OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Schizothorax prenanti

Schizothorax prenanti és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 31,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhang, W., 1998. China's biodiversity: a country study. China Environmental Science Press, Beijing. 476 p.
# Schippelmoorgraben

L'Schippelmoorgraben és un riu de l'estat d'Hamburg (Alemanya). Neix a Niendorf i desemboca al Kollau al mateix nucli.

## Afluent

* Seesreingraben
Fotos d'amunt a avall
* Prop del carrer Pommernweg
* El rierol en creuar el polígon industrial
* Indicador de nivell

## Referències

* ↑ AA.VV., Gesamtliste der Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine., Magdeburg, Flussgebietsgemeinschaft Elbe Geschäftsstelle, 2011
# Schirmeck

Schirmeck (en alsacià Schirmeck) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 2.177 habitants. Limita amb els municipis de Barembach, La Broque, Grandfontaine, Rothau, Russ i Wisches.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.246 | 2.605 | 2.628 | 2.352 | 2.167 | 2.177 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2014 | Frédéric Bierry | |
| 2014-2020 | Laurent Bertrand | |

## Vegeu també

* Camp de Schirmeck
# Science Citation Index

El Science Citation Index (SCI) és una base de dades bibliogràfica on es recullen totes les contribucions (articles, editorials, cartes, revisions, discussions...) que es puguin publicar a les principals revistes de ciència i tecnologia indexades per Thomson Reuters.

## Creació

A aquest índex se’l coneixia anteriorment com ISI, ja que en principi la institució que produïa l'índex era l'Institut per la Informació Científica, l'Institute for Scientific Information (ISI), creat per Eugene Garfieldl'any 1960. Actualment és propietat de Thomson Reuters.

## Science Citation Index Expanded

La versió més extensa (Science Citation Index Expanded) engloba més de 6.500 revistes especialitzades, que entre totes elles tracten més de 150 disciplines des de l'any 1900 fins a dia d'avui. Actualment aquestes revistes són reconegudes les més importants en l'àmbit de la ciència i la tecnologia.

## Selecció de les fonts

En els nostres dies es produeix un gran volum d'informació científica i tècnica, és per això que aquesta base de dades ha de realitzar una selecció molt exhaustiva de les revistes que es volen indexar, essent molt estrictes amb els criteris de selecció per a poder seguir mantenint una alta qualitat de la informació indexada.
Publicar un article en una revista que ha estat indexada per l'ISI és valorat molt positivament en les polítiques d'avaluació científica.

## Disponibilitat

L'índex està disponible en línia a través de diferents plataformes com ara a través de The Web of Scienceo d'altres com SciSearch. Tot i així també el podem trobar disponible a través d'altres vies com ara CD o versions impreses, els quals contenen un nombre menor de revistes respecte a la versió en línia.

## Funció

Aquesta base de dades permet als científics i als investigadors identificar quins articles posteriors han citat aquests articles temps després, quines citacions s'han fet d'un article d'un autor en concret o bé quins han estat citats amb més freqüència.

## Índexs de bases especialitzades

Thomson Reuters també ha comercialitzat altres subconjunts d'aquesta base de dades, coneguts sota el nom d'índexs de cites especialitzades (Specialty Citation Indexes), com per exemple l'índex de Citació de Neurociència (Neuroscience Citation Index) o l'índex de Citació Química (Chemistry Citation Index)

## Referències

* ↑ «Science Citation Index». Arxivat de l'original el 2017-09-22. [Consulta: 6 maig 2016].
* ↑ «Thomsom Reuters». [Consulta: 6 maig 2016].
* ↑ «Pàgina oficial de Eugene Garfield». [Consulta: 6 maig 2016].
* ↑ «Science Citation Index Expanded» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-05-05. [Consulta: 6 maig 2016].
* ↑ «The Web of Science». Arxivat de l'original el 2016-05-07. [Consulta: 6 maig 2016].
* ↑ «SciSearch». Arxivat de l'original el 2016-11-07. [Consulta: 6 maig 2016].

