OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Basses de Camp Batalla

Les Basses de Camp Batalla són un conjunt de basses i entollaments temporals que es troben en una zona antigament ocupada per una activitat extractiva de basalt. La majoria de basses se situen a la base d'alguns dels fronts abandonats i estan experimentant un ràpid procés de colmatació natural.
Aquesta zona humida se situa en una zona forestal, formada per una pineda de pi pinyer amb abundants alzines, sureres i roures martinencs. S'hi troba per tant l'hàbitat d'interès comunitari 9540 Pinedes mediterrànies. Les basses, en ser de caràcter temporal, no han arribat a formar un bosc de ribera ni cinyells helofítics de boga o canyís. Presenten en canvi diversos tipus d'herbassars humits i comunitats algals, de característiques variables al llarg de l'any i en funció del grau d'inundació assolit.
Aquesta zona humida és interessant sobretot pel fet de presentar hàbitats destinats a l'alimentació, la hivernada o la reproducció de moltes espècies d'amfibis i rèptils aquàtics. S'hi ha citat espècies d'amfibis com salamandra (Salamandra salamandra), tritó palmat (Lissotriton helveticus), tritó verd (Triturus marmoratus), reineta (Hyla meridionalis), gripau corredor (Epidalea calamita), granota pintada (Discoglossus pictus), granoteta de punts (Pelodytes punctatus) i tòtil (Alytes obstetricans).
El procés de colmatació natural de les basses pot originar la seva desaparició a mitjà termini. Potser caldria realitzar alguna mesura de gestió d'hàbitats per garantir-ne la continuïtat, com l'excavació d'alguna de les basses existents, o la creació d'alguna nova bassa. D'altra banda, es troben a la zona algunes deixalles, així com antigues instal·lacions de l'activitat extractiva, que caldria retirar.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Basses de Camp Batalla». Zones humides de Catalunya. Gencat. Arxivat de l'original el 18 de febrer 2015. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Bandırma Basketbol İhtisas Kulübü

El Bandırma Basketbol İhtisas Kulübü o Bandırma BİK. és un club de basquetbol de la ciutat de Bandırma, a Turquia.
El Banvit BK va ser fundat el 1994 per treballadors de Banvit, una empresa càrnia amb seu a Bandirma. L'equip va començar a jugar a les lligues regionals turques el 1998 i va ascendir a la segona divisió turca el 2001. El 2004, l'equip va ascendir a la BSL, com a campions de la segona divisió.

## Palmarès

* Basketball Champions League
** Finalistes (1): 2016–17
* Lliga turca
** Finalistes (1): 2012–13
* Copa turca
** Campions (1): 2017
** Finalistes (2): 2007, 2013
* Copa presidencial turca
** Finalistes (1): 2017

## Referències

* ↑ «Banvit Bandirma: Club Info». Euroleague Properties. [Consulta: 12 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Barraca de pedra en sec amb aljub (Freginals)

La Barraca de pedra en sec amb aljub és una obra de Freginals (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Barraca de pedra seca amb planta circular. Construïda junt al marge, amb una porta i una finestra petita.
Presenta com a variant la construcció d'un terradet davant la porta per recollir l'aigua de pluja i conduir-la a una petita cisterna construïda a l'interior de la barraca.

## Referències

* 1 2 «Barraca de pedra en sec amb aljub». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Betuweroute

