OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dracma medicinal

La dracma medicinal és una unitat de mesura de massa, emprada antigament pels apotecaris espanyols. Encara que el terme dracma té gènere variable, la dracma medicinal sempre s'usa en femení. Pesava 3,5944 grams i equivalia a:
* 72 grans
* 3 escrúpols
D'aquesta manera:
* 8 dracmes = 1 unça medicinal
* 96 dracmes = 1 lliura medicinal
No s'ha de confondre amb la dracma farmacèutica ( Dram Apothecary en anglès)-ja obsolet-, una unitat de massa emprada antigament pels farmacèutics anglesos, i equivalia a 3,8879346 grams, a més de:
* 60 grans
* 3 escrúpols
* 0,125 unces farmacèutiques
* 0,0104166666666666 lliures farmacèutiques

## Les dracmes en el mesurament de masses i en joieria

La dracma avoirdupois és una unitat de massa imperial. Equival a 1,7718451953125 gram si també a:
* 27,343749999961 grans (arrodonit a 27,34375 grans)
* 0,062499999999912 unces avoirdupois (arrodonit a 0,0625 unces avoirdupois)
* 0,0039062499999945 lliures avoirdupois (arrodonit a 0,00390625 lliures avoirdupois)
La dracma troy, usat en joieria, equival a 3,8879346 grams i també a:
* 60 grans
* 2,5 pennyweights
* 0,125 unces troy
* 0,0104166666666666 lliures troy

## Vegeu també

* Sistema anglosaxó d'unitats

## Referències

* ↑ Dracma (en espanyol), 2005.
* ↑ TIPO_BUS = 3 & LEMA = dracma Dracma (en espanyol). 22a ed., 2001.
# Bufet

«Bufet» té aquests significats:
* Bufet (àpat), àpat servit sobre una taula que consisteix principalment en el fet que els comensals se serveixen a discreció dels aliments
* Bufet (moble), moble que s'utilitza per a guardar-hi la vaixella i altres estris destinats al servei de taula
* Patata del bufet, producció tradicional de patata cultivada a Catalunya
* Bufet d'advocats, empresa que brinda serveis jurídics amb un equip fix de lletrats o advocats
# Hofstetten bei Brienz

Hofstetten bei Brienz és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte d'Interlaken i a l'actual Interlaken-Oberhasli.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Convent de Sant Francesc de Narbona

El Convent dels Mínims o Convent de Sant Francesc va ser un convent construït el 1598 al sector oest de Narbona. Al costat del mur de Saint-Cosme, ocupava una gran superfície corresponent al que després va passar a anomenar-se plaça P. Bénet i Hotel de Police. Diverses parts del convent es van fer a partir de la reutilització d'elements anteriors, dels fonaments de la muralla de l'antiguitat tardana. Es van reutilitzar elements almenys al claustre, capella, presbiteri i porta d'entrada.

## Referències

* ↑ Éric Dellong. Carte archéologique de la Gaule: 11/1. Narbonne et le Narbonnais. Les Editions de la MSH, 2002, p. 417–. ISBN 978-2-87754-079-7.
# Ragusano

El ragusano és un formatge de pasta filata fet a base de llet de vaca i símbol de la indústria làctia de Sicília. Se li va donar forma de pesa pensant a facilitar el transport a mula des de les muntanyes als pobles: d'aquí ve el nom quattrofacce (quatre cares).
La pasta groga presenta petits ulls i un sabor que és agredolç, salat, acre i astringent, amb matisos vegetals i animals. Se sol menjar marinat en oli d'oliva i all i, després, amanit amb vinagre i orenga.

## Vegeu també

* Ragusa
# Filmportal.de

filmportal.de és una base de dades en línia d'informació relacionada amb pel·lícules alemanyes. Inclou una àmplia informació sobre pel·lícules i cineastes, així com articles sobre temes de cinema. El lloc web va ser llançat amb motiu del 54è Festival Internacional de Cinema de Berlín l'11 de febrer de 2005. filmportal.de va ser revisat i ampliat el 2011/2012.

