OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palatina

Palatina era el nom d'una de les quatre tribus primitives de Roma i una de les 35 tribus romanes amb dret de vot. El rei Ròmul la va organitzar i va rebre el seu nom del Palatí, un dels set turons de Roma, on van habitar, segons diu Varró.

## Referències

* ↑ Williamson, Callie. The Laws of the Roman People (en anglès). University of Michigan Press, 2010, p. 381. ISBN 0472025422.
* ↑ Varró. De lingua latina, V, 48
Viccionari
# Front Únic Antimonàrquic

El Front Únic Antimonàrquic va ser una candidatura republicana que es va presentar a les eleccions municipals del 12 d'abril de 1931. El seu ideari era el de la proclamació de la República i obrir un procés constituent. A Mallorca el constituïren l'Agrupació Socialista de Palma del Partit Socialista Obrer Espanyol, la Unió General de Treballadors de Balears i el Partit Republicà Federal de Mallorca. Poc després s'hi ajuntà el Partit Reformista. La seva presentació es va dur a terme a la Casa del Poble de Palma, el 22 de març, amb discursos d'Ignasi Ferretjans Sanjuan i Francesc Julià i Perelló. El 29 de març es va fer un míting al Teatre Balear de Palma, amb representació de quasi tots els pobles de Mallorca. Poc abans de les eleccions el Partit Comunista d'Espanya retirà la seva candidatura i li donà suport.
A les eleccions municipals del 12 d'abril el Front Únic Antimonàrquic aconseguí 80 regidors a les Balears (62 republicans, 23 socialistes i 4 independents). A Palma n'obtengué 9, cinc republicans i quatre socialistes. Però foren superats pels monàrquics a Palma i a quasi tots els municipìs, amb les excepcions d'Esporles i Montuïri. Però davant la victòria republicana a quasi totes les capitals de província, el rei fugí i el 14 d'abril de 1931 es proclamà la Segona República Espanyola. A 22 municipis de Mallorca s'impugnaren les eleccions, que es varen haver de repetir el maig el 1931. En aquesta ocasió els integrants del Front es presentaren amb el nom de Conjunció Republicano-Socialista.

## Referències

* ↑ «Front Únic Antimonàrquic». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 75-76. ISBN 84-8661702-2.
# Sphoeroides andersonianus

Sphoeroides andersonianus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2. i-lxiv + 1-632.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Morrow, J. E., Jr., 1957. Shore and pelagic fishes from Peru, with new records and the description of a new species of Sphoeroides. Bull. Bingham Oceanogr. Collect. Yale Univ. v. 16 (art. 2): 5-55.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cotto Sanchéz, A., 1998. Listado taxonómico de los peces identificados en los océanos Pacífico y Atlántico de Nicaragua. Ministerio de Economía y Desarrollo. MEDE PESCA. Managua, Nicaragua. pag. var.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Family Tetraodontidae (Pufferfishes). p. 670. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Shipp, R. L. i R. W. Yerger, 1969: A new puffer fish, Sphoeroides parvus, from the western Gulf of Mexico, with a key to species of Sphoeroides from the Atlantic and Gulf coasts of the United States. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 82: 477-488.
* Tortonese, E., 1986. Tetraodontidae. p. 1341-1347. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen, E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean, UNESCO, París, França. Vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hélio Oiticica

Hélio Oiticica (Rio de Janeiro, 1937 - 1980) fou un artista brasiler, pintor, escultor i performer, desenvolupà un important treball d'instal·lació. Membre destacat de l'avantguarda brasilera dels anys seixanta i setanta fou un dels promotors destacats del moviment tropicalista. Oiticica creia que l'art havia de tenir un paper essencial en la transformació cultural, a través de la qual s'aconseguiria un canvi social.

## Orígens

El seu pare entomòleg era també fotògraf i pintor. El seu avi José Oiticica, filòleg i conegut activista anarquista. Estudià amb el pintor Ivan Serpa. Fundà amb Lygia Clark, Amilcar de Castro i Lygia Pape el moviment neoconcretista que fou actiu entre 1959 i 1961. Hélio Oiticica visqué a Londres i a Nova York i morí havent tornat a Rio de Janeiro.