## Enllaços externs

* Science Citation Index Arxivat 2006-07-02 a Wayback Machine. (anglès)
* ISI - Thomson Scientific (anglès)
# Science Power Platform

La Plataforma d'Energia o Science Power Platform (SPP) (rus: Научно-Энергетическая Платформа, Sci-Energy Platform) era un element rus projectat per l'Estació Espacial Internacional (EEI) que anava a ser transportat a l'estació per, o bé, un coet Proton, o per un coet Zenit rus (que estava dissenyat inicialment per formar part de la Mir-2). Com a part d'un acord de compensació amb les altres parts de l'EEI es va decidir que en el seu lloc ho transportés el transbordador espacial. Hagués proporcionat energia addicional per a l'EEI així com la capacitat de control en l'eix axial per a les instal·lacions orbitals. La SPP hauria tingut vuit panells solars i un braç robòtic proporcionat per l'Agència Espacial Europea (ESA) dedicat a mantenir la SPP. Malgrat això, el braç robòtic (Braç Robòtic Europeu) seguirà sent part de l'estació. Els plans inicials eren transportar-ho juntament amb el Mòdul Laboratori Multipropòsit rus en un coet Proton en 2008.
El març de 2006 es va arribar a un acord aconseguit entre els russos i la NASA pel qual se'ls permetien obtenir part de la potència necessària en els segments russos dels quatre panells solars americans. Originalment la SPP hauria d'haver fet els quatre mòduls russos independents del subministrament d'energia de la resta de l'estació. No obstant això, es va a usar el buc pressurizat, fabricat per a una prova estàtica, en el Docking Cargo Module rus, que va estar programat per ser llançat en la missió STS-131 en el 2010. Seria acoblat al port nadir del mòdul Zarya.

## Referències

* ↑ «Russia Needs Billions More To Complete Its ISS Segment». Space-Travel.com, 14-04-2008. [Consulta: 29 gener 2009].
* ↑ Sergei Shamsutdinov. «Program for Development of the Russian ISS Segment» (en russian). Novosti Kosmonavtiki, 01-07-2008. Arxivat de l'original el 6 juny 2011. [Consulta: 15 febrer 2009].
# Servi Corneli Cos

Servi Corneli Cos (en llatí Servius Cornelius M. F. L. N. Cossus) va ser un polític i militar romà del segle v aC. Era membre de la família Cos, una branca de la gens Cornèlia. Era segurament germà d'Aule Corneli Cos, cònsol l'any 428 aC i del dictador Publi Corneli Rutil Cos.
Era un dels tres tribuns consulars l'any 434 aC segons Diodor de Sicília, però Tit Livi assigna cònsols per aquest any. En la guerra contra Veïs, els cònsols o tribuns consulars van ser rebutjats, i els tribuns consulars van nomenar dictador Mamerc Emili Mamercí. Aquest va nomenar Servi Corneli Cos com el seu magister equitum.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 865.
# Seilandstuva

La Seilandstuva és la muntanya més alta de l'illa de Seiland al comtat de Finnmark, Noruega. Amb 1078 metres d'altura, la muntanya es troba a la frontera entre els municipis d'Alta i Hammerfest, i dins del Parc Nacional de Seiland.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Seiland» (en noruec). [Consulta: 15 gener 2013].
# Shahab-3

Shahab-3 (en persa شهاب-۳, Meteor-3 ) és un míssil balístic de mig abast desenvolupat per l'Iran, basat en el Nodong-1. Inicialment, podia aconseguir una distància de 1.300 km, sent el seu abast després ampliat fins als 2.000 km. Els projectes previs van ser el Shahab-1 i Shahab-2. El ministeri de defensa iranià va negar que el seu país tingués la intenció de desenvolupar la quarta versió.

## Shahab-1

El Shahab-1 va ser el primer míssil del programa de llarg abast iranià. És una lleugera variant del R-11, el qual va ser adquirit a Líbia i Síria entre 1985 i 1986.

## Shahab-2

El Shahab-2 (persa: شهاب ۲, romanitzat: Ŝahāb 2, que significa "Meteor-2") és un míssil balístic tàctic iranià successor del míssil Shahab-1.