## Contingut

La base de dades proporciona informació sobre unes 85.000 pel·lícules de cinema i televisió alemanyes (a juny de 2015) des de 1895 fins a l'actualitat. Es presenten al voltant de 8.000 pel·lícules amb detall amb descripcions de continguts, fotografies i/o pòsters. A més, filmportal.de cataloga uns 190.000 noms de cineastes, 5.000 d'aquestes entrades inclouen una biografia.
La informació lèxica es complementa amb tràilers, clips de pel·lícules de clàssics alemanys i, cada cop més, llargmetratges. A més, els textos editorials vinculen la informació amb la història del cinema a la República de Weimar, l'Alemanya nazi i l'Alemanya de l'Est.

## Institucions organitzadores

filmportal.de va ser establert pel Deutsches Filminstitut (Frankfurt) en col·laboració amb CineGraph - Hamburgisches Centrum für Filmforschung e. V. i amb el suport dels altres membres de les filmoteques alemanyes i les associacions de la indústria cinematogràfica alemanya. El lloc web està cooperant amb l'Associació d'Arxius i Cinemateques Cinematogràfics Europeus (ACE), Arte, "DEFA Foundation", Goethe-Institut, DEFA-Stiftung, Deutsche Filmakademie i Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Referències

* ↑ Filmportal.de – Die zentrale Internetplattform zum deutschen Film, a degruyter.com
* ↑ KINO – now on Filmportal!, Deutsche Welle, 2 de febrer de 2007
* Kino (May 2005) D. Holloway Issues 78-90:cxxviii
* The Hollywood Reporter (2006) Volume 393:92

## Enllaços externs

* Filmportal.de - Lloc web oficial
# Bulletin des Sciences Physiques et Naturelles en Neerlande

Bulletin des Sciences Physiques et Naturelles en Neerlande, (abreujat Bull. Sci. Phys. Nat. Neerl.), va ser una revista amb il·lustracions i descripcions botàniques que va ser editada a Leiden des de 1838 fins a 1840, on es va publicar 3 números.

## Referències

* ↑ A Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Muetzí

Un muetzí (de l'àrab مُؤَذِّن, muʾaḏḏin, ‘qui anuncia’, ‘qui crida a (l'oració)’) és, a l'islam, el membre de la mesquita encarregat de fer la crida a l'oració (àdhan) cinc cops al dia de la torre o minaret estant.
El muetzí es tria per la seva veu i personalitat. Alguns cops, a més d'efectuar l'àdhan, es col·loca durant la pregària en una plataforma instal·lada al costat oposat del púlpit (mínbar) i respon els sermons de l'imam. En l'actualitat, és freqüent que els muetzins no pugin al minaret i facin la crida per un sistema de megafonia.
Segons la tradició, el primer muetzí fou Bilal ibn Rabah o Bilal l'Etíop, un esclau negre emancipat, company (sahabí) del profeta Muhàmmad i triat directament per aquest darrer per tal de dur a terme aquesta tasca dins de l'islam naixent.

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «أذن». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ «muetzí». ésAdir. [Consulta: 15 juliol 2022].
Viccionari
# Dècada del 850
## Esdeveniments

* Publicació de De praedestinatione de Joan Escot Eriúgena
* Els musulmans arriben a Barcelona
* 859 - Universitat d'Al-Qarawiyin a Fes, la més antiga del món
* Expansió dels vikings
* La ciutat de Chang'an (Xina) supera el milió d'habitants
* Començament de la miniatura per il·lustrar els llibres
* Consum de cafè a Aràbia

## Personatges destacats

* Ènnec Arista
* Joan Escot Eriúgena
# Bufet (àpat)

Un bufet (del francès, buffet) és un àpat servit sobre una taula, també anomenada bufet, amb la seva coberteria, que consisteix principalment en el fet que els comensals se serveixen a discreció dels aliments. Es tracta d'un mètode molt general per a servir un gran nombre de persones, que ofereix al comensal de triar lliurement la quantitat i el detall dels aliments. Desenvolupat al segle xviii a França, aviat s'escampà a la resta d'Europa, el nom del qual fa referència a l'aparador sobre el qual es para o posa el menjar per a ser servit al públic. Es feu molt popular a Anglaterra ja a mitjan segle xix (on es denominava court cupboard). Avui en dia s'associa més i més al "all you can eat" (tot el que pugueu menjar) d'alguns restaurants en els quals es paga una quantitat fixa (molt similar als rodizio del Brasil).

