OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mountains May Depart

Mountains May Depart (xinès: 山河故人; pinyin: shānhé gùrén; literalment: « Un vell amic del país natal ») és una pel·lícula xineso-franco-japonesa dirigida per Jia Zhangke, estrenada l'any 2015. A l'estat espanyol es va estrenar amb el títol Más allá de las montañas.
El film es va presentar en competició oficial al Festival de Canes 2015.

## Argument

El relat, dividit en tres èpoques, descriu els recorreguts dels seus principals personatges durant més de vint anys. Al fi del segle xx, una jove xinesa és cortejada per un jove home de negocis de futur prometedor i un treballador d'una mina de carbó. Acaba per casar-se amb un d'ells, però la vida li reserva decepcions... La història comença el 1999 i segueix durant els anys 2000-2010, mentre que l'última part es desenvolupa en un futur pròxim, als anys 2020.

## Repartiment

* Zhao Tao: Tao
* Zhang Yi: Zhang Jinsheng, l'enamorat d'« elit »
* Liang Jing-dong: Liangzi, el treballador enamorat en una mina de carbó
* Dong Zijian: Dollar, el fill de Tao i de Jinsheng
* Sylvia Chang: Mia, l'ensenyant a A-City, a Austràlia

## Al voltant de la pel·lícula

* Zhao Tao és l'actriu fetitxe i l'esposa del director, Jia Zhangke.

### Premis i nominacions

* Festival de Canes 2015: selecció oficial
* Golden Horse Film Festival 2015: tria del públic, i premi al guió sobre 7 nominacions (film, realització, guió, actriu principal, fotografia, música i so)
* Asian Film Awards 2016: premi del guió sobre 4 nominacions (film, realització, guió i actriu principal)

### Crítica

* "Oblidin qualsevol subtilesa, això és una festa. Fresca, desenfrenada, desacomplexada i embogida. La millor pel·lícula [del seu director] des de la insuperable 'The World'."
* "Pocs dels cineastes d'avui dia observen tan profundament el món canviant com ho fa el Sr. Jia, o mostren els interessos humans de manera tan viva
* "Encara que 'Mountains' pot resultar alguna cosa esquemàtica de vegades, i incòmoda en el seu tercer acte (...) l'impacte que va acumulant segueix resultant enormement commovedor, ressaltat per l'entusiasta creació d'imatges de Jia i una lluminosa interpretació principal de (...) Zhao Tao.

## Referències

* ↑ «Mountains May Depart». The New York Times.
* ↑ Dargis, Manohla «Penúltimo repaso a la Sección Oficial en 10 +1 films». Fotogramas. Hearst Magazines International [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ Dargis, Manohla «Mountains May Depart». The New York Times.
* ↑ Foundas, Scott «Mountains May Depart». Variety.
# Districte de Most

El districte de Most -(en txec Okres Most) és un districte de la regió d'Ústí nad Labem, a la República Txeca. La capital és Most.

## Llista de municipis

Bečov - Bělušice - Braňany - Brandov - Český Jiřetín - Havraň - Hora Svaté Kateřiny - Horní Jiřetín - Klíny - Korozluky - Lišnice - Litvínov - Lom - Louka u Litvínova - Lužice - Malé Březno - Mariánské Radčice - Meziboří - Most - Nová Ves v Horách - Obrnice - Patokryje - Polerady - Skršín - Volevčice - Želenice

## Referències

* ↑ «Okres Most» (en txec). Územně identifikační registr ČR [Registre d'identificació territorial]. República Txeca. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Bòrd na Gàidhlig

