OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Polí

Can Polí és una obra de Sales de Llierca (Garrotxa) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Can Polí està format per un conjunt d'edificis destacables: el casal dels amos, la casa de masovers, un gran corral i diverses cabanes i pallisses.
Contràriament a la majoria de les masies aïllades de l'Alta Garrotxa, Can Polí conserva a la llinda que corona la porta principal la data en què fou bastida: 1802. La majoria de les obertures situades a nivell del primer pis disposen de boniques reixes de ferro forjat, recentment restaurades.
Situat al costat de llevant de la masia hi ha un corral. És de planta rectangular i ampli teulat a dues aigües. Està format per baixos, dividits en dues grans naus cobertes amb voltes de canó catalanes i un pis superior amb el terra empostissat. La façana més remarcable és la de llevant, amb dos obertures d'arc de mig punt als baixos i senzilles finestres al pis superior. La façana que mira a migdia disposa igualment d'obertures amb arcs. L'accés al corral es podria realitzar des de l'era o bé des de l'interior del casal gràcies a un pas sostingut per arcades de mig punt que mena directament al pis superior del corral, on s'emmagatzemava l'herba i la palla.

## Història

Can Polí està situada al límit de Sales de Llierca i el de Bassegoda. Dalt la carena que hi ha darrera el mas hi havia hagut el famós castell de Bassegoda, que tenia com a missió la vigilància de les mines de la Menera i del pas entre el veïnat d'Entreperes i França.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Polí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2020].
# Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1950

El Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1950 fou la tretzena edició del Campionat del Món d'esquí nòrdic. Es van disputar cinc proves, totes masculines, entre l'1 i el 6 de febrer de 1950 a Lake Placid, Nova York i Rumford, Maine. Aquests foren els primers campionats realitzats després de la fi de la Segona Guerra Mundial i els primers que tenien lloc fora d'Europa. Les proves de salt d'esquí es van disputar a Lake Placid, mentre que les d'esquí de fons, inicialment previstes també a Lake Placid, es van traslladar a Rumford per la manca de neu.

## Resultats
### Esquí de fons

Es va disputar el 3 de febrer (18 km), 5 de febrer (4x10 km) i 6 de febrer (50 km).
| Prova | Or | Plata | Bronze |
| 18 km | Karl-Erik Åström (SWE) | Enar Josefsson (SWE) | Arnljot Nyaas (NOR) |
| 50 km | Gunnar Eriksson (SWE) | Enar Josefsson (SWE) | Nils Karlsson (SWE) |
| 4x10 km | Suècia Nils Täpp Karl-Erik Åström Martin Lundström Enar Josefsson | Finlàndia Heikki Hasu Viljo Vellonen Paavo Lonkila August Kiuru | Noruega Martin Stokken Eilert Dahl Kristian Bjørn Henry Hermansen |

### Combinada nòrdica

Es va disputar l'1 i el 3 de febrer de 1950.
| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Individual | Heikki Hasu (FIN) | Ottar Gjermundshaug (NOR) | Simon Slåttvik (NOR) |

### Salt d'esquí

Es va disputar el 5 de febrer de 1950 al MacKenzie Intervale Ski Jumping Complex.
| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Trampolí llarg | Hans Bjørnstad (NOR) | Thure Lindgren (SWE) | Arnfinn Bergmann (NOR) |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Suècia | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 2 | Noruega | 1 | 1 | 4 | 6 |
| 3 | Finlàndia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| | TOTAL | 5 | 5 | 5 | 15 |

## Referències

* ↑ «Ski History Dates». International Skiing History Association. [Consulta: 16 maig 2007].
* ↑ «Family friendly ski slopes cover Maine's Western mountains», 16-02-2007. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 16 maig 2007].
* ↑ Resultats d'esquí de fons
* ↑ Resultats de combinada nòrdica
* ↑ Resultats de salts d'esquí
# Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1933

El Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1933 fou la setena edició del Campionat del Món d'esquí nòrdic. Es van disputar cinc proves, totes masculines, entre el 8 i el 12 de febrer de 1933 a Innsbruck, Àustria.