## Obres primerenques

Influït pel constructivisme, el suprematisme i l'art concret suís, Oiticica orienta els seus primers treballs amb la pintura vers una experimentació amb el color, que l'acompanya al llarg de tota la seva producció. En les seves primeres obres incorpora colors primaris als quals dota de petits matisos, treballa els colors calents grocs i taronges i posteriorment en superfícies de fustes penjades que multiplicant-se en nombre i mides, formen conjunts que afirmen una apropiació de l'espai tridimensional.

## Obres dels 60, 70 i reconeixement

Durant els anys 60 crea les obres anomenades bólides (bòlids) i les instal·lacions que porten per nom penetráveis (penetrables), un dels quals anomenat tropicália donà nom al moviment tropicalista abans esmentat i del que formaren part els músics Caetano Veloso, Gilberto Gil i Gal Costa i el cineasta Glauber Rocha, en plena dictadura. Els penetráveis conviden l'espectador a recórrer petites construccions, sovint descalç, on trobarà textures diverses, color, so, apostant per un art que conjuga geometria i sensualitat. Una altra sèrie de treballs són els parangolés, peces de roba, plàstic i materials diversos, escultures portables que incideixen en la relació amb el cos, integrant la dansa, el canvi, el moviment. Oiticica fou expulsat d'una exposició al Museu d'Art Modern de Rio el 1965 per haver convidat els membres de l'escola de Samba de Mangueira (una favela de Rio força coneguda) a portar els parangolés. Un altre aspecte del seu treball són les sales de projecció quasi cinemas, de la que destaca la pol·lèmica instal·lació Cosmococa on es projecten portades de revistes amb personatges cèlebres (Marylin, Buñuel, Jimmy Hendrix) redibuixats amb cocaïna.
El seu reconeixement ha estat molt tardà, i ha estat només en els darrers anys que la Fundació Tàpies de Barcelona, la Documenta X, el Jeu de Paume a París i la Tate a Londres li varen dedicar importants mostres antològiques. El 2009 un incendi destruí part de l'obra d'Oiticica que es trobava emmagatzemada provisionalment a casa del seu germà a Rio de Janeiro.

## Enllaços externs

* Fundació Tàpies, Hélio Oiticica
* Biografia d'Hélio Oiticica, un bon resum, en portuguès.
* Biografia detallada d'Hélio Oiticica Arxivat 2015-09-06 a Wayback Machine. a la pàgina oficial de l'artista i els seus germans, "Projeto Hélio Oiticica".
# La Presta

La Presta, antigament Vilar de Na Presta o Ses Allades, és un poble de la comuna de Prats de Molló i la Presta, de la comarca nord-catalana del Vallespir.
Es troba 5 quilòmetres a ponent del cap de la comuna, la vila de Prats de Molló, a la riba esquerra del Tec, al nord-est del veïnat de la Farga i a l'est dels Banys de la Presta, a prop de tots dos. Es tracta d'un poble de veïnat dispers, amb l'església de Sant Isidre de la Presta en el seu extrem sud-oriental.
Pertanyen a aquest poble les cases i masies de Can Caset, Can Comamala i Can Ribes, entre d'altres.

## Etimologia

La Presta és un poble esmentat des de l'Edat Mitjana, però sota un altre nom: Villarium de Ces Ayllades (1266), Bayns d'Ayats (1340); és a dir, les Allades/Aiades (o Allats/Aiats), o Banys d'Allats/Aiats (o Allades/Aiades). Les grafies variables del lloc fan bastant incerta tota interpretació, però podria correspondre al llatí Aquatis i designar un lloc en el qual l'aigua és abundant. En aquest poble, des del 1264, un personatge anomenat Johannis Presta posseïa un terreny rural. Aquest terreny comprenia potser els banys, anomenats al segle xvi «Banys de na Presta», i després «la Presta», que acabaria convertint-se en el nom del poble. Joan Coromines proposa que presta és un manlleu tardà del cognom occità Preste o Pestre.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «170 - Prats de Molló i la Presta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «La Presta». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1996 (Onomasticon Cataloniae, VI O - Sai). ISBN 84-7256-852-0.
* Kotarba, Jérôme; Castellvi, Georges; Mazière, Florent [directors]. Les Pyrénées-Orientales 66. París: Académie des Inscriptions et Belles-Lettres. Ministère de l'Education Nationale. Ministère de la Recherche. Ministère de la Culture et de la Communication. Maison des Sciences de l'Homme, 2007 (Carte Archeologique de la Gaule). ISBN 2-87754-200-5.
* Pélissier, Jean-Pierre. Paroisses et communes de France : dictionnaire d'histoire administrative et démographique, vol. 66 : Pyrénées-Orientales. París: CNRS, 1986. ISBN 2-222-03821-9.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan; Delcor, Maties. «Prats de Molló». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Prats de Molló». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Presta en els ortofotomapes de l'IGN
# Henneveux

