OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frédéric Bessy

Frédéric Bessy (Villefranche-sur-Saône, Roine, 2 de gener del 1972) va ser un ciclista francès que fou professional del 1996 al 2007.

## Palmarès

* 1993
** 1r al Tour del Beaujolais i Vall de Saône
* 1995
** 1r als Boucles du Tarn
** 1r al Gran Premi de Cours-la-Ville
* 1998
** 1r al Premi des blés d'or
* 2004
** 1r al Gran Premi de Lugano

### Resultats al Tour de França

* 1999. 42è de la classificació general
* 2001. 119è de la classificació general
* 2002. 67è de la classificació general
* 2004. No surt (3a etapa)
* 2005. 129è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1998. 79è de la classificació general
* 2007. 66è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1996. Abandona
* 1997. 70è de la classificació general
* 1998. 43è de la classificació general
* 2000. Abandona
* 2006. 41è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Forn de ceràmica de Sant Martí de Maçana

El Forn de ceràmica de Sant Martí de Maçana és una obra de Rubió (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un forn de ceràmica, probablement medieval. Es conserva bona part de la cambra de foc aguantada sobre un pilar, així com les xemeneies de la que en queda una filada on destaca el dibuix en forma d'estrella dels conductes de la graella. Actualment el forn es visible i roman retallat en un marge del camí de l'interior de la finca.
A pocs metres hi ha les restes de la bassa i el cup d'un antic molí fariner medieval.

## Referències

* 1 2 «Forn de ceràmica de Sant Martí de Maçana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Gabriel Mariano

José Gabriel Lopes da Silva, també conegut com a Gabriel Mariano, (Ribeira Brava, illa de São Nicolau, 18 de maig de 1928 – Lisboa, 18 de febrer de 2002) va ser un poeta, novel·lista i assagista capverdià.
Va estudiar a São Joaquim i es va graduar com a director a Lisboa. Va retornar a Cap Verd el 1950. Va ser en la creació de la revista Restauraçao (amb Jorge Barbosa i altres), el Suplemento Cultural (amb Carlos Alberto Monteiro i altres) i Boletim Cabo Verde. La seva activitat cultural va cridar l'atenció del governador local i el van deportar a l'Àfrica Oriental Portuguesa. Va publicar poemes, novel·les i assaigs en portuguès i en crioll capverdià.
Després de la independència va retornar a cap Verd. Va escriure Vida e Morte de João Cabafume en 1976 que va guanyar el Prémio de Literatura Africana, un assaig sobre cultura de Cap Verd en 1991 i l'antologia poètica Ladeira Grande en 1993. Va passar la resta de la seva vida a Portugal, on va morir el 29 de febrer de 2002.
Alguns dels seus poemes són a l'antologia poètica col·lectiva Tertúlia. Un altre dels seus poemes es pot trobar al CD Poesia de Cabo Verde e Sete Poemas de Sebastião da Gama (2007) per Afonso Dias
No és el mateix, però podria estar relacionat amb un altre poeta que va néixer a l'illa de São Nicolau, José Lopes da Silva, (15 de gener de 1872 - 2 de setembre de 1962), que també era professor i periodista.

## Obres

* A Mestiçagem: seu papel na formação da sociedade caboverdeana (assaig publicat a "Suplemento Cultural", 1958)
* Do Funco ao Sobrado ou o Mundo que o Mulato Criou (assag publicat a "Colóquios Caboverdeanos", 1959)
* 12 Poemas de Circunstâncias (1965)
* Amor e partida na poesia crioula de Eugénio Tavares ou inquietação amorosa
* Capitão Ambrósio
* Inquietação e serenidade. Aspectos da insularidade na poesia de Caboverde
* Nome de casa e nome de igreja
* O Rapaz Doente (1963)
* Osvaldo Alcântara — O Caçador de heranças ou inquietação social
* Uma Introdução à Poesia de Jorge Barbosa
* Vida e Morte de João Cabafume (Via Editora, 1976), va guanyar el Prémio de Literatura Africana
* Cultura Caboverdeana (assaigs, Vega, 1991)
* Ladeira Grande (antologia poètica, editora Vega, 1993)

## Notes

* ↑ «Objectos do quotidiano de Cabo Verde mostram-se em Lisboa na "Casa Fernando Pessoa"». A Semana, 25-06-2007. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2016. [Consulta: 12 novembre 2017].
# GOR Discos