## Resultats
### Esquí de fons

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| 18 km | Nils-Joel Englund (SWE) | Hjalmar Bergström (SWE) | Väinö Liikkanen (FIN) |
| 50 km | Veli Saarinen (FIN) | Sven Utterström (SWE) | Hjalmar Bergström (SWE) |
| 4x10 km | Suècia Per-Erik Hedlund Sven Utterström Nils-Joel Englund Hjalmar Bergström | Txecoslovàquia František Šimůnek Vladimír Novák Antonín Bartoň Cyril Musil | Àustria Hugo Gstrein Hermann Gadner Balthasar Niederkofler Harald Paumgarten |

### Combinada nòrdica

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Combinada nòrdica | Sven Eriksson (SWE) | Antonín Bartoň (TCH) | Harald Bosio (AUT) |

### Salt d'esquí

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Trampolí llarg | Marcel Reymond (SUI) | Rudolf Burkert (TCH) | Sven Eriksson (SWE) |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Suècia | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2 | Finlàndia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Suïssa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Txecoslovàquia | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 5 | Àustria | 0 | 0 | 2 | 2 |
| | TOTAL | 5 | 5 | 5 | 15 |

## Referències

* Resultats d'esquí de fons
* Resultats de combinada nòrdica
* Resultats de salts d'esquí
# Can Suari de la Coma

Can Suari de la Coma és un habitatge del municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres de planta baixa i dos pisos. La coberta és plana amb torreta que correspon a l'escala. Façana és molt simple, simètrica amb elements clàssics. Finestres balconeres i portal d'entrada amb arc escarser. El conjunt és d'una gran sobrietat.

## Història

L'any 1864 s'obre la carretera de Caldes a Sant Celoni. L'any 1860 havia arribat el ferrocarril a Cardedeu i durant la dècada dels 60 del s. XX s'hi edifiquen diverses cases al llarg de susdita carretera i suposa l'expansió de la vila al costat de les noves vies de comunicació, fora dels límits del nucli antic. Tot allò, abans, eren hortes. Can Suari, al costat dret de la carretera i a uns cent metres de l'estació, s'emmarca dins d'aquest creixement urbà.

## Referències

* 1 2 «Can Suari de la Coma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Can Sucrana (Cassà de la Selva)

Can Sucrana és una obra del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici urbà de planta rectangular. Parets portants amb pedra morterada i carreus de pedra a les cantonades i obertures de portes i finestres com a tot casal senyorial. La planta primera era la destinada a residència dels senyors. Aquesta planta conserva els balcons de ferro forjat. La pedra del balcó i la rapissa de les finestres del segon pis presenten motllures.

## Història

Aquest edifici es troba en el raval d'expansió del centre urbà del s. XVIII, L'aspecte formal actual de la façana es realitzà el 1786 per encàrrec de Joan Pla i Pagès, tal com indica la llinda de la porta principal. L'edifici ha estat compartimentat per a utilització plurifamiliar. La planta baixa, primitivament destinada als carruatges i a fer de magatzem, actualment és utilitzat per a comerç.

## Referències

* 1 2 «Can Massa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Cantó d'Aigüesmortes

El cantó d'Aigüesmortes és un cantó francès del departament del Gard, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Nimes, té 3 municipis i el cap cantonal és Aigüesmortes.

## Municipis

* Aigüesmortes (Aigasmòrtas)
* Lo Grau dau Rèi
* Sent Laurenç de Gosa

## Referències

* ↑ «Cantó d'Aigüesmortes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Cantons del Gard
# Capella del Remei

«Capella del Remei» té aquests significats:
* Mare de Déu del Remei (Pinell de Solsonès), capella de Pinell de Solsonès (Solsonès)
* Capella del Remei (Arenys de Munt)
* Capella del Remei o Sant Miquel del Castell (Castellterçol), capella romànica del Castell de Sant Miquel (Castellterçol, Vallès)
* La Mare de Déu del Remei de Moià, capella del cementiri de la vila de Moià
* Sant Romà (Pinell de Solsonès), també anomenada Capella del Remei, d'estil romànic de Pinell de Solsonès (Solsonès)
* Capella del Remei o Ermita del Remei (Cervelló), capella a Cervelló
# Can Jover (Vilassar de Mar)

