OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rocío Margarita Gámez Carrillo

Rocío Margarita Gámez Carrillo és una bacteriòloga colombiana, receptora d'una beca Premis L'Oréal-UNESCO a Dones en Ciència el 2012 per la seva feina investigadora de la mà de la Corporació Colombiana d'Investigació Agropecuària (CORPOICA).

## Biografia

Gámez va obtenir un títol en Bacteriologia el 1994 en la Pontifícia Universitat Javeriana. L'any 2000 va obtenir una doctorat en Microbiologia Industrial en la mateixa institució presentant una tesi relacionada amb la propagació massiva de la llavor de papa d'alta qualitat a través de bioreactors i anàlisi de varietat genètica induïda. Al 2016 va obtenir un Doctorat en Biociències en la Universitat de La Sabana.
Des de finals de la dècada de 1990, Gámez ha estat vinculada professionalment amb la Corporació Colombiana d'Investigació Agropecuària (CORPOICA), desempenyorant-se com a docent en temàtiques com a propagació in vitro, tècniques de certificació i capacitació a petits productors agropecuaris; i com a investigadora, liderant projectes en desenvolupament tecnològic en productes agrícoles com ara la iuca, el plàtan i el nyam.
L'any 2012 la investigadora va rebre el prestigiós Premi L'Oréal-UNESCO a Dones en Ciència per la seva feina investigadora i científica orientada al coneixement i la promoció de la biodiversitat microbiana del terra. Gámez suggereix en la seva investigació avaluar diferents mecanismes de control bacterià en les plantes, seleccionant el millor tractament a través de la comparació dels paràmetres agronòmics. En paraules de la investigadora, aquest projecte beneficiaria els productors agrícoles en disminuir dràsticament l'ús de fertilitzants químics per obtenir plàntules de més alta qualitat.

## Premis i reconeixements

* 2012 - Beca L'Oréal-UNESCO a Dones en Ciència.

## Publicacions seleccionades
### A Colòmbia

* 2008 - Antagonismo in vitro de Trichoderma harzianum Rifai sobre Fusarium solani, asociado a la marchitez en maracuyá
* 2008 - Efecto biocontrolador de Trichoderma harzianum contra Fusarium oxisporum, causante de la secadera de maracuya en la zona bananera del Magdalena

### Als Estats Units

* 2015 - Genome Sequence of the Banana Plant Growth-Promoting Rhizobacterium Bacillus amyloliquefaciens
* 2016 - Genome Sequence of the Banana Plant Growth-Promoting Rhizobacterium Pseudomones fluorescens

## Referències

* 1 2 3 4 5 Rocío Margarita Gámez Carrillo Colciencias. Consulta: 13 de març de 2019.
* ↑ Diez colombianas exitosas en el mundo de la ciencia y la tecnología Colombia.com. 8 de març de 2018. Consulta: el 13 de març de 2019.
* 1 2 Mentes brillantes al servicio de la ciencia y la innovación Contexto Ganadero. 25 d'octubre de 2013. Consulta: 13 de març de 2019.
* ↑ Cinco colombianas que destacan en el mundo de la ciencia Arxivat 2016-07-04 a Wayback Machine. Mundo TKM. 16 d'abril de 2016. Consultad: 13 de març de 2019.
* ↑ ¿Adónde se fueron las mujeres? Panorama Cultural. 29 de març de 2017. Consulta: 13 de març de 2019.
# Chrysichthys delhezi

Chrysichthys delhezi és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M. 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Paradipus ctenodactylus

Paradipus ctenodactylus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels dipòdids. Viu a l'Iran, el Kazakhstan, el Turkmenistan i l'Uzbekistan. S'alimenta de llavors, herba i brots tendres, especialment de sacsaül blanc. El seu hàbitat natural són els deserts sorrencs amb matolls. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Tsitsulina, K. Paradipus ctenodactylus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 gener 2016.
Espècies vivents de dipòdids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Allactaginae :
Cardiocraniinae :
Dipodinae :
Euchoreutinae :
Categoria :
# Fuente de Cantos