GOR Discos és un segell discogràfic independent amb seu a Pamplona (Navarra) que funciona des del 1991. Amb dècades d'experiència en l'escena de la música rock a Euskal Herria i també fora d'aquests, tant en euskera com en castellà. Ha treballat en la promoció de bandes de rock de diversos estils: punk, rock'n'roll, ska, hardcore, rock radical basc i pop.
Després de passar per la discogràfica Soñua en la dècada de 1980, que juntament amb els Estudios Soñua que seria representatiu del moviment del rock radical basc amb les gravacions de Kortatu, Scar o Hertzainak, o La Polla Records, i posteriorment escindida en Nola! i Oihuka, que acabaria sent dirigida per Ritxi Aizpuru, i fou el segell del primer disc de Negu Gorriak el 1990, i quan aquesta fou absorbida per Elkar, els germans Patxi, Antonio i Marino Goñi van fundar GOR discos.
A més de segell discogràfic (Gor Diskak), ofereix també management (Gor Kontratazioa), distribució (Gor Distribuidora) i editorial (Jarauta Ediciones Musicales).

## Referències

* ↑ «Gor Discos» (en castellà). Kulturklik. Arxivat de l'original el 4 de desembre 2014. [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ Cabeza, Pablo. «GOR Discos» (en castellà). Gara, 03-06-2018. [Consulta: 1r juny 2021].
* ↑ Mañeru, Txema. «Los Del Rayo: “Sin Alas Para Volar” (GOR Diskak)» (en castellà). Rock in Bilbo, 11-08-2016. [Consulta: 1r juny 2021].
* ↑ «Soñua - CDs and Vinyl at Discogs» (en anglès). Discogs. [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ «Oihuka - CDs and Vinyl at Discogs» (en anglès). Discogs. [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ «Marino Goñi Discography at Discogs» (en anglès). Discogs. [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ «Negu Gorriak - Negu Gorriak (Vinyl, LP, Album) at Discogs» (en anglès). Discogs. [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ «GOR - CDs and Vinyl at Discogs» (en anglès). Discogs. [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ «Pop-Rock en Euskal Herria». eusko ikaskuntza. [Consulta: 1r juny 2021].

## Enllaços externs

* GOR Discos - Lloc web oficial
# Fouladougou (Bakhoy)

Fouladougou és una regió a la riba esquerra del Bakhoy, fins més enllà del punt on conflueix amb el Baoulé. Tenia un rei que el 1881 va signar un tractat amb Joseph Gallieni posant el país sota protectorat de França, però de fet cada població era com un estat independent. Fins a l'arribada dels francesos el país estava en lluita constant amb els tuculors de Ségou.
El Fouladougou estava format per les poblacions de Khor (a la vora del riu), Badougou, Ouakoro, Gassi, Goniokory, Bertiala (a les muntanyes prop de Badougou) i Manambougou (al camí de Kita), amb uns 8000 habitants el 1881. La ciutat principal era Goniokory, situada a la riba dreta del Bakhoy que es creuava no gaire lluny, a Tukoto i que fou visitada quasi 90 anys abans per Mungo Park. La població estava formada per peuls, malinkes i bambares; la llengua general era el malinke. El cap local era Boulounkoun Dafa i era hereu del gran rei Mansa Numma, derrotat pels tuculors d'al-Hadjdj Umar. Un germà seu governava un dels altres pobles de la comarca.

## Referències

* Bulletin de la Societe de Geographie 1882 Arxivat 2016-04-09 a Wayback Machine.
# Fontaine (Territori de Belfort)

Fontaine és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 1999 tenia 524 habitants.

## Geografia

El municipi està situat a 12 km de Belfort, capital de departament.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 298 | 291 | 373 | 353 | 435 | 524 |
# Galinsoga

Galinsoga és un gènere de plantes amb flors asteràcies. Entre els seus membres s'inclouen Galinsoga parviflora, Galinsoga urticifolia, i Galinsoga quadriradiata.
El nom del gènere Galinsoga va ser dedicat a Ignacio Mariano Martinez de Galinsoga, fundador de l'espanyola Real Academia Nacional de Medicina i que va ser director del Jardí botànic de Madrid.

## Referències

* ↑ (castellà) Martinez de Galinsoga Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine., Genealoga Familia Pérez Martinez
* USDA plants database
* http://www.gardenorganic.org.uk/organicweeds/weed_information/weed.php?id=40 Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine.
# Fracció pròpia

Una fracció amb denominador positiu és pròpia quan el seu numerador és més gran o igual que zero i més petit que el denominador.
Tota fracció impròpia es pot expressar de forma única com a suma d'un nombre enter i una fracció pròpia amb el mateix denominador que la fracció donada.
En general una fracció es diu que és pròpia si el seu valor absolut és menor que 1.

