OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aqüeducte de les Aigües Lliures

L'aqüeducte de les Aigües Lliures (Aqueduto das Águas Livres en portugués) és un aqüeducte de Lisboa, a Portugal.

## Descripció

S'alça sobre la vall d'Alcántara. La construcció d'un aqüeducte per dur aigua a la ciutat donà al rei Joan V l'oportunitat de satisfer la seua passió per les construccions grandioses, ja que l'única àrea de Lisboa que tenia aigua era l'Alfama. El projecte es finançà gràcies a un impost sobre la carn, el vi, l'oli i altres aliments.
Malgrat estar acabat al segle xix, el 1748 ja subministrava aigua a la ciutat. El canal principal feia 19 km, tot i que la longitud total, incloent-hi els canals secundaris, n'és de 58 km. La part més coneguda són els 35 arcs sobre la vall, el més alt dels quals fa 65 m d'altura.
El camí públic sobre l'aqüeducte fou tancat del 1853 ençà, a causa, en part, pels crims perpetrats per Diogo Alves, un criminal que en llançava les seues víctimes des de dalt dels arcs. Hui és possible fer una passejada per damunt dels arcs. També es pot, de vegades, visitar la reserva del Museu de l'Aigua.
En un extrem de l'aqüeducte se situa la Mãi d'Aigua das Amoreiras, que és una espècie de castell que antigament servia de reserva. El disseny originari, del 1745, és obra de l'arquitecte hongarés Carlos Mardel. Completat al 1834, esdevingué un popular punt de trobada per als monarques i els seus amants. Hui l'espai s'utilitza per a exposicions d'art, desfilades de moda i altres actes.

## Referències

* ↑ «Aqueduto das Águas Livres». EPAL. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ Moita, Irisalva; Ataide, Manuel Maia; Caetano, Joaquim Oliveira. D. João V e o abastecimento de água á Lisboa, 1990 [Consulta: 27 agost 2019].
# Torrent dels Morers

El Torrent dels Morers, que també rep el nom de Torrent d'Urdedell, és un afluent per la dreta de l'Aigua de Valls que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, al Berguedà.
El primer km del seu curs (fins a la cota 1.600) forma part del territori integrat en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai de la Serra del Verd.

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, està integrada per 3 cursos fluvials que sumen uma una longitud total de 4.580 m.

### Afluents destacables

   * El Torrent del Salí

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Lleonard II Tocco

Lleonard II Tocco fou fill de Lleonard I Tocco i de Magdalena Buendelmonti i germà de Carles I Tocco.
El 1414 el seu germà Carles, que no tenia fills llegitims, el va associar al govern i va adoptar als seu fills.
Va morir a una data no coneguda, vers el 1415, abans que son germà. L'herencia va passar al fill Carles II Tocco, fill adoptiu de Carles I, quan aquest va morir el 1429.
# Giovanni Guccia

Giovanni Guccia (Palerm, 21 d'octubre de 1855 - Palerm, 29 d'octubre de 1914) va ser un matemàtic italià, fundador del Cercle Matemàtic de Palerm.

## Vida i Obra

Guccia, de família aristocràtica, era nebot de Giulio Fabrizio Tomasi di Lampedusa (personatge que sembla haver inspirat el protagonista de la novel·la El Gattopardo) qui era un científic aficionat. Segurament va ser a través d'ell que va conèixer Luigi Cremona qui el va impactar de tal forma que va deixar la Universitat de Palerm, on estudiava matemàtiques, per traslladar-se a la de Roma on ensenyava Cremona.
El 1889 va ser nomenat professor extraordinari de la universitat de Palerm i el 1894 es va convertir en professor titular. Les seves recerques van versar sobre corbes i superfícies.
És conegut, sobre tot, per haver fundat el Circolo Matematico di Palermo el 1884 i haver editat i dirigit la seva revista, els Rendiconti del Circolo Matematico di Palermo, fins a la seva mort el 1914.

## Referències

* ↑ Ciliberto i Sallent de Colombo, 2015, p. 33.
* ↑ Cajori, 1999, p. 296.
* ↑ Curbera, 2009, p. 41.
* ↑ Curbera, 2009, p. 42.