La Betuweroute (sovint anomenada erròniament Betuwelijn) és una línia ferroviària neerlandesa de mercaderies de 158,5 km que connecta el port de Rotterdam a la frontera alemanya prop de Zevenaar (Gelderland). Es va inaugurar el 16 de juny 2007.
Des de l'inici, el projecte va patir moltes crítiques ecològiques i econòmiques. A més, el seu cost va àmpliament ultrapassar el pressupost original (4700 milions d'euros contra 2500). Els transportistes mostraren oposició al projecte perquè les tarifes no semblaven gaire competitives amb les del transport fluvial que, a més, es mostrava més fiable.
A més, existia un projecte alternatiu menys onerós: la reobertura del Rin de Ferro, una obligació històrica segons el Tractat de Londres (1839), tot connectant el port d'Anvers amb l'àrea del Rur, a Alemanya. Tot i haver-hi un acord nou, polítics belgues temien que els Països Baixos alentissin la seva execució per a afavorir el projecte neerlandès.
Només unes setmanes després de la inauguració, el trànsit ferroviari va haver d'aturar-se completament per raons de seguretat. Posteriorment però la línia tornà a funcionar, si bé amb un nombre de circulacions molt inferior al previst (tot just 50 la setmana). El desembre del 2008 però ja hi circulaven uns 150 trens setmanalment.

## Referències

* ↑ «Keyfacts december 2008». Keyrail, 01-12-2008. (neerlandès)

## Enllaços externs

* Keyrail (empresa explotadora de la Betouweroute) Arxivat 2008-12-31 a Wayback Machine. (neerlandès)
* Discussió parlamentària sobre la Betuweroute. (neerlandès)
# Betwa

Betwa (Vetravati que vol dir "El que duu canyes") és un riu de l'Índia afluent del Yamuna. Neix a les muntanyes Vindhya al nord d'Hoshangabad a Madhya Pradesh (abans principat de Bhopal) i corre en direcció nord-oriental per l'estat passant per Orchha fins Uttar Pradesh. Es troba amb el Yamuna a Hamirpur prop d'Orchha. Té un recorregut d'uns 580 km. Afluents principals: Jamni, Dhasan, Kolahu, Pawan, i Barman.

## Vegeu també

* Irich.

## Referències

* ↑ The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bill Nicholson

* «Bill Nicholson» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Bill Nicholson (desambiguació)».
William Edward Nicholson OBE (26 de gener de 1919 - 23 d'octubre de 2004) fou un futbolista anglès de la dècada de 1940 i entrenador.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1950. Passà gairebé la totalitat de la seva carrera al Tottenham Hotspur FC, del qual també en fou entrenador. És considerat una de les majors figures històriques del club.

## Palmarès
### Jugador

Tottenham Hotspur
* Football League Second Division: 1949-50
* Football League First Division: 1950-51]
* FA Charity Shield: 1951

### Entrenador

Tottenham Hotspur
* Football League First Division: 1960-61
* FA Cup: 1960-61, 1961-62, 1966-67
* Football League Cup: 1970-71, 1972-73
* FA Charity Shield: 1961, 1962, 1967 (compartit)
* Copa de la UEFA: 1971-72
* Recopa d'Europa de futbol: 1962-63

## Referències

* ↑ The Scarborough News report Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Consultat 28 desembre 2012
* ↑ Holmes, Logan. «Tottenham On This Day: Bill Nicholson Goes On Trial At Spurs». Spurs HQ, 13-03-2014. Arxivat de l'original el 2017-08-31. [Consulta: 22 agost 2018].
* ↑ «Bill Nicholson». Tottenham Hotspur, 27-07-2004.
* ↑ «Bill Nicholson». Football Hall of Fame. National Football Museum. Arxivat de l'original el 28 de febrer 2009. [Consulta: 23 desembre 2007].
* ↑ Hale, Steve E. Mr. Tottenham Hotspur: Bill Nicholson OBE - Memories of a Spurs Legend. Hornchurch: Football World, 2005. ISBN 0-9548336-5-1.
# Beatriu d'Este (1268-1334)

Beatriu d'Este (Ferrara 1268 - Milà, Senyoriu de Milà 1334) fou una noble italiana que fou senyora consort de Milà pel seu matrimoni.

## Orígens familiars

Va néixer el vers el 1268 a la ciutat de Ferrara sent filla d'Opizzo II d'Este i Giacoma Fieschi. Fou neta per línia paterna de Rinaldo I d'Este i germana d'Azzo VIII d'Este i Aldobrabdino II d'Este.

