OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pelvicachromis humilis

Pelvicachromis humilis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: des de Guinea fins a Libèria.

## Referències

* 1 2 «Pelvicachromis humilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Panthera onca paraguensis

Panthera onca paraguensis és una subespècie del jaguar (Panthera onca).

## Distribució geogràfica

La seva distribució històrica comprenia des del sud del Brasil (sud de Mato Grosso i São Paulo) fins a la pampa central de l'Argentina, incloent-hi el Paraguai i part de l'Uruguai. Tot i així, va ésser exterminat a l'Uruguai a principis del segle xx i a les pampes centrals de l'Argentina vers el 1925. Avui dia només en queden algunes poblacions aïllades al nord de l'Argentina, al Paraguai i al Pantanal brasiler.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ animalesextincion.es Arxivat 2011-04-26 a Wayback Machine. (castellà)

## Bibliografia

* Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (editors). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference. Tercera edició.
# Paquita Núñez

Paquita Núñez (Madrid, 1944 - 15 de juny de 2019) fou una perruquera espanyola, coneguda per la seva participació en departament de makeup de nombroses pel·lícules que li han valgut haver estat guardonat tres cops amb el Goya al millor maquillatge i perruqueria.
Va començar a treballar al cinema com a estilista a Las alimañas d'Amando de Ossorio el 1977, ¿Qué hace una chica como tú en un sitio como este? de Fernando Colomo (1978), o El crimen de Cuenca, de Pilar Miró (1980). Després va treballar en el make up de pel·lícules espanyoles com Gary Cooper, que estás en los cielos, La conquista de Albania (1984), El viaje a ninguna parte (1986), Don Juan, mi querido fantasma (1990), Goya en Burdeos (1999), El Lobo (2004), Torrente 3: El protector (2005), La caixa Kovak (2006) i de produccions internacionals com Conan el bàrbar de John Milius (1982) i Sahara (2005) de Breck Eisner. També ha treballat en les sèries de televisió El Quijote de Miguel de Cervantes (1991), Arnau (1994) i Makinavaja (1995). Ha treballat amb el seu marit, el maquillador José Antonio Sánchez, amb el que ha compartit alguns dels premis Goya obtinguts.

## Nominacions i premis

Va ser nominada al Goya al millor maquillatge i perruqueria el 1988 per El Dorado, el 1989 per El sueño del mono loco i el 2009 per El cónsul de Sodoma, i va obtenir el guardó el 1989 per El niño de la luna, el 1990 per ¡Ay, Carmela!, el 1994 per Canción de cuna i el 2003 per La gran aventura de Mortadelo y Filemón.

## Referències

* ↑ Fallece Paquita Núñez al web de l'Acadèmia de Cinema
* ↑ Fallece Paquita Núñez
* ↑ Paquita Núñez a Internet Movie Database
* ↑ 20 personajes para 20 años de Goyas, El País, 29 de gener de 2006
* ↑ Cronologia dels Goya Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine. al diari ABC
# Paquita Sánchez

Paquita Sánchez (Alacant) fou una política socialista liberal valenciana.

## Biografia

Durant la Guerra Civil, fou dirigent de l'Agrupació de Dones Antifeixistes d'Alacant i responsable almenys del seu secretariat de Cultura. Va participar en mítings de Dones Antifeixistes per la província.
Aquesta organització va centrar la seua tasca en campanyes d'ajuda i de recollida de donatius, en l'assistència a hospitals i a refugiats, en actes en demanda de la incorporació de les dones al treball i la confecció de roba per al front o en la celebració del 8 de març el 1938.
Paquita Sánchez, socialista igual que dones com Victoria Castro, també era integrant del Comitè Provincial d'Enllaç PSOE-PCE el 1937.
En una entrevista afirmà que la incorporació de les dones a la lluita era decidida i que el treball del PSOE en el conflicte era «guanyar la guerra sense perdonar-hi cap sacrifici», ja que al seu judici la solució a la guerra era «l'anihilació total del feixisme», atès que «Espanya defensa les llibertats de tots els proletaris del món i en els seus camps s'estan lliurant les batalles decisives contra el feixisme internacional» (Pluma Roja, Novelda, 3 de juliol de 1937).
El 1938, com a integrant de la Comissió Executiva de la Federació Provincial Socialista, fou designada per a marxar al front en representació de la Comissió en la delegació del Socors Roig Internacional.