## Bibliografia

* Bongiorno, Benedetto; Curbera, Guillermo P. Giovanni Battista Guccia: Pioneer of International Cooperation in Mathematics (en anglès). Springer, 2018. ISBN 978-3-319-78666-7.
* Cajori, Florian. A History of Mathematics (en anglès). AMS, 1999. ISBN 0-8218-2102-4.
* Ciliberto, Ciro; Sallent de Colombo, Emma «Giovan Battista Guccia e il Circolo Matematico di Palermo» (en italià). Lettera Matematica Pristem, Vol. 2015, Num. 94, 2015, pàg. 33-44. DOI: 10.1007/BF03356694. ISSN: 1593-5884.
* Curbera, Guillermo P. Mathematicians of the World, Unite! (en anglès). CRC Press, 2009. ISBN 978-1-4398-6512-5.
* de Franchis, Michele «G. B. Guccia cenni biografici» (en italià). Rendiconti del Circolo Matematico di Palermo, Vol. 39, Num. 1, 1915, pàg. I-X. DOI: 10.1007/BF03015990. ISSN: 0009-725X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Giovanni Guccia» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Speziali, Pierre. «Guccia, Giovanni Battista». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 25 maig 2018]. (anglès)
* Carruccio, Ettore. «GUCCIA, Giovanni Battista, dei marchesi di Ganzaria». Enciclopedia Italiana, 1933. [Consulta: 26 maig 2018]. (italià)
# Urraulbeiti

Urraulbeiti (en basc, oficialment en castellà Urraúl Bajo) és un municipi de Navarra, a la comarca de Lumbier, dins la merindad de Sangüesa. És format pels concejos de:
| Entitat de Població | Pob. (2006) |
| Artieda | 109 |
| Rípodas | 19 |
| San Vicente | 26 |
| Tabar | 74 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 284 | 274 | 273 | 279 | 277 | 285 | 287 | 289 | 289 | 283 | 288 |
| Fonts: Urraúl Bajo i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Schenkendöbern

Schenkendöbern (baix sòrab: Derbno) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Fou constituït el 2003 de la unió dels municipis Atterwasch, Bärenklau, Gastrose-Kerkwitz, Grabko, Lutzketal i Pinnow-Heideland.

## Divisió administrativa

* Viles: Atterwasch (Wótšowaš), Bärenklau (Barklawa), Grabko (Grabk), Grano (Granow), Groß Drewitz, Groß Gastrose (Gósćeraz), Kerkwitz (Kerkojce), Krayne (Krajna), Lauschütz (Łužyca), Lübbinchen (Lubink), Pinnow (Pynow), Reicherskreuz (Rychartojce), Schenkendöbern (Derbno), Sembten (Semtyń), Staakow (Stoki) und Taubendorf (Dubojce).
* Zones residencials: Wilschwitz (Wolšnica; zum Ortsteil Schenkendöbern), Klein Gastrose (Mały Gósćeraz), Albertinenaue
# Ceba d'hivern

La ceba d'hivern (Allium fistulosum), és una planta perenne amb un gust i olor semblant als de la ceba (Allium cepa), i hi ha híbrids entre les dues espècies, com la ceba d'Egipte. Tanmateix la ceba d'hivern no forma bulbs i té les fulles buides com indica l'epítet específic fistulosum i escaps. Les varietats grosses d'aquesta planta semblen porros com en la varietat japonesa 'negi', i en canvi les varietats més petites semblen cibulets. Moltes es poden multiplicar formant grups perennes sempre verds. Algunes varietats es cultiven com planta ornamental. No s'ha de confondre amb el cibulet.
Addicionalment pot rebre els noms de ceba borda, ceba porrera, cebolleta, cebollí francès, cibolla, porradell i porrassí. També s'han recollit les variants lingüístiques porratell i porretell.

## Descripció

Les arrels es fan en la base de la tija, són fasciculades i fan de 30 a 45 cm. Cada fulla té una base llarga i carnosa i, unint-se a altres fulles, forma una pseudotija. Les fulles són tubulars de 25-35 cm de llarg i 5-7 mm de diàmetre. La tija veritable és un disc comprimit d'on surten les rels i la base de les fulles. Cada umbel·la té de 350 a 400 flors hermafrodites que produeixen cadascuna sis llavors petites, planes i negres.