## Núpcies i descendents

Es casà en primeres núpcies amb el jutge Huguet Visconti de Gallura. D'aquesta unió nasqué:
* Joana Visconti de Gallura (?-1339), casada el 1309 amb Rizzardo da Camino
El 24 de juny de 1300, a l'edat de 32 anys, es casà en segones núpcies amb Galeàs Visconti, futur senyor de Milà i fill de Mateu I Visconti i Bonacosa Borri. D'aquesta unió nasqueren:
* Assó Visconti (1302-1339), senyor de Milà
* Ricarda Visconti (?-1361), casada el 1329 amb Tomàs II de Saluzzo

## Govern de la Piacenza

El juny de 1322 Mateu I Visconti cansat i amb 70 anys es retirà del poder i cedí els seus drets al seu fill Galeàs I Visconti. Aquest deixà el govern de la ciutat de Piacenza, que havia rebut el 1311, a la seva esposa i al seu fill Assó. L'octubre del mateix any ambdós hagueren de fugir de Piacenza davant una rebel·lió popular i s'hagueren de refugiar a Cremona.
El 1327 hagué de fugir de Milà amb la seva família en ser destituït el seu espòs per part de l'emperador Lluís IV de Baviera, refugiant-se a les ciutats de Pescia i Lucca.
Aconseguí retornar a la ciutat de Milà el 1327 amb el nomenament del seu fill com a successor, on morí el 15 de setembre de 1334 i fou enterrada a l'església de Sant Francesc.
# Bilten

Bilten és un municipi del cantó de Glarus (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Blue Ridge (Alabama)

Blue Ridge és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.331 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blue Ridge tenia 1.331 habitants, 511 habitatges, i 436 famílies. La densitat de població era de 65,4 habitants/km².
Dels 511 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,9% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 14,5% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 37,6% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones hi havia 101,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.162 $ i la renda mediana per família de 83.320 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.625 $ mentre que les dones 37.875 $. La renda per capita de la població era de 32.774 $. Cap de les famílies i l'1,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Beblenheim

Beblenheim (en alsacià Bàwle) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 943 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 737 | 801 | 805 | 883 | 918 | 943 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Michel Fichou | |
| 2001- | Pierre Adolph | |
# Bosc de la Marquesa

El Bosc de la Marquesa és un espai d'interès natural protegit que es troba a 8 km del centre de la ciutat de Tarragona. El seu nom característic prové de la marquesa Caridad Barraqué de Borràs (+1984), filla de Benet de Barraquer i Garrigosa ca.1863-1901) i de Manuela de Borràs de Borràs, marquesa de la Bàrcena (Barcelona ca.1865-1939), que als anys seixanta, en l'època de l'especulació urbanística, va rebutjar l'oferta de compra que li proposaven, fet que va permetre la conservació natural de l'espai.
El Bosc de la Marquesa va des de la Platja Llarga fins a la Punta de la Mora. Disposa de diferents senderes que porten a un dels dos llocs. Els camins transcorren a través del bosc i en paral·lel a la costa.
Les diferents rutes permeten passar per un seguit de platges i cales: platja de Roca Plana o Calabecs (o Calabeig) i Cala Fonda o platja de l'Arboçar (popularment coneguda com Waikiki).
El clima mediterrani hi permet el desenvolupament d'una vegetació formada per pins blancs, alzines, arbustos i herbes trepadores, a més a més, de savines i lliris que floreixen a l'estiu.
A banda de les espècies vegetals, aquest paratge és habitat per diversitat de fauna, com esquirols i conills.
Pel que fa a la presència humana, aquest indret s'ha convertit en una ruta que és freqüentada per turistes i per la població local.
La gestió i conservació del Bosc està a càrrec de la Fundació Bosc de la Marquesa creada pels familiars descendents de la Marquesa.