## Referències

* ↑ «Bufet (àpat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Peck, Carole; et al. The buffet book : inspired ideas for new-style entertaining, with 175 recipes. Viking, 1997. ISBN 0-670-86516-8.
* Novel Touches for Buffet Service. Popular Mechanics, agost 1945.
* Von Welanetz Wentworth, Diana. The Art of Buffet Entertaining. J. P. Tarcher, 1978. ISBN 0-87477-080-7.
* http://www.all-you-can-eat.us
# Convent de Sant Francesc de Paula de Girona

El convent de Sant Francesc de Paula de Girona fou un antic recinte monàstic de la ciutat de Girona, que estava situat a la riba de l'Onyar, al sud del recinte enmurallat. Concretament, s'ubicaria a l'antic solar que ocupa ara la Plaça de Catalunya.
El convent fou fundat per l'Ordre dels Mínims, l'any 1611, en uns terrenys a la banda oest del riu Onyar, El seu període conventual va durar fins a l'any 1835, quan es va abandonar definitivament el lloc. Un any abans, però les autoritats locals el van fer servir com a llatzaret de l'epidèmia de còlera morbo (1834), la primera epidèmia d'aquestes característiques que va patir la ciutat.
Un cop abandonat, passà a servir com a caserna. Fou enderrocat, definitivament, l'any 1960. Part del seu claustre es conserva al Museu d'Història de Girona i, algunes de les seves restes amb valor artistico-històric, es poden visitar al Museu d'Art de Girona.

## Referències

* 1 2 «Convento de Sant Francesc de Paula de Girona» (en castellà). Monasterios de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2018].
* ↑ Xicola Mutos, Céline «El cólera de Girona. La epidemia de 1834». Mediterranean Chronicle, 2015.
# Rankine (cràter)

Rankine és un petit cràter d'impacte situat a prop del terminador oriental de la Lluna. Es troba al sòl sud del cràter satèl·lit Maclaurin B, un cràter d'impacte de 43 km de diàmetre que es troba al sud-est del propi cràter Maclaurin. A l'est de Rankine es troba el cràter Gilbert, i directament a sud apareix von Behring.
* Localització de Rankine (esquerra del centre de la imatge)
* Fotografia de la missió Lunar Orbiter 4
Es tracta d'una formació insignificant en forma de bol amb un sòl interior es dimensions menyspreables. El cràter és circular i simètric, i les seves parets interiors inclinades no tenen trets significatius (encara que posseeixen una albedo lleugerament més alta que el terreny que les envolta). De forma general, és indistingible de molts altres cràters lunars de similars característiques.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Francisco García Solsona

Francisco 'Fran' García Solsona (Vila-real, 7 de desembre de 1992) és un futbolista valencià que juga com a lateral esquerre a l'Anorthosis Famagusta FC.

## Carrera de club

García es va formar al planter del Vila-real CF, i hi va debutar com a sènior el 2009, moment a partir del qual va aparèixer regularment amb el Vila-real CF C a Tercera Divisió durant diverses temporades. El 19 de juny de 2010 va debutar amb el Vila-real CF B, jugant deu minuts en una derrota a casa per 1–2 contra la UD Salamanca en partit de Segona Divisió championship.
El 16 de juliol de 2014, després de jugar habitualment a Segona Divisió B, García va signar contracte per dos anys amb l'Albacete Balompié, acabat de promocionar a segona. El 22 de gener de l'any següent, després d'haver jugat rarament, va retornar al Vila-real B cedit fins al juny.
García es va traslladar a l'estranger l'estiu del 2016 unint-se a l'ASA 2013 Târgu Mureș de Romania però, poc després, va tornar a Espanya amb el CF Fuenlabrada de tercera divisió a causa dels problemes econòmics del primer. El juliol del 2018 va tornar tant a la segona categoria com a l'Albacete. Va marcar el seu primer gol com a professional el 28 d'octubre de 2020, obrint el marcador en un eventual empat a casa 1-1 amb la UD Las Palmas.
El 10 de juliol de 2021, l'agent lliure García va acceptar un contracte amb el Burgos CF també a la segona divisió. Dos anys més tard, va fitxar per l'Anorthosis Famagusta FC de la Primera Divisió xipriota.