## Usos

A Occident pràcticament tan sols es fa servir cru i en amanides però a l'Àsia altres parts del món té més usos.
Al Japó es fa servir en la sopa miso i en el negimaki entre d'altres i en guarnicions en teriyaki o takoyaki.

## Referències

* 1 2 «Allium fistulosum». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Floridata: Allium fistulosum
* ↑ Thompson, Sylvia. The Kitchen Garden. Bantam Books, 1995.
* ↑ Fritsch, R.M.; N. Friesen. «Chapter 1: Evolution, Domestication, and Taxonomy». A: H.D. Rabinowitch and L. Currah. Allium Crop Science: Recent Advances. Wallingford, UK: CABI Publishing, 2002, p. 18. ISBN 0-85199-510-1.

## Enllaços externs

* PROTAbase on Allium fistulosum Arxivat 2017-01-22 a Wayback Machine.
* WORLD'S LARGEST Welsh onion
# Tirà diademat de Kalinowski

El tirà diademat de Kalinowski (Silvicultrix spodionota) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants brollades i sotabosc del centre i sud del Perú i l'oest de Bolívia.

## Taxonomia

Aquesta espècie és considerada un grup subespecífic de Silvicultrix frontalis per alguns autors. L'IOC el considera una espècie de ple dret, arran treballs com ara García-Moreno et al. 1998

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1.
* ↑ J García-Moreno, P Arctander i J Fjeldså. 1998. Pre-Pleistocene differentiation amongst chat-tyrants. Condor 100: 629–640.
# Lija

Lija és una municipi de Malta. En el cens de 2005 tenia 2797 habitants i una superfície d'1,1 km².
Està situat al centre de l'illa. L'església parroquial és d'estil barroc i està dedicada a la transfiguració del Salvador. A més compta amb altres 7 capelles.
# Gnathagnus innotabilis

Gnathagnus innotabilis és una espècie de peix pertanyent a la família dels uranoscòpids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 40 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 80 i 500 m de fondària a la plataforma continental i el talús continental superior.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia (des de Nova Gal·les del Sud fins a Tasmània) i Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Synopsis of the uranoscopoids. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13. 108-117.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986. Trawl fish from temperate waters of Australia. CSIRO Division of Fisheries Research, Tasmània. 492 p.
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Barcodes of Life (anglès)
# U2 360° Tour

El U2 360° Tour va ser una gira mundial de la banda irlandesa de rock U2 que va tenir lloc entre el mes de juny de 2009 i el mes de juliol de 2011. Va dur-se a terme per a promocionar l'àlbum No Line on the Horizon editat el 2009, i els concerts van tenir lloc en estadis des del 2009 al 2011. Va ser anomenada com a 360° per la configuració de l'escenari que permetia al públic envoltar l'escenari en pràcticament la seva totalitat. Per aconseguir això, van construir una gran estructura amb quatre pots anomenada "The Claw" (L'urpa) sobre l'escenari, amb el sistema de so i una pantalla cilíndrica i expansiva de víde al cap d'amunt. U2 va afirmar que la gira seria "la primera vegada que una banda ha realitzat gires en estadis amb una estructura tan única i original."
En una època de disminució de les vendes de música, els analistes esperaven que "U2 360°" fos una important font d'ingressos per a la banda. Cada concert de la gira va esgotar, en molt pocs minuts de sortir a la venda totes les entrades. Per acomodar el temps necessari per muntar i transport "The Claw" entre les dates dels seus concerts es requerien tres estructures per a escenaris separats de gira. La producció de 360 graus va augmentar la capacitat de públic fins a en un 25%, el que va portar a rècords d'assistència en més de 60 ubicacions. Diversos temes van ser incorporats en els espectacles; parts dels concerts destacaven temes de l'espai exterior, a causa de la semblança de "l'urpa" a una nau espacial. Missatges pregravats de l'Estació Espacial Internacional van ser exhibits durant els concerts, igual que les declaracions sociopolítiques de Desmond Tutu i Aung San Suu Kyi. Els setlists es van ajustar per a cada any de la gira; per als concerts de 2010, cançons inèdites van debutar en directe, mentre que el 2011, el grup va realitzar més 1990 cançons per commemorar el 20 aniversari de la publicació d'Achtung Baby.