Henneveux és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 301 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Henneveux era de 301 persones. Hi havia 101 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 33 parelles sense fills i 56 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 109 habitatges, 99 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 108 habitatges eren cases. Dels 99 habitatges principals, 78 estaven ocupats pels seus propietaris, 17 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 4 en tenien tres, 35 en tenien quatre i 56 en tenien cinc o més. 89 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 39 habitatges hi havia un automòbil i a 52 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 178 persones, 127 eren actives i 51 eren inactives. De les 127 persones actives 123 estaven ocupades (76 homes i 47 dones) i 4 estaven aturades (4 dones i 4 dones). De les 51 persones inactives 14 estaven jubilades, 16 estaven estudiant i 21 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Henneveux hi havia 100 unitats fiscals que integraven 308,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.726 €.

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 6 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 6 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta, 1 guixaire pintor, 2 fusteries, 1 electricista i 1 empresa de construcció.
L'any 2000 a Henneveux hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Henneveux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Henneveux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Garhwal

«Garhwal» té aquests significats:
* Districte de Garhwal, divisió administrativa de l'Índia Britànica i després les Províncies Unides d'Agra i Oudh, a la divisió de Kumaun
* Regne de Garhwal
* Tehri-Garhwal, estat tributari protegit de l'Índia, avui a Uttarakhand i abans a les Províncies del Nord-oest
* Divisió de Garhwal, entitat administrativa d'Uttarakhand a l'Índia
# Palatka (Florida)

Palatka és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2004 tenia 10.796 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palatka tenia 10.033 habitants. La densitat de població era de 556,6 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.129 $ i la renda mediana per família de 26.076 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.716 $ mentre que les dones 19.187 $. La renda per capita de la població era d'11.351 $. Entorn del 27,9% de les famílies i el 33,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palatka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- Palatka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
# Gai Fulvi Flac

Gai Fulvi Flac és el nom dels següents personatges:
* Gai Fulvi Flac, llegat republicà a Càpua el 211 aC
* Gai Fulvi Flac, cònsol el 134 aC
# Sphinx chersis

Sphinx chersis és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels esfíngids (Sphingidae) propi d'Amèrica del Nord.

## Distribució

Es troba des del nord de Mèxic fins al sud del Canadà, essent més rara als Estats del Golf (Texas, Louisiana, Mississipi, Alabama i Florida).

## Descripció
### Imago

Envergadura alar d'entre 90 i 130 mm. El color predominant d'aquesta espècie és el gris, que envolta el seu cap, tòrax, abdomen, ales i extremitats. A les ales anteriors hi té unes fines línies negres mentre que a les posteriors s'alternen franges negres amb franges gris clar, patró que també es presenta a cada costat de l'abdomen. Tòrax amb dues línies negres.
* Sphinx chersis ♂
* Sphinx chersis ♂ △
* Sphinx chersis ♀
* Sphinx chersis ♀ △

### Eruga

Pot arribar als 100 mm de longitud. Presenta cert polimorfisme, pot haver-hi considerable variació de coloració entre individus. Normalment és verda blavosa recoberta de franges obliqües laterals blanques i verd fosques; l'últim parell de franges acaba amb una cua blava. Les bores de la placa anal són grogues.

## Hàbitat

Una gran varietat de boscos i zones de matollar àrides. L'eruga s'alimenta d'una gran varietat de plantes, incloent Syringa vulgaris, Populus tremuloides, Fraxinus, i Ligustrum.

