OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fundació Catalunya Estat

Fundació Catalunya Estat és una fundació és una entitat privada que promou els estudis, treballs i accions de conscienciació per a l'assoliment de l'estat català, una eina al servei de l'anàlisi, el treball i la conscienciació de la societat civil i els polítics que la representen, perquè assumeixin l'independentisme com l'opció més vàlida i enriquidora per a Catalunya i la seva ciutadania. amb la intenció de crear un grup de pressió orientat a empresaris perquè s'acostin a l'independentisme. El president de la fundació és Jaume Vallcorba i Tura, autor entre d'altres, del llibre Un país, un estat. Estratègia i negociació per a la independència.
La Fundació es va presentar el 3 de febrer de 2011 a Barcelona. Està formada per vint patrons, alguns d'ells provinents de diverses entitats i àmbits independentistes, entre els quals destaquen ex membres del Cercle Català de Negocis. Des de la seva creació, la Fundació Catalunya Estat fa presentacions arreu del territori català, tot explicant els beneficis econòmics, polítics i socials que suposaria la independència de Catalunya. Es dirigeix a entitats cívic culturals, grups empresarials, sindicats i responsables de partits polítics.
Un dels seus projectes més destacats és la creació d'un fons de finançament orientat a empreses catalanes, que segons la fundació pot moure quantitats de fins a cent milions d'euros. Amb part dels diners recaptats al març de l'any 2011 van fer un donatiu de 20.000 euros per al desenvolupament de les Consultes sobre la independència de Catalunya. Així mateix, part del seu treball es tradueix en donar suport a la recent constituïda, Associació de Municipis per la Independència i l'Assemblea Nacional Catalana, Moviment per la Independència

## Referències

* ↑ «Presentació al web oficial», 2011. Arxivat de l'original el 2011-12-31. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ «Neix "Catalunya Estat", una fundació per apropar l'independentisme a empresaris». El singular Digital, 03-02-2011. Arxivat de l'original el 2011-02-06. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ Vallcorba, Jaume. Un país, un estat. Estratègia i negociació per a la Independència, 2011, p. 119. ISBN 9788461534173.
* ↑ «Els escindits del CCN creen la Fundació Catalunya Estat». Som Notícia, 02-02-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-17. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ «Business angels independentista». Nació Digital, 03-02-2011. [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ M.B. «Economia al servei de la independència». El Punt Avui, 11-02-2004 [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ «Neix la Fundació Catalunya Estat per servir l'independentisme des del món de l'empresa». Ara, 04-02-2011 [Consulta: 30 desembre 2011].
* ↑ Aguilar, Xavi «La Fundació Catalunya Estat lliura 20.000 euros». El Punt Avui, 11-03-2031.
* ↑ «Web d'assemblea.cat». Arxivat de l'original el 2012-09-10. [Consulta: 2 març 2022].

## Enllaços externs

* Fundació Catalunya Estat - Lloc web oficial
# Fundació Catalana de l'Esplai

Fundació Catalana de l'Esplai (Fundesplai) és una organització sense ànim de lucre creada l'any 1996 que té com a missió "educar els infants i els joves, enfortir les entitats de lleure i el Tercer Sector, millorar el medi ambient i promoure la ciutadania i la inclusió social, amb voluntat transformadora".
El 2016, la seva acció va arribar a més de 230.000 persones.

## El projecte

Fundesplai és la marca amb què es presenten la Fundació Catalana de l'Esplai i les entitats que aplega.
La Fundació Catalana de l'Esplai agrupa les següents entitats:
* Federació Catalana de l'Esplai, que impulsa el reconeixement social i educatiu, dona suport, reforça la identitat i la vinculació territorial dels centres d'esplai i n'articula diferents dinàmiques territorials a través del treball en xarxa. En l'actualitat agrupa 93 esplais i projectes de lleure per tot Catalunya. resultat de l'associació entre Movibaix, MEV i Entitats en Moviment. Aplega uns 110 centres, gestionats per uns 1.400 monitors i monitores que mouen uns 12.000 infants a l'any.
* Fundación Esplai, que porta a terme projectes d'àmbit estatal

## Centre Esplai

El 2007 es va inaugurar Centre Esplai, la nova seu de l'entitat, ubicat al barri de Sant Cosme del Prat de Llobregat.
L'edifici, dissenyat per Carles Ferrater Lambarri, allotja les oficines administratives de l'entitat, així com l'alberg més gran de Catalunya i una escola de natura especialitzada en el Delta del Llobregat.
Amb l'assessorament d'en Ramon Folch, l'equipament es va construir amb criteris sostenibles.