## Referències

* ↑ El Salamanca sufre para salvar la categoría (Salamanca suffers to retain category); Marca, 19 juny 2010 (en castellà)
* ↑ Fran García firma por dos temporadas con el Albacete (Fran García signs for two seasons with Albacete); Marca, 16 juliol 2014 (en castellà)
* ↑ El Villarreal B recupera cedido a Fran García (Villarreal B takes Fran García back on loan) Arxivat 2017-07-01 a Wayback Machine.; La Segunda B, 22 gener 2015 (en castellà)
* ↑ Roca, Juan Francisco «Corta aventura de Fran García en Rumanía» (en castellà). , 13-09-2016.
* ↑ «Fran García, nuevo jugador del Albacete Balompié» (en castellà). Albacete Balompié, 07-07-2018. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ «Maikel Mesa evita el triunfo del Albacete con un polémico penalti (1–1)» (en castellà). , 28-10-2020.
* ↑ Carrizo, Juan «El Alba se quedó con la miel en los labios» (en castellà). , 28-10-2020.
* ↑ Monje, Jorge «Fran García refuerza el lateral izquierdo del Burgos» (en castellà). , 10-07-2021.
* ↑ Valanidis, Andreas. «Ανόρθωση: Ο Γκαρθία έσυρε πρώτος τον χορό, θέλει και Κάργα» (en grec). Phile News, 12-06-2023. [Consulta: 18 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Fran García a BDFutbol
* Fran García, Fitxa a Soccerway
# Bulletin Mensuel de la Société Linnéenne de Paris

Bulletin Mensuel de la Société Linnéenne de Paris, (abreujat Bull. Mens. Soc. Linn. Paris), és una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada per la Société linnéenne de Paris des de 1874 a 1899.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* Descripció a Biodiversity
# Muestra Internacional de Cine y Mujeres de Pamplona

La Muestra Internacional de Cine y Mujeres de Pamplona és una mostra de cinema creada el 1987 amb la vocació de servir de plataforma d'exhibició dels treballs de dones cineastes de totes les nacionalitats i analitzar la representació de les dones en el cine des de la perspectiva de gènere.

## Història

La Muestra Internacional de Cine y Mujeres de Pamplona organitzada per IPES i Cines GOLEM neix el 1987 amb els següents objectius: servir de plataforma d'exhibició dels treballs de les cineastes de totes les nacionalitats i analitzar la representació de les dones en el cinema des de l'enfocament del gènere.
Al llarg dels anys s'han exhibit 400 pel·lícules vistes per 50.000 espectadores i espectadors (a data de la 28 edició del 2014). Al voltant de 120 convidades - professionals de diferents àmbits - que han parlat de les seves pel·lícules. Convertint la mostra en un espai de debat i de reflexió i erigint-se com un eina indispensable per crear societats més justes.
Per la commemoració dels 25 anys d'història es va editar el llibre 25 años de cine: Muestra internacional de Cine y Mujeres de Pamplona un excel·lent llibre que documenta amb articles, entrevistes, assajos, material didàctic i visual els anys de la mostra. Podeu descarregar el llibre gratuïtament des de la web del festival.

## Declaració d'intencions

L'esperit del certamen pivota sobre diverses premisses: que la firma de totes les obres sigui femenina, que hi hagi representats de diferents països, que els temes siguin interessants, que la filmografia analitzi diverses realitats i crear imatges femenines des d'una altra mirada, tal com s'explica a l'article Celuloide con huella femenina en la 28 Muestra de Cine y Mujeres l'adquisició de material ha evolucionant amb els anys, ja que en els inicis era més complicat trobar pel·lícules només realitzades per dones.

## Referències

* ↑ Castejón, María. 25 años de cine. Muestra Internacional de Cine y Mujeres de Pamplona (en casyellà). Pamplona: IPES Elkartea Navarra, 2011.
* ↑ Unzué, Michelle «Celuloide con huella femenina en la 28 Muestra de Cine y Mujeres». Diario de Navarra, 06-06-2014.
# Dècada del 860 aC

La dècada del 860 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 869 aC fins al 31 de desembre del 860 aC.

## Esdeveniments

* Unificació d'Urartu.

## Referències

* ↑ Batmaz, 2015, p. 210.