Bòrd na Gàidhlig (en català, 'Consell del gaèlic escocès') és una organització no governamental quasi-autònoma nomenada pel Govern escocès amb responsabilitat sobre el gaèlic escocès. No s'ha de confondre amb Comunn na Gàidhlig o An Comunn Gàidhealach, organitzacions amb força més anys d'antiguitat.
Els seus principals objectius són:
* incrementar el nombre de parlants de gaèlic escocès
* enfortir el gaèlic com a llengua de la comunitat i de la llar
* promoure el gaèlic en la vida cultural d'Escòcia
* desenvolupar el gaèlic en tots els aspectes de la vida escocesa
Les seves obligacions són:
* desenvolupar un Pla nacional del gaèlic;
* treballar amb organitzacions interessades en la llengua;
* i planejar una estratègia per al sistema d'immersió lingüística en gaèlic escocès.
El Bòrd va ser creat l'abril del 2003 i constitueix una pedra angular de la posada en marxa per fer front a les obligacions de la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries.
El primer cathraiche (en català, 'president') d'aquest consell de 8 membres va ser Donnchadh MacFhearghais (Duncan Ferguson), provinent d'Islay, rector de l'escola secundària de Plockton, ex- coordinador de Comunn Luchd-Ionnsachaidh i Comunn na Gàidhlig, i director del comitè de direcció de la programació gaèlica de la BBC.
Després d'un període de consulta entre l'octubre de 2003 i el gener del 2004, durant el qual es va expressar la preocupació sobre el fet que qualsevol consell donat pel Bòrd seria probablement ignorat per les autoritats majoritàriament hostils, es va anunciar que el Bòrd seria enfortit en diverses àrees:
* l'orientació del Bòrd a les autoritats locals sobre l'educació en gaèlic tindrà caràcter reglamentari i, per tant, haurà de ser seguida.
* es pot donar consell a tots els organismes públics, privats i voluntaris.
* decidirà com centrar-se en el desenvolupament de la llengua i determinarà quines organitzacions han d'escriure plans lingüístics.
Una llei aprovada l'any 2005 pel parlament escocès li atorga al Bòrd el principal paper de la promoció del gaèlic, aconsellant el govern sobre temes gaèlics i preparant una orientació per l'educació gaèlica.
L'actual Cathraiche del Bòrd na Gàidhlig és Arthur Cormack, en ple càrrec des del febrer del 2009, encara que ha sustentat el càrrec de president provisional des del juliol del 2008. Cormack és també cap executiu dels Fèisean nan Gàidheal (en català, 'Festivals Nacionals Gaèlics d'Instrucció d'Arts'). Arthur Cormack és natural de Portree, a l'Illa de Skye, i és ex-directiu del teatre Eden Court d'Inverness i del Consell Escocès de les Arts.

## Vegeu també

* An Gàidheal Ùr

## Referències

* ↑ “[http://www.gaidhlig.org.uk/about-us.html%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D%5BEnllaç+no+actiu%5D Sobre el 'Bòrd na Gàidhlig' (anglès)(gaèlic escocès) ]”, gaidhlig.org.uk, 2006, Revisat el 9 d'agost del 2010

## Enllaços externs

* Bòrd na Gàidhlig Arxivat 2009-02-11 a Wayback Machine. (anglès)(gaèlic escocès)
# Harry Gibson

«Harry Gibson» té aquests significats:
* Harry Gibson (músic) (1915–1991), pianista, cantant i compositor de jazz estatunidenc
* Harry Gibson (ciclista) (segle XIX), ciclista canadenc Campió del món de mig fons de 1899
* Harry Gibson (futbolista australià) (1878–1921), futbolista australià del South Melbourne Football Club
* Harry Gibson (futbolista anglès) (segle XIX–segle XX), futbolista anglès del Clapton Orient
* Harry Gibson (jugador d'hoquei herba) (n. 1993), jugador d'hoquei herba anglès
# Codex Ambrosianus

El Codex Ambrosianus és un còdex que recull cinc manuscrits diferents amb fragments de la Bíblia copiats entre els segles VI i XI. La seva importància rau en el fet de compilar històries en diversos alfabets i idiomes, fet que ajuda al comparatisme lingüístic a progressar en la història de la llengua dels idiomes allà representats, essent el més important el gòtic.

## Referències

* ↑ Schäferdiek, Knut (1981). ‘Die Fragmente der “Skeireins” und der Johanneskommentar des Theodor von Herakleia’, Zeitschrift für deutsches Altertum und deutsche Literatur 110: 175–93
# Poul Hartling

Poul Hartling (1914-2000) va ser un diplomàtic i polític danès. Membre del Partit Liberal, va servir com primer ministre del seu país entre 1973 i 1975.
Hartling va ser ministre de Relacions Externes de Dinamarca de 1968 fins al 1971 durant el govern de Hilmar Baunsgaard. El 1973 Hartling es va tornar primer ministre quan el Partit Socialdemòcrata de Anker Jørgensen no va aconseguir formar un govern després de l'elecció al parlament el 1973. Hartling va ser primer ministre del 18 de desembre de 1973 fins al 13 de febrer de 1975, quan Anker Jørgensen i els socialdemòcrates van arribar una altra vegada al poder.
Hartling llavors va deixar la política danesa per treballar en l'ONU. Ell va ser Alt Comissari de les Nacions Unides per als Refugiats de 1978 fins al 1985. En 1981 Hartling va acceptar el Premi Nobel de la Pau com a cap de l'ACNUR.
# Bosanska Krajina