## Vegeu també

* Educació no formal
* Esplai

## Referències

* ↑ «Federació Catalana de l'Esplai». Arxivat de l'original el 2021-11-07. [Consulta: 10 octubre 2020].
* ↑ Fundación Esplai
* ↑ «Obre al Prat un gran esplai de 10.000 m2». El Periodico. [Consulta: 19 novembre 2009].
* ↑ «L'alberg més ecològic». Avui. [Consulta: 19 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Fundació Catalana de l'Esplai - Lloc web oficial
# Galba (família)

Galba (en llatí Galba) va ser el nom d'un família patrícia de la gens Sulpícia. La família va donar un emperador.
Els personatges principals van ser:
* Publi Sulpici Servi Galba Màxim, cònsol el 211 aC i el 200 aC.
* Servi Sulpici Galba, magistrat romà.
* Caius Sulpicius Galba, magistrat romà.
* Servi Sulpici Galba, magistrat romà.
* Gai Sulpici Galba, magistrat romà.
* Servi Sulpici Servi Galba, cònsol el 144 aC.
* Servi Sulpici Galba, cònsol el 108 aC.
* Gai Sulpici Servi Galba, magistrat romà.
* Publi Sulpici Galba, magistrat romà.
* Servi Sulpici Galba besavi de l'emperador Galba.
* Sulpici Galba, avi de l'emperador Galba.
* Gai Sulpici Galba (pare de Galba), pare de l'emperador Galba, cònsol l'any 22.
* Galba, emperador romà (Servi Sulpici Galba).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 203.
# Galceran de Cardona i d'Oms

Galceran de Cardona i d'Oms (? - ?), baró d'Assuévar i Soneixa i comanador de l'Orde d'Alcàntara.

## Antecedents familiars

Fill de Ferran de Cardona i Requesens i d'Anna d'Oms. Fou net de Pere de Cardona i Enríquez, governador de Catalunya, i nebot de Galceran de Cardona i Requesens.
Li fou concedit el títol de comanador de l'Ordre d'Alcàntara l'any 1575.

## Núpcies i descendents

Casat el 15 amb la seva cosina germana Mariana de Cardona i d'Erill. Van tenir els següents fills:
* Violant de Cardona i de Cardona.
* Josep de Cardona i de Cardona (1609-1645).

## Referències

* ↑ Rodríguez i Rodríguez, Miquel Ángel «Plets successoris a la casa de Cardona i a les seves baronies valencianes (1576-1679)» (PDF). Pedralbes, 32, 2012, pàg. 157-194. ISSN: 0211-9587.
* ↑ Es pot veure a un document conservat a l'Arxiu d'Aragó, signat a Barcelona el 5 de setembre de 1601, al qual se li reclamen uns pagaments de drets de la ciutat.
# Gant-Wevelgem 1997

La Gant-Wevelgem 1997 fou la 59a edició de la cursa ciclista Gant-Wevelgem i es va disputar el 9 d'abril de 1997 sobre un recorregut de 208 km. El vencedor fou el francès Philippe Gaumont (Cofidis), que s'imposà en un grup de 19 ciclistes que arribà destacat a l'arribada. L'ucraïnès Andrei Txmil (Lotto-Mobistar) i el belga Johan Capiot (TVM-Farm Frites) completaren el podi.

## Classificació final

| | Cilista | Equip | Temps |
| 1 | Philippe Gaumont (FRA) | Cofidis | 4h 45' 00" |
| 2 | Andrei Txmil (UKR) | Lotto-Mobistar-Isoglass | m. t. |
| 3 | Johan Capiot (BEL) | TVM-Farm Frites | m. t. |
| 4 | Serhí Uixakov (UKR) | Team Polti | m. t. |
| 5 | Andrea Ferrigato (ITA) | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 6 | Henk Vogels (AUS) | GAN | m. t. |
| 7 | Stuart O'Grady (AUS) | GAN | m. t. |
| 8 | Fabrizio Guidi (ITA) | Scrigno-Gaerne | m. t. |
| 9 | Johan Museeuw (BEL) | Mapei-GB | m. t. |
| 10 | Giuseppe Calcaterra (ITA) | Saeco-AS Juvenes San Marino | m. t. |

## Referències

* ↑ «Gaumon gana la Gante-Wevelgem». El Mundo Deportivo, 10-04-1997, p. 50 [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ «Gent-Wevelgem, Cat 1.1 Belgium, April 9, 1997». cyclingnews.com [Consulta: 8 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web de la cursa (anglès) (neerlandès)
# Gemini 7

Gemini 7 (oficialment Gemini VII) va ser un vol espacial tripulat el 1965 sota el programa Gemini de la NASA. Va ser el quart vol tripulat del Gemini, el 12è americà i el 20è de la història (s'inclou els vols del X-15 sobre els 100 km). La tripulació formada per Frank F. Borman, II i James A. Lovell, Jr van estar prop de 14 dies a l'espai arribant a un total de 206 òrbites, i va ser retrobat en òrbita amb el Gemini-6A que va realitzar la primera maniobra d'encontre d'una nau espacial tripulada.