Can Jover és un edifici del municipi de Vilassar de Mar (Maresme) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil, una casa formada per una planta baixa, un pis i un soterrani. Està coberta per una teulada a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. S'accedeix a l'entrada principal per una escalinata central. El seu interès recau en la reforma de la façana que va fer l'arquitecte Eduard Ferrés i Puig el 1902. Destaca l'ús ornamental de la ceràmica de diferents colors que decora les balustrades, la part superior de les obertures i la franja de la cornisa, i l'ús del maó vist, especialment en la cornisa, d'ampli voladís i molt treballada. Hi ha un pati frontal.

## Història

El carrer de Sant Pau és una de les façanes marítimes més interessants del Maresme, La majoria dels edificis reformaren les seves façanes entre finals del segle xix i el segle xx. Totes elles tenen un jardí davanter. Can Jover fou restaurada vers 1915.

## Referències

* 1 2 3 «Can Jover». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Caravino

Caravino és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 45 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 902 habitants.
Caravino limita amb els següents municipis: Albiano d'Ivrea, Azeglio, Strambino, Settimo Rottaro, Vestignè, Cossano Canavese i Borgomasino.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 13 abril 2020].
# Can Rafel (Cervelló)

Can Rafel és una obra del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una antiga masia envoltada de construccions modernes, situada damunt de la cota 400, al "Turó d'en Rafel", avui hostal Can Rafel. La part original de la masia té un accés per un pati envoltat per les noves construccions, que componen el menjador i les habitacions de l'hostal amb els serveis annexes. També hi ha reformes anteriors de la primitiva casa, dels anys 1950.

## Història

El terreny d'enclavament era propietat del Monestir de Sant Ponç (actualment pertany a la demarcació P. De Corbera de Llobregat). El terreny de l'antiga pertinença forma avui la Urbanització de Can Rafel. Té l'accés per Corbera de Baix i comunica també amb Vallirana.

## Referències

* 1 2 «Can Rafel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Carena de Santa Cecília

La Carena de Santa Cecília és una serra situada al municipi de Navès (Solsonès), amb una elevació màxima de 1.009,6 metres.

## Referències

* ↑ «Carena de Santa Cecília». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cantó de Sèrres

El cantó de Sèrres és un cantó francès del departament dels Alts Alps, situat al districte de Gap. Té 12 municipis i el cap és Sèrres.

## Municipis

* La Bastia-Montsaleon
* Lo Bersac
* L'Espina
* Mereulh
* Montclus
* Montmaurin
* Montrond
* La Piara
* Sant Genís
* Savornon
* Sèrres
* Sigotier

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1973 | M. Puig | Centrista, després PS |
| 1973-1979 | M. Croisier | Divers droite, després UDF |
| 1979-1992 | Roland Linossier | PS |
| 1992- | Michel Roy | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.953 | 2.358 | 2.285 | 2.164 | 2.138 | 2.271 | 2.571 |
# Cantó de Sées

El cantó de Sées és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte d'Alençon. Té 13 municipis i el cap es Sées.

## Municipis

* Aunou-sur-Orne
* Belfonds
* Le Bouillon
* Chailloué
* La Chapelle-près-Sées
* La Ferrière-Béchet
* Macé
* Neauphe-sous-Essai
* Neuville-près-Sées
* Saint-Gervais-du-Perron
* Saint-Hilaire-la-Gérard
* Sées
* Tanville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1945-1970 | M. Pilou | SFIO | |
| 1970-1988 | Pierre Consigny | DVD, després UDF-CDS | Alcalde de La Ferrière-Béchet |
| 1988- | André Dubuisson | DVD | Vicepresident del Consell General |
| Les dades anteriors a 1945 no es coneixen. ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.829 | 7.840 | 7.811 | 7.560 | 7.501 | 7.584 | 7.774 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Tièrn

El cantó de Tièrn és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Tièrn. Té 3 municipis i el cap és Tièrn.