Bosanska Krajina (Pronunciat [bɔ̌sanskaː krâjina], Ciríl·lic: Босанска Крајина), és una regió geogràfica de Bosnia i Hercegovina occidental definida pels rius Sava, Una i Vrbas. És també una regió històrica, econòmica i cultural de Bosnia i Hercegovina.
La ciutat més gran, i el seu centre històric és Banja Luka. Altres ciutats que en formen part són Bihać, Cazin, Velika Kladušun, Prijedor, Sanski Most, Gradiška, Kozarska Dubica, Novi Grad, Bosanska Krupa, Ključ, Bosanski Petrovac, Kotor Varoš, Šipovo, Mrkonjić Grad, Drvar, Bosansko Grahovo, Jajce, Kneževo, Bužim, Laktaši, i Čelinac.
Bosanska Krajina no té cap frontera política o representació política en l'estructura de Bòsnia i Hercegovina; tanmateix té una identitat cultural i històrica significativa que va ser formada a través de diversos esdeveniments històrics i econòmics. El territori de Bosanska Krajina està actualment dividit entre la Republika Srpska i la Federació de Bosnia i Hercegovina.

## Nom

Entre els segles xvi i XIX el territori entre els rius Una i Vrbas va ser anomenat Croàcia turca. Aquest nom va ser utilitzat per topògrafs militars austríacs que van treballar en la comissió fronterera Austro-Otomana a conseqüència del Tractat de Karlowitz de 1699. A mitjan segle xix el nom Croàcia turca va ser reemplaçat pels cartògrafs pel de Bosanska Krajina.

## Referències

* 1 2 3 Magaš, Branka; Žanić, Ivo. The War in Croatia and Bosnia-Herzegovina 1991-1995. Taylor & Francis, 2001, p. 11. ISBN 0-7146-8201-2.
* ↑ «Bosnia and Herzegovina». 1911 Encyclopædia Britannica. LoveToKnow. [Consulta: 18 juny 2010]. «Donji Kraj, the later Krajina, Kraina or Turkish Croatia, in the north-west»
* ↑ Borna Fuerst-Bjeliš, Ivan Zupanc «Images of the Croatian Borderlands: Selected Examples of Early Modern Cartography». Hrvatski geografski glasnik, 69/1, 2007, pàg. 16 [Consulta: 25 juny 2010]. «Schimek’s Map of the Turkish Croatia, 1788. (Facsimile from Marković 1998). "Turkisch Croatien"»
# Exèrcit Revolucionari del Poble

«Exèrcit Revolucionari del Poble» té aquests significats:
* Exèrcit Revolucionari del Poble (Argentina): grup armat argentí, ala militar del Partit Revolucionari dels Treballadors.
* Exèrcit Revolucionari del Poble (Colòmbia): grup armat colombià, escissió de l'Exèrcit d'Alliberament Nacional.
* Exèrcit Revolucionari del Poble (El Salvador): grup armat salvadorenc, que formà part del Front Farabundo Martí d'Alliberament Nacional.
# Mulay Muhammad I