## Bibliografia

* Batmaz, A. «Concept of a Culture: An Examination of the Urartian Identity». A: Çilingiroğlu, Ç.; Özgüner, N. P.. Changing Archaeology. Proceedings of the 1st TAG - Turkey Meeting (en anglès). Ege Yayınları, 2015, p. 209–221. ISBN 978-605-4701-57-5.
# Hesiqui

Hesiqui (en grec antic: Ἡσύχιος, Hēsýkhios, que significa 'tranquil') és el nom de diversos personatges:
* Hesiqui d'Alexandria (segle v), gramàtic, autor del lexicó més important de l'antiguitat
* Hesiqui de Milet o Hesiqui Il·lustre (segle vi), historiador, autor d'un diccionari biogràfic que és la base de la Suda
* Hesiqui de Jerusalem (segle v), autor de diverses obres de temàtica cristiana
* Hesiqui de Salona (segle iv-v), bisbe de Salona, autor d'una correspondència amb Agustí d'Hipona i Joan Crisòstom
* Hesiqui d'Apamea (segle iii), bisbe d'Apamea
* Hesiqui Egipci (segle iv), bisbe egipci
* Hesiqui (segle iv), devot cristià, deixeble de Sant Hilari.
* Hesiqui de Constantinoble (segle iv), escriptor grec esmentat per Foci
* Hesiqui Taquígraf (segle iv), escriptor grec esmentat per Jordi Codí
* Hesiqui d'Acaia (segle v), magistrat romà
# Ranko Despotović

Ranko Despotović (Loznica, Sèrbia, 21 de gener de 1983) és un exfutbolista serbi. Va disputar 4 partits amb la selecció de Sèrbia.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Filodem

Filodem és el nom dels següents personatges:
* Filodem d'Argos, polític grec al servei de Jerònim de Siracusa (segle iii aC)
* Filodem de Gàdara, filòsof epicuri i poeta grec de l'Antologia grega (segle i aC)
# Bythaelurus dawsoni

Bythaelurus dawsoni és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 45 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí que viu entre 50-1.200 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cox, G. i M. Francis, 1997. Sharks and rays of New Zealand. Canterbury Univ. Press, Univ. of Canterbury. 68 p.
* ↑ Beentjes, P., B. Bull, R.J. Hurst i N.W. Bagley, 2002. Demersal fish assemblages along the continental shelf and upper slope of the east coast of the South Island, New Zealand. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 36:197-223.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dècada del 880 aC

La dècada del 880 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 889 aC fins al 31 de desembre del 880 aC.

## Esdeveniments

* Nova capital Assíria a Nimrud.

## Personatges destacats

* Assurnasirpal II
# Cabrafiga

* Per a altres significats, vegeu «mas Cabrafiga».
Cabrafiga és un mas al sud del terme de la Vall de Bianya (la Garrotxa). És un casal aïllat que formava part del veïnat presidit per l'església romànica de Sant Pere Despuig. La seva tipologia arquitectònica està molt lligada a la d'altres masos del veïnat com la Cadamont o les Aulines. D'aquestes sabem que les seus orígens són molt remots i que a finals del segle xviii i principis del XIX s'hi portaren a terme nombroses obres d'ampliació i remodelació. Possiblement, Cabrafiga, també va seguir aquesta evolució.
És de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Disposa de baixos (amb petites finestres per la ventilació de les corts dels animals), pis d'habitatge (amb cinc arcades de punt rodó que miren cap al sol) i golfes (amb tres arcades a la façana de migdia; les dues laterals, avui, es troben cegades). L'edifici va ser bastit amb pedra menuda del país, llevat dels cantoners.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Cabrafiga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Hesiqui d'Acaia

Hesiqui (en llatí Hesychius, en grec Ἡσύχιος) va ser un magistrat romà, probablement el mateix que Johann Albert Fabricius diu que era procònsol d'Acaia sota Teodosi II el 435. Libani va tenir dos amics amb aquest nom, un sacerdot i un magistrat, i aquest segon podria ser aquest Hesiqui encara que cronològicament és força dubtós.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Cal Vidal (Almoster)

Cal Vidal és una obra d'Almoster (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada entre els carrers de la Font i Carreras. Es tracta d'una construcció de tres altures i amb una disposició simètrica dels vans, a través de tres línies verticals i horitzontals. Tres portals d'accés en forma d'arc rebaixat a la planta baixa, es troben alineats amb la línia de finestres del balconeres del primer pis. Aquestes presenten balcons individuals, formats per volades de pedra motllurades i baranes metàl·liques amb decoració de forma geomètrica i serpentejant. Destaquen igualment la línia d'imposta que reflecteix el forjat entre la planta baixa i el primer pis, i la cornisa motllurada que culmina la façana.

## Referències

* ↑ «Cal Vidal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2018].