## Municipis

* Dorat
* Escoutoux
* Tièrn

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1952-1973 | Fernand Sauzedde | SFIO, després PS |
| 1973-1979 | René Barnérias | UDF |
| 1979-1992 | Maurice Adevah-Poeuf | PS |
| 2004- | Annie Chevaldonné | PS, després PG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 17.514 | 17.665 | 17.638 | 17.262 | 16.428 | 15.044 | 14.118 |
# Cantó de Tinchebray

El cantó de Tinchebray és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte d'Argentan. Té 15 municipis i el cap es Tinchebray.

## Municipis

* Beauchêne
* Chanu
* Clairefougère
* Frênes
* Larchamp
* Le Ménil-Ciboult
* Moncy
* Montsecret
* Saint-Christophe-de-Chaulieu
* Saint-Cornier-des-Landes
* Saint-Jean-des-Bois
* Saint-Pierre-d'Entremont
* Saint-Quentin-les-Chardonnets
* Tinchebray
* Yvrandes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1967 | Pierre Lemarchand | UNR, després Divers droite |
| 1967-1973 | M. Lemarchand | Divers droite |
| 1973-1995 | Hubert Bassot | RI, després UDF |
| 1996-2004 | Sylvia Bassot | UDF, després UMP |
| 2004- | Jérôme Nury | UDF, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.137 | 8.764 | 8.392 | 8.470 | 8.196 | 8.290 | 8.473 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Tilly-sur-Seulles

El cantó de Tilly-sur-Seulles és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 22 municipis i el cap es Tilly-sur-Seulles.

## Municipis

* Audrieu
* Bretteville-l'Orgueilleuse
* Brouay
* Carcagny
* Cheux
* Cristot
* Ducy-Sainte-Marguerite
* Fontenay-le-Pesnel
* Grainville-sur-Odon
* Juvigny-sur-Seulles
* Loucelles
* Le Mesnil-Patry
* Mondrainville
* Mouen
* Putot-en-Bessin
* Rots
* Sainte-Croix-Grand-Tonne
* Saint-Manvieu-Norrey
* Saint-Vaast-sur-Seulles
* Tessel
* Tilly-sur-Seulles
* Vendes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Philippe Livry-Level | RPF, després CNI |
| 1951-1958 | M. Macaire | RPF, després RS |
| 1958-1976 | Raymond Triboulet | UDR |
| 1976-2001 | Guy Imhof | UDF |
| 2001- | Olivier Quesnot | PRG, després PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.677 | 8.023 | 8.980 | 10.772 | 13.189 | 14.464 | 15.926 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cap Cod

Cap Cod (Cape Cod en anglès), conegut en anglès com the Cape ('el Cap'), i anomenat Cap de Keel pels exploradors nòrdics, és una península a l'extrem oriental de l'estat de Massachusetts al nord-est dels Estats Units. El Cap Cod és coextensiu amb el comtat de Barnstable. Altres illes petites, com ara l'illa de Monomoy, l'illa de Monomoscoy, l'illa de Popponesset i l'illa de Seconsett són municipalitats del comtat. El Cap és una destinació turística important durant l'estiu als Estats Units.
El Cap Cod es formà com a morena terminal d'una glacera, la qual cosa formà una península a l'oceà Atlàntic. El 1914, es creà el canal de Cape Cod, que creua l'istme de la península, i la fa, tècnicament, una illa. Els geògrafs, tanmateix, la identifiquen com a península malgrat les construccions humanes.

## Àrees protegides

* Costa Nacional del Cap Cod

## Referències

* ↑ NPS: Cape Cod
# Cap Cervera

El cap Cervera o cap Cerver és un cap situat en el municipi de Torrevella (Baix Segura), al País Valencià.
Es tracta d'un xicotet entrant terrestre que ocupa una superfície de gairebé 50 ha i que s'eleva escassos metres sobre el nivell del mar. La seua altura màxima és de 43 m. Sobre aquest cap es troba l'antiga torre de guaita coneguda com a Torre del Moro.

