemburg, per trobar el sistema d'ensenyament a Luxemburg adequat per als seus fills. Va ser nomenat de Vauban, per l'arquitecte francès que va actualitzar les fortificacions de la ciutat de Luxemburg sota l'ocupació de Lluís XIV de França. L'escola va créixer any rere any, i l'ensenyament es va estendre a alumnes de diferents nacionalitats. Com a resultat s'ha convertit en una cosmopolita escola secundària, malgrat ser en francès la llengua en el qual s'imparteixen les lliçons. A partir de la dècada del 2000 el govern de Luxemburg cada vegada dona subvencions al Liceu, per tant, les taxes de matrícula s'han reduït considerablement i, en conseqüència, més alumnes poden permetre's assistir al Liceu Vauban.

## Enllaços externs

* Liceu Vauban de Luxemburg - Lloc web oficial
* Vaubanais.com Arxivat 2015-02-28 a Wayback Machine. (francès)
# Liceu Nacional de São Tomé i Príncipe

El Liceu Nacional de São Tomé i Príncipe, abans Liceu Nacional Paulo Freire és un liceu situat a l'Avinguda Marginal 12 Julho, São Tomé, São Tomé i Príncipe. Una de les principals institucions educatives d'aquesta petita illa africana. Els estudiants de la universitat són coneguts per participar en el Dia Meteorològic Mundial. El lideu (escola secundària) es troba al passeig marítim, al nord de l'antiga ambaixada de Taiwan i l'Hotel Miramar i al sud-est de la Biblioteca Nacional de São Tomé i Príncipe, També es troba a prop de l'Institut Superior d'Educació i Comunicació de la Universitat de São Tomé i Príncipe.

## Història

El Liceu Nacional de São Tomé i Príncipe, a diferència d'algunes institucions educatives creades per Portugal, no va sorgir amb el propòsit d'ensenyament secundari, sinó com una institució d'ensenyament tècnic. Fou creat com a Escola Técnica Silva e Cunha, que va iniciar les seves operacions el 6 d'octubre de 1969, amb la inauguració de la seva seu pròpia, l' "Edifício Liceu Nacional". L'edifici era d'estil neoclàssic
En 1975, amb la independència nacional de São Tomé, la institució fou reanomenada com a Liceu Nacional Paulo Freire, en honor del pedagog brasiler Paulo Freire. Paral·lelament, l'única institució secundària de l'arxipèlag, el "Liceu Nacional D. João II" (renomenat "Escola Preparatòria Patrice Lumumba"), fou transformada en una escola de cicle preparatori, de tal manera que el LNSTP fos, durant 36 anys, l'única escola secundària del país.
En 1988, en mig de les reformes de l'ensenyament santomenc, la institució canvià de nom al de Liceu Nacional de São Tomé e Príncipe A l'entrada de la institució hi ha una frase de Paulo Freire "Onde quer que haja mulheres e homens ha sempre o que faze rha sempre o que ensinhar ha sempre o que aprender".

## Vegeu també

* Llista d'edificis de São Tomé i Príncipe

## Referències

* ↑ World Meteorological Organization. WMO bulletin. The Organization., 1979 [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ Caiado, João Bento Lourenço Sêrro Franco. Arquitetura da Escola Técnica: O Caso da Cidade de São Tomé. Faculdade de Arquitetura da Universidade de Lisboa. Lisboa, Novembro de 2015
* ↑ Novo liceu inaugurado por Fradique de Menezes. Téla Nón. 30 de Agosto de 2011
* ↑ Sousa, João da Silva Pinto de. Abordagem Histórica do Sistema Educacional de São Tomé e Príncipe Pós - Colonial (1975 – 1990)
# Lexema

El lexema és l'arrel o part de la paraula que en conté el significat lèxic, en oposició als morfemes que s'afegeixen per precisar aquest significat o per introduir aspectes gramaticals (com la categoria o la flexió). Les paraules poden contenir un lexema si són simples (mot primitiu) o derivades, i més d'un si són compostes. En les llengües aglutinants les paraules compostes són molt més freqüents, ja que la majoria de mots tenen un significat composicional, format afegint diferents lexemes. Les paraules anomenades buides, com les preposicions, per exemple, es consideren sense lexema, ja que no poden funcionar de manera independent.
Totes les paraules que comparteixen un mateix lexema formen una família lèxica, és a dir, aquells mots que mitjançant la derivació, la composició o un mateix origen etimològic han sorgit d'una paraula concreta. Així, per exemple, diem que «tauleta» i «entaular-se» formen part de la família lèxica de «taula».