Fuente de Cantos és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. Fou el lloc de naixement del pintor Francisco de Zurbarán. A la comarca hi havia una localitat àrab ja desapareguda, anomenada Lakant, a la riba esquerra del Guadiana. Yaqut al-Hamawí diu que eren dos castells dependents de Mèrida: Lakant al-Kubra i Lakant-al Sughra, però probablement és un error entre la Lakant de la comarca de Fuente de Cantos (a 60 km al sud de Mèrida) i la Lakant, moderna Alacant, a la costa mediterrània.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ Gibb, H. A. R.. The Encyclopaedia of Islam (en anglès). Brill Archive, 1960, p.631.
# Cantó de Saint-Étienne-du-Rouvray

El cantó de Saint-Étienne-du-Rouvray és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Rouen. Compta 1 municipi i amb part del municipi de Saint-Étienne-du-Rouvray.

## Municipis

* Oissel
* Saint-Étienne-du-Rouvray (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1982 | Pierre Toutain | PCF |
| 1982-2004 | Pierre Tréhet | PCF |
| 2004- | Hubert Wulfranc | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Le Fœil

Le Fœil (en bretó Ar Fouilh) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.124 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 857 | 884 | 888 | 1084 | 1085 | 1124 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Loïc Le Noane | PCF |
# Dakatia

Dakatia és un riu que travessa els països d'Índia i Bangladesh. Neix a Tripura on rep nombrosos rierols, abandonant l'estat indi s'orienta cap a l'oest i passa per Laksham, Chitosi, i Hajiganj, i a 10 km a l'est de Chandpur gira cap al sud i desaigua al riu Meghna prop de Raipur.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Districte d'Aurangabad

«Districte d'Aurangabad» té aquests significats:
* Districte d'Aurangabad (Bihar), districte de Bihar, Índia
* Districte d'Aurangabad (Maharashtra), districte de Maharashtra (abans al principat d'Hyderabad), Índia
# Rocío Gamonal Ferrera

Rocío Gamonal Ferrera (Oviedo, 25 de febrer de 1979) és una ciclista espanyola. Especialitzada en el ciclocròs i ciclisme de muntanya. Ha guanyat els campionats d'Espanya, en ambdues categories diversos cops.

## Palmarès en ciclocròs

* 1999-2000
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2000-2001
** Campiona d'Espanya sub-23 en ciclocròs
* 2006-2007
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2008-2009
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2009-2010
** Campiona d'Espanya en ciclocròs
* 2013-2014
** 1a al Ciclocròs de Laudio
* 2014-2015
** Campiona d'Espanya en ciclocròs

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2005
** Campiona del món en Camp a través per relleus (amb José Antonio Hermida, Oliver Avilés i Rubén Ruzafa)
* 2007
** Campiona d'Espanya en Camp a través
* 2011
** Campiona d'Espanya en Camp a través
* 2016
** Campiona d'Espanya en Camp a través
* 2007
** Campiona d'Espanya en Camp a través

## Palmarès en ruta

* 2001
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Coleoriza

La coleoriza (coleorhiza), del grec: koleo- κόλεος = 'beina', 'funda' + rhiz(ā) ῥίζα = 'arrel', és la beina o membrana protectora que envolta el brot en germinació d'algunes plantes monocotiledònies. En l'embrió o llavor de les gramínies la coleoriza és la membrana que recobreix la radícula.

## Referències

* http://www.dicciomed.es/php/diccio.php?id=1152 Arxivat 2010-09-26 a Wayback Machine.
# Parchís. El documental

Parchís. El documental és una pel·lícula documental sobre Parchís, un grup musical infantil que va enregistrar un reguitzell de cançons i va realitzar una sèrie de pel·lícules als anys 1980, amb èxit tant a l'Estat espanyol com a Amèrica Llatina. El documental va ser estrenat per Netflix el 10 de juliol de 2019.

## Argument

La pel·lícula inclou entrevistes a Yolanda, David, Tino, Gemma i Frank, així com als responsables artístics i comercials del grup. La pel·lícula se centra en l'èxit i la caiguda del grup, així com en llurs relacions personals.