## Referències

* ↑ U.S. Department of Defense. Proliferation: Threat and Response. DIANE Publishing, 2001, p. 38. ISBN 1-4289-8085-7.
* ↑ The North-Korean/Iranian Nodong-Shahab missile family b14643.de
* ↑ Federation of American Scientists. Shahab-3 / Zelzal-3 Arxivat 2013-02-03 a Wayback Machine. fas.org
* ↑ «Iranian President Defies West At Military Parade». Radio Free Europe/Radio Liberty, 22-09-2007. [Consulta: 27 febrer 2014].
* ↑ «Iran Shows Home-Made Warfare Equipment at Military Parade». Fars News Agency, 22-09-2007. Arxivat de l'original el 2014-02-27. [Consulta: 27 febrer 2014].
* ↑ «Ghadr-1». Missile Threat. [Consulta: 27 febrer 2014].
* ↑ «SCUD-B Shahab-1». [Consulta: 30 abril 2011].
* ↑ «Shahab-1 (Scud B-Variant)».
* ↑ «Shahab-2».

## Enllaços externs

* Amenaça de míssils del CSIS
# Serrat de Can Gil

El Serrat de Can Gil és una serra situada als municipis de Santa Cecília de Voltregà (Osona) i Sobremunt (Lluçanès), amb una elevació màxima de 915,6 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Servi Sulpici Rufus (tribú consolar)

Servi Sulpici Rufus (llatí: Servius Sulpicius Rufus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Sulpícia, una família romana d'origen patrici.
Va ser tribú amb potestat consular en tres ocasions, concretament els anys:
* 388 aC
* 384 aC
* 383 aC
És esmentat per Titus Livi.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VI,4,18,21
# Shen Rong

Shen Rong (xinès: 谌容) (Sichuan, 1936 - 4 de febrer de 2024), també coneguda com a Chen Rong, va ser una escriptora i periodista xinesa.
A causa de la Segona Guerra sinojaponesa i la Guerra Civil xinesa la seva família hagué de traslladar-se sovint i finalment s'instal·là a Chongqing. Va treballar com a ajudant en una editorial i va estudiar rus a Pequín. Posteriorment va treballar com a traductora en una emissora de ràdio. El 1973, va anar a viure amb una família de camperols a Shanxi.
Va començar a publicar durant els anys 70. Es dedicà inicialment a la dramatúrgia, però posteriorment passà a la narració on assolí popularitat amb obres com Joventut perpètua (1975), Llum i foscor (1976), A l'edat mitjana (1977), Primavera eterna i Neu blanca.

## Referències

* ↑ 《人到中年》作者谌容去世，享年88岁 (xinès)
* 1 2 «Shen Rong». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Shinsekai

Shinsekai (新世界) és un barri i zona del districte de Naniwa, a la ciutat d'Osaka, al Japó. Es tracta d'una zona d'esplai, amb nombrosos establiments de restauració i atraccions turístiques com la torre Tsūtenkaku. El nom de Shinsekai vol dir "Nou Món", traduït al català.

## Geografia

La zona de Shinsekai es troba a la meitat sud (Minami) de la ciutat d'Osaka i, en concret, al sud del districte de Naniwa, prop dels límits amb els districtes de Nishinari, Tennōji i Abeno. Shinsekai és un barri cèntric i ben connectat, tot i no estar prop del veritable centre de la ciutat, que es troba al nord, per la zona d'Umeda. Shinsekai també es troba a prop del barri de Nipponbashi o Den Den Town, una altra zona de comerç i esplai, coneguda com l'Akihabara d'Osaka. El centre del barri és la torre Tsūtenkaku i el carrec comercial que condueix fins aquesta. Shinsekai també es troba molt a prop dels barris de Tobita Shinchi i Airin.