## Tripulació

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot Comandant | Frank F. Borman, II Primer vol espacial | Frank F. Borman, II Primer vol espacial |
| Pilot | James A. Lovell, Jr Primer vol espacial | James A. Lovell, Jr Primer vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot Comandant | Edward H. White, II | Edward H. White, II |
| Pilot | Michael Collins | Michael Collins |

### Tripulació de suport

* Alan L. Bean (Cape CAPCOM)
* Elliot M. See, Jr. (Houston CAPCOM)
* Eugene A. Cernan (Houston CAPCOM)
* Charles A. Bassett II (Houston CAPCOM)

## Paràmetres de la missió

* Massa: 3.670 kg
* Perigeu: 161,7 km
* Apogeu: 328,2 km
* Inclinació: 28,89°
* Període: 89,39 min

### Encontre amb GT-6A

* Inici: 15 de desembre de 1965 19:33 UTC
* Fi: 16 de desembre de 1965 00:52 UTC
* Gemini 6 i 7

## Referències

* ↑ Hacker, Barton C.; Grimwood, James M. «Chapter 11 Pillars of Confidence». A: On the Shoulders of Titans: A History of Project Gemini. SP-4203. NASA, setembre 1974, p. 239. Arxivat 2010-01-13 a Wayback Machine. Amb Gemini el IV, la NASA es va canviar als nombres romans per les denominacions de les missions Gemini.

## Vegeu també

* Càpsula espacial
* Exploració espacial
* Vestit espacial
* Amaratge de naus espacials

## Enllaços externs

* NASA Gemini 7/Gemini 6 press kit - November 29, 1965 Arxivat de juny 21, 2009, a Wayback Machine.
* Gemini 7 Mission Report (PDF) January 1966
* On The Shoulders of Titans: A History of Project Gemini Arxivat 2003-12-07 a Wayback Machine.
* Proud Conquest: Gemini VII & VI - 1966 NASA Manned Space Flight Educational Documentary a YouTube
* Spaceflight Mission Patches
# Gerbillus gleadowi

Gerbillus gleadowi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 750 i 800 msnm a l'Índia i el Pakistan. Es tracta d'un animal nocturn i gregari. Els seus hàbitats naturals són els deserts, els semideserts i els camps de conreu. Està amenaçat per la construcció del canal Indira Gandhi.
L'espècie fou anomenada en honor del naturalista i artista F. Gleadow.

## Referències

* ↑ Molur, S. Gerbillus gleadowi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 10 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 155. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Geganta Cati

La Geganta Caterina, més coneguda per Cati, és una geganta que pertany als Gegants del Casc Antic, filla d'en Peret el Fanaler i la Marieta de l'Ull Viu. Representa una jove comerciant del barri antic que està a punt de cobrar; per això té les mans ocupades amb un datàfon i una targeta. Porta un pentinat i una indumentària ben actuals, amb una brusa que li fa ensenyar les espatlles i el melic. Quan s'ha de mudar, es posa una camisa vermella i groga.
La iniciativa de crear la nova figura fou de la Colla Gegantera del Casc Antic, que volia una geganta amb una imatge actual i de pes lleuger que poguessin portar els joves de la colla, és a dir, aquells que no poden carregar les figures grosses perquè pesen massa, però tampoc els gegantons perquè són molt petits. La batejaren amb el nom de Cati perquè, com els de la resta de gegants del Casc Antic, prové d'un dels barris del nucli històric: el de Santa Caterina.
La tasca de construir la nova figura d'imatgeria festiva de la colla es va encarregar a l'artista cardoní Toni Mujal, a partir del disseny de Laia Tarragó, membre de l'Associació d'Amics dels Gegants del Pi. La geganta Cati s'estrenà el 2006 a l'Arc del Triomf, en una celebració amb motiu de l'Any del Comerç. En aquell acte de presentació l'acompanyaren els gegants i la colla diables del Casc Antic.