## Referències

* ↑ «Netflix to Release Documentary on the Parchis Band». Broadway World. [Consulta: 8 juliol 2019].
* ↑ «NETFLIX REVEALS THE MOST INTIMATE SIDE OF PARCHIS BAND IN A NEW DOCUMENTARY». Netflix Media Center, 11-06-2019.
* ↑ Mullor, Mireia. «'Parchís: El documental': Del éxito global a la explotación laboral» (en espanyol europeu). Fotogramas, 11-07-2019. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ García Martín, Mariló. «La veritat sobre Parchís: compra de locutors, explotació i estafa», 10-07-2019. [Consulta: 25 març 2022].

## Enllaços externs

* Parchís. El documental (Daniel Arasanz, 2019)
# Fuente de Santa Cruz

Fuente de Santa Cruz és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 204 | 198 | 191 | 168 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Cantó de Saint-Étienne-Sud-Est-1

El cantó de Saint-Étienne-Sud-Est-1 és un cantó francès al districte de Saint-Étienne (departament del Loira) que compta amb part del municipi de Sant-Etiève.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1976 | Mme. Namy | UDR |
| 1976-2001 | Bruno Vennin | PS, després Divers gauche |
| 2001-2008 | Annie Domenichini | RPR, després UMP |
| 2008- | Joseph Ferrara | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Dionís V de Constantinoble

Dionís V de Constantinoble, (en grec Διονύσιος Ε') va ser Patriarca de Constantinoble de l'any 1887 al 1891.
Va néixer el 22 de març de 1820 a Adrianòpolis, ciutat on va estudiar. Després fer de mestre a la província de Kırklareli durant vuit anys i a Demòtica durant tres anys. L'any 1851 va ser ordenat diaca, el 1855 era ardiaca i el 1856 va ser nomenat protosincel·le i ordenat sacerdot.
L'any 1858 va ser elegit metropolità de Creta, però els disturbis polítics el van obligar a abandonar l'illa i anar a Constantinoble. L'any 1868 el van nomenar metropolità de Demòtica, i el 1871 d'Adrianòpolis. El mes de febrer de 1879 els búlgars van atacar Adrianòpolis i van envair la ciutat. Les forces russes el van salvar i es va refugiar a Constantinoble el 1880, on va arribar malalt. Des del 1880 al 1886 va ser metropolità de Nicea, i el 22 de gener de 1886 va tornar a Adrianòpolis altra vegada com a metropolità. Quan va dimitir Joaquim IV molt malalt, va ser elegit patriarca, l'any 1887.
Durant el seu patriarcat Dionís va ser considerat un personatge prudent però autoritari. Va tenir discussions freqüents amb les autoritats otomanes, pels privilegis dels patriarques i els metropolitans que els otomans volien limitar. Va presentar la dimissió dues vegades, la primera el 23 de juny de 1890 i la segona el 2 d'agost d'aquell mateix any, però cap de les dues no va ser acceptada. Finalment, el 24 de desembre es va arribar a l'acord de respectar els privilegis per part de la Sublim Porta. El patriarca, després d'una curta malaltia, va morir d'apoplexia la nit del dilluns 12 al dimarts 13 d'agost de 1891.

## Referències

* ↑ «Διονύσιος Ε´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 19 agost 2023].
# E574

La ruta europea E574 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Bacău (Romania) i finalitza a Craiova (Romania). Té una longitud aproximada de 450 km. Té una orientació d'est a oest.

## Referències

European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR)
Viccionari
# Coleraine

«Coleraine» té aquests significats:
* Topònims:
** Coleraine (Derry), ciutat del comtat de Derry (Irlanda del Nord, Regne Unit)
** Coleraine (Minnesota), població de l'estat de Minnesota (EUA)
* Miscel·lània: Coleraine F.C., club de futbol nord-irlandès de la ciutat de Coleraine.
# Parco della Vettabbia

El Parco della Vettabbia és un espai verd urbà que es troba al barri vell de la ciutat de Milà, a Itàlia, al costat de Via Ripamonti.
El parc es troba al sud de la ciutat de Milà al Districte 5 de Milà, i limita amb el territori del Club de Milà Rovedine (zona de l'Òpera).

## L'Horta Medieval

S'ha creat al Parco della Vettabbia un fruit biològic per a la biodiversitat amb 300 espècies de fruites extingides avui, en col·laboració amb la Universitat Agrària. Tota aquesta àrea de Milà es caracteritza per una forta concentració en la sostenibilitat i l'agricultura ecològica.

## Flora

Al parc hi ha moltíssimes espècies d'arbres de tot el món: grèvol (Ilex aquifolium), catalpa (Catalpa bignonioides), cedre de l'Atles (Cedrus atlantica), cedre de l'Himàlaia (Cedrus deodara), cedre d'encens (Calocedrus decurrens), faig (Fagus sylvatica), pi ploraner de l'Himàlaia (Pinus wallichiana), ginkgo (Ginkgo biloba), castanyer d'Índies (Aesculus hippocastanum), noguera negra (Juglans nigra), pollancre (Populus nigra), àlber (Populus x canadensis), alzina (Quercus ilex), magnòlia (Magnolia grandiflora), vern comú (Alnus glutinosa), paulònia (Paulownia tomentosa), sòfora (Sophora japonica). Hi ha molts exemplars de roure americà (Quercus rubra), teix (Taxus baccata), til·lers (Tília platyphyllos), xiprer dels pantans (Taxodium distichum) i unes espècie d'aurons (Acer negundo, Acer campestre, Acer pseudoplatanus, Acer platanoides i Acer saccharinum).
# Laganadi

Laganadi és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 110 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 10 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 416 habitants.
Laganadi limita amb els municipis següents: Calanna, Reggio de Calàbria, San Roberto, Sant'Alessio in Aspromonte i Santo Stefano in Aspromonte.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 febrer 2020].
# Casa Toló

Casa Toló és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, entre mitgeres, datat de l'any 1936 i situat a l'Avinguda Catalunya de Tàrrega.
És un edifici estructurat en planta baixa i dos pisos, seguint un eix simètric amb les obertures de la façana principal.
La planta baixa presenta aplacats de pedra verticals en els murs que fan també de separació entre una porta i l'altra. En aquesta planta s'obren tres portes, sent la central més ampla que les laterals, però totes del mateix estil. Són portes esveltes i altes, coronades amb un arc rebaixat. Una de les laterals és la porta d'accés a l'habitatge, però les altres dues són un comerç i un gimnàs.
A la primera planta cal destacar la gran tribuna que sobresurt a la part central. Aquesta està formada per tres grans finestrals que s'adapten a les formes arrodonides d'aquesta. A banda i banda de la tribuna s'obren dues finestres amb llinda amb balconada de forja.
Un segon pis repeteix el sistema compositiu dels pisos inferiors pel que fa a les obertures. Hi ha també tres finestres amb llinda, dues a banda i banda que són amb balcó i una de central que desemboca a la balconada la qual neix damunt de la tribuna del primer pis.
La forja de les baranes presenta un gran treball artístic sent idèntic a cada una de les balconades. Els murs del primer pis i del segon totalment arrebossats diferenciant-se respecte de la planta baixa i el seguiment lateral de l'edifici, els quals són amb aplacats de pedra.
Cal destacar la coberta d'aquest edifici, ja que es troba sostinguda per una cornisa motllurada sobresortint, la qual és acompanyada per deu mènsules acanalades de pedra a la part inferior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Casa Toló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 30 agost 2021].
# Daniel Handler

Daniel Handler, també conegut pel seu pseudònim Lemony Snicket, (San Francisco, Califòrnia, 28 de febrer 1970) és un escriptor i dramaturg estatunidenc.

## Obra dramàtica

* A Series of Unfortunate Events (1999 - 2006)

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». The Wee Web [Consulta: de març 19, 2017]. Arxivat 27 de setembre 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el de setembre 27, 2011. [Consulta: de març 19, 2017].
* ↑ Salamon, Julie «Lemony Snicket's Down and Dirty Indie». The New York Times, 23-09-2004 [Consulta: 24 gener 2011].
* ↑ Westbrook, Caroline «Daniel Handler interview». SomethingJewish, 05-06-2006 [Consulta: 24 gener 2011]. Arxivat 11 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ «Daniel Handler». Encyclopedia Britannica. [Consulta: 11 maig 2015].

