OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Objectes artificials sobre Venus

La següent taula es una llista parcial d'objectes artificials sobre Venus.
Aquesta llista no onclou objectes petits com paracaigudes o escuts tèrmics.

## Llista d'objectes artificials sobre Venus

| Objecte artificial | Imatge | Operador | Any d'aterratge | Massa (kg) | Localització |
| Venera 3 | | | 1966 | 958 | 20° N, 80° E﻿ / ﻿20°N,80°E﻿ / 20; 80 |
| Càpsula de la Venera 4 | | | 1967 | 1104 | 19° N, 38° E﻿ / ﻿19°N,38°E﻿ / 19; 38 |
| Càpsula de la Venera 5 | | | 1969 | 1128 | 3° S, 18° E﻿ / ﻿3°S,18°E﻿ / -3; 18 |
| Càpsula de la Venera 6 | | | 1969 | 1128 | 5° S, 23° E﻿ / ﻿5°S,23°E﻿ / -5; 23 |
| Càpsula de la Venera 7 | | | 1970 | 1180 | 5° S, 351° E﻿ / ﻿5°S,351°E﻿ / -5; 351 |
| Càpsula de la Venera 8 | | | 1972 | 1180 | 10° S, 335° E﻿ / ﻿10°S,335°E﻿ / -10; 335 |
| Aterrador de la Venera 9 | | | 1975 | 2015 | 32° N, 291° E﻿ / ﻿32°N,291°E﻿ / 32; 291 |
| Aterrador de la Venera 10 | | | 1975 | 2015 | 16° N, 291° E﻿ / ﻿16°N,291°E﻿ / 16; 291 |
| Bus (suport transportador) de la Pioneer Venus | | | 1978 | 290 | 37° 09′ S, 290° 09′ E﻿ / ﻿37.150°S,290.150°E﻿ / -37.150; 290.150 |
| Pioneer Venus Large Probe | | | 1978 | 300 | 04° 04′ N, 304° 00′ E﻿ / ﻿4.067°N,304.000°E﻿ / 4.067; 304.000 |
| Pioneer Venus Small Probe North | | | 1978 | 90 | 59° 03′ N, 04° 08′ E﻿ / ﻿59.050°N,4.133°E﻿ / 59.050; 4.133 |
| Pioneer Venus Small Probe Day | | | 1978 | 90 | 31° 03′ S, 317° 00′ E﻿ / ﻿31.050°S,317.000°E﻿ / -31.050; 317.000 |
| Pioneer Venus Small Probe Night | | | 1978 | 90 | 28° 07′ S, 56° 07′ E﻿ / ﻿28.117°S,56.117°E﻿ / -28.117; 56.117 |
| Aterrador de la Venera 11 | | | 1978 | 2015 | 14° S, 299° E﻿ / ﻿14°S,299°E﻿ / -14; 299 |
| Aterrador de la Venera 12 | | | 1978 | 2015 | 07° S, 294° E﻿ / ﻿7°S,294°E﻿ / -7; 294 |
| Aterrador de la Venera 13 | | | 1982 | 2015 | 07° 05′ S, 303° 00′ E﻿ / ﻿7.083°S,303.000°E﻿ / -7.083; 303.000 |
| Aterrador de la Venera 14 | | | 1982 | 2015 | 13° 25′ S, 310° 00′ E﻿ / ﻿13.417°S,310.000°E﻿ / -13.417; 310.000 |
| Unitat de descens de la Vega 1 | | | 1985 | 1500 | 07° 05′ N, 177° 07′ E﻿ / ﻿7.083°N,177.117°E﻿ / 7.083; 177.117 |
| Globus de la Vega 1 | | | 1985 | 6.9 | Desconeguda |
| Unitat de descens de la Vega 2 | | | 1985 | 1500 | 08° 05′ S, 177° 07′ E﻿ / ﻿8.083°S,177.117°E﻿ / -8.083; 177.117 |
| Globus de la Vega 2 | | | 1985 | 6.9 | Desconeguda |
| Pioneer Venus Orbiter | | | 1992 | 582 | Desconeguda |
| Magellan | | | 1994 | 1035 | Desconeguda |
| Venus Express | | ESA | 2015 | 670 | Desconeguda |
| Massa total estimada (kg) | Massa total estimada (kg) | Massa total estimada (kg) | Massa total estimada (kg) | 24,929 | |

## Notes

* ↑ «NASA NSSDC Master Catalog - Venera 3». [Consulta: 24 desembre 2010].

