OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Beautot

Beautot és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 115 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beautot era de 115 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 45 habitatges eren cases. Dels 43 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beautot el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 75 persones, 60 eren actives i 15 eren inactives. De les 60 persones actives 55 estaven ocupades (31 homes i 24 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 15 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa de serveis.
Els 2 serveis als particulars que hi havia el 2009 eren fusteries.
L'any 2000 a Beautot hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beautot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beautot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bell 412

El Bell 412 és un helicòpter bimotor amb hèlice de quatre pales dissenyat i fabricat per Bell Helicopter. És la versió més evolucionada de la família d'helicòpter Huey derivats del famós Bell UH-1 Iroquois.

## Disseny i desenvolupament

El Bell 412 va iniciar el seu desenvolupament a fins de la dècada de 1970 modificant dos Bell 212 com a prototips. La modificació principal consistia en substituir l'antic rotor de dos pales per un de quatre pales i menor diàmetre. El primer prototip va volar l'agost de 1979 i la certificació i entrega dels models en sèrie es va iniciar el gener de 1981.

## Especificacions (412EP)

Dades de International Directory of Civil Aircraft, Bell 412EP Product Specifications
Característiques generals
* Tripulació: un o dos pilots
* Capacitat: fins a 13 passatgers, càrrega externa màxima de 3.000 kg
* Longitud: 17'1 m
* Diàmetre del rotor: 14'0 m
* Alçada: 4'6 m
* Superfície del disc 154'4 m²
* Pes buit: 3.079 kg
* Pes màxim d'enlairament: 5.397 kg
* Motors: 1× turboeixos Pratt & Whitney Canada PT6T-3D o PT6T-3DF Twin-Pac, 1.250 cv (932 kW) conjunts , 900 cv (671 kW) per cada turboeix
* Fuselage length: 43 ft (13.1 m)
Rendiment
* Velocitat màxima: 140 nusos (259 km/h)
* Velocitat de creuer: 122 nusos (226 km/h)
* Abast: fins a 980 km
* Sostre de servei: 20,000 peus (6.096 m)
* Ràtio d'ascens: 1,350 ft/min
* Potència/pes: 437 W/kg

## Referències

* ↑ Bell 412. Airliners.net
* ↑ Frawley, Gerald. The International Directory of Civil Aircraft, 2003/2004, p. 45. Aerospace Publications, 2003. ISBN 1-875671-58-7
* ↑ Bell Helicopter, January 2006 Arxivat 15 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Bell Centennial

Bell Cenntenial és un tipus de lletra de pal sec dissenyat per Matthew Carter en el període 1975-1978.

## Successora de la Bell Gothic

En 1976, amb motiu del seu centenari, la AT&T va encarregar una nova tipografia per substituir la Bell Gothic, Aquest tipus era utilitzat per als seus llistats i guies telefòniques impreses. La Bell Gothic presentava problemes per a impressió en mides de font petites, a més un nou disseny optimitzaria una mica més l'espai per les guies telefòniques. A l'exigir una mida de lletra mínima calia buscar una solució.

## Autor

Matthew Carter, (Londres, 1937) establert a Cambridge, Massachusetts (EUA). És considerat un dels dissenyadors de tipografia més importants del nostre temps. El treball de Carter és un dels pocs que serveix d'utilitat a milions de persones cada dia. Dedicat la primera meitat de la seva carrera als tipus de lletra per a l'ús en la impressió, tals com Miller i la Bell Centennial. Després va ser pioner en el disseny de fonts per al seu ús en la pantalla. Per posar un exemple és autor de tipografies tan populars com la Verdana o la Geòrgia, dissenyades per a Microsoft.

## Disseny

La Bell Centenal es dissenyà per mantenir la llegibilitat a mides petites de font per a suport imprès.
El dissenyador encarregat va ser Matthew Carter de Mergenthaler Linotype Co., companyia que posseeix actualment la llicència d'ús. Carter va remodelar i va modernitzar la nova Bell (no confondre amb la tipografia "Bell" de R.Austin/J.Bell) a més d'economitzar l'espai. També va introduir a la tipografia el que es coneix com a Ink Trap o parany de tinta.
El parany de tinta és un tret de certs tipus d'impremta on s'alteren els detalls de les cantonades del caràcter. En el procés d'impressió la tinta tendeix a estendre's i sense aquest procediment la tinta en excés afecta a la vora seca afilada per a mides de punt petites. El parany de tinta és invisible per aquestes mides però fa més llegible la tipografia.