## Vegeu també

* Gegants del Casc Antic

## Referències

* 1 2 3 «Geganta Cati». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Glauc de Lemnos

Glauc de Lemnos (grec antic: Γλαῦκος, Glâukos, llatí: Glaucus) fou un escultor distingit de l'antiga Grècia nascut a l'illa de Lemnos conegut gràcies a Esteve de Bizanci, que diu que va pertànyer a l'escola d'art de Samos. Sovint és confós amb Glauc de Quios, però semblen personatges diferents.

## Referències

* ↑ 2.Glaucus of Lemnos a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 276
* ↑ «Glaukos 48». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Glauc de Nicòpolis

Glauc de Nicòpolis (en llatí Glaucus, en grec Γλαῦκος) va ser un poeta grec, els epigrames del qual han estat sovint confosos amb els de Glauc d'Atenes. A l'Antologia grega hi ha sis epigrames, el primer, segon, quart i cinquè etiquetats com a Γλαύκου, el tercer com a Γλαύκου Ἀθηναίου i el sisè com Γλαύκου Νικοπολίτα, i l'autoria d'alguns es confon. De la seva anàlisi sembla que hauria escrit el primer, segon i sisè, mentre els altres sèrie de Glauc d'Atenes.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/286?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=GlaucusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 276. ]
# Glauc d'Esparta

Glauc (en llatí Glaucus, en grec antic Γλαῦκος "Glaukos") fill d'Epícides, va ser un espartà que tenia molta fama de just.
Un home ric de Milet, per aquesta fama, li va deixar en diposit una gran quantitat de diners. Quan molts anys després els fills del milesi van anar a reclamar els diners, Glauc va negar tenir coneixement de la transacció, i fins i tot va fer un jurament solemne negant els fets. Però abans de dir definitivament que no, va consultar l'oracle sobre que havia de fer, i atemorit en saber la resposta va retornar el dipòsit immediatament. Els déus el van castigar pel perjuri i la seva família va ser exterminada abans de la tercera generació. La història és explicada per Heròdot, i Pausànias i Juvenal en fan referència.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Glaucus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 275-276
# Glacera de Mont-Miné

La glacera Mont-Miné (en alemany: Mont-Miné-Gletscher, en francès: Glacier du Mont Miné) és una de les glaceres de l'extrem sud de la Val d'Hérens als Alps del Valais. La glacera té una longitud de 7 km, una amplada mitjana d'1 km i cobreix una àrea de 10 km².

## Descripció

La glacera Mont-Miné té el seu origen en el coll cobert d'avets, coll des Bouquetins (3.357 m), situat a la frontera entre Suïssa i Itàlia, entre la carena rocosa de Bouquetins (3.838 m) a l'oest i Tête Blanche (3.710 m) a l'est. A través d'una carena glacial situada al nord de Tête Blanche, la glacera Mont-Miné està connectada amb la Glacera de Ferpècle, que flueix cap a l'est paral·lela a ella. La glacera Mont-Miné flueix cap al nord, flanquejada a l'oest per l'Aiguille de la Tsa (3.668 m) i la Dent de Perroc (3.676 m a peu) i a l'est pel Mont Miné). Actualment la llengua de la glacera acaba a una altitud de 2.070 m. Aquí brolla el riu Borgne de Ferpècle, que travessa la Val d'Hérens fins al Roine.

## Història

Durant la culminació de la Petita Edat de Gel al segle xix, el glaciar Mont-Miné i Glacera de Ferpècle es van reunir al nord del Mont Miné i van fluir 1 km més avall de la vall. Tot i això, les dues glaceres han retrocedit molt. A la regió es va formar temporalment una barrera natural darrere de la qual es va formar un llac, que a l'estiu de 1952 es va trencar i va provocar una inundació de la Val d'Hérens amb grans danys.

## Accident de la Patrouille des Glaciers

A la tercera Patrouille des Glaciers el 1949, els participants Maurice Crettez, Robert Droz i Louis Thétaz van resultar ferits en una esquerda de la glacera i només els van poder salvar al cap de vuit dies. A causa d'aquest accident, l'esdeveniment es va suspendre durant molts anys i només es va poder repetir el 1983.

## Referències

* ↑ «Glacier du Mont Miné Retreat, Swizterland» (en anglès), 17-10-2013. [Consulta: 20 novembre 2020].
* ↑ «Factsheet | Gletschermessnetz Schweiz GLAMOS» (en alemany estàndard suís). [Consulta: 20 novembre 2020].
* ↑ «La Patrouille des Glaciers» (en francès), 22-04-2020. [Consulta: 20 novembre 2020].
# Germanes Ros

Les Germanes Ros foren un grup de música català fundat el 1965 format per les germanes Maria Carme i Montserrat Ros Quinquer.
Maria Carme i Montserrat Ros Quinquer van néixer el 1946 i 1947, respectivament, a Súria (Bages). Eren filles d'una família humil en què l'art ocupava un lloc preponderant. El pare tocava el contrabaix en una cobla i la mare era una actriu no professional.
El grup posà les veus de la sintonia de Catalunya Ràdio en el moment de la seva fundació i a diferents anuncis de publicitat.