## Període de vol i hibernació

Dues generacions l'any: la primera entre maig i juny i la segona entre juliol i agost. Hiberna com a pupa en una crisàlida subterrània.

## Referències

* 1 2 «Sphinx chersis» (en anglès). ASphingidae of the Americas. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 25 juliol 2012].
* 1 2 3 4 «Sphinx chersis» (en anglès). North American Moth Photographers Group. [Consulta: 25 juliol 2012].
* 1 2 3 «Sphinx chersis» (en anglès). Butterfiles and Moths of North America. [Consulta: 25 juliol 2012].
# Ignasi Ferretjans Sanjuan

Ignasi Ferretjans Sanjuan (Palma, 1895 - Ciutat de Mèxic 1989) fou un polític socialista mallorquí. Picapedrer de professió, actor de teatre afeccionat i sindicalista, milità a la Federació Socialista Balear i el 1921 fou director d'El Obrero Balear, però el mateix any s'escindí de la FSB per a fundar l'Agrupació Comunista de Palma del Partit Comunista Obrer Espanyol, amb l'òrgan El Comunista Balear. El 1923 es va instal·lar clandestinament a Barcelona a causa d'un procés a que el sotmeté la Dictadura de Primo de Rivera, i allí formarà part de l'executiva de la Federació Comunista Catalanobalear, però el 1926 l'abandonà i va tornar a Palma, on el 1928 es reintegrà a la FSB. Alhora, va reprendre la tasca sindical a través de la societat El Treball.
En proclamar-se la Segona República Espanyola fou escollit regidor de Palma, càrrec que ocupà fins a l'octubre de 1934, i en fou tinent d'alcalde d'octubre de 1935 a juliol de 1936. Fou un dels candidats a la successió de Llorenç Bisbal i Barceló com a cap del socialisme balear, i el 1935 fou nomenat cap de la UGT a les Illes. Quan esclatà la guerra civil espanyola el 18 de juliol de 1936 era alcalde accidental de Palma per malaltia d'Emili Darder. Fou condemnat a mort en rebel·lia pels militars sublevats en un consell de guerra, però assolí amagar-se i escapar en barca cap a Barcelona amb Miquel Navarro Campomar i Marià Rubió i Tudurí. A Barcelona fou president de l'Agrupació de Socialistes de Balears a Catalunya i redactor d'El Obrero Balear, i col·laborà amb el PSUC. En acabar la guerra va marxar a França, on fou tancat en un camp de concentració. Després marxaria cap a la República Dominicana, i després a Mèxic, d'on només tornà un parell de cops el 1982 i el 1986.

## Referències

* Biografia a fideus.com
# Koni

Koni (en rus: Кони) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 33 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Hesperoperla

Hesperoperla és un gènere d'insectes plecòpters pertanyent a la família dels pèrlids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units i el Canadà.

## Taxonomia

* Hesperoperla hoguei Baumann & Stark, 1980
* Hesperoperla pacifica (Banks, 1900)

## Referències

* ↑ Banks, 1938. Psyche 45(2-3):136.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ BugGuide (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:336.
* Sandberg, 2009. Illiesia 5(13):146-155.
* Stark & Green, 2011. Illiesia 7(17):157-166.
* Uchida & Isobe, 1991. Aquatic Insects 13(2):65-77.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Garcia II de Castella

Garcia II de Castella, dit l'Infant (1010 - Lleó, 1029) fou l'últim comte-sobirà de Castella (1017-1029).
Fill de Sanç I Garcia i de la seva muller, Urraca Salvadórez.
Va succeir el seu pare quan era tan sols un nen, l'any 1017. La regència durant la minoria d'edat del comte la van exercir diversos magnats castellans així com l'abadessa de Covarrubias, Donya Urraca de Castella, tia del jove comte, sota el protectorat de Sanç el Major de Navarra.
Fou assassinat el 15 de maig de 1029 quan sortia del palau reial lleonès pels germans Roderic i Énnec de la família Vela, on havia anat a conèixer a la seva promesa, la infanta Sança de Lleó, filla d'Alfons V.
Va heretar el comtat la seva germana Múnia I de Castella casada amb Sanç el Major de Navarra, que també serà nomenat comte de Castella a la mort de Garcia II i que instaurarà el títol de rei de Castella.