## Referències

* 1 2 «Paquita Sánchez». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Parlament d'Hamburg

El Parlament d'Hamburg (en alemany: Hamburgische Bürgerschaft) és la unitat legisladora de l'estat alemany d'Hamburg d'acord amb la constitució d'Hamburg. El 2011 hi havia 121 membres al parlament, el que representa una quantitat relativament igual de districtes electorals. El Parlament està ubicat a l'ajuntament d'Hamburg.
El parlament és, entre altres coses responsable de la llei, de l'elecció del erster Bürgermeister (Primer Alcalde) per al període electoral i el control del Senat i del govern.
Els 121 membres són elegits per sufragi universal, directe, lliure, igual i secret cada quatre anys

## Vegeu també

* Annkathrin Kammeyer

## Referències

* ↑ «What is Hamburg Parliament?». [Consulta: 14 agost 2008].
* ↑ «Who works in Parliament?». [Consulta: 14 agost 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-04-14 a Wayback Machine.
# Partenit

Partenit (en ucraïnès: Партеніт, rus: Партенит) és un assentament de tipus urbà (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 6.193 habitants. Pertany al districte rural d'Aluixta.

## Referències

* ↑ «О внесении изменения в Решение Верховной Рады Автономной Республики Крым от 25 декабря 2003 года N 774-3/03 "Об установлении границ поселков Виноградный и Лазурное, сел Запрудное, Кипарисное, Лавровое, Нижнее Запрудное, Пушкино Маломаякского сельского совета (г. Алушта) Автономной Республики Крым"». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Parteòlla

Partèolla és una subregió històrica de la Sardenya sud-oriental, a la província de Càller. Limita al nord amb les subregions de Trexenta i Sarrabus-Gerrei, i al sud amb Campidano di Cagliari. Durant l'edat mitjana el seu territori formà part de les curatoria de Dolia del Jutjat de Càller.
# Pervillaea

Pervillaea és un gènere que pertany a la família de les apocinàcies amb tres espècies de plantes fanerògames. És originari de Madagascar.

## Descripció

Són arbustos o enfiladisses arbustives amb brots densament llanuts, els tricomes són llargs d'ondulats a arrissats. Les làmines foliars són herbàcies d'1,5-4,5 cm o 5-17 cm de llarg (P. tomentosa Decne.), 0,5-2 cm o 4,12 cm d'ample (P. tomentosa), lineals a el·líptiques a àmpliament ovades, basalment cordades a truncades o cuneades. L'àpex és agut o truncat, de vegades, apiculat, lleugerament ondulades o revolutes, densament llanoses. Els col·lèters estan absents. Les estípules són filiformes.
Les inflorescències són extraaxil·lars, sempre una per node, més curtes que les fulles adjacents, amb moltes flors, condensades. Els peduncles estan densament llanuts. Els pedicels estan gairebé obsolets. Les bràctees florals són petites o absents. El seu nombre de cromosomes és de: 2n = 22.

## Espècies seleccionades

* Pervillaea brevirostris Klack.
* Pervillaea philipsonii
* Pervillaea tomentosa Decne.

## Referències

* 1 2 3 4 (en inglés) «Pervillaea». The Genera of Asclepiadoideae, Secamonoideae and Periplocoideae (Apocynaceae): Descriptions, Illustrations, Identification, and Information Retrieval Universitat de Bayreuth. [Consulta: 2 desembre 2009].
* ↑ Espècies a PPP-index

## Bibliografia

* Klackenberg, J. 1996. Revision of the Malagasy genus Pervillea (Asclepiadaceae) and its phylogenetic relationship to Calyptranthera. Nordic J. Bot. 16: 165–184.
# Philautus worcesteri

Philautus worcesteri és una espècie de granota que es troba a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Pedregosa, M., Ubaldo, D. & Gutierrez, B. 2004. Philautus worcesteri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Philautus vittiger

Philautus vittiger és una espècie de granota que es troba a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Philautus vittiger. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006.
Accedit a data 9 de gener de 2008.
# Paul Buschenhagen

Paul Buschenhagen (Berlín, 14 de setembre de 1904 - Berlín, 18 d'octubre de 1993) fou un ciclista alemany, professional des del 1926 fins al 1934. Es va especialitzar en el ciclisme en pista concretament a les curses de sis dies, de les quals en va guanyar cinc.