## Història

El barri de Shinsekai fou fundat a principis del segle xx, amb l'occidentalització del Japó i la construcció el 1912 de la famosa torre Tsutenkaku, la construcció més alta d'Àsia llavors. Per al disseny de la zona, els creador es van inspirar en la ciutat de París per a la part nord del barri i en Coney Island per a la zona sud. Amb la construcció de la torre i el parc d'atraccions Luna Park, que tancaria el 1923, la zona esdevingué ràpidament coneguda i popular, no només a Osaka, sinó al Japó. Amb l'arribada de la Segona Guerra Mundial al barri, igual que a la resta del país, la vida es va complicar. El 1943 la torre Tsutenkaku va patir un incendi, restant destruïda i poc després desmuntada per risc d'accidents. Passada la guerra, la zona es va convertir en sinònim de perill, amb grups de yakuzas i cinemes eròtics, a més de captaires. La zona, amb una imatge perjudicial difosa pels mitjans va entrar en gran decadència fins a principis del segle XXI. Amb l'arribada del nou segle i del turisme, la zona ha recuperat part de la seua antiga popularitat, convertint-se amb la nova Tsutenkaku, construïda el 1956, en una coneguda atracció turística, tant nacional com internacional.

## Transport

* Metro d'Osaka
* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental
* Ferrocarril Elèctric Nankai
* Tramvia Hankai

## Referències

* ↑ https://www.japan-experience.es/ciudad-osaka/el-barrio-shinsekai Arxivat 2020-05-30 a Wayback Machine.
* ↑ https://japonismo.com/blog/viajar-osaka-el-barrio-de-shinsekai
* ↑ From Kansas to Osaka:The Evolution of the Billiken Arxivat 2011-07-28 a Wayback Machine. - St Louis University High School news
* ↑ History of Shinsekai Arxivat 2009-08-29 a Wayback Machine.
# Shinsengumi

El Shinsengumi (新選組?) era una força de policia especial de l'últim període (Bakumatsu) del shogunat Tokugawa al Japó.

## Fundació

Successos com l'arribada i posterior amenaça dels cuirassats americans al comandament del comodor Matthew Perry a les costes del Japó en 1853, van fer que el sentiment cap al shogunat Tokugawa creixés negativament mentre que els ciutadans anhelaven el retorn del poder de l'emperador.
En 1863, el Roshigumi (浪 士 组), un grup de 234 samurais sense senyor (rōnin), fundat per Kiyokawa Hachiro va actuar com a protectors del shōgun Tokugawa Iemochi a Kyoto.
En 1863 Kiyokawa Hachiro crea el Roshigumi, antecessor del Shinsengumi. Quan Kondō va tenir notícies dels disturbis que estaven ocorrent a Kyoto, va marxar amb els seus homes per allistar amb Kiyokawa Hachirou. L'escola va quedar sota el comandament del germà gran de Hijikata. Després de mudar a Mibu Matsudaira Kamatori, el senyor d'Aizu els va concedir la seva petició de patrullar passant a ser "els protectors de Kyoto".

## Organització

El Shisengumi va tenir 302 membres. Eren el primer grup de samurai de l'era Tokugawa. Molts es van unir al grup a causa del desig de fer-se samurai i estar implicat en assumptes polítics. Tanmateix, això és una idea falsa, ja que la major part dels membres del Shinsengumi eren de classes no samurai. De 106 miembres havia vuitanta-set samurais, vuit agricultors, tres comerciants, tres metges, tres sacerdots, i dos artesans.
El Shinsengumi estava organitzat d'aquesta manera:
| Lloc | Nom |
| Comandant: | Kondō Isami Masayoshi |
| Secretari General: | Yamanami Keisuke |
| Vicecomandant: | Hijikata Toshizō Yoshitoyo |
| Conseller militar: | Itou Kashitarou |
| Espies: | Shimada Kai |
| | Yamazaki Susumu |
| Capitanes ||
| Divisió | Nom |
| 1a | Okita Sōji Kaneyoshi |
| 2a | Nagakura Shinpachi Noriyuki |
| 3a | Saitō Hajime |
| 4a | Matsubara Tadaji |
| 5a | Takeda Kanryūsai |
| 6a | Inoue Genzaburou Kazutake |
| 7a | Tani Sanjuurou Tomokuni |
| 8a | Tōdō Heisuke |
| 9a | Suzuki Mikisaburo |
| 10a | Harada Sanosuke |

## Els Shinsegumi en la cultura popular

Existeixen nombroses obres que representen la vida i batalles dels Shinsegumi. Des de pel·lícules, a llibres i animes. Un exemple és el manga històric Shinsengumi Imon Peace Maker llançat el 2002 narra les batalles dels guerrers i les seves gestes en el període Edo barrejant dades històriques amb ficció.