## Diferència entre mot primitiu, lexema i lema

* El mot primitiu és la part de la paraula que mai canvia, ni tan sols quan està flexionada morfològicament.
* El lexema és l'arrel o part de la paraula que en conté el significat lèxic. Les paraules poden contenir un lexema si són simples (mot primitiu) o derivades, i més d'un si són compostes.
* Un lema és la forma base de la paraula, que coincideix amb l'entrada al diccionari.
Per exemple, de "produït", el lema és "produir", que coincideix amb l'entrada al diccionari, però el mot primitiu és "produ-". Això és perquè hi ha paraules com producció, produir o productivitat. En l'anàlisi lingüística, el mot primitiu es defineix de manera més general com la forma base analitzada a partir de la qual es poden formar totes les formes flexionades.

## Vegeu també

* Fonema
* Monema
* Mot derivatiu
# Namsos

Namsos és un municipi situat al comtat de Trøndelag, Noruega. Té 12,906 habitants i té una superfície de 777.89 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Etimologia

La primera part del nom prové del riu Namsen. L'últim element és os, que significa la "desembocadura del riu".

## Història

La ciutat fou fundada el 1845. La construcció predominant és la de cases de fusta, motiu pel qual ha patit incendis importants al llarg de la seva curta història en tres ocasions. La primera, el 1872, fou causada per dos nens que jugaven amb llumins. El segon incendi va ser el 1897, per causes desconegudes. La tercera vegada va ocórrer durant la Segona Guerra Mundial quan la ciutat va ser bombardejada per l'aviació alemanya el 20 d'abril de 1940.

### Escut d'armes

L'escut d'armes és moderns. Se'ls hi va concedir el 5 de maig de 1961. Van ser renovats el 21 d'octubre de 1966, quan un poble va ser annexat per Namsos. L'escut mostra un cap d'ant daurat sobre un fons vermell. L'ant va ser triat com a símbol del municipi, ja que Namsos és la capital de la boscosa regió de Namdalen i allí l'ant és considerat el "rei del bosc".

## Geografia

La ciutat està situada en una petita badia, a uns 24 quilòmetres del mar, prop del cap del fiord de Namsen i en la desembocadura del riu Namsen, un dels rius de salmons més bons d'Europa. El municipi també inclou les illes d'Otterøya i Hoddøya, així com el sud-oest de l'illa d'Elvalandet.
La part principal de la ciutat està construïda sobre un petit promontori, de baixa altitud que s'estén a la badia. Al nord, els baixos turons boscosos s'eleven bastant abruptament a més de 200 metres. Hi ha un punt de vista dels turons de la ciutat que es diu Klompen amb una alçada de 114 metres (374 peus) amb un camí per als cotxes fins a la part superior que està oberta tots els estius. Cap a l'est s'estén l'àmplia vall de Namdalen. Al sud de la badia i de la boca del riu Namsen hi ha turons que arriben 440 metres.

### Clima

El clima és generalment marítim. La temperatura mitjana al gener és de -2,4 °C i al juliol és de 13,3 °C. La temperatura mitjana anual és de 5 °C i la precipitació anual és de 1.340 mil·límetres.

## Transports

L'aeroport de Namsos està situat als afores de la ciutat de Namsos, a uns 3 km de la ciutat, amb vols directes a Trondheim, Rørvik, Mosjøen i Bodø. La Carretera Comtal Noruega 17 transcorre per part del municipi. L'antiga línia de ferrocarril de Namsos anava de Namsos a Grong. L'illa d'Otterøya està connectada al continent pel pont de Lokkaren.

## Referències

* ↑ «Personnemningar til stadnamn i Noreg» (en noruec). Språkrådet.
* ↑ Store norske leksikon. «Namsos» (en noruec). [Consulta: 24 agost 2011].
* ↑ Jukvam, Dag. «Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen» (en noruec). Statistisk sentralbyrå, 1999.
* ↑ «Namsos» (en noruec). DIS-Norge. [Consulta: 22 agost 2011].
* ↑ Moose Heads in heraldry.
* ↑ Norske Kommunevåpen. «Nye kommunevåbener i Norden», 1990. [Consulta: 13 novembre 2008].
* ↑ «Temperaturnormaler for Namsos i perioden 1961 - 1990» (en noruec). met.no. Arxivat de l'original el 2012-07-20. [Consulta: 13 novembre 2008].