## Vegeu també

* Objectes artificials a superfícies extraterrestres
* Cronologia de l'exploració del sistema solar
# Tinamú de Berlepsch

El tinamú de Berlepsch (Crypturellus berlepschi) és una espècie d'ocell de la família dels tinàmids (Tinamidae) que viu a la selva humida de l'oest de Colòmbia i el nord-oest de l'Equador.
# FVC

FVC té els següents significats:
* Fundació Vila Casas, fundació privada per a la promoció de l'art català
* Capacitat vital forçada (del seu nom en anglès Forced Vital Capacity), indicador de la capacitat pulmonar, en espirometria
* FVC també és el codi UCI del Fortuneo-Vital Concept, equip ciclista professional de França
# Silver City (Mississipi)

Silver City és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 337 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Silver City tenia 337 habitants, 124 habitatges, i 76 famílies. La densitat de població era de 213,3 habitants per km².
Dels 124 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 31,5% hi vivien parelles casades, en un 24,2% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 36,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.083 $ i la renda mediana per família de 20.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 15.459 $. Entorn del 36,6% de les famílies i el 49,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Silver City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Silver City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Neoptòlem (diàdoc)

Neoptòlem (en grec antic: Νεοπτόλεμος, llatí: Neoptolemus) fou un oficial macedoni d'Alexandre el Gran. Segons Flavi Arrià, era membre de la dinastia epirota dels eàcides i, per tant, emparentat amb els reis de l'Epir.
Va servir a la guàrdia reial (ἑταῖροι, hetairoi), i es va destacar al setge de Gaza (332 aC), on fou el primer a escalar les muralles. En posteriors campanyes va seguir demostrant que era un militar capacitat.
A la mort del rei (323 aC) va obtenir en el repartiment la província d'Armènia. El 321 aC, Perdicas d'Orèstia, que marxava a Egipte, el va posar sota dependència d'Èumenes de Càrdia, atès que no se'n fiava. Efectivament, Neoptòlem, tan bon punt Perdicas va sortir, va entrar en contacte amb Antípatre i Cràter d'Orèstia. Quan Èumenes li va ordenar enviar un contingent, va desobeir obertament.
Llavors, Èumenes el va atacar i el va derrotar fàcilment, i va obligar les seves forces macedònies a fer jurament de fidelitat a Perdicas. Neoptòlem es va escapar amb un petit cos de cavalleria i es va unir a Cràter, a qui va convèncer de marxar contra Èumenes immediatament, pensant que no estava preparat per un nou combat. Però l'atac no fou tan sorprenent com esperaven: les forces aliades van ser derrotades, i Èumenes i Neoptòlem, que eren enemics personals, es van cercar mútuament per enfrontar-se en combat singular. Després d'una desesperada lluita, Èumenes va matar a Neoptòlem.

## Referències

* ↑ 1.Neoptolemus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1155
# Nanty-Glo

Nanty Glo és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.054 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nanty Glo tenia 3.054 habitants, 1.272 habitatges, i 856 famílies. La densitat de població era de 644,3 habitants/km².
Dels 1.272 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.500 $ i la renda mediana per família de 37.727 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.192 $ mentre que les dones 20.302 $. La renda per capita de la població era de 14.184 $. Entorn de l'11,3% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nanty Glo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nanty Glo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Neutralització (fonètica)