## Referències

* 1 2 «Top 60: Bosc de la Marquesa» (en espanyol europeu). [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ «esquela de Doña Mª de la Caridad de Barraquer y Borrás». La Vanguardia, 07-10-1984, pàg. 30.
* ↑ «esquela de Doña Manuela de Borrás de Borrás». La Vanguardia, 10-08-1939, pàg. 6.
* 1 2 altresindrets. «El Bosc de la Marquesa, un indret especial i solitari de la Costa Daurada (Tarragona).», 21-06-2014. [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ «Bosc de la Marquesa». [Consulta: 17 octubre 2023].
# Bosc del Duc (Riner)

Bosc del Duc és una masia situada al municipi de Riner, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 1.110.
# Bràtskoie

«Bràtskoie» té aquests significats:
* Bràtskoie (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Bràtske (Krasnoperekopsk), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
* Bràtske (Pervomàiske), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Bosquerola de Cardona

La bosquerola de Cardona (Myioborus cardonai) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de les muntanyes del sud de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Bosquerola de Cardona». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Bosquerola de Jamaica

La bosquerola de Jamaica (Setophaga pharetra) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc dels boscos de muntanya de l'illa de Jamaica.

## Referències

* ↑ «Bosquerola de Jamaica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Bisento

Una bisen-to és un tipus d'arma d'asta japonesa derivada dels sabres enastats "dao" procedents de la Xina, i consisteix en una fulla de ferro tipus dao ampla i corba col·locada en una asta com si fóra la continuació de l'empunyadura. És la precursora de la Naginata japonesa i més pesada que aquesta.

## Orígens i Història

Es diu que la Bisen-to va ser introduïda aproximadament sobre el segle v, dates per les quals Japó era importador d'armes, armadures i tècniques de forja des de la potent i superdesenvolupada Xina.
El seu disseny és idèntic al dels Kwan-Dao de la Xina, amb la qual cosa era una arma d'infanteria desenvolupada específicament per a enfrontar-se a la cavalleria, encara que pel seu disseny era igualment funcional contra infanteria. Fou usada pels samurai i ninges per a aquest fi, però, d'aquests últims, es troben referències al "ús" atípic que els ninja feien d'aquesta pesada arma d'asta.

## Dades addicionals

Bisento (més correctament denominat binsen-tō): és una arma provinent del Japón, variant de la naginata, molt usada amb gran èxit pels ninges. Es tracta, doncs, d'una naginata curta, d'un metre o metre i mig, més agusada i de doble fil, lleugerament corbada per a facilitar l'extracció de la mateixa dels cossos. La bisen-tô va ser usada també com arma d'autodefensa de moltes dones, ja que era més lleugera que la naginata i permetia, per tant, aprendre els moviments de defensa i atac (dividits en estocades, circulars i bloquejos) amb major facilitat i menys esforç. Igualment, els ninges la van usar de forma estesa degut al fet que, gràcies a la seua menor grandària, era apropiada per a la lluita en interiors i també facilitava el seu transport.

## Famosos usuaris

* Guan Yu
* Zhang Liao
* Edward "Whitebeard" Newgate (de ficció)
# Burgess (desambiguació)

«Burgess» té aquests significats:
* Burgess, població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
* Burgess (Carolina del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud.
* Anthony Burgess (1917 - 1993), escriptor i compositor britànic.
* Donald Burgess (Hendon, Londres, 1933), ciclista anglès.
* Graham Burgess (Liverpool, 1968), jugador, escriptor, i entrenador d'escacs anglès.
* Ian Burgess (1930, Londres), pilot de curses automobilístiques anglès.
# Bufo bankorensis

Bufo bankorensis és una espècie d'amfibi de la família dels bufònids que viu a Taiwan.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Kuangyang, L. & Wenhao, C. 2004. Bufo bankorensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 13 d'abril del 2008.
# Buttgenbachita

La buttgenbachita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom del mineralogista belga Henri Buttgenbach (1874-1964), professor a la Universitat de Lieja. Va descriure diversos minerals i va escriure Les minéraux de Belgique et de Congo belge, un treball de referència.

## Característiques

La buttgenbachita és un halur de fórmula química Cu$_{19}$(NO₃)₂(OH)$_{32}$Cl₄·2H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la buttgenbachita pertany a «03.DA: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Cu, etc., sense Pb» juntament amb els següents minerals: atacamita, melanotal·lita, botallackita, clinoatacamita, hibbingita, kempita, paratacamita, belloïta, herbertsmithita, kapellasita, gillardita, haydeeïta, anatacamita, claringbul·lita, barlowita, simonkol·leïta, connel·lita, abhurita, ponomarevita, anthonyita, calumetita, khaidarkanita, bobkingita, avdoninita i droninoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Likasi, a la localitat homònima de la regió de Katanga, a la República Democràtica del Congo. També ha estat descrita a la propera mina M'sesa, així com a Austràlia, Anglaterra, Noruega i als estats nord-americans d'Arizona, Michigan i Nevada.

## Referències

* ↑ «Buttgenbachite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Butterscotch

Butterscotch és un tipus de llaminadura elaborada amb sucre morè i mantega. Altres ingredients inclosos són xarop de blat de moro, crema, vainilla i Sal comuna. Els ingredients del butterscotch són similars al del toffee. Se sol elaborar en forma de salsa de postres en els gelats (elaboració de sundaes), hi ha receptes per elaborar cremes, butterscotch púding, etc. En moltes receptes de rebosteria s'usa el terme butterscotch per indicar un sabor que sigui barreja de sucre i mantega. Els historiadors no han trobat encara els vertaders orígens del butterscotch. Una explicació és el significat "to cut or score" (tallar) per a la paraula "scotch", indicant que es talla en petits trossos (o és "scotched") abans de ser elaborat. És possible que la paraula "scotch" sigui part de la paraula derivada "Scorch". No obstant això la primera referència existent del butterscotch procedeix de la localitat de Doncaster, a Anglaterra, lloc on Samuel Parkinson va començar a elaborar caramels l'any 1848.

## Referències

* ↑ «Maple Sugar». baking911.com. Arxivat de l'original el 2011-11-10. [Consulta: 5 maig 2012].
* ↑ «Butterscotch Sauce Recipe, How to Make Butterscotch | Simply Recipes». Elise.com. Arxivat de l'original el 2009-05-18. [Consulta: 5 maig 2012].
* ↑ Liverpool Mercury, February 1, 1848, page 4
# Happy Hour!

Happy Hour! és una compilació de la banda californiana de punk rock The Offspring publicada exclusivament al Japó el 4 d'agost de 2010. Fou el primer treball de la banda no publicat als Estats Units.
L'àlbum inclou versions en directe i remescles de cançons provinents dels àlbums d'estudi Smash, Ixnay on the Hombre, Americana, Conspiracy of One i Splinter, però no de Rise and Fall, Rage and Grace malgrat que Happy Hour! fou llançat dos anys després. També hi apareixen cançons de bandes sonores, diverses cares-B, i versions cover de cançons d'altres bandes com The Buzzcocks, Iggy & The Stooges, T.S.O.L., Billy Roberts i AC/DC.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Dexter Holland excepte les indicades.