## Enllaços externs

* Proper and improper fractions (anglès)
# Fractal Nova

Els fractals Nova són una família de fractals relacionats amb el fractal de Newton. Nova és una fórmula que s'implementa en la majoria de programes d'art fractal.

## Fórmula

La fórmula de Mandelbrot Nova és un cas especial generalitzat del fractal de Newton:
    $z\mapsto z-R{\frac {z^{p}-1}{pz^{p-1}}},$
on $R\,$ es diu que és una constant de relaxació i $p\in \mathbb {C}$. Cal tenir en compte que aquesta expressió és equivalent a
    $z\mapsto z-R{\frac {f}{f'}}\,$
per $f=z^{p}-1\,$, que és exactament la fórmula que descriu els fractals Newton per a un valor específic de $f\,$.

### Exemples

* Un fractal Nova amb paràmetres per defecte
* Un fractal Nova amb Re (R) = 2.0
* Un fractal Nova amb Re (R) = 3.0

## Vegeu també

* Funció signe d'interrogació
* Fractomància
* Fractal
* Benoît Mandelbrot
# Función de noche

Función de noche és una pel·lícula espanyola de l'any 1981 dirigida per Josefina Molina. El cinéma vérité apareix clarament en aquesta pel·lícula, molt lligada al teatre i sobretot a Miguel Delibes. Lola Herrera, Daniel Dicenta, Natalia Dicenta i Juana Ginzo s'interpreten a si mateixos.

## Argument

Mentre l'actriu Lola Herrera representa el monòleg Cinco horas con Mario basat en la novel·la homònima de Miguel Delibes, se sent tan identificada amb el seu personatge, Carmen Sotillo, que planteja un enfrontament amb el seu marit, el també actor Daniel Dicenta, al seu camerino del teatre.
A mig camí entre el documental i la ficció, Josefina Molina dirigeix una pel·lícula amb una forta càrrega feminista, que segons la crítica no funciona bé perquè els actors resulten una mica perduts davant aquesta situació.

## Crítiques

Poderós estudi psicològic de la protagonista i reflex d'una època, d'una generació, la de la postguerra, dels seus traumes, de les seves pors i inseguretats, d'aquesta generació que en el moment del rodatge estava construint una nova forma de viure i de conviure. Es tracta, doncs, d'un document personal i a més social que continua despertant interès.

## Referències

* ↑ Función de noche a la Filmoteca de Navarra
* ↑ «Lola Herrera, Premio Max de Honor 2016» (en castellà). El País, 08-03-2016 [Consulta: 9 febrer 2020].
* ↑ La ficción teatral se convierte en realidad en "Función de noche", El País, 29 de setembre de 1981
* ↑ En Función de noche, Lola Herrera denunció la injusticia sufrida por las mujeres de su tiempo, mundiario.com, 2 de febrer de 2016
* ↑ Función de noche (1981) de Josefina Molina per Juan Bernardo Rodríguez a encadenados.org

## Enllaços externs

* Función de noche a Historia de nuestro cine, rtve.es (castellà)
# Fundació Catalunya Fons

La Fundació Catalunya Fons és una entitat constituïda el 1983, a iniciativa de Joaquim Fons i Pont, per a la defensa dels drets nacionals dels catalans, tant individuals com col·lectius, i especialment els reconeguts per la Declaració Universal dels Drets Humans.
Entre les seves funcions destaca l'assistència jurídica a causes relacionades amb violacions dels drets nacionals, culturals o lingüístics dels catalans; el suport a iniciatives i projectes en defensa dels drets dels catalans; la difusió de la situació actual de Catalunya i els altres Països Catalans des d'una perspectiva de drets humans i de comunitat nacional i la defensa de l'ús del català. El 2013 va elaborar junt amb la Plataforma per la Llengua l'informe «“En espanyol o nada” 40 casos greus de discriminació lingüística a les administracions públiques.»
Té un conveni de col·laboració amb el Grup de Periodistes Ramon Barnils, en virtut del qual patrocina els continguts de l'Observatori crític dels mitjans Mèdia.cat i l'Anuari Mèdia.cat dels silencis mediàtics. És una de les entitats impulsores del «Manifest per la dignitat democràtica» davant la banalització del nazisme. Forma part del «Cens d'entitats de foment de la llengua catalana» que agrupa fundacions i associacions que duen a terme activitats per fomentar la llengua catalana.

## Publicacions

* Torrents Vivó, Eloi (red.); Plataforma per la Llengua i Fundació Catalunya. “En espanyol o nada” 40 casos greus de discriminació lingüística a les administracions públiques, 2013, p. 81 [Consulta: 20 maig 2016]. Arxivat 2021-08-26 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Àlex Molina demana ajuda per pagar la multa com a conseqüència d'exhibir una estelada a la pista del CAI de Saragossa». Esports3. CCMA, 15-04-2015.
* ↑ «Àlex i Biel: condemnats per mostrar una estelada i cridar independència: un projecte de Fundació Catalunya». Tot Suma, 22-04-2015.
* ↑ «Jordi Mascort, agredit i pendent de judici per portar una estelada». Directe!cat, 30-04-2013. Arxivat de l'original el 2015-12-08 [Consulta: 5 desembre 2015]. «Campanya de solidaritat via la Plataforma de micromecenatge Tot Suma. La Fundació Catalunya dona suport al cas amb l'aportació de 500 euros al projecte»
* ↑ «Què fem?». Fundació Catalunya. Arxivat de l'original el 2019-08-25. [Consulta: 11 febrer 2012].
* ↑ «La Plataforma per la Llengua presenta l'informe sobre discriminacions lingüístiques al Parlament de Catalunya». Plataforma per la Llengua, 20-11-2014. «[…] la Plataforma per la Llengua ha presentat […] l'informe «En español o nada. 40 casos greus de discriminació lingüística a les administracions públiques» […] elaborat amb el suport de la Fundació Catalunya»
* ↑ «Media.cat, Observatori crític dels mitjans».
* ↑ «Anuari dels silencis mediàtics».
* ↑ «Manifest per la dignitat democràtica davant la banalització del nazisme». Arxivat de l'original el 2016-02-05. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Llista d'entitats incloses en el Cens». Generalitat de Catalunya, 10-10-2013. [Consulta: maig 2016].

## Enllaços externs

* Fundació Catalunya Fons - Lloc web oficial
# Fundació Centre Internacional de Música Antiga

La Fundació Centre Internacional de Música Antiga és una fundació nascuda l’any 1997 per Jordi Savall i Montserrat Figueras per "garantir la recuperació i la revalorització del patrimoni musical universal amb obres de caràcter excepcional dels períodes medieval, renaixentista, barroc i del classicisme, amb una especial atenció a les tradicions musicals de l’entorn del Mediterrani".
L'activitat concertística de la Fundació inclou el conjunt instrumental Hespèrion XXI (1974), el conjunt vocal La Capella Reial de Catalunya (1987) i l’orquestra d’instruments barrocs Le Concert des Nations (1989), amb els quals desenvolupen una gran diversitat d’activitats orientades a la recuperació i promoció del patrimoni musical, com concerts, promoció de la reflexió i del diàleg intercultural, activitats pedagògiques, projectes socials que apropen la música a les persones que més ho necessiten, hospitals, presons, barris d’actuació preferent i refugiats.

## Referències

* ↑ «Jordi Savall, tot música». Catalunya Ràdio. [Consulta: 28 gener 2023].
* 1 2 «La Fundació». Fundació CIMA. [Consulta: 28 gener 2023].
* 1 2 «El Govern autoritza subvencionar les activitats de 2019 del Centre Internacional de Música Antiga». Govern.cat, 29-10-2019 [Consulta: 28 gener 2023].
# Fundació HEC

La Fundació HEC (francès : Fondation de l’École des hautes études commerciales de Paris) va ser fundada el 1972. L'objectiu de la Fundació, tal com va ser presentat per HEC, és ajudar en el desenvolupament de l'escola. Els objectius inclouen l'obertura internacional i social, així com la transformació digital de l'escola. La fundació té reconeixement d'utilitat pública des del 1973.