## Referències

* ↑ El total de membres en tot el temps del Shinsengumi va ser de 302.
# Shubria

«Shubria» té aquests significats:
* Shubria, petit regne hurrita, vegeu Wasashatta
* Xupria, de vegades transcrit Shupria o Shubria, país al nord del Tigris (a l'est del Tigris Superior), a l'oest del llac Van.
# NDT

NDT té els següents significats:
* Nederlands Dans Theater, companyia de dansa dels Països Baixos
* Hipòtesi anatòlica (de l'acrònim en anglès de Neolithic Discontinuity Theory), proposta sobre l'origen del protoindoeuropeu a l'Anatòlia en el neolític
* New Tang Dynasty Television, cadena de televisió de cultura xinesa amb seu a Nova York
* Assaig no destructiu (del nom en anglès Non-Destructive Testing), tècnica d'anàlisi de propietats que no modifica la mostra
# Lukànikos

Lukànikos (també anomenat Riot Dog, Kanel·los, o abreujat com Luk) és un gos que es va fer famós després de la seva participació en manifestacions contra de les retallades en la despesa pública a Grècia durant la Crisi financera a Grècia del 2010. El gos es va convertir en el símbol de la resistència grega contra les retallades en la despesa pública, i per guanyar el seu propi lloc web on s'envien els informes sobre la marxa dels esdeveniments.

## Referències

* ↑ Cunnyngham, Chris. Kanellos the Greek riot dog inspires protesters. Examiner. (May 8, 2010).
* ↑ Kanellos the Greek protest dog, The Guardian. "The hound always seems to side with the protesters, whatever the dispute."
* ↑ No protest too ruff for Kanellos Arxivat 2010-07-14 a Wayback Machine., Globe and Mail, (May 07, 2010).
* ↑ Queally, Jon. With Dog on Your Side Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine., Common Dreams. (May 07, 2010).
* ↑ «DN: Grekisk rebellhund hyllas på nätet». Arxivat de l'original el 2010-07-24. [Consulta: 7 octubre 2011].
* ↑ Paul, Katie. Mange Against the Machine Arxivat 2010-06-20 a Wayback Machine.. Newsweek. (May 2010).
* ↑ Vídeo reúne melhores momentos de 'cão anarquista' da Grécia, BBC, 6 de outubro de 2011
# Dinos (ceràmica)

El dinos (del grec δῖνος ‘gir, remolí’, plural δῖνοι) és un atuell d'aspecte globular semblant a un calder sense anses i el fons convex del qual se subjectava amb un suport vertical o petit pedestal.
De moda durant l'època arcaica, va caure en desús pel fet que la major part de la superfície no era apta per a la decoració figurativa, tot i que es va continuar fabricant almenys fins a finals del IV ae. El seu auge es donà entre els segles VII i VI ae.
Per la seua forma i ús ritual en les cerimònies matrimonials, s'associa al lebes i la seua varietat, el lebes gàmic.

## Referències

* ↑ Caro Bellido, Antonio. Diccionario de términos cerámicos y de alfarería (en espanyol). Cádiz: Agrija Ediciones, 2008, p. 95. ISBN 84-96191-07-9.
* ↑ Carmen Padilla Montoya, Equipo Staff, Paloma Cabrera Bonet, Ruth Maicas Ramos. Diccionario de materiales cerámicos (en espanyol). Madrid: Subdirección General de Museos. Ministerio de Educación, Cultura y Deporte. Secretaría General Técnica. Centro de Publicaciones, 2002. ISBN 8436936388.
* ↑ ; Borrás; Fatás Cabeza Diccionario de términos de arte (en espanyol). Madrid: Anaya, 1993, p. 112. ISBN 84-7838-388-3.
# El Pagès (la Vall de Bianya)

El Pagès és una masia de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Pagès és un bonic casal de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Disposa de baixos -amb quadres i corrals pel bestiar-, primer pis per a habitatge i golfes. La façana més característica és la de migjorn on hi podem veure les quatre arcades de punt rodó del primer pis i els quatre badius de les golfes, sostinguts per tres pilars de base quadrada. Aquest edifici va ser bastit emprant pedra del país, en general, mal escairada. El Pagès està tancat des de fa uns anys i en algunes èpoques de l'any s'arrenda per tancar-hi el bestiar.