La neutralització és un fenomen fonètic pel qual dos fonemes perden alguns dels seus trets distintius en determinats contexts, i es pronuncien igual que un altre fonema (anomenat de vegades arxifonema). Aquest fenomen depèn del grau d'arrelament de les paraules en la parla comuna.
En català hi ha neutralitzacions en la majoria de dialectes. Per exemple, el català oriental neutralitza les vocals, de manera que només hi ha tres fonemes possibles en posició àtona: la vocal neutra, la vocal posterior [u] i l'anterior [i]. Es podria considerar que els ensordiments, assimilacions i similars són fenòmens de neutralització, tot i que no acostumen a rebre aquest nom.
En alemany, per exemple, la distinció que existeix entre els parells mínims /t/-/d/, /k/ -/g/ o /p/-/b/, distinció basada en l'aspecte [±sonor] desapareix en posició final de paraula. En aquesta posició no resulta senzill decidir-se entre dues representacions fonològiques subjacents. Així, Rad, 'bicicleta' y Rat, 'consell' es pronuncien igual [raːt], i no és possible distingir si la representació subjacent de cada una d'aquestes deu ser /rad/ o /rat/, i es postula un arxifonema /T/ que només apareixeria en posicions neutralitzades, en termes dels quals la representació fonològica d'ambdues paraules seria /raT/.

## Referències

* ↑ «Neutralització (fonètica)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Naruto Shippuden: Els Hereus de la Voluntat de Foc

Naruto Shippuden: Els Hereus de la Voluntat de Foc (劇場版 NARUTO(ナルト) 疾風伝 火の意志を継ぐ者, Gekijōban Naruto Shippūden Hi no Ishi wo Tsugumono) és la sisena pel·lícula de Naruto i la tercera de Naruto Shippūden. La pel·lícula està ambientada després de l'episodi 126. Es va estrenar l'1 d'agost de 2009 als cinemes del Japó.
Es va estrenar a la plataforma AnimeBox el 7 de juliol de 2023 amb doblatge i subtítols en català.
El lloc web del 10è aniversari de Naruto va donar a conèixer la pel·lícula i es va mostrar el tràiler d'intriga juntament amb la previsualització de l'arc d'anime "L'arribada de les tres cues". El lloc web oficial de l'anime Naruto: Shippuden va publicar-ne el vídeo promocional. Maramusa Notari tenia previst llançar un DVD el 21 d'abril de 2010. Utilitza el lema publicitari Todoke, ore-tachi no Omoi! (届け、オレたちの想い！).

## Argument

Quatre ninges amb jutsus de sang que han estat protegint les Viles del Núvol, de la Pedra, de la Boira i de la Sorra desapareixen de les seves respectives viles. El País del Foc es converteix en el sospitós principal, perquè no ha sofert cap pèrdua, i l'escalada de sospites i retrets entre les quatre nacions gairebé desemboca en la Quarta Gran Guerra Ninja. A la Vila de la Fulla, la Tsunade ordena als seus ninges prevenir en la mesura possible les hostilitats mentre tracten d’esbrinar el que ha passat. Al mateix temps, es descobreix que en Kakashi ha abandonat la vila, notícia que deixa a Naruto i els seus amics commocionats.

## Referències

* ↑ Santos, Carlo. «Naruto Shippūden: The Will of Fire Blu-Ray». Anime News Network, 14-01-2013. [Consulta: 15 novembre 2015].
* ↑ «https://twitter.com/AnimeBoxOficial/status/1677292259610435585». [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ «AnimeBox estrena todas las películas de 'Naruto' por tiempo limitado» (en castellà). Estantería Otaku, 10-07-2023. Arxivat de l'original el 17 juliol 2023. [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ «テレビ東京・あにてれ ＮＡＲＵＴＯ－ナルト－ 疾風伝». www.tv-tokyo.co.jp.
* ↑ «劇場版ＮＡＲＵＴＯ－ナルト－ 疾風伝 火の意思を継ぐ者：テレビ東京». www.tv-tokyo.co.jp.
* ↑ «Naruto Shippuden: Els Hereus de la Voluntat de Foc». Desdelsofà.cat. [Consulta: 9 juliol 2023].
# New Berlin (Pennsilvània)

New Berlin és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 838 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Berlin tenia 838 habitants, 333 habitatges, i 243 famílies. La densitat de població era de 719 habitants/km².
Dels 333 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.523 $ i la renda mediana per família de 39.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.875 $ mentre que les dones 21.528 $. La renda per capita de la població era de 16.547 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Berlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Berlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nellie Melba