## Referències

* ↑ Lustig, Jay «U2's 360 Degree Tour coming to Giants Stadium». The Star-Ledger, 09-03-2009 [Consulta: 9 març 2009].

## Enllaços externs

* U2 Official Website
# Segestrioides

Segestrioides és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels diguètids (Diguetidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1883 per Keyserling.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog del maig de 2016, existeixen les següents espècies:
* Segestrioides badia (Simon, 1903) – Brasil
* Segestrioides bicolor Keyserling, 1883 (espècie tipus) – Perú
* Segestrioides copiapo Platnick, 1989 – Xile
* Segestrioides tofo Platnick, 1989 – Xile

## Referències

* ↑ «Gen. Segestrioides Keyserling, 1883». World Spider Catalog. [Consulta: 12 maig 2016].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Segestrioides Keyserling, 1883 en la família Diguetidae +base de dades
# Centronycteris centralis

Centronycteris centralis és una espècie de ratpenat que es troba des del sud de Mèxic fins a Panamà, a Centreamèrica, i a Colòmbia, Veneçuela, l'Equador, el Perú, el Brasil i Bolívia, a Sud-amèrica.

## Taxonomia

Antigament inclosa dins el ratpenat de Maximilià, Simmons i Handley demostraren que es tractava d'una espècie propera, però diferent i la inclogueren dins del gènere Centronycteris, que deixà de ser monotípic.

## Bibliografia

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Lihou

Lihou (/'li.u/) és una petita illa que forma part de les Illes Anglonormandes. Està situada just davant de la costa oest de l'illa de Guernsey, al Canal de la Mànega, entre la Gran Bretanya i França. Administrativament, Lihou forma part de la Parròquia de Sant Pere a la Bailía de Guernsey, i ara és propietat del parlament de Guernsey (els Estats de Guernsey), encara que hi ha hagut una sèrie de propietaris en el passat. Des del 2006, l'illa ha estat gestionada conjuntament pel Departament de Medi Ambient de Guernsey i el Lihou Charitable Trust. Antigament, l'illa era utilitzada pels locals per a la recollida d'algues per utilitzar-les com a fertilitzant, però avui Lihou s'utilitza principalment per al turisme, incloses les excursions escolars. Lihou també és un centre important per a la conservació, formant part del Conveni de Ramsar per a la preservació d'aus i plantes rares, així com les ruïnes històriques d'un priorat i una masia.

## Referències

* ↑ Guernsey Facts and Figures (PDF). States of Guernsey, 2006, p. 3 [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «Lihou Island». States of Guernsey. Arxivat de l'original el 21 febrer 2014. [Consulta: 2 febrer 2014].
# Gnathobagrus depressus

Gnathobagrus depressus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Boma (República Democràtica del Congo).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M., 1986. Bagridae. p. 2-35. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Risch, L. i E.J. Vreven, 2007. Claroteinae. p. 607-629. A: M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Volum I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mo, T., 1991. Anatomy, relationships and systematics of the Bagridae (Teleostei: Siluroidei) with a hypothesis of siluroid phylogeny. Koeltz Scientific Books, Koenigstein, Theses Zoologicae 17. 216 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scarus cruciensis

Scarus cruciensis és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Forsskål, Peter: Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium. 1-20 + i-xxxiv + 1-164. Any 1775.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* British Database of World Flora and Fauna Arxivat 2013-04-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Carme Porta i Abad

Carme Porta i Abad (l'Hospitalet de Llobregat, 26 d'agost del 1964) és una tècnica en imatge fílmica, i política catalana, primera diputada d'ERC al parlament de Catalunya. Filla d'emigrants aragonesos, es crià al barri de Pubilla Cases i a Esplugues de Llobregat. Ha treballat en emissores de ràdio i de televisió i ha participat en projectes audiovisuals i cinematogràfics.
Militant de l'independentisme des de ben jove, va començar en el si dels Consells Populars de Cultura Catalana i dels Comitès de Solidaritat amb els Patriotes Catalans. Més tard va militar a IPC i a l'MDT i a l'Assemblea d'Unitat Popular des de la seva fundació i fins que va entrar el 1995 a ERC, partit amb el qual fou escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999 i 2003. Va ser regidora de l'Ajuntament d'Esplugues de Llobregat del maig del 2003 al setembre del 2004. Del 2006 al 2011 va ser secretària de Polítiques Familiars i Drets de la Ciutadania del Departament d'Acció Social i Ciutadania de la Generalitat de Catalunya, des d'on va impulsar el reconeixement de les famílies monoparentals, el Pla Estratègic d'Usos i Gestió del temps, el Pla Interdepartamental LGTB i l'impuls de la Xarxa de Serveis contra la violència masclista.
Va formar part de l'Agrupament Escolta Sant Jordi, de Minyons Escoltes i Guies de Catalunya. És membre de Xarxa Feminista, de l'associació Ca la Dona i del Grup de Lesbianes Feministes. És vocal del Patronat de la Fundació Maria Aurèlia Capmany, lligada a la UGT, de la qual ha estat responsable de comunicació.

## Referències

* 1 2 «Els diputats i els grups». Parlament de Catalunya. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Acords de ple». Ajuntament d'Esplugues de Llobregat. [Consulta: 16 març 2015].

## Enllaços externs

* Blog personal
# Aprenentatge multitasca

L'aprenentatge multitasca (MTL) és un subcamp de l'aprenentatge automàtic en què es resolen múltiples tasques d'aprenentatge alhora, alhora que s'aprofiten els punts comuns i les diferències entre tasques. Això pot resultar en una millora de l'eficiència de l'aprenentatge i la precisió de predicció dels models específics de la tasca, en comparació amb l'entrenament dels models per separat. Les primeres versions de MTL es van anomenar "hints".
En un article de 1997 àmpliament citat, Rich Caruana va caracteritzar la següent:
   L'aprenentatge multitasca és un enfocament de la transferència inductiva que millora la generalització mitjançant l'ús de la informació de domini continguda en els senyals d'entrenament de tasques relacionades com a biaix inductiu. Ho fa aprenent tasques en paral·lel mentre utilitza una representació compartida; el que s'aprèn per a cada tasca pot ajudar a aprendre millor altres tasques.
En el context de classificació, MTL pretén millorar el rendiment de múltiples tasques de classificació aprenent-les conjuntament. Un exemple és un filtre de correu brossa, que es pot tractar com a tasques de classificació diferents però relacionades entre diferents usuaris. Per fer-ho més concret, tingueu en compte que diferents persones tenen diferents distribucions de funcions que distingeixen els correus electrònics de correu brossa dels legítims, per exemple, un parlant anglès pot trobar que tots els correus electrònics en rus són correu brossa, no així per als que parlen rus. No obstant això, hi ha una característica comuna en aquesta tasca de classificació entre els usuaris, per exemple, una característica comuna pot ser el text relacionat amb la transferència de diners. La resolució conjunta del problema de classificació de correu brossa de cada usuari mitjançant MTL pot permetre que les solucions s'informin mútuament i millorin el rendiment. Altres exemples de configuració per a MTL inclouen la classificació multiclasse i la classificació multietiqueta.
L'aprenentatge multitasca funciona perquè la regularització induïda per requerir que un algorisme funcioni bé en una tasca relacionada pot ser superior a la regularització que evita el sobreajust penalitzant tota la complexitat de manera uniforme. Una situació en què MTL pot ser especialment útil és si les tasques comparteixen aspectes comuns importants i, en general, es mostren una mica menys. Tanmateix, com s'explica a continuació, també s'ha demostrat que MTL és beneficiós per aprendre tasques no relacionades.

## Referències

* ↑ Caruana, R. Machine Learning, 28, 1997, pàg. 41–75. DOI: 10.1023/A:1007379606734 [Consulta: lliure].
* ↑ Abu-Mostafa, Y. S. Journal of Complexity, 6, 2, 1990, pàg. 192–198. DOI: 10.1016/0885-064x(90)90006-y [Consulta: lliure].
* ↑ Weinberger, Kilian. «Multi-task Learning» (en anglès).
* ↑ «An Overview of Multi-Task Learning for Deep Learning» (en anglès), 29-05-2017. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Weinberger, Kilian. «Multi-task Learning» (en anglès).