## Referències

* ↑ Álvarez Landete, I. (coord.). Espacios Naturales. Provincia de Alicante (en español). Colegio Oficial de Arquitectos de Valencia, 1984, p. 292. ISBN 84-500-9826-4.
* ↑ «Mirador Turístico de la Torre del Moro». Ayuntamiento de Torrevieja. [Consulta: 7 juny 2015].
# Capella Simfònica Estatal de Rússia

La Capella Simfònica Estatal de Rússia (en rus: Государственная академическая симфоническая капелла России), també coneguda fora de Rússia com Orquestra Filharmònica Estatal de Rússia (Russian State Philharmonic Orchestra), és una orquestra simfònica i cor de Rússia, amb seu a Moscou. Es va crear el 1991 mitjançant la fusió de l'Orquestra Simfònica del Ministeri de Cultura de l'URSS dirigida per Guennadi Rojdéstvenski, que havia estat creada per Samuïl Samossud el 1957, i el Cor de Cambra Estatal de l'URSS dirigit per Valeri Polianski. Des de llavors, la direcció musical de tots dos conjunts va ser assumida per Polianski.

## Directors

* Samuïl Samossud (1957-1964)
* Iuri Aronovitx (1964-1971)
* Maksim Xostakóvitx (1971-1981)
* Guennadi Rojdéstvenski (1981-1992)
* Valeri Polianski (1992-)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'orquestra
* «Russian State Philharmonic Orchestra» Arxivat 2019-09-26 a Wayback Machine. a IMGartists.com
# So Matsushima

So Matsushima (松島聡 Matsushima Sō, Shizuoka, 27 de novembre de 1997) és un cantant, actor i locutor de ràdio japonès, membre de l'agència Johnny & Associates i del grup Sexy Zone. Entrà a l'agència Johnny's el febrer de 2011. Al setembre s'anunciava el seu debut amb Sexy Zone i ho feia oficialment el 16 de novembre amb el primer single del grup.

## Sèries de TV

* Koisuru Ganbarebu (恋するガンバレー部, 2011, Fuji TV) com So Matsushima.

## Referències

* ↑ Johnny's net. «Sexy Zone - Media» (en japonès). Arxivat de l'original el 27 de novembre 2012. [Consulta: 18 juny 2013].
* ↑ Johnny's net. «Sexy Zone - Profile» (en japonès). [Consulta: 18 juny 2013].
* ↑ Redacció «セクシーさ売りにジャニーズに新ユニット» (en japonès). Nikkan Sports [Consulta: 18 juny 2013].
* ↑ Pony Canyon. «Discography» (en japonès). Arxivat de l'original el 16 de març 2012. [Consulta: 18 juny 2013].
* ↑ Johnny's Net. «Biography 2011» (en japonès). Arxivat de l'original el 30 de juny 2013. [Consulta: 18 juny 2013].
# Organització territorial de Palau

El conjunt d'illes de la República de Palau, dins de l'arxipèlag de les Carolines, s'estenen de nord-est a sud-oest en una alineació que cobreix uns 800 km de distància. Administrativament, Palau està dividit en setze estats, cadascun d'ells dotat de les seves pròpies convencions constitucionals i els seus governs locals. Deu d'aquests estats es troben a l'illa de Babeldaob, que és la més gran de l'arxipèlag, un 72% dels 458 km$^2$ del total. Els altres es reparteixen a les 300 illes i illots restants.

## Llista d'estats

Ordenats de Nord a Sud, els estats de Palau són els següents:
| Estat | Superfície | Població | Illa Principal |
| Kayangel | 3 | 188 | Kayangel |
| Ngarchelong | 10 | 488 | Babeldaob |
| Ngaraard | 36 | 581 | Babeldaob |
| Ngardmau | 47 | 166 | Babeldaob |
| Ngiwal | 26 | 223 | Babeldaob |
| Ngeremlengui | 65 | 317 | Babeldaob |
| Melekeok | 28 | 391 | Babeldaob |
| Ngchesar | 41 | 254 | Babeldaob |
| Ngatpang | 47 | 464 | Babeldaob |
| Aimeliik | 52 | 270 | Babeldaob |
| Airai | 44 | 2.723 | Babeldaob |
| Koror | 18 | 12.676 | Koror |
| Peleliu | 13 | 702 | Peleliu |
| Angaur | 8 | 320 | Angaur |
| Sonsorol | 4 | 100 | Sonsorol |
| Hatohobei | 3 | 44 | Hatohobei |