## Referències

* ↑ «Les Germanes Ros protagonitzen el "Concurs vintage"». El suplement. Catalunya Ràdio. [Consulta: 6 juny 2023].
# Gerrit Berckheyde

Gerrit Adriaenszoon Berckheyde (Haarlem, 1638 - Amsterdam, 1698) va ser un pintor neerlandès del segle xvii, que va desenvolupar la seua carrera a Haarlem, Amsterdam i La Haia, conegut sobretot pels seus paisatges urbans.
Va ser batejat al juny de 1638, i fou el germà menor i deixeble de Job Adriaensz. Berckheyde, tot i que també va estudiar amb Frans Hals. Durant la dècada del 1650, els dos germans van fer un llarg viatge al llarg del Rin cap a Alemanya, i s'aturaren a Colònia, Bonn, Mannheim i finalment a Heidelberg. El seu destí era treballar a Heidelberg per a Carles I Lluís, elector palatí, però van ser incapaços d'adaptar-se a la vida de la cort i van tornar a Haarlem, on van compartir casa i estudi i on Gerrit esdevingué membre del gremi de Sant Lluc el 27 de juliol de 1660.
Entre les influències que va rebre, cal destacar l'estil refinat i l'actitud desapassionada de Pieter Saenredam, en definitiva, les característiques del classicisme neerlandès, anàleg a Vermeer. Berckheyde va mostar preferència per les vistes de monuments en grans places, front als paisatges urbans que incloïen vistes de canals, tan habituals en un altre dels paisatgistes neerlandesos de l'època: Jan van der Heyden.

## Enllaços externs

* Web Gallery of Art (anglès).
* Art 4 Today (anglès).
# Go (llenguatge de programació)

Go (sovint referit com a golang) és un llenguatge de programació gratuït i de codi obert creat a Google el 2007 per Robert Griesemer, Rob Pike i Ken Thompson.

## Història

El llenguatge va ser anunciat per primer cop el novembre de 2009. És utilitzat dins alguns dels sistemes de producció de Google, així com per altres empreses.

## Referències

* ↑ Pike, Rob. «Hello Gophers», 24-04-2014. [Consulta: 11 març 2016].
* 1 2 «Interview with Ken Thompson». Dr. Dobb's.
* ↑ «LICENSE - The Go Programming Language». [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «The Go Programming Language». [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Go FAQ: Is Google using Go internally?». [Consulta: 9 març 2013].

## Enllaços externs

* Go (oficial)
* A Tour of Go (oficial)
* Go Programming Languange Resources (oficiós)
* Gopher Academy, Gopher Academy és un grup de desenvolupadors que treballen per educar i promoure la comunitat Go.
# Girolamo da Carpi

Girolamo da Carpi (1501 - 1556) fou un pintor i decorador a la Cort dels Este al Ducat a Ferrara (actualment Itàlia). Va començar a pintar a Ferrara, d'aprenent de Benvenuto Tisi (il Garofalo); però abans dels 20 anys, va passar a Bolonya, on se'l considera una figura del primer Renaixement de l'Escola Bolonyesa. Es va influenciar de l'estil manierista de Giulio Romano
Va tornar a Ferrara i va col·laborar amb Dosso Dossi i Garofalo entre altres en encàrrecs de la família d'Este. Girolamo es va convertir en l'arquitecte del Papa Juli III el 1550 i va supervisar la remodelació dels palaus del Vaticà. De tornada a Ferrara, se li van encarregar les ampliacions del Castello Estense.
Les pintures de Da Carpi inclouen un "Descens de l'Esperit Sant", a l'església de Sant Francesc a Rovigo; una "Madonna", una "Adoració dels Mags", i una "Santa Caterina" a Bolonya; i el "Sant Jordi" i "Sant Jeroni" a Ferrara.

## Obres

* "Adoració dels Mags", (1531, San Martino, Bolonya)
* "Casament de Santa Caterina", (1532-4, San Salvatore, Bolonya)
* "St. Longinus", (1531)
* "Pentecosta", (San Francesco, Rovigo)
* "Oportunitat", (1541, Gemäldegalerie, Dresden)
* "Paciencia", (1541, Gemäldegalerie, Dresden)

## Bibliografia

* Sydney Freedberg. Painting in Italy, 1500-1600. Penguin Books Ltd, 1993.