## Posicions en llista

| Llista (2010/2011) | Posició |
| Finlàndia | 76 |
| Japó | 21 |
| Nova Zelanda | 92 |
| Països Baixos | 85 |
| Suïssa | 43 |

## Personal
### The Offspring

* Greg K. – baix, veus addicionals
* Dexter Holland – cantant, guitarra rítmica, piano
* Noodles – guitarra principal, veus addicionals
* Ron Welty – bateria, percussió (excepte "Hit That")
* Atom Willard – bateria, percussió a "Hit That"

## Referències

* ↑ «The Offspring > Happy Hour!» (en anglès). AllMusic. [Consulta: 22 gener 2015].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de The Offspring (anglès)
# Supramediterrani

Supramediterrani és un estatge bioclimàtic que pot trobar-se en qualsevol zona de clima mediterrani, situat entre el mesomediterrani per sota i l'oromediterrani per sobre.
El terme supramediterrani resulta confús i no queda clar si s'exclouen mututament els termes de clima mediterrani i clima supramediterrani.
La vegetació es caracteritza normalment per boscos de coníferes o roures marcescents (Quercus faginea, Quercus humilis, etc.) en els quals les fulles no acaben de caure i queden seques a l'arbre.
* Climograma de Burgos, exemple de clima supramediterrani.
* Climograma de Àvila, exemple de clima supramediterrani.

## Vegeu també

Zonació altitudinal

## Notes i referències

* La vegetació de les illes Balears Google Books
# Friedrich Heeren

Friedrich Heeren (11 d'agost de 1803, Hamburg, Prússia - 2 de maig de 1885, Hannover, Prússia) fou un químic alemany.
Després d'estudiar en l'escola secundària Gelehrtenschule des Johanneums i en el de l'Acadèmia Militar d'Hamburg, començà a estudiar química a Göttingen, on es graduà amb un doctorat el 1825. El 1827 fundà amb el seu germà, una fàbrica d'espelmes a Hamburg. El 1831 es convertí en professor de l'Escola Politècnica de Hannover. Ensenyà química teòrica, pràctica i tècnica, física i mineralogia. Com a oficial de l'exèrcit desenvolupà diferents càrrecs.
El 1843-1844 publicà la primera edició del Diccionari Tècnic, que del qual n'era l'autor juntament amb Karl Karmarsch. En 1846 fou nomenat ciutadà d'honor de Hannover, juntament amb Karl Karmarsch, Heinrich Kirchweg i Moritz Ruehlmann.
# Fontainemore

Fontainemore (arpità Fontanamoura) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 444 habitants. Limita amb els municipis d'Andorno Micca (BI), Biella (BI), Issime, Lillianes, Pollone (BI) i Sagliano Micca (BI)

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Gianpiero Silvano Girod | Llista Cívica |
# Frislàndia

Frislàndia (també anomenada: Frisland, Frischland, Friesland, Freezelan o Frixland) és una de les illes fantasmes que figura en la majoria dels mapes i cartes nàutiques de l'oceà Atlàntic nord dibuixades entre els anys 1560 i 1660.
Aquesta illa inexistent no s'ha de confondre amb Frísia, una regió d'Europa actualment repartida entre els Països Baixos, Alemanya i Dinamarca. Frislàndia podria ser una variant d'Islàndia, o una part de Groenlàndia, però el 1558 el mapa de l'italià Nicolò Zeno la representa com una illa diferent, error que va ser sistemàticament reproduït en tots els mapes següents fins a 1660. L'equívoc encara es va difondre ocasionalment fins al segle xviii.
En una posició propera, també se suposava l'existència de la mítica illa de Sant Brandà.

## Vegeu també

* Illa fantasma
* Groclant
* Illa Buss
* Illa Pepys
* Illa Bacalao
* Utopia

## Referències

* William H. Babcock, Legendary Islands of the Atlantic: A Study in Medieval Geography, New York, 1922,, 196 pàgines, ISBN 9780836969634.
* ↑ Amb una imatge del mapa de Vicenzo Maria Coronelli que situa Frislanda a l'est de Groenlandia, citat en: Frank Jacobs, «Frisland, an Italian Fabrication in the North Atlantic», 12 de gener de 2007, (en català: Frisland, una creació italiana a l'oceà atlàntic septentrional)