## Referències

* ↑ FONDATION HEC
* ↑ Fondation HEC
* ↑ FONDATION HEC

## Enllaços externs

* Fundació HEC - Lloc web oficial
# Fundació Güell

La Fundació Güell és una fundació creada el 1957 per voluntat testamentària de Joan Antoni Güell i López, dedicada a la protecció i promoció de joves artistes de les terres catalanes.
Des de la constitució de la Fundació Privada Güell l'any 1957, la seva missió ha estat protegir econòmicament mitjançant beques pintors, escultors, músics i altres artistes i estudiosos de l'art, principalment catalans, podent fer-ho extensiu a altres artistes valencians i de les Illes Balears.
També ha participat en altres activitats artístiques, ha col·laborat amb museus i entitats artístiques, i ha constituït un fons d'art.
L'activitat principal que ve desenvolupant la fundació, en la qual ha concentrat la major part dels seus rendiments econòmics, ha estat la concessió de beques a joves artistes i estudiosos de l'art, concedint actualment beques en els camps d'estudis en el camp de l'art i de la música, pintura, escultura i dibuix.
Cal destacar que la tasca desenvolupada ho és amb el suport incondicional dels membres que componen el patronat, tant institucionals com privats. Els membres del patronat institucional són entitats de reconegut prestigi: la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, el Reial Cercle Artístic de Barcelona, el Cercle Artístic de Sant Lluc i l'Orfeó Català.
Cada any es lliura una beca a un aspirant en cada modalitat convocada, segons la selecció del jurat corresponent. Pretenen ser un reconeixement a l'esforç i l'estudi, i també un ajut per començar a desenvolupar la seva vocació.

## Enllaços externs

* Pàgina de la Fundació Güell
# Galbula

Galbula és un gènere d'ocells de la família dels galbúlids (Galbulidae). Aquest gènere està format per 11 espècies:
* jacamar becgroc (Galbula albirostris).
* jacamar de capell porpra (Galbula chalcocephala).
* jacamar violaci (Galbula chalcothorax).
* jacamar de capell blau (Galbula cyanescens).
* jacamar carablau (Galbula cyanicollis).
* jacamar cuallarg (Galbula dea).
* jacamar cuaverd (Galbula galbula).
* jacamar bronzat (Galbula leucogastra).
* jacamar de coure (Galbula pastazae).
* jacamar cua-roig (Galbula ruficauda).
* jacamar de barbeta blanca (Galbula tombacea).

## Referències

* ↑ J. Tobias. (2017). Jacamars (Galbulidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Galceran de Grevalosa

Galceran de Grevalosa (?,? - Castellar (Aguilar de Segarra), 1 de novembre de 1584) noble, Senyor de Castellar durant quaranta-quatre anys. Era fill de Joanot de Grevalosa i la seva muller Violant.
Quan el 1540 mort el seu pare Joanot, Galceran encara és petit i la seva mare Violant fa les funcions de tutora i senyora de Castellar. El 1548 Galceran fa capítols matrimonials amb Marquesa Romeu de Barcelona. D'aquest matrimoni van haver dues filles: Jerònima i Violant. Es va tornar a casar amb Marianna Pau de Barcelona amb la que tingué dos fills: Galceran i Lluís que van morir de petits. El 1569 es torna a casar amb Elisabet Joana Desvalls de Manresa que morir sense fills.
Galceran morí l'1 de novembre de 1584 d'apoplexia i fou enterrat a Sant Miquel de Castellar. La seva filla Jerònima de Grevalosa i Romeu heretar tots els béns i el títol de senyora de Castellar.

## Referències

* ↑ B. Mestre, ms, Fr. X. de Garma
* ↑ Mil Anys d'història, Castell de Castellar- Roser Parcerises i Colomer ISBN 978-84-9375217-0
# Gant-Wevelgem 1995

La Gant-Wevelgem 1995 fou la 57a edició de la cursa ciclista Gant-Wevelgem i es va disputar el 5 d'abril de 1995 sobre un recorregut de 207 km. El vencedor fou el danès Lars Michaelsen (Festina-Lotus), que s'imposà a l'esprint al seus dos companys d'escapada, l'italià Maurizio Fondriest (Lampre-Panaria) i el belga Luc Roosen (Vlaanderen 2002), segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Cilista | Equip | Temps |
| 1 | Lars Michaelsen (DEN) | Festina-Lotus | 4h 56' 00" |
| 2 | Maurizio Fondriest (ITA) | Lampre-Panaria | m. t. |
| 3 | Luc Roosen (BEL) | Vlaanderen 2002 | + 9" |
| 4 | Mario Cipollini (ITA) | Mercatone Uno-Saeco-Magniflex | + 17" |
| 5 | Giovanni Lombardi (ITA) | Polti-Granarolo-Santini | + 17" |
| 6 | Zbigniew Spruch (POL) | Lampre-Panaria | + 17" |
| 7 | Wilfried Nelissen (BEL) | Lotto-Isoglass | + 17" |
| 8 | Erik Zabel (DEU) | Team Deutsche Telekom | + 17" |
| 9 | Stefano Zanatta (ITA) | Aki-Gipiemme | + 17" |
| 10 | Marco Serpellini (ITA) | Lampre-Panaria | + 17" |