## Història

Quasi cap dada històrica ens ha arribat que faci referència a aquesta casa. Els membres de la família del Pagès formaven part de la feligresia de Sant Andreu de Porreres, l'any 1573 es va resoldre que el rei prendria els delmes de la casa Pagès, la qual havia pagat deu quarteres de forment, entre blat i mestall, a la mesura d'Olot; un cabrit, llana, mill i un poll.

## Referències

* 1 2 «El Pagès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Jordi Cinca Mateos

Jordi Cinca Mateos (Andorra la Vella, 26 de juliol de 1965) és un polític i empresari andorrà. Està casat i té tres fills.
Va ser portaveu de Govern des de l'any 1990 al 1993, i conseller general entre 1993 i 1996. El 2011, va ser nomenat ministre de Finances i Funció Pública. Fa 2015 és Ministeri de Finances. Va rebre diversos trets amb una arma de foc a la façana del seu domicili, el diumenge, 20 de maig del 2012. El 5 d'abril de 2016 va ser implicat en un escàndol financer internacional anomenat Papers de Panamà per haver mantingut una societat opaca Offshore a Panamà.mentre era el Director General de l'empresa Orfund dedicada al refinat d'or i relacionada amb la família Thyssen

## Vegeu també

* Llista dels ministres d'Andorra

## Referències

* ↑ «Fitxa esportiva a la Federació Internacional d'Esquí». Arxivat de l'original el 2015-10-26. [Consulta: 25 maig 2012].
* 1 2 «Jordi Cinca Mateos». Demòcrates per Andorra. Arxivat de l'original el 2011-05-31. [Consulta: 24 maig 2012].
* ↑ «Decret del 13-05-2011». Govern d'Andorra, 13-05-2011. [Consulta: 24 maig 2012].
* ↑ «Ministeri de finances». Govern d'Andorra, 06-05-2015. Arxivat de l'original el 2015-08-03. [Consulta: 30 juliol 2015].
* ↑ «LA CEA i la Cambra manifesten el suport a Jordi Cinca i desitgen que es tracti d'un fet aïllat». bondia.ad, 21-05-2012. [Consulta: 24 maig 2012].
* ↑ «Andorra Difusió».
* ↑ «Andorra Difusió RTVA».
* ↑ «Portada de El Periòdic d'Andorra». [Consulta: 6 juny 2016].
* ↑ «Europa Press - Orfund». [Consulta: 6 juny 2016].
* ↑ «Libertad Digital». [Consulta: 6 abril 2016].

## Enllaços externs

* Disparen dos tirs contra el xalet del ministre d'Andorra Jordi Cinca
* La policia investiga un atac amb arma de foc contra el domicili del ministre de Finances
# Luis Roberto García Toral

Luis Roberto García Toral (Lleó, 30 de maig de 1973) conegut com a Robert al món de l'esport i, anteriorment, com a Roberto García, és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupava la posició de defensa.

## Carrera esportiva

Sent jugador del planter valencianista, Roberto García va debutar en Primera Divisió jugant dos partits amb el València CF, a la campanya 93/94. La temporada següent va marxar cedit al CE Castelló, llavors a Segona B, com a part del pagament pel traspàs d'Óscar Adelantado.
Posteriorment, Roberto García va continuar la seua carrera per equips de divisions inferiors, fins que l'any 2000 fitxa pel CD Badajoz, de la Segona divisió, on romandria dos anys, el primer de suplent i el segon de titular.
L'estiu del 2002 recala a la UDA Gramenet. A l'equip colomenc jugaria tres anys abans de passar al Terrassa FC, on passaria un any. La temporada 06/07 milita a la SD Huesca, amb qui ascendeix a Segona Divisió.

## Referències

* 1 2 3 4 «Roberto García». Base de Dades Històrica de Futbol. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ «El golazo de Mijatovic» (en castellà). El Mundo Deportivo S.A., 21-03-1994. [Consulta: 4 desembre 2022].