Nelly Melba (Melbourne, 19 de maig de 1861 - Sydney, 23 de febrer de 1931) va ser una cantant d'òpera australiana. El seu nom real era Helen Porter Mitchell.
Inicialment la seua tessitura era la d'una soprano de coloratura. Va estudiar cant en París amb Mathilde Marchesi i va debutar a Brussel·les amb gran èxit, incorporant la Gilda del Rigoletto, de Giuseppe Verdi.
Altres papers que van fonamentar la seua fama van ser la Violetta de La Traviata, del mateix Verdi, la protagonista de Lucia di Lammermoor, de Gaetano Donizetti, i la Julieta de Romeu i Julieta, de Gounod.
En la seua maduresa va canviar a la tessitura de soprano dramàtica, obtenint grans triomfs amb l'Elsa de Lohengrin de Richard Wagner, i dins de l'òpera verdiana amb la Desdèmona d'Otello i la protagonista d'Aïda. El xef francès Auguste Escoffier, que va ser un dels seus més rendits admiradors, va crear per a ella nombrosos plats i postres com el préssec Melba; quan la diva va començar a tenir problemes amb la seua línia, va inventar així mateix les torrades Melba, per a ajudar a mantenir la seua dieta. Després d'una llarga i triomfal carrera a Europa i als Estats Units d'Amèrica portant com a pianista en tota la gira en Landon Ronald, i en altres gires l'italiana Ada Sassoli-Ruata. La cantant va tornar a la seua Austràlia natal, on va escriure i va publicar la seua autobiografia: Melodies and Memoirs (1925).
Va oferir els seus últims concerts a Austràlia l'any 1928 en el seu país l'acompanyà quasi sempre al piano el neerlandès Johan Backer Lunde. Va morir de septicèmia el 1931, i va ser enterrada en Lilydale. El seguici funerari va ser de més d'un quilòmetre, i la seua mort va ser notícia de portada en tot Europa. La raó de la seua mort es va mantenir en secret molt de temps, però ara es coneix que va ser deguda a una infecció posterior a una operació de cirurgia estètica (vegeu aquest reportatge de l'ABC australiana, en anglès).
Els bitllets de 100 dòlars australians han portat la seua imatge.

## Referències

* ↑ «Nellie Melba | enciclopèdia.cat». [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ «Dame Nellie Melba» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. IV, pàg. 1277. (ISBN|84-7291-226-4)
* ↑ Davidson, Jim. Melba, Dame Nellie (1861–1931). Canberra: National Centre of Biography, Australian National University.

## Enllaços externs

* Dones australianes (anglès)
# Natàlia Xakhovskaia

Natàlia Nikolàievna Xakhovskaia (rus: Ната́лия Никола́евна Шаховска́я) (Moscou, 27 de setembre de 1935 - Moscou, 20 de maig de 2017) fou una violoncel·lista i professora de música soviètica i russa. L'any 1991 fou premiada amb el títol d'Artista del Poble de l'URSS.

## Biografia

Xakhovskaia estudia a l'Escola de Música de Gnessin i posteriorment al Conservatori de Moscou, sota la direcció de Semion Kozolúpov. Els seus estudis de perfeccionament els dugué a terme en aquest mateix centre amb Mstislav Rostropóvitx.
Guanyadora dels més importants concursos d'interpretació, tant russos com internacionals (entre ells el Concurs Internacional Txaikovski, on obtingué el Primer Premi i Medalla d'Or), Xakhovskaia dugué a terme una intensa vida concertística tant en recital com amb les millors orquestres i directors.
Fou professora del Conservatori de Moscou, centre en el qual fou titular de la càtedra de violoncel i directora del departament de contrabaix entre 1974 i 1995, després d'haver deixat vacant aquest lloc Rostropóvitx a la seva sortida de Rússia. Xakhovskaia tingué més de quaranta alumnes premiats en concursos internacionals. Fou convidada a fer classes magistrals arreu del món i a formar part del jurat en concursos internacionals d'interpretació.
En els seus darrers anys de vida fou cap del departament de violoncel de l'Escola Superior de Música Reina Sofía de Madrid. El 2015, el govern espanyol li concedí l'Orde d'Alfons X el Savi.