## Palmarès en pista

* 1929
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb Piet van Kempen)
* 1930
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Piet van Kempen)
** 1r als Sis dies de Breslau (amb Piet van Kempen)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Piet van Kempen)
* 1933
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Adolf Schön)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Paul Lange

Paul Lange (Oberhausen, 6 de febrer de 1931 - Oberhausen, 15 de març de 2016) fou un piragüista alemany que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Com a membre de l'equip unificat alemany, el 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va guanyar la medalla d'or en la prova del K-1 4x500 metres del programa de piragüisme. Formà equip amb Dieter Krause, Günter Perleberg i Friedhelm Wentzke.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de bronze al Campionat del Món en aigües tranquil·les i dues d'or al Campionat d'Europa, totes representant l'equip de l'Alemanya de l'Oest. També guanyà els campionats nacionals del K-2 500 metres de 1958 i 1960.

## Referències

* ↑ «Kanu-Olympiasieger Paul Lange gestorben». [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 3 «Olympedia – Paul Lange». [Consulta: 29 agost 2022].
# Petaure gràcil

El petaure gràcil (Petaurus gracilis) és un pòssum molt amenaçat. És una espècie molt semblant al petaure esquirol i el petaure de ventre groc.
El petaure gràcil està restringit a una àrea molt petita, entre Ingham i Tully, al nord de Queensland (Austràlia). La raó per la qual el petaure gràcil és una de les espècies més amenaçades d'Austràlia és la pèrdua d'hàbitat; més del 80% del seu hàbitat ha estat desembarassat per cultivar-hi canya de sucre, pins i plàtans, o perquè hi pasturi el bestiar boví.

## Referències

* ↑ Jones, C. and Parish, S. (2006). Field Guide to Australian Mammals. Steve Parish Publishing Pty. Ltd (pp. 86, 89). ISBN 1-74021-743-8
* 1 2 Menkhorst, P. and Knight, F. (2001). A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press (pp. 94-95). ISBN 0-19-550870-X
* 1 2 Wildlife of Tropical North Queensland (Imprès inicialment el 2000). Queensland Museum Publication (p. 337). ISBN 0-7242-9349-3
* 1 2 Mahogany Glider Arxivat 2006-05-18 a Wayback Machine. - Arkive]
* ↑ Mahogany Gliders Arxivat 2007-12-30 a Wayback Machine. - Chakoro Nature Reserve
* ↑ «The Mahogany Glider - Stephen Jackson - James Cook University». Arxivat de l'original el 2009-05-29. [Consulta: 24 maig 2009].
* ↑ Burnett, S.; Winter, J.; Martin, R. Petaurus gracilis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008.
* ↑ «Mahogany Glider - Queensland Museum - Endangered Species - Queensland's vanishing wildlife». Arxivat de l'original el 2009-05-25. [Consulta: 24 maig 2009].
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Petaure gegant central

El petaure gegant central (Petauroides armillatus) és una espècie de marsupial planador oriünd de la costa central de l'est d'Austràlia.

## Taxonomia

Fou descrit originalment com a subespècie de Petauroides volans, que juntament amb P. minor formava una única espècie coneguda simplement com a «petaure gegant». Poc després fou sinonimitzat amb P. v. minor. Tanmateix, el 2012 i el 2015, una sèrie de guies de camp escrites per Colin Groves o Stephen Jackson dividiren el pfetaure gegant en tres espècies. Aquesta classificació fou confirmada per una anàlisi del 2020, que trobà diferències genètiques i morfològiques significatives entre les tres espècies. La Societat Americana de Mastòlegs el considera una espècie a part.
Hi ha indicis d'hibridació entre aquesta espècie i P. minor prop de l'extrem septentrional de la seva distribució.

## Distribució

Tot i que Jackson i Groves afirmaven que l'espècie viu des de just al nord de Townsville fins a la serralada de Eungella, una anàlisi genètica de McGregor et al. establí que el límit meridional de la seva distribució arriba com a mínim fins a Brisbane i probablement encara més enllà. La falta de mostres de Nova Gal·les del Sud fa que encara no es coneguin amb certesa els límits exactes entre la distribució de P. armillatus i la de P. volans.