## Aplicació

Bell Centennial és un tipus de lletra dissenyat per a uns usos específics per a les llistes telefòniques d'AT&T

## Referències

* Blackwell, Lewis. 20th Century Type. Yale University Press: 2004. ISBN 0-300-10073-6.
* Fiedl, Frederich, Nicholas Ott and Bernard Stein. Typography: An Encyclopedic Survey of Type Design and Techniques Through History. Black Dog & Leventhal: 1998. ISBN 1-57912-023-7.
* Macmillan, Neil. An A–Z of Type Designers. Yale University Press: 2006. ISBN 0-300-11151-7.

## Enllaços externs

* Linotype Bell Centennial Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine.
* A detailed look at the telephone book typeface per Nick Sherman
# Barris d'Esch-sur-Alzette

Barris d'Esch-sur-Alzette (en luxemburguès: Quartierën; en francès: Quartiers; en alemany: Stadtteile) són la divisió administrativa més petita per al govern local a Esch-sur-Alzette, la segona ciutat del Gran Ducat de Luxemburg.
Actualment hi ha setze barris, que cobreixen la major part de la comuna d'Esch-sur-Alzette.
* Al Esch
* Belval
* Brill
* Brouch
* Dellhéicht
* Fettmeth
* Grenz
* Lallange
* Lankelz
* Neudorf
* Parc
* Raemerich
* Sommet
* Uecht
* Wobrécken
* Zaepert

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg
# Beauvois

Beauvois és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 127 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beauvois era de 127 persones. Hi havia 45 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 11 parelles sense fills, 19 parelles amb fills i 7 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 48 habitatges eren cases. Dels 43 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beauvois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 12 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 55 eren actives i 22 eren inactives. De les 55 persones actives 54 estaven ocupades (30 homes i 24 dones) i 1 aturada (1 home). De les 22 persones inactives 5 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Beauvois hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beauvois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beauvois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Belogórnoie

Belogórnoie (en rus: Белогорное) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 750 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Beloit (Kansas)

Beloit és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 4.019 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beloit tenia 4.019 habitants, 1.623 habitatges, i 994 famílies. La densitat de població era de 390,9 habitants per km².
Dels 1.623 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.227 $ i la renda mediana per família de 43.030 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.099 $ mentre que les dones 20.694 $. La renda per capita de la població era de 17.713 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beloit». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beloit». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lob Nor

Lob Nor (del mongol: ᠯᠣᠪ ᠨᠠᠭᠤᠷ que significa llac Lop, en xinès: 罗布泊 'Luóbù pō', en uigur: لوپنۇر 'Lop nur') (també dit llac Taitema, Puchang hai, Lou-lan Hai o Yanze) és un grup de petits llacs salats i maresmes, en part estacionals, entre els deserts de Taklamakan i Kuruktag al sud-est de la regió autònoma de Xinjiang, al nord-oest de la Xina, i hi desaigua el riu Tarim. És la darrera resta de la regió històrica postglacial del llac Tarim, que antigament va cobrir una regió de més de 10.000 km², a la conca del Tarim.

## Història

Antigament, els xinesos el van considerar només com un únic llac salat. Actualment, ha perdut molta de la seva àrea que el 1928 es va mesurar en 3.100 km², i el desert ha avançat uns 30 o 40 km a l'oest als darrers 40 anys, i està afectat per l'ús de la fusta per la població, per cuinar o escalfar-se. Una reserva d'uns 3.520 km² es va establir el 2003 per protegir les alberedes.
Les aigües del Tarim i el Lob Nor van ser el centre de l'antic Regne de Loulan, a la ruta de la Seda, que va esdevenir vassall de la Xina el 55 aC i fou reanomenat Txan-txan (Tchan-tchan, modern Zhan-zhan) o Shanshan. També s'hi aprecien restes de la cultura tokhària (yuezhi) i s'han trobat algunes mòmies a la seva vora. Marco Polo va passar prop del llac i la zona fou visitada modernament pels exploradors Ferdinand von Richthofen, Nikolai Przhevalsky i Sven Hedin.
La primera explosió nuclear xinesa (nom en codi 596) es va fer a Lob Nor el 1964 i des de llavors la regió ha estat usada com a polígon de proves nuclears. S'hi van fer 45 explosions fins al 1996. La seu de la base de proves és a Malan.
# Berndtita

La berndtita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenada en honor de Fritz Berndt, mineralogista alemany de la Corporació Minera de Bolívia.

## Característiques

La berndtita és un sulfur de fórmula química SnS₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. Els seus cristalls són tabulars hexagonals, de fins a 0,01 mm, en agregats polsosos. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'1 a 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la berndtita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: silvanita, calaverita, kostovita, krennerita, kitkaïta, melonita, merenskyita, moncheïta, shuangfengita, sudovikovita, verbeekita, drysdal·lita, jordisita, molibdenita i tungstenita.

## Formació i jaciments

La berndtita va ser descoberta al Cerro de Potosí, a Potosí, (Departament de Potosí, Bolívia) com a mineral secundari en menes de sulfurs d'estany. També ha estat descrita a Alemanya, altres indrets de Bolívia, els Estats Units, el Japó, Namíbia i Portugal.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: estannita, pirita, cassiterita i sofre natiu.

## Referències

* 1 2 3 «Berndtite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Berndtite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 23 gener 2019].
# Beersheba Springs

Beersheba Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 553 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beersheba Springs tenia 553 habitants, 232 habitatges, i 168 famílies. La densitat de població era de 43,5 habitants/km².
Dels 232 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.045 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.083 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 13.691 $. Entorn del 26,9% de les famílies i el 32,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beersheba Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beersheba Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Laguna (Califòrnia)

Laguna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 34.309 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laguna tenia 34.309 habitants, 11.314 habitatges, i 9.153 famílies. La densitat de població era de 1.965,4 habitants/km².
Dels 11.314 habitatges en un 52% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 19,1% no eren unitats familiars. En el 14,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 37,8% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 4,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.447 $ i la renda mediana per família de 70.804 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.604 $ mentre que les dones 40.895 $. La renda per capita de la població era de 25.280 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laguna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laguna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Llista de batles de Montuïri

La llista de batles de Montuïri és una llista que recull els noms dels alcaldes que han governat aquest municipi de la comarca mallorquina de Migjorn. Aquesta llista es remunta fins al segle XVIII i inclou els noms dels alcaldes que han exercit aquest càrrec fins a l'actualitat. Montuïri és un municipi amb una rica història i cultura, amb un patrimoni arquitectònic i natural que es remunta a l'època romana.
| Núm. | Batle | Inici del mandat | Fi del mandat |
| 1 | Bartomeu Ferrando Manera (1r mandat) | 1872 | 1890 |
| 2 | Joan Verger Ribas (1r mandat) | 1890 | 1891 |
| 3 | Miquel Ribas Antich | 1891 | 1891 |
| 4 | Bartomeu Ferrando Manera (2n mandat) | 1891 | 1892 |
| - | Joan Verger Ribas (2n mandat) | 1892 | 1894 |
| 5 | Joan Manera Mateu | 1894 | 1897 |
| 6 | Joan Mateu Mas | 1897 | 1897 |
| 7 | Joan Garau Bunyola (1r mandat) | 1897 | 1899 |
| 8 | Pere Joan Pocoví Gayà | 1899 | 1901 |
| 9 | Joan Baptista Aloy Miralles (1r mandat) | 1901 | 1904 |
| - | Joan Garau Bunyola (2n mandat) | 1904 | 1905 |
| - | Joan Baptista Aloy Miralles (2n mandat) | 1905 | 1906 |
| 10 | Joan Ferrando Obrador | 1906 | 1907 |
| 11 | Gabriel Sampol Sastre | 1907 | 1909 |
| - | Joan Ferrando Obrador (2n mandat) | 1909 | 1916 |
| - | Joan Baptista Aloy Miralles (3r mandat) | 1916 | 1917 |
| - | Joan Ferrando Obrador (3r mandat) | 1918 | 1920 |
| - | Joan Baptista Aloy Miralles (4t mandat) | 1920 | 1922 |
| - | Joan Ferrando Obrador (4t mandat) | 1922 | 1923 |
| 12 | Pau Simeón de la Paz | 1923 | 1928 |
| 13 | Jaume Alcover Noguera | 1928 | 1930 |
| - | Joan Ferrando Obrador (5è mandat) | 1930 | 1931 |
| 14 | Joan Mas Verd | 1931 | 1936 |
| 15 | Gaspar Mesquida Serra | 1936 | 1936 |
| 16 | Pere Arbona Ginard | 1936 | 1936 |
| 17 | Bartomeu Munar Nicolau | 1936 | 1936 |
| 18 | Sebastià Bauzà Moll | 1936 | 1938 |
| 18 | Pau Servera Munar | 1938 | 1943 |
| 19 | Gabriel Arbona Arbona | 1943 | 1945 |
| 20 | Bartomeu Rossinyol Cerdà | 1945 | 1946 |
| 21 | Raimundo Arbona Rigo | 1946 | 1950 |
| 22 | Gabriel Jordà Mateu | 1950 | 1953 |
| 23 | Joan Miralles Riera (1r mandat) | 1953 | 1959 |
| 24 | Gaspar Oliver Sastre | 1959 | 1974 |
| - | Joan Miralles Riera (2n mandat) | 1974 | 1979 |
| 25 | Francesc Trobat Garcies (1r mandat) | 1979 | 1983 |
| 26 | Miquel Cardell Mayol | 1983 | 1983 |
| 27 | Joan Miralles Julià | 1983 | 1985 |
| - | Francesc Trobat Garcies (2n mandat) | 1985 | 1987 |
| 28 | Joan Antoni Ramonell Amengual | 1987 | 1999 |
| 29 | Gabriel Matas Alcover | 1999 | 2010 |
| 30 | Jaume Bauçà Mayol | 2010 | 2015 |
| 31 | Joan Verger Rossinyol | 2015 | 2023 |
| 32 | Paula Maria Amengual Nicolau | 2023 | En el càrrec |
# María del Pilar del Castillo Vera

Pilar del Castillo Vera (Nador, Marroc 1952), és una política espanyola, Ministra d'Educació, Cultura i Esports durant el segon govern de José María Aznar i actual eurodiputada al Parlament Europeu.

## Biografia

Va néixer el 31 de juliol de 1952 a la ciutat marroquina de Nador. De jove va traslladar-se a Granada, on estudià ciències polítiques en la universitat d'aquesta ciutat i d'on posteriorment en fou professora.

## Activitat política

Afiliada al Partit Popular, entre 1995 i 1996 fou directora de la revista Nueva Revista de Política, Cultura y Arte, i amb la victòria del Partit Popular en les eleccions generals de 1996 fou nomenada presidenta del Centre d'Investigacions Sociològiques (CIS), càrrec que exercí fins a l'any 2000.
En la nova formació de govern de José María Aznar després de les eleccions generals de 2000 fou nomenada Ministra d'Educació, Cultura i Esports, ministeri que va unificar els departament d'educació, cultura i esports.
En les eleccions generals de 2004 fou escollida diputada al Congrés dels Diputats per la província de Granada, escó que abandonà el juliol del mateix any per esdevenir eurodiputada al Parlament Europeu.

## Corrupció

Segons els anomenats papers de Bárcenas (presumpta comptabilitat B del Partit Popular) publicats pel diari El País, Pilar del Castillo hauria rebut un total de 9.000 euros en sobresous amb diners en negre procedents del finançament il·legal del partit.

## Referències

* ↑ «Todos los papeles de Bárcenas». El País, 04-02-2013.
* ↑ «Las claves de las notas de Bárcenas». El País, 03-02-2013.

## Enllaços externs

* (castellà) Informació de Pilar del Castillo al Parlament Europeu