## Enllaços externs

* LemonySnicket.com (anglès)
# E33

La ruta europea E33 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Parma (Itàlia) i finalitza a La Spezia (Itàlia). Té una longitud de 124 km. Té una orientació de nord a sud.
# Rocío García Romero

Rocío García Romero, coneguda com a Rocío Romero (Xile, 1971) és una arquitecta nord-americana nascuda a Xile.
Romero va néixer en 1971 a Xile i la seva família es va traslladar a Sant Diego (EUA) en 1973.
Es va graduar en Arquitectura en Berkeley en 1993 i va acabar el seu màster a la Universitat del Sud de Califòrnia en 1999. Durant els següents anys va treballar amb diversos arquitectes i estudis d'arquitectura (Guthrie+Buresh, Eric Rosen, Matias Klotz i Space International) i en 2001 va establir la seva pròpia empresa.
Els dissenys de Romero són unitats prefabricades construïdes com a grans kits de muntatge. Es tracta unitats de fàcil construcció i que es poden individualitzar molt. Utilitza tècniques i materials tradicionals, per la qual cosa els qualsevol contractista d'obra pot muntar-les sense necessitat d'experts.
El primer disseny de Romero és la casa de vacances de Bahía Laguna Verde, Xile (dissenyada en 1998, construïda en 1999-2000), a la qual va seguir la seva pròpia casa en Perryville (Missouri). L'origen dels seus dissenys es deu al fet que en intentar construir la casa dels seus pares va incórrer en importants sobrecostos. Llavors va revisar el projecte, adonant-se del potencial d'estalvi que hi havia en l'ús d'unitats prefabricades.
Romero no executa tot l'edifici. Els seus kits inclouen les parets, els sòls i l'estructura del sostre, així com les eines especials necessàries per muntar-los. Però la fonamentació, les escomeses de subministraments, portes o finestres no les proporciona, sinó que dona les indicacions tècniques. D'aquesta manera els compradors poden adaptar-se a les normatives locals del lloc d'emplaçament de les cases.
Les edificacions acabades per Romero –les que usa ella i la seva família- són estructures lluminoses on les canalitzacions s'oculten en l'estructura i els sostres en arracada queden dissimulats per parets sobreelevadas, de manera que el conjunt sembla una caixa. L'interior aquesta decorat en estil minimalista, amb predomini del blanc.

## Referències

* 1 2 3 4 «NCMH Rocio Romero». Arxivat de l'original el 2018-03-07. [Consulta: 6 març 2018].
* 1 2 3 4 Goldberger, Paul «Some Assembly Required» (en anglès). The New Yorker, 10-10-2005. ISSN: 0028-792X.
# Parcerissa

Parcerissa és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 583.
# Fuente del Berro

Fuente del Berro és un dels 6 barris del Districte de Salamanca, a Madrid. A aquest barri s'hi troba la Colonia de Fuente del Berro, petits xalets i adosats que es construïren a començament del segle xix amb un alt valor adquisitiu. També hi ha el Parc Quinta del Berro situat a la part oriental del barri. El barri és limitat pel carrer d'Alcalá al nord, el carrer Doctor Esquerdo a l'est, Avenida de la Paz o M-30 a l'oest i el carrer O'Donnell al sud. Limita al nord amb el barri de Guindalera, a l'oest amb el barri de Goya, ambdós del districte de Salamanca; al sud amb el barri de La Estrella (Districte de Retiro) i a l'est amb el barri de Ventas (Ciudad Lineal).

## Referències

* ↑ «Districtes de Madrid».

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
# Dimitri Champion

Dimitri Champion (La Rochelle, Charente Marítim, 6 de setembre de 1983) és un ciclista francès, professional des del 2007. El 2009 es proclamà campió de França de ciclisme en ruta. Actualment corre a l'equip AG2R-La Mondiale.

## Palmarès

* 2005
** Campió de França de contrarellotge sub-23
** 1r a la Crono des Herbiers espoirs
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Alsàcia
* 2006
** Campió de França amateur
** Vencedor d'una etapa del Tour de Guadeloupe
* 2009
** Campió de França en ruta
** 1r al Circuit de les Ardenes
** 1r al Tour de Finisterre
** Vencedor d'una etapa del Kreiz Breizh Elites

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. Abandona (14a etapa)
* 2008. 106è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Dimitri Champion a sitiodeciclismo.net