## Descripció

Aquesta espècie té una mida intermèdia entre la de P. volans i la de P. minor. Té una llargada corporal semblant a la de P. minor i les orelles de llargada i amplada similars a les de P. volans. Es pot distingir de les altres dues espècies pel seu pelatge argentat marronós, amb la cara, les potes i la cua de color marró fosc i la regió ventral de color crema.

## Referències

* 1 2 «Explore the Database» (en anglès). www.mammaldiversity.org. [Consulta: 27 agost 2021].
* 1 2 3 4 McGregor, Denise C.; Padovan, Amanda; Georges, Arthur; Krockenberger, Andrew; Yoon, Hwan-Jin; Youngentob, Kara N. «Genetic evidence supports three previously described species of greater glider, Petauroides volans, P. minor, and P. armillatus» (en anglès). Scientific Reports, vol. 10, 1, 2020. Bibcode: 2020NatSR..1019284M. DOI: 10.1038/s41598-020-76364-z. PMC: 7648813. PMID: 33159131.
* ↑ Jackson, Stephen; Schouten, Peter. Gliding Mammals of the World (en anglès). CSIRO Publishing, 2012. DOI 10.1071/9780643104051. ISBN 978-0-643-10406-8.
* ↑ Jackson, Stephen; Groves, Colin. Taxonomy of Australian Mammals (en anglès). CSIRO Publishing, 2015. DOI 10.1071/9781486300136. ISBN 978-1-4863-0014-3.
* ↑ Reid, Sarah. «Australia's charismatic glider marsupial» (en anglès). www.bbc.com. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ «Two new greater glider species discovered: 'Australia’s biodiversity just got a lot richer'» (en anglès). The Guardian, 06-11-2020. [Consulta: 27 agost 2021].
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Penguin Random House Grupo Editorial

Penguin Random House Grupo Editorial és una empresa amb seu a Barcelona, propietària de més d'una vintena de segells editorials amb presència a Espanya i a diversos països llatinoamericans. És líder en edició i distribució en llengua espanyola, tot i que també té algun segell en català com Rosa dels vents o La Campana.

## Segells editorials

El grup té diferents segells editorials, entre els quals s'engloben:
* Areté
* Grijalbo
* Rosa dels vents
* Debate
* Junior
* Lumen
* Mondadori
* Montena
* Plaza & Janés
* Debolsillo
* Debutxaca
* Distrito Manga
* Salamandra
* Beascoa

## Fons i documentació

El juny de 2014 el grup va anunciar una donació a la Biblioteca de Catalunya d'una part del fons d'arxiu dels coneguts segells Plaza & Janés i Grijalbo, que inclou la documentació generada durant l'activitat empresarial d'ambdues empreses en el curs de la producció d'obres i està constituïda principalment per documentació en paper, fotografies i materials sonors i/o audiovisuals. Amb l'entrada d'aquest fons es contribueix a completar la informació existent per a l'estudi del patrimoni d'editors i editats, el projecte de la Biblioteca de Catalunya que pretén reunir i identificar el patrimoni editorial de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Penguin Random House dona els fons documentals de Grijalbo i Plaza & Janés al Departament de Cultura». Generalitat de Catalunya, 19-06-2014. Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 26 juny 2014].
* ↑ «Penguin Random House Grupo Editorial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Serra, Montserrat «La Campana: punt i seguit (nou rumb). Breu història i trajectòria d'Edicions la Campana, que ahir va ser comprada pel gegant internacional Penguin Random House». VilaWeb, 30-07-2019 [Consulta: 31 juliol 2019].
* ↑ «Nuestros sellos» (en castellà). Penguin Random House. [Consulta: 3 novembre 2022].
# Penguin Adventure