Mulay Muhammad I (1589-1659, Sultan Abul Amlak Sidi Muhammad I al-Sharif ibn Ali, àrab مولاي علي الشريف), fou caid de Tafilelt fill d'Ali al-Sharif al-Marrakshi. Era el gran de nou germans sent els altres: al-Hafid, al-Hadjdj, Mahriz, Marwan, Fadhl, Abu Zakariya, Mubarak i Said.
La seva família gaudia de molt de prestigi al Tafilelt i a la capital Sigilmasa i el 1631 va aprofitar l'anarquia al país per establir la seva autoritat a tota la regió de Tafilalt, però no tenia gairebé guerrers i mantenia una gran rivalitat amb la gent de Tabuasamt, una fortalesa no gaire lluny de Sigilmasa. Contra aquesta gent va demanar (vers 1633) ajut a Abu l-Hasan Sidi Ali ibn Muhammad, caid del Sus (des d'abans del 1627), amb el qual l'unia una bona amistat. Sidi Ali li va enviar forces que es van establir a Sigilmasa disposades a marxar contra Tabuasamt, però els amazics d'aquesta regió es van aliar a la zawiya d'al-Dila que també va enviar forces a la ciutat. Per evitar la lluita es va acordar una treva (l'any que va entre el juliol de 1633 i el juny de 1634). Sigilmasa va quedar de fet en mans de Sidi Ali de ple acord amb Muhammad I, per protegir-lo dels seus rivals.
Llavors la gent de Tabuasamt van pensar la manera com podrien trencar l'amistat entre Sidi Ali i Muhammad al Sharif, i van decidir fer submissió al caid del Sus. En aquesta situació el fill de Muhammad al-Sharif, Sultan Sidi Muhammad II ibn Sharif (Mulay Muhammad II) va reunir 200 homes i va atacar per sorpresa Tabuasamt; va derrotar els guerrers, va ocupar la fortalesa i va massacrar la població, obtenint un considerable botí (1636).
Sid Ali va reaccionar amb fúria i va ordenar al seu delegat a Sigilmasa fer presoner a Muhammad al-Sharif i enviar-lo al Sus. Així es va fer i Muhammad al-Sharif fou enviat a presència de Sidi Ali que el va tenir com un any presoner fins que el seu fill va pagar un considerable rescat per alliberar-lo (1637/1638). Durant aquest temps el fill ja va tenir el control efectiu del govern al Talfilalt, i amb el botí de Tabuasamt va poder reunir un petit exèrcit, però sobretot se li van unir gent de les tribus del Talfilalt que eren hostils a Sidi Ali, perquè la gent d'aquest abusaven del poder i cobraven tants impostos com podien, generalment injustos i a vegades estrambòtics només per recaptar (a l'estiu un impost per estar a l'ombra i a l'hivern un impost per estar al sol) i quan Muhammad al-Sharif va tornar a Sigilamsa va renunciar definitivament al poder en favor del seu fill. Les forces d'aquest van expulsar a les de Sidi Ali, rebent Muhammad II el jurament dels habitants de Tafilalt (1640/1641).
Muhammad I va morir retirat a Tafilalt el 5 de juny de 1659. Va tenir 15 fills mascles.

## Referències

* Genealogia
* Caps d'estat
* Muhammad al-Saghir ibn al-Hadjdj ibn Abd Allah al-Wafrani, Nozhet-el hādi bi akhbar moulouk el-Karn el-Hadi (Histoire de la dynastie saadienne au Maroc : 1511-1670), traduït i publicat per O. Houdas, Ernest Leroux, París, 1889. En línia a gallica.bnf.fr
# Bòltorn

En la mitologia escandinava, Bòltorn era un dels gegants descendents d'Ymir, així com pare de Bestla, i, per tant, avi matern d'Odín, de Vili i de Ve.

## Referències

* ↑ «Bölþorn | Encyclopedia Mythica» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2018].
# Codex Amiatinus

El Codex Amiatinus (A) és un manuscrit uncial del segle viii de l'Antic i Nou Testament. Està escrit en llatí, sobre pergamí, amb lletres uncials, i es conserva a la Biblioteca Medicea Laurenziana (Cat. Sala Studio 6).
El còdex conté 1029 fulles de pergamí (51 x 34 cm). Es tracta d'un manuscrit de la Vulgata.

## Referències

* 1 2 Kurt Aland und Barbara Aland, Der Text des Neuen Testaments. Einführung in die wissenschaftlichen Ausgaben sowie in Theorie und Praxis der modernen Textkritik, Deutsche Bibelgesellschaft, Stuttgart 1981, p. 197. ISBN 3-438-06011-6
* ↑ Bruce M. Metzger, The Text of the New Testament (Oxford University Press: 2005), p. 106.

## Vegeu també

* Codex Claromontanus
* Codex Fuldensis

## Bibliografia

* H. J. White, Codex Amiatinus of the Latin Vulgate Bible and Its Birthplace Arxivat 2012-03-26 a Wayback Machine., Analecta Gorgiana, Gorgias Press LLC 2007.
* H. J. White, The Codex Amiatinus and its Birthplace, in: Studia Biblica et Ecclesiasctica (Oxford 1890), Vol. II, pp. 273–308.