## Enllaços externs

* Oficina d'Estadística de Palau Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Lukàs Mavrokefalidis

Lukàs Mavrokefalidis (en grec Λουκάς Μαυροκεφαλίδης), nascut el 25 de juliol de 1984 a Jeseník, Txecoslovàquia), és un jugador de bàsquet professional grec. Amb 2,11 metres d'alçada, juga com a pivot.
El maig de 2013 va fitxar pel FC Barcelona amb un contracte fins a final de temporada, per tal de substituir el lesionat Nathan Jawai de cara als play-off de la Lliga ACB.
El juliol de 2013, havent acabat la temporada amb el FC Barcelona, fou fitxat pel Panathinaikos, de forma sorprenent, quan el més probable era que tornés a l'Olympiacos.

## Referències

* ↑ Ecodiario.es. «El Barça Regal ficha al griego Loukas Mavrokefalidis como sustituto de Jawai». [Consulta: 16 maig 2013].
* ↑ «Mavrokefalidis se'n va al Panathinaikos i Schortsanitis torna al Maccabi». 324.cat, 10-07-2013. [Consulta: 10 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a NBA.com
# Fenneropenaeus merguiensis

La gamba banana, Penaeus merguiensis (nom vàlid per WoRMS) o Fenneropenaeus merguiensis (nom vàlid per SeaLifeBase) és un crustaci decàpode de la família Penaeidae. Aquesta espècie és originària de l'oceà Índic i l'oceà Pacífic oriental. Es troba des del golf Pèrsic fins a Austràlia.

## Descripció

Pot arribar als 24 cm, encara que els mascles més petits amb prou feines superen els 20. La coloració, per la qual se la reconeix fàcilment, varia del verd groguenc al gris. Es pot confondre amb Penaeus indicus.

## Comportament

Durant el període reproductiu formen grans grups. La gamba banana s'alimenta de zooplàncton i és presa de peixos, cetacis i aus.

## Distribució i hàbitat

Viu al mar en aigües poc profundes (de 10 a 45 m). sobre fons fangosos de l'Indo-Pacífic, en particular en les costes de Tailàndia, Sri Lanka, l'Índia, Malàisia, Indonèsia, Nova Caledònia, Fiji, Austràlia, Singapur, Filipines, Pakistan i Golf Pèrsic, on es pesca amb força freqüència i és una espècie important per a l'aqüicultura.
L'any 2006 es va notificar aquesta espècie al golf d'Alexandreta, a la mar Mediterrània; gairebé segur que eren exemplars fugits de granges.

## Interès comercial

És una espècie de certa importància econòmica, tant a través de la pesca. És pescat sovint i abundantment en Sumatra, Austràlia, Nova Guinea i Indonèsia; en aquest darrer país i a Tailàndia, les granges de cria són habituals. És l'espècie de gambes més venuda al Pakistan. És venut congelat.
Comercialment, és a prop de la gamba blanca de l'Índia.

## Referències

* 1 2 «WoRMS - World Register of Marine Species - Penaeus merguiensis de Man, 1888» (en italià). WORMS. [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Fenneropenaeus merguiensis, banana prawn : fisheries» (en anglès). [Consulta: 18 abril 2018].
* ↑ «Integrated Taxonomic Information System - Report» (en anglès). ITIS. [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Fenneropenaeus merguiensis» (en anglès). University of Michigan. [Consulta: 10 juny 2023].
* 1 2 3 «Fenneropenaeus merguiensis» (en anglès). CIESM. [Consulta: 10 juny 2023].
* 1 2 3 4 «Fisheries and Aquaculture» (en anglès). Food and Agriculture Organization of the United Nations. [Consulta: 11 juny 2023].
* 1 2 Özcan, Tahir «The first record of the banana prawn Fenneropenaeus merguiensis (De Man, 1888) (Crustacea: Decapoda: Penaeidae) from the Mediterranean Sea». Aquatic Invasions, 1, 4, 2006, pàg. 286–288. DOI: 10.3391/ai.2006.1.4.13.
* ↑ «Fenneropenaeus merguiensis» (en anglès). CIESM - The Mediterranean Science Commission. [Consulta: 11 juny 2023].