Penguin Adventure és un videojoc de plataformes per a ordinadors MSX. Llançat per Konami en 1986, narra la història d'un pingüí que ha de guarir la seva estimada aconseguint una poma d'or. Per a aconseguir-ho ha d'anar saltant per diferent escenaris mentre esquiva enemics, obstacles naturals i lluita contra enemics finals. El jugador se situa darrere el pingüí, en un punt de vista inusual per a l'època, i mou el personatge amb el teclat o un comandament. Els nivells alternen el bosc, el gel i l'aigua amb dificultat creixent. L'èxit del joc va fer que Pentarou, el pingüí protagonista, esdevingués una mascota dels ordinadors MSX.
# Phoskitos

Phoskitos és un pastisset industrial desenvolupat pel grup Adam Foods. Va aparèixer al mercat el 1972, creada per l'empresa Nutrexpa. És rodó, amb forma d'espiral i s'elabora amb pa de pessic, farcit amb crema i un recobriment de cacau amb llet, a més d'altres ingredients. Té una lleugera semblança amb un tall del tradicional braç de gitano.
Es caracteritza per incloure diversos regals que acompanyen el pastisset. Els cromos i les promocions de Phoskitos són de temàtica diversa: superherois, sèries de televisió, futbol, etc. A vegades, els cromos s'han substituït per regals promocionals com ara polseres, pins, xapes, etc.
El 2022 se'n va llançar una versió en gelat, en col·laboració amb la marca La Menorquina.

## Varietats

* Phoskitos mini
* Phoskitos chocoleche
* Phoskitos Hello Kitty
* Gitanitos
* Gitanitos XXL
* Bombon al whisky
* Phoskitos Bob esponja
* Phoskitos Phineas i Ferb
* Pastissets sandvitx
* Japokitos

## Referències

* 1 2 Herminia, Martínez. «'Phoskitos', segunda marca del grupo Adam Foods en el mercado de helados» (en castellà). Alimarket, 10-05-2022. [Consulta: 31 desembre 2023].
* ↑ «Burmar y Adam Foods se unen para celebrar el 50 aniversario de Phoskitos». Sweet Press, 13-06-2022.
* 1 2 Morell, Blai «Els pastissets de la nostra infantesa». RAC1, 14-08-2020.

## Enllaços externs

* La Web oficial de Phoskitos
# Pinsà de Darwin de l'illa del Coco

El pinsà de Darwin de l'illa del Coco (Pinaroloxias inornata) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Pinaroloxias Sharpe, 1885.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva, boscos i camp obert de l'illa del Coco, propera a la costa de Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Pinsà de Darwin de l'illa del Coco». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Pinsà d'ulleres

El pinsà d'ulleres (Callacanthis burtoni) és una espècie d'ocell de la família Fringillidae i única representant del gènere Callacanthis.
Es distribueix pels boscos temperats i matolls d'altura de l'Afganistan, l'Índia, el Nepal i Pakistan.

## Referències

* ↑ «Pinsà d'ulleres». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
# Pinsà de Darwin cotorreta

El pinsà de Darwin cotorreta (Camarhynchus psittacula) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

habita zones humides amb matolls i boscos, de manera ampla per les illes Galápagos.

## Referències

* ↑ «Pinsà de Darwin cotorreta». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Pinsà de Darwin de Genovesa becgròs

El pinsà de Darwin de Genovesa becgròs (Geospiza propinqua) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita matolls i cactus de l'illa Genovesa, a les illes Galápagos

## Referències

* ↑ «Pinsà de Darwin de Genovesa becgròs». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Pierre Roux

Pierre Roux va ser un ciclista francès que fou professional a principis dels anys 50 del segle xx. De la seva carrera professional destaca la victòria que va aconseguir a la Volta a Catalunya de 1949.

## Palmarès

* 1949
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1950
** 1r a Mende
* 1953
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné

## Referències

* ↑ «Resultats de la 4a etapa» (en castellà). La Vanguardia, 20-09-1949. [Consulta: 8 abril 2013].

## Enllaços externs

* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Platja del Racó del Bell Fons

La platja del Racó del Bell Fons és una petita platja del municipi de Llançà (Alt Empordà) situada en una zona urbanitzada, entre la platja del Cau del Llop al nord, i la platja d'en Robert, del municipi del Port de la Selva, al sud. Està orientada al nord. La superfície de la platja està formada per còdols, de color grisós. Té una longitud de 4 m i una amplada de 25 m.

## Referències

* ↑ «Cala Racó del Bell Fons». Costa Brava's.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». @sigte_udg.