## Referències

* ↑ «El danés de Festina Michaelsen gana la Gante-Wevelge». El Mundo Deportivo, 06-04-1995, p. 53 [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ «Gent - Wevelgem 1995». sitiodeciclismo.net. [Consulta: 8 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web de la cursa (anglès) (neerlandès)
# Gant-Wevelgem 2001

La Gant-Wevelgem 2001 fou la 63a edició de la cursa ciclista Gant-Wevelgem i es va disputar l'11 d'abril de 2001 sobre una distància de 215 km. El vencedor fou l'estatunidenc George Hincapie (US Postal), que s'imposà en un esprint protagonitzat per cinc ciclistes que arribaren destacats a meta. Aquesta fou la primera victòria d'un ciclista estatunidenc en aquesta clàssica. El neerlandès Léon van Bon (Mercury-Viatel) i l'alemany Steffen Wesemann (Team Deutsche Telekom), completaren el podi.

## Classificació final

| | Cilista | Equip | Temps |
| 1 | George Hincapie (USA) | US Postal | 5h 00' 50" |
| 2 | Léon van Bon (NED) | Mercury-Viatel | m. t. |
| 3 | Steffen Wesemann (GER) | Team Deutsche Telekom | m. t. |
| 4 | Arvis Piziks (LAT) | CSC-Tiscali | m. t. |
| 5 | Nico Mattan (BEL) | Cofidis | m. t. |
| 6 | Nico Eeckhout (BEL) | Lotto-Adecco | + 41" |
| 7 | Chris Peers (BEL) | Cofidis | + 41" |
| 8 | Daniele Nardello (ITA) | Mapei-Quick Step | + 1' 00" |
| 9 | Erik Zabel (GER) | Team Deutsche Telekom | + 1' 16" |
| 10 | Gabriele Balducci (ITA) | Tacconi Sport-Vini Caldirola | + 1' 16" |

## Referències

* ↑ «Hincapie, primer americano en la Gante-Wevelgem». El Mundo Deportivo, 12-04-2001, p. 43 [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ Jones, Jeff «63rd Gent-Wevelgem (1.HC)». cyclingnews.com, 11-04-2001 [Consulta: 5 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web de la cursa (anglès) (neerlandès)
# Gant-Wevelgem 1998

La Gant-Wevelgem 1998 fou la 60a edició de la cursa ciclista Gant-Wevelgem i es va disputar el 8 d'abril de 1998 sobre un recorregut de 208 km. El vencedor fou el belga Frank Vandenbroucke (Mapei-Bricobi), que s'imposà en solitari després d'atacar als seus dos companys d'escapada a manca de 2 quilòmetres per l'arribada. El danès Lars Michaelsen (TVM-Farm Frites) i el belga Tristan Hoffman (Mapei-Bricobi) completaren el podi.

## Classificació final

| | Cilista | Equip | Temps |
| 1 | Frank Vandenbroucke (BEL) | Mapei-Bricobi | 5h 06' 00" |
| 2 | Lars Michaelsen (DEN) | TVM-Farm Frites | + 7" |
| 3 | Nico Mattan (BEL) | Mapei-Bricobi | + 7" |
| 4 | Andrei Txmil (BEL) | Lotto-Mobistar | + 30" |
| 5 | Laurent Desbiens (FRA) | Cofidis | + 30" |
| 6 | Erik Zabel (GER) | Team Deutsche Telekom | + 30" |
| 7 | Henk Vogels (AUS) | GAN | + 30" |
| 8 | Peter Van Petegem (BEL) | TVM-Farm Frites | + 30" |
| 9 | Jeroen Blijlevens (NED) | TVM-Farm Frites | + 30" |
| 10 | Fabio Baldato (ITA) | Riso Scotti-MG Maglificio | + 30" |

## Referències

* ↑ «De clásica en clásica». El Mundo Deportivo, 09-04-1998, p. 42 [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ «60th Gent-Wevelgem, Cat 1.1». cyclingnews.com [Consulta: 8 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web de la cursa (anglès) (neerlandès)