## Enllaços externs

* The Codex Amiatinus and the Codex grandior
* ; David Dimbleby «Age of Conquest». . Seven Ages of Britain (BBC 1), Min:33:38"'". « »
# Prospect Heights

Prospect Heights és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 17.081 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prospect Heights tenia 17.081 habitants, 6.379 habitatges, i 4.433 famílies. La densitat de població era de 1.548,1 habitants/km².
Dels 6.379 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 33,4% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.641 $ i la renda mediana per família de 63.382 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.317 $ mentre que les dones 32.455 $. La renda per capita de la població era de 28.200 $. Aproximadament el 3,7% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prospect Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prospect Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bònavau (Alt Loira)

Bonneval és un municipi francès situat al departament de l'Alt Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 95 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bonneval era de 95 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 98 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 51 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 91 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 42 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bonneval el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 12 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 40 eren actives i 18 eren inactives. De les 40 persones actives 30 estaven ocupades (16 homes i 14 dones) i 10 estaven aturades (4 homes i 6 dones). De les 18 persones inactives 8 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Bonneval hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 183 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bonneval a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bonneval a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Farré

* No s'ha de confondre amb Ferrer.
Farré és el nom dels següents personatges:
* Agustí Farré, periodista català
* Arnau Farré i Garcia (Vilanova de Segrià, 1998), pilot de trial català
* Carme Farré i Ors
* Joan Farré, diversos personatges
* Maria Rosa Farré i Escofet (Barcelona, 1916-2001), pedagoga
* Miquel Farré, diversos personatges
* Oriol Farré i Llort (1975), músic membre del grup Gossos
* Ricard Farré i Climent (L'Espluga de Francolí, 1894 - Tarragona, 1939), industrial i polític català
Viccionari
# Mulay Hisham

Mulay Hisham ibn Muhammad (àrab هشام بن محمد) fou sultà del Marroc de la dinastia alauita.
Davant la impopularitat del seu germà Mulay Yazid, es va revoltar a Marraqueix el 10 de desembre de 1790 i es va proclamar sultà. El 1791 la lluita fou intensa i els seguidors de Hisham foren perseguits per Yazid. Aquest es va acostar a Marraqueix i les forces dels dos germans es van enfrontar no lluny de la ciutat. Hisham va aconseguir la victòria i Yazid va morir (23 de febrer de 1792). El seu germà Mulay Abd al-Rahman ibn Muhammad s'havia apoderat de Tafilalt i es va mantenir al Sus fins a la seva mort. Un altre germà, Mulay Sulayman es va revoltar a Fes a la mort de Yazid, i encara un altre, Mulay Maslama ibn Muhammad es va rebel·lar a la part nord-est del país.
Hisham és considerat un home devot i un líder honest poc interessat pel poder del qual aviat es va cansar. El gener del 1795 va abdicar en el seu germà rebel Sulayman per evitar la guerra, però a l'octubre els seus partidaris el van pujar de nou al tron, en oposició a Sulayman. Sense interès pel càrrec, en saber la mort de Mulay Abd al-Rahman de Tafilalt i el Sus, i sense suports Mulay Maslama, va abdicar definitivament el 29 de novembre de 1797 deixant via lliure al seu germà com a únic sultà, i es va retirar a Meknès on va morir de malaltia l'11 d'agost de 1799, sent enterrat al mausoleu alauita de Marraqueix.
Va deixar quatre fills dels quals dos van morir a Marraqueix al començament del 1793, un altre, Mulay Muhammad al-Mamun bin Hisham, fou el seu khalifa a Marraqueix, i el fill gran Mulay Abd al-Rahman ben Hisham fou sultà (1882-1859).

## Enllaços externs

* Genealogia
* Caps d'estat
# Cal Capot

Cal Capot és un edifici de Calafell (Baix Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un immoble irregular constituït per quatre cossos. Disposa de planta baixa i dues plantes pis. La coberta és a una sola vessant feta de teula àrab, excepte una part que és coberta plana o terrat. La façana principal mostra modificacions realitzades en diverses èpoques. Damunt del portal hi ha la data 1807, encara que el portal actual és del segle xx, com la resta d'obertures. La façana és arrebossada amb morter de ciment i pintada de color blanc. A la façana posterior hi ha part d'un portal de pedra tallada. A les façanes hi ha cables d'instal·lacions i fanals de l'enllumenat públic. A l'interior, a la planta baixa, hi ha un arc ogival. També hi ha un pou.
El sistema constructiu és de tipus tradicional a base de murs de càrrega i sostres unidireccionals fets amb bigues de fusta. Entrebigats i volta de l'escala de rajola. La coberta és de bigues de fusta.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Capot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Henry Such

Henry Such (Londres, 1872 - [...?]), fou un músic anglès.
Va fer els seus estudis a Berlín, on s'especialitzà en el violí i perfeccionà la seva tècnica amb els professors Joachim i August Wilhelmj. Després de donar-se a conèixer avantatjosament com a solista en els principals centres musicals europeus, establí la seva residència a Londres, i fou nomenat professor de violí de la Guildhall School of Music and Drama.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 58, pàg. 305. (ISBN 84-239-4558-8)