## Referències

* ↑ Natalia Shakhovskaya, reconocida con la Orden Civil de Alfonso X el Sabio (castellà)

## Enllaços externs

* Pàgina de Xakovskaia al Conservatori de Moscou (rus)
# Mugilogobius rambaiae

Mugilogobius rambaiae és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka, Myanmar, Tailàndia, Malàisia, Singapur, Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nius de metralladores del Viso

Els nius de metralladores del Viso són un conjunt de construccions de caràcter bèl·lic ubicades al terme municipal de la Pobla d'Arenós, a l'Alt Millars. Actualment forma part d'una ruta de senderisme.

## Història

Es tracta de construccions de la Guerra Civil, dels quals se'n poden trobar en molts altres indrets. Es van construir durant el final del conflicte, com a part de la Línia XYZ. El 2020 van rebre una subvenció per a millorar-ne la senyalització.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 30 de juliol de 2020, del president de Turisme Comunitat Valenciana, de concessió d’ajudes 2020 a les entitats locals de la Comunitat Valenciana dirigides a la millora i la competitivitat dels recursos i les destinacions turístics de la Comunitat Valenciana.». Generalitat Valenciana.
* ↑ «ACTUACIÓNES REALIZADAS CON AYUDA DE LA SUBVENCIÓN PARA PRODUCCIÓN DE MATERIAL GRÁFICO DE PROMOCIÓN TURÍSTICA, DEL PATRONATO DE TURISMO | Ajuntament de Puebla de Arenoso». [Consulta: 7 juliol 2024].
# Niva

«Niva» té aquests significats:
* Niva (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna
* Niva (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Nihoa

Nihoa (també coneguda com a Bird Island o Moku Manu) és la més gran de les illes de Sotavent de Hawaii. Està situada a 450 km al nord-oest de Honolulu. Les seves coordenades són: 23° 3′ N, 161° 55′ O﻿ / ﻿23.050°N,161.917°O﻿ / 23.050; -161.917.

## Geografia

Nihoa és una illa rocosa rodejada d'esculls de corall. La superfície total és de 0,7 km². L'altitud màxima és de 273 m al Miller's Peak, el més alt de les illes de Sotavent. L'orografia fa que resulti difícil desembarcar a l'illa. El litoral est, nord i oest és ple de penya-segats i el sud és més suau però sense protecció entre la ressaca de l'oceà i les roques.

## Fauna

Hi ha dues espècies endèmiques d'ocells. Quan el 1917 es va descobrir el pinsà de Nihoa els científics van pensar que seria l'última espècie d'ocell a classificar i la van anomenar Telespyza ultima. No va ser el cas, però el nom se li ha quedat.

## Història

Nihoa va ser habitada pels antics hawaians entre els anys 1000 i 1500. Les expedicions arqueològiques han identificat 35 cases, 15 refugis, 15 altars i 28 bancals agrícoles. Però era deshabitada quan va ser descoberta, el 1789 amb poques setmanes de diferència, per dos mercants de pells d'Alaska: els capitans anglesos James Colnett del Prince of Wales i William Douglas de l'Iphigenia Nubiana.
El 1822 la reina Kaʻahumanu va visitar Niihau i li van explicar les històries tradicionals sobre una illa anomenada Nihoa. Va organitzar una expedició, va visitar l'illa i la va annexionar al regne de Hawaii.
# Nicteri d'Egipte

El nicteri d'Egipte (Nycteris thebaica) és una espècie de ratpenat de la família dels nictèrids que es troba a l'Àfrica continental, l'Aràbia Saudita, Israel, Jordània, el Líban, el Marroc, Síria, Turquia, Zanzíbar, Pemba i el Iemen.

## Subespècies

* Nycteris thebaica thebaica
* Nycteris thebaica adana
* Nycteris thebaica angolensis
* Nycteris thebaica brockmani
* Nycteris thebaica capensis
* Nycteris thebaica damarensis
* Nycteris thebaica labiata
* Nycteris thebaica najdiya

## Referències

* ↑ Monadjem, A; Fahr, J; Hutson, A.M; Mickleburgh, S.; Bergmans, W. (2017). "Nycteris thebaica." 2017 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2017. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :