OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vaca esfèrica

La vaca esfèrica és una metàfora utilitzada per models científics altament simplificats de fenòmens complexos reals. L'expressió prové d'un acudit sobre els físics teòrics:
| « | La producció de llet d'una granja era tan baixa que el granger va demanar a la universitat local ajuda acadèmica. La universitat va reunir un equip multidisciplinari de professors, encapçalat per un físic teòric, i van estar dues setmanes fent recerca de camp intensiva. Els científics van tornar a la universitat, amb els seus portàtils plens de dades, i l'encàrrec d'escriure l'informe es va deixar per al líder de l'equip. Poc després, el granger va rebre l'informe, que començava així: «Considerant una vaca esfèrica, ...» | » |
Té moltes variants, entre les quals un cavall esfèric en el buit, a partir d'un acudit d'un físic que deia que podia predir el guanyador de qualsevol cursa de cavalls, sempre que es tractés de cavalls perfectament esfèrics i elàstics movent-se a través del buit.
La moralitat de l'acudit és que els físics sovint redueixen un problema a la forma més simple que poden imaginar per tal de poder obtenir uns càlculs més factibles, encara que tal simplificació pugui dificultar l'aplicació del model a la realitat.

## Cultura popular

* La comèdia Brass Eye inclou una escena on el presentador, Chris Morris, parla de la producció no ètica de carn a partir de vaques esfèriques.
* A la sitcom americana The Big Bang Theory, en el novè episodi de la primera temporada, Leonard Hofstadter cita aquest acudit amb una lleugera variació («gallines esfèriques en el buit»).
* Spherical Cow (vaca esfèrica) en anglès fou escollit com el criptònim de la distribució Linux Fedora 18.

## Referències

* ↑ Shelton, Robin; Cliffe, J. Allie. "Spherical Cows" Arxivat 2013-03-13 a Wayback Machine. nasa.gov (anglès)
* ↑ Harte, John. University Science Books. Consider a Spherical Cow: A Course in Environmental Problem Solving (en anglès), 1988. ISBN 978-0935702583.
* ↑ Kirkman, T. W. «Spherical Cow: A Simple Model» (en anglès). Statistics to Use, 1996.
* ↑ Hefley, Bill; Hefley, William E.; Murphy, Wendy Service science, management and engineering: education for the 21st century (en anglès). Springer, 1 febrer 2008, p. 80. ISBN 978-0-387-76577-8.
* ↑ Birattari, Mauro. Tuning Metaheuristics: A Machine Learning Perspective (en anglès). Springer, 15 abril 2009, p. 183–184. ISBN 978-3-642-00482-7.
* ↑ «Fedora 18 Is Codenamed The Spherical Cow» (en anglès). phoronix.com, 2012.

## Vegeu també

* Sistema aïllat, model científic que pot ser útil per aproximar situacions reals

## Enllaços externs

* NASA:Exploration of the Universe Division - Supernova models as spherical cows Arxivat 2013-03-13 a Wayback Machine. (anglès)
* Hubble Heritage Gallery Page – related history from Space Telescope Institute (anglès)
# Apol·lòfanes Soter

Apol·lòfanes Soter (en grec antic: Ἀπολλοφάνης Σώτηρ 'Apol·lòfanes el Salvador'; en llatí: Apollophanes Soter) fou un rei indogrec a la zona del Panjab oriental. Osmund Bopearachchi situa el seu regnat aproximadament del 35 al 25 aC, i Robert C. Senior accepta aquesta datació. Antics erudits especialistes com Ahmed Hasan Dani, W. W. Tarn i A. K. Narain dataven Apol·lòfanes considerablement abans, però per l'estudi de l'estil de les monedes i el lloc on s'han trobat, això avui està descartat i és segur que fou un rei de la darrera línia indogrega del Panjab oriental poc abans de ser eliminats.
Tot el que se'n sap resulta de les seves monedes. Podria ser un parent d'Apol·lòdot II, amb qui va compartir l'epítet de Soter ('Salvador'); el seu nom amb el prefix Apol·lo-, i l'ús a la part de darrere de les monedes de Pal·les Atena, reforcen aquesta vinculació.
Apol·lòfanes va emetre unes quantes dracmes d'argent batudes amb un sol monograma i de poca qualitat artística. Sembla que fou un petit governant de poca importància; en una representació sembla que porta un elm macedoni del tipus del mosaic d'Alexandre el Gran de Pompeia, que fou el darrer rei indogrec que el va utilitzar.

## Referències

* "The Greeks in Bactria and India", W.W. Tarn, Cambridge University Press.
* "The Bactrian and Indus Greeks", Prof. Ahmed Hasan Dani, Lahore Museum
* "The Indo-Greeks - Revisited and Supplemented", Dr. A.K. Narain, BR Publishing Corporation
* "Monnaies Gréco-Bactriennes et Indo-Grecques", Osmund Bopearachchi, Bibliothèque Nationale de France.
# Tomàs Aragay i Sastre

Tomàs Aragay i Sastre (Barcelona, 1968) és un coreògraf i guionista de cinema català, guanyador d'un Goya al millor guió original.
Va estudià dramatúrgia i direcció escènica a l'Institut del Teatre. El 1996 va fundar el col·lectiu General Elèctrica amb Roger Bernat, que va deixar el 2001 per crear la Societat Doctor Alonso amb la coreògrafa Sofía Asencio. Ambdós han dirigir el festival MAPA (Maig, Art, Paisatge, Acció) a l'Alt Empordà. Ha organitzat nombroses coreografies combinant paraula, moviment i música, i ha obtingut el Primer Premi de Coreografia de l'XI Certamen Coreogràfic de Madrid (1997) i el Prix d'Auteur dels Rencontres Choregraphiques Internationales de Seine-Sant-Denis (1999).
Alhora, ha treballat com a guionista de cinema al costat del director Cesc Gay, per al qui ha escrit els guions de Krámpack (2000) i A la ciutat, per les que fou nominat al Goya al millor guió adaptat, i Truman (2016), pel qual va obtenir el guardó. També ha escrit guions per a les sèries Jet Lag (2001) i Félix (2018).

## Coreografies

* Cruza cuando el hombrecito esté en verde (1997)
* By Natural Piety (1998)
* Night (1998)
* John Kovach, State of Emergency (1999)
* Rendez-vous (1999)
* La bocale (2000)
* Paradise (2000)
* Shopping Bread (2002)
* Sobre la bellesa (2002)
* Santa Sofia, el solo d'una ignorant (2003)
* Sobre la mort (2004)
* El traspiés de Luisa (2005)
* Volumen 2 (2006)
* Retratos (2007)

## Premis

* Goya al millor guió original per Truman (2016)
* Medalla del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics al millor guió original per Truman (2016)
* III Premis Feroz: millor guió per Truman
* Premis Gaudí: millor guió per Una pistola a cada mà (2013) i Truman (2016)

## Referències

* ↑ Tomàs Aragay: «En el mundo del cine soy invisible, pero me da igual», Última Hora, 8 de maig de 2019
* ↑ El dramaturgo Tomás Aragay trae su espectáculo Y los huesos hablaron a Francia, rfi.fr
* ↑ Escribir un guion, per Cesc Gay al web dels Premis Goya
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2015». CEC. Arxivat de l'original el 2021-02-13. [Consulta: 15 abril 2018].
* ↑ «Nominaciones a las 71 Gala Medallas CEC. Películas 2015». CEC. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 15 abril 2018].

## Enllaços externs

* Notícies de Tomàs Aragay a El País
# Gum (cràter)

Gum és un cràter d'impacte que es troba a prop de l'extrem sud-est de la Lluna, per la qual cosa s'observa quasi de costat des de la Terra. És a la irregular vora occidental del Mare Australe, al nord-est del cràter Hamilton. Cap al nord-nord-oest apareix el cràter Abel, més gran, i a l'est-sud-est hi ha Jenner.
El pis interior d'aquest cràter és totalment format per la lava que el va envair per una bretxa a la vora oriental. El brocal és un arc format per les suaus elevacions romanents que n'han restat a la superfície. Un petit cràter inundat s'insereix a la vora sud-oriental, i les restes d'un altre petit cràter en produeixen una incisió a la vora nord-est. El pis interior té el mateix albedo baix que el mar lunar situat a l'est, i només és marcat per uns cràters petits.

## Cràters satèl·lits

Per convenció aquests elements s'identifiquen en els mapes lunars posant la lletra al costat del punt mitjà del cràter que és més a prop de Gum.
| Cràters satèl·lit | Gum Coordenades Diàmetre 39° 48′ S, 85° 00′ E﻿ / ﻿39.8°S,85.0°E﻿ / -39.8; 85.0﻿ (Gum S) 33 km |

## Vegeu també

* Annex: cràters de la Lluna.
* Selenografia.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Cervignano del Friuli

Cervignano del Friuli (friülà Çarvignan) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 13.446 habitants. Limita amb els municipis d'Aiello del Friuli, Bagnaria Arsa, Ruda, Terzo d'Aquileia, Torviscosa i Villa Vicentina. Cervignano és la ciutat més important del sud de Friül.

## Geografia

És banyada pel riu Ausa, anteriorment anomenat Alsa, i està situat a uns 10 km de la llacuna de Grado (Gorizia) i d'uns 16 km del mar Adriàtic. És un centre vital per a la viabilitat del Friül - Venècia Júlia, ja que es troba en la intersecció de l'autopista Udine-Grau i la carretera entre Trieste i Venècia.
Durant els dies d'alta pressió es pot veure des de Cervignano els Alps, les muntanyes a la frontera entre el Vèneto i el Trentino, fins a Eslovènia. Gràcies a la seva ubicació, a prop del centre longitudinal d'Itàlia, Cervignano gaudeix d'una situació favorable per l'ascens i la caiguda del Sol.

## Etimologia del nom

Alguns documents de 912 llegir sobre Cerveniana o Cirvignanum: el nom ve del nom d'una antiga família romana, Cervenius o Cervonius, amb el sufix "-anus", en el sentit de la propietat de la terra on va néixer Cervignano. El nom, però, va ser erròniament vinculat a la paraula llatina «cervus», per aquesta raó, un cérvol pot veure a la secció esquerra de l'escut municipi. La secció dreta de la pantalla és una àncora, una referència a l'antic port al riu Ausa, rellevants per a la vida econòmica de la ciutat.

## Història

Cervignano va néixer amb la fundació d'Aquileia al 181 aC pels triumvirs romans Luci Manli Acidí Fulvià, Publi Escipió Nasica i Gai Flamini en territori poc ocupats pels gals transalpins, i servint de base militar per combatre els istris i permetre l'expansió territorial.
Durant el segle xi es va construir una abadia de l'Orde de Sant Benet dedicada a Sant Miquel Arcàngel i va ser controlat pel monestir d'Aquileia i pel comte de Gorizia. El 1420 fou conquerida per la República de Venècia i el 1521 va tornar a la Província de Gorizia, amb el Tractat de Worms.
El 1615 va ser reconquerida per Venècia durant la Guerra de Gradisca però va ser per un període molt curt. Des de la unificació d'Itàlia a la Primera Guerra Mundial el riu Ausa va veure la frontera entre el Regne d'Itàlia i l'Imperi Austríac. La ciutat es va convertir en italià el 24 de maig de 1915.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2012- | Gianluigi Savino | Llista cívica |

## Referències

* ↑ Desinan, Cornelio Cesare. Escursioni fra i nomi di luogo del Friuli (en italià). Società filologica friulana, 2001. ISBN 8876360050.
* ↑ (en italià). Touring club italiano, 1982, p.485. ISBN 8836500072.
# Llengua VOS

Una llengua VOS es caracteritza per un ordre de la frase bàsica Verb-Objecte directe-Subjecte.
El català, segons aquesta classificació és una llengua SVO: «el gos beu aigua», un estructura VOS seria: «Beu aigua gos». En una anàlisi de 1376 llengües, només 25 tenien l'esctructura VOS, com ara en el malgaix. La majoria d'aquestes llengües, però, alternen entre tipus de subjecte i tipus d'oracions canòniques, i no totes les llengües tenen una estructura rígida, i altres, com el llatí i el català, sovint no expressen el subjecte, que és implicit en el verb: «beu aigua».

## Referències

* 1 2 3 Dreyer, Matthew S. «Order of Subject, Object and Verb». A: The World Atlas of Language Structures (WALS) (en anglès). Leipzig: Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology, 2013 [Consulta: 14 gener 2022].
# Vaca pallaresa

La vaca pallaresa és una raça de vaca pròpia del Pallars Jussà, el Pallars Sobirà i la Vall d'Aran.

## Història

El seu origen es perd en la tradició oral. Es creu que podria provenir del nord d'Europa establint-se els primers exemplars cap al 1750 a la Casa Tort d'Alós d'Isil al Pallars Sobirà disseminant-se després pel Pirineu.
Durant uns anys, va ser considerada una de les races en «estat relíquia», atès que no n'hi havia més de vuit individus. Els darrers ramaders que la mantenien varen crear l'associació de criadors d'aquesta raça. El 2021 ja comptava amb una vuitantena d'exemplars, i vuit criadors principalment del Pallars però també de la Vall d'Aran i el Berguedà. S'espera que aviat la seva carn sigui comercialitzada.
La vaca pallaresa va rebre el reconeixement del Parlament de Catalunya el 2008.

## Característiques

* Coloració uniformement blanca de la capa
* El pes oscil·la entre 575 i 625 kg de pes viu les femelles i de 625 a 650 kg els mascles.
* Fa una mitjana de 136 centímetres fins a la creu.
* Protuberància occipital poc sobresortida
* Cap ample en la base de les banyes
* Front ample i pla.
* Òrbites oculars una mica prominents.
* Musell entre gris i negre.
* Narius amples.
* Cuixes musculades.
* Testicles grossos.
* Pèl espès fi i llis.
* Unglots grisos foscos.
* Peülles dures i poc obertes.

## Referències

* 1 2 3 «La vaca pallaresa supera els seixanta exemplars i la seva carn aviat es podrà comercialitzar». VilaWeb. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ TV3. «El medi ambient - La vaca pallaresa torna a mugir». [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «La vaca pallaresa ja supera els seixanta animals i la seva carn aviat serà a les carnisseries». El Món. Va de gust, 29-09-2021. [Consulta: 30 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Les races domèstiques autòctones de Catalunya Arxivat 2021-05-10 a Wayback Machine.
* Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# Arestes múltiples

En matemàtiques, i més concretament en teoria de grafs, les arestes múltiples (també anomenades arestes paral·leles o una multiaresta) són dues o més arestes que són incidents (és a dir, que connecten) a almenys dos vèrtexs. Els grafs sense arestes múltiples són anomenats grafs simples.
Depenent del context, un graf es pot definir de manera que permeti o no la presència d'arestes múltiples (de la mateixa manera que de vegades es permet i de vegades no la presència de bucles):
* En un context en què es permeten la presència d'arestes múltiples i bucles, un graf sense bucles és usualment anomenat multigraf.
* En un context en què no es permeten arestes múltiples i bucles, un multigraf o pseudograf és definit per referir-se a un «graf» que pot tenir bucles i arestes múltiples.
Les arestes múltiples són útils, per exemple, en la consideració de xarxes elèctriques, des d'un punt de vista de teoria de grafs.
Un graf pla roman pla si és afegida una aresta entre dos vèrtexs ja units per una aresta; per tant, l'agregació d'arestes múltiples preserva la planaritat.

## Referències

* ↑ Balakrishnan, 1997, p. 1.
* ↑ Gross i Yelen, 2003, p. 44.
* ↑ Zwillinger, 2002, p. 220.
* ↑ Bollobas, 2002, p. 7.
* ↑ Diestel, 2000, p. 25.
* ↑ Bollobas, 2002, p. 39-40.
* ↑ Gross, 1998, p. 308.

## Bibliografia

* Balakrishnan, V. K.. Graph Theory (en anglès). 1. McGraw-Hill, 1r de febrer de 1997. ISBN 0-07-005489-4.
* Bollobas, Bela. Modern Graph Theory (en anglès). 1. Springer, 12 d'agost de 2002. ISBN 0-387-98488-7.
* Diestel, Reinhard. Graph Theory (en anglès). 2. Springer, 18 de febrer de 2000. ISBN 0-387-98976-5.
* Gross, Jonathon L.; Yellen, Jay. Graph Theory and Its Applications (en anglès). CRC Press, 30 de desembre de 1998. ISBN 0-8493-3982-0.
* Gross, Jonathon L.; Yellen, Jay. Handbook of Graph Theory (en anglès). CRC Press, 29 de desembre de 2003. ISBN 1-58488-090-2.
* Zwillinger, Daniel. CRC Standard Mathematical Tables and Formulae (en anglès). 31. Chapman & Hall/CRC, 27 de novembre de 2002. ISBN 1-58488-291-3.

## Vegeu també

* Multigraf
# Siderland

Siderland és un grup musical català nascut a Barcelona el 2018 que se centra en els gèneres pop i synthwave. La banda va participar en el Benidorm Fest 2023 amb la cançó «Que esclati tot», però no va arribar a la final sinó que es va quedar en la 6a posició de la semifinal.
El grup està format per Uri Plana (veu i guitarra), Albert Sort (baix) i Andreu Manyós (bateria).

## Discografia
### Senzills

* Crema La Pista (2020) (Siderland amb Vicco i Feze)

### Versions

* «Nit vuitantera» (2023) (versió de Nochentera en català sorgida arran d'una improvisació d'Oriol Plana de Siderland i Vicco)
* «Nit vuitantera» (2023) (versió de Nochentera en català sorgida arran de la Marató 2023 i interpretada per Siderland i Vicco)

## Referències

* ↑ «Siderland, la banda catalana que competirà al Benidorm Fest». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 26-10-2022. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ Casanova, Verónica. «Benidorm Fest 2023: resumen y actuaciones de la segunda semifinal» (en castellà). RTVE, 03-02-2023. [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ «Siderland, la banda catalana que competirà al Benidorm Fest». RAC 1, 26-10-2022. [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ «Vicco sedueix Vicenç Martí amb la 'Nit vuitantera'». RAC 1, 20-02-2023. [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ «Nit Vuitantera (Nochentera) - Vicco i Siderland». Sound Bytes, 13-12-2023. [Consulta: 5 gener 2024].

## Enllaços externs

* Siderland - Lloc web oficial
# Toyota Tacoma

El Toyota Tacoma és un vehicle compact de tipus pick up construït per Toyota des de l'any 1995. En essència, es tracta d'un Toyota Hilux modificat i venut sota el nom de Tacoma a Nord-amèrica.
Rivals de la Tacoma són la Nissan Frontier, Dodge Dakota i Ford Ranger.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
* Fòrum TTORA Arxivat 2007-10-10 a Wayback Machine. (anglès)
* Tacoma World (anglès)
# Guillermo Gortázar Echevarría

Guillermo Gortázar Echevarría (Vitòria, 20 de juliol de 1951) és un polític basc, diputat per Barcelona al Congrés dels Diputats en la V, VI i VII legislatures.

## Biografia

És doctor en Història, llicenciat en dret i màster per la Universitat de Califòrnia. Professor d'Història Contemporània Universal, Estratègies d'ensenyament i aprenentatge en Geografia i Història, i transició dels sistemes liberals a les democràcies a la UNED, secretari General (1996-2006) i president (2006-2014) de la Fundació Hispano Cubana i advocat col·legiat al Col·legi d'Advocats de Madrid.
Membre del Comitè Executiu i secretari de formació del Partit Popular, amb aquest partit ha estat diputat per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1993 1996 i 2000. Ha estat vocal de la Comissió d'Infraestructures i Medi Ambient (1993-1996), vocal suplent de la Diputació Permanent i president de la Comissió no Permanent de commemoració de la transició, exili i guerra civil. El 2001 va dimitir i ocupà el seu càrrec José Luis Ayllón Manso.

## Obres

* Cómo estudiar historia: guía para estudiantes (1995)

## Referències

* ↑ Guillermo Gortázar al portal de la UNED
* ↑ El ex diputado del PP Guillermo Gortázar, elegido presidente de la Fundación Hispano Cubana, a notimerica.com, 6 d'octubre de 2006
* ↑ Martha Beatriz, Presidenta de la FHC, y la salida de Gortázar Arxivat 2015-06-26 a Wayback Machine., 2 d'octubre de 2014
* ↑ Fitxa de Diputat, V Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, V Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VII Legislatura

## Enllaços externs

* Entrevista a Guillermo Gortázar Echeverría, president de la Fundación Hispano Cubana. a YouTube 27 de març de 2012
# Chacras de Dolores

Chacras de Dolores és un poble de l'Uruguai situat a l'oest del departament de Soriano, a pocs quilòmetres de la ciutat de Dolores, de la qual és la seva zona rural. El poble es troba sobre la vora del riu San Salvador. Segons les dades del cens de 2004, Chacras de Dolores tenia 3.251 habitants (1.681 homes i 1.570 dones).
El cens també va determinar que el poble té 849 habitatges, i que entre les principals activitats dels seus habitants estan la salut pública, els serveis socials, el comerç, la indústria gràfica i l'agropecuària, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Doloresnet.com Arxivat 2009-04-17 a Wayback Machine. (castellà)
# Vaca marinera

La vaca marinera fou una raça de vaques pròpia de Catalunya i el País Valencià. La vaca marinera és un mamífer remugant molt fort i rústic. Té la capa vermella, i les banyes van cap a les galtes. És un animal que s'adapta fàcilment i té un comportament maternal. La raça marinera pròpiament dita ha desaparegut. Era la raça que utilitzaven els pagesos del litoral, sobretot a les comarques de l'Empordà, el Gironès i la Selva, com animal de força i tracció (servia per treure les barques de l'aigua i per llaurar la terra). També se n'utilitzava la llet (encara que no era gaire lletera) i la carn. Era un animal d'alta fertilitat i longevitat. El motiu de la seva desaparició fou precisament la falta d'especialització (servia per a tot però no era específica per a res) i es van anar substituint per altres animals. Per això es va anar creuant amb altres races per aconseguir vaques. Actualment està extinta, però en el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà hi ha un projecte de recuperació de la raça a partir d'exemplars de la vaca menorquina.

## Referències

* ↑ Vilaró, Teresa «Races de bestiar catalanes». Ciència, 2a època, 66-67, 1990, pàg. 53-58 [Consulta: 9 gener 2018].
* ↑ Josep Descamps Muñoz i Santi Puig Pla; Josep Descamps Muñoz En btt per L'Alt Empordà: 11 itineraris. Cossetània Edicions, 2003, p. 44–. ISBN 978-84-96035-77-5.
# Aret

Un aret és un instrument en forma de cèrcol, igual que la pandereta, que es fa servir en l'execució dels balls populars de Castelló de la Plana. L'aret s'utilitza com una tradició des del S.XVII. La seva funció és fer-la sonar sobre el cap de la dona, amb funció de proposar-li matrimoni. Aquesta tradició encara es segueix fent cada 5 de juliol en Castelló.
L'Aret dona nom a la Dansa dels Arets o Savoians, que es dansava a la processó del Corpus a Castelló de la Plana, i prenia part en festes populars i solemnes.

## Referències

* ↑ «Aret». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Francesc Pujol, Joan Amades. Cançoner popular de Catalunya. Vol. 1 : Diccionari de la dansa, dels entremesos i dels instruments de música i sonadors. Institut d'Estudis Catalans, p.18 [Consulta: 27 novembre 2014].
Viccionari
# Shangri-La

«Shangri-La, Shangrila, Xangri-La o Shangrilá» té aquests significats:
* Shangri-La (Tità), regió extensa i fosca de la lluna de Saturn, Tità
* Xangri-La (mitologia), lloc fictici entre muntanyes asiàtiques (potser al Tibet) que ha esdevingut sinònim del paradís
* Shangri-La (Yunnan, Xina), comtat de la Xina habitat majoritàriament per l'ètnia tibetana, al nord-oest de la província de Yunnan
* Shangrilá, balneari del departament de Canelones, Uruguai, entre Parque Carrasco i San José de Carrasco, el qual integra la Ciudad de la Costa
* Lake Shangrila, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin