OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tidli

Tidli (àrab تيدلي) és una comuna rural de la província de Ouarzazate de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 15.285 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ací no paga ni Déu!

Ací no paga ni Déu! (italià Non si paga, non si paga!) és una obra de teatre del dramaturg italià i Premi Nobel de Literatura Dario Fo escrita el 1974 en clau de comèdia política. Ha estat traduïda al valencià per Empar Claramunt i Josep Ballester i Roca.

## Argument

L'obra se centra en les dificultats de dues mestresses de casa humils, Antonia i Margherita, a arribar a fi de mes en una conjuntura d'inflació descontrolada. Cansades de la situació, decideixen rebel·lar-se contra el sistema desvalisant un supermercat del qual es porten sense pagar totes les mercaderies de les quals són capaces. Una vegada a casa es plantegen què fer amb el botí, amb temor a la reacció de Giovanni, el marit d'Antonia, un membre benestant del Partit Comunista Italià. Finalment, Antonia tracta de persuadir al seu marit perquè també ell es rebel·li contra l'autoritat.

## Representacions

L'obra original fou estrenada al Palazzina Liberty' de Milà el 3 d'octubre de 1974, i protagonitzada per Ennio Fantastichini i Piero Sciotto (Luigi). Fou estrenada en castellà al Teatro Lara 'de Madrid el gener de 1983. sota la direcció de José Carlos Plaza i interpretada per Esperanza Roy (qui va rebre el Fotogramas de Plata 1983 al millor intèrpret teatral), Maite Blasco, Nicolás Dueñas, Ángel de Andrés López i Alberto de Miguel.
Aquesta obra ha estat traduïda al català i representada per la Companyia Pot Teatre, per La Funcional Teatre, la Inestable Ceretana de Puigcerdà.

## Referències

* ↑ Ací no paga ni Déu! a bromera.com
* ↑ «Dario Fo: Revolutionary Theatre» (en anglès). Tom Behan, 1999.
* ↑ «Twentieth-century Italian Literature in English Translation» (en anglès). Robin Healey, 1998.
* ↑ «The Feminist Encyclopedia of Italian Literature» (en anglès). Rinaldina Russell, 1997.
* ↑ Tom Behan Dario Fo: Revolutionary Theatre, p. 84
* ↑ «Dario Fo lleva al Lara su provocativa farsa Aquí no paga nadie». Diari ABC, 07-01-1983.
* ↑ Alain Tanner y Víctor Erice, mejores directores de cine de 1983, según la revista 'Fotogramas', El País, 28 de febrer de 1984
* ↑ AQUÍ NO PAGA NI DÉU, EL MUSICAL, teatrebarcelona.com
* ↑ Teatre 'Aquí no paga ni Déu' a surtdecasa.cat
* ↑ “Aquí no paga ni Déu”, una divertida comèdia política de Dario Fo Arxivat 2019-06-27 a Wayback Machine., elmon.cat, 7 de febrer de 2019

## Enllaços externs

* Ací no paga ni Déu!, per Bromera Teatre a Youtube
* Text en català d'Ací no paga ni Déu! Arxivat 2019-06-27 a Wayback Machine. a parlemdeteatre.com
# Villamayor de Treviño

Villamayor de Treviño és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga. Limita amb Villadiego, Sasamón i Melgar de Fernamental.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 125 | 116 | 113 | 99 |
# Yanin Vismitananda

Nicharee Vismitananda (en tailandès: ณิชชารีย์ วิสมิตะนันทน์; RTGS: Nitchari Wisamittanan Bangkok, 31 de març de 1984), més coneguda com Yanin «Jeeja» Vismitananda (en tailandès: ญาณิน "จีจ้า" วิสมิตะนันทน์; RTGS: Yanin «Chicha» Wisamittanan) és una actriu i especialista en boxa tailandesa.

## Trajectòria

Vismitananda va néixer a Bangkok. El seu pare va morir quan ella tenia 17 anys. Té un germà gran, Nantapong «Jeed» Vismitananda. Vismitananda té un cinturó negre de 4t grau en taekwondo. Va estudiar a la Universitat Kasem Bundit.
Vismitananda va ser descoberta pel director Prachya Pinkaew l'any 2003 i va debutar en el paper protagonista de la pel·lícula Chocolate (2008), seguida de Raging Phoenix el mateix any.
El 29 d'agost de 2012, Vismitananda va declarar que estava embarassada de cinc mesos i es va casar amb Adrian Robert Bowden, coprotagonista de les seves pel·lícules anteriors i germà petit de la cantant tailandesa Pamela Bowden. Vismitananda va donar a llum un fill, Jayden Bowden Vismitananda el 22 de gener de 2013.

## Referències

* ↑ สาวช็อกโกแลต: อ่อนหวานแต่ไม่อ่อนแอ Arxivat 2011-08-09 a Wayback Machine. โดย ผู้จัดการออนไลน์ 17 มกราคม 2551 18:07 น.
* ↑ «Behind the Scenes with Yanin Vismitananda». Bangkok Knows, 31-01-2008. [Consulta: 10 octubre 2011].
* ↑ «Chocolate might be better than Tom Yum Kung..». BK Magazine. Arxivat de l'original el 2010-06-23. [Consulta: 1r febrer 2011].
* ↑ เดลินิวส์ (22 Jan 2013). "'จีจ้า' นางเอกนักบู๊ ให้กำเนิดลูกชายตั้งชื่อ 'น้งเจย์เดน'" (en th). Nota de premsa.
* ↑ เดลินิวส์ (22 Jan 2013). "'จีจ้า'สุดปลื้มคลอดลูกชายคนแรก" (en th). Nota de premsa.
# Boca de dragó borda

La boca de dragó borda amb nom científic Bartsia trixago o el sinònim de Bellardia trixago, espècie de planta comuna en camins i cunetes (rara en cultius) de tot Europa. És natural del mediterrani i d'Orient Mitjà. És anual.

## Referències

* ↑ Vallès, Joan. Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, 2014 [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Bartsia trixago, Gallocresta» (en castellà). Astur Natura. [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Botànics de la UdG troben un nou hàbitat escàs i vulnerable a les dunes de la Costa Brava». Universitat de Girona, 20-04-2021. [Consulta: 21 desembre 2021].
# Hélène Gelèns

Hélène Gelèns (nascuda el 6 de maig de 1967 a Bergschenhoek) és una poeta dels Països Baixos que escriu en neerlandès. Segons la crítica: «sí que escriu poesia experimental, però no del tot poesia incomprensible».
Gelèns va començar estudiant astronomia, filologia neerlandesa, història i filosofia a les universitats de Leiden i Amsterdam, només va graduar en filosofia a Amsterdam. Va debutar amb el recull niet beginnen bij het hoofd (no comencis pel cap) que va ser nominat al premi C. Buddingh'. El 2007 va escriure el llibret de l'oratori Voices, compost per André Arends. El 2010 va rebre el premi Jan Campert amb el recull zet af en zweet.

## Obres destacades

* niet beginnen bij het hoofd
* zet af en zweet (2010)
* applaus vanuit het donker (2014)

## Referències

* ↑ Dbnl. «Hélène Gelèns» (en neerlandès). Biblioteca digital de la literatura neerlandesa, s.d. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «PO Cultura Poëzieweek: Hélène Gelèns» (vídeo) (en neerlandès). VPRO, 01-02-2015.
* ↑ Rutgers, Joanan. «Hélène Gelèns: Interval» (en neerlandès), 02-02-2011.
* ↑ «Jan Campert-prijs 2010 Hélène Gelèns zet af en zweef (informe dels jurats)» (en neerlandès). Jaarbooek van de Jan Campert-Stichting, 2010, pàg. 9-13.
* ↑ niet beginnen bij het hoofd (en neerlandès). Amsterdam: Van Gennep, 2007, p. 47. ISBN 9023497449.
* ↑ zet af en zweet (en neerlandès). Amsterdam: Uitgeverij Cossee, 2010, p. 64. ISBN 978-905-9362-49-9.
* ↑ Gebrandy, Piet «Over zet af en zweef van Hélène Gelèns» (en neerlandès). Jan Campert-stichting Jaarboek, 2010, pàg. 14-24.
* ↑ applaus vanuit het donker (en neerlandès). Amsterdam: Uitgeverij Cossee, 2007, p. 64. ISBN 9789059363960.
# Dunean

Dunean és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 4.158 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dunean tenia 4.158 habitants, 1.779 habitatges i 1.056 famílies. La densitat de població era de 967,1 habitants/km².
Dels 1.779 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,1% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.319 $ i la renda mediana per família de 32.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.332 $ mentre que les dones 21.651 $. La renda per capita de la població era de 13.833 $. Entorn del 16,9% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dunean». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dunean». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tirà diademat de Tumbes

El tirà diademat de Tumbes (Tumbezia salvini) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) i única espècie del gènere Tumbezia.

## Hàbitat i distribució

Viu al sotabosc de la selva humida a les terres baixes de l'est del Perú, nord de Bolívia i oest amazònic del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat de Tumbes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Acèrvul

Acèrvul (diminutiu del mot llatí acervus, munt), és un conidioma pulviniforme constituït per un agregat d'hifes de tipus pseudoparenquimàtic que es desenvolupa generalment de manera subepidèrmica o subcuticular, per sota de l'epidermis de l'hoste, i forma una capa superficial de conidiòfors i conidiòspores embeguts en mucílag que quedaran exposats quan es donen les condicions idònies. És la pluja la que dissol el mucílag i transporta les conidiòpores, les quals no arribaran més lluny d'un metre. És típic de fongs fitopatògens de l'ordre Melanconiales (Deuteromycota, Coelomycetes).

## Referències

* ↑ «Online Etymology Dictionary» (en anglès).
* ↑ «Ude@ - Educación Virtual» (en castellà).
* ↑ «Plantas y hongos» (en castellà).
* ↑ Aguilella Palasi, Antoni. Diccionari de Botànica. Universitat de València, 2004, p. 22. ISBN 9788437086392.
* ↑ Arauz Cavallini, Luis Felipe. Fitopatología: un enfoque agroecológico. (en castellà). Universidad de Costa Rica, 1998, p. 126. ISBN 9977675392.
# Línia 9 del TRAM Metropolità d'Alacant

La línia 9 és una de les línies del TRAM Metropolità d'Alacant, que serveix la zona metropolitana d'Alacant i la Marina. Aquesta línia recorre tota la costa de la Marina des de l'estació de Benidorm, passant per municipis com Altea, Calp o Dénia.
És l'única de les línies del TRAM Metropolità d'Alacant que no té l'origen a la ciutat. Només té dues parades compartides amb una altra línia de la xarxa, la 1: Benidorm i Benidorm Intermodal. Fent transbord amb aquesta línia, es pot arribar fins a Alacant.
Actualment, les línies 6, 7 i 8 no existeixen, de manera que hi ha un salt en la numeració entre la línia 5 i aquesta.
En concret, la llista completa de les parades de la línia 9 és la següent: Benidorm, Benidorm Intermodal, Camí Coves, l’Alfàs del Pi, l’Albir (El Albir), Altea, Garganes, Cap Negret, Olla Altea, Calp, Ferrandet, Benissa, Teulada, Gata, la Xara, la Pedrera, Alqueries, Dénia.

## Enllaços externs

* TRAM Arxivat 2008-02-13 a Wayback Machine.
# Verdi Classics

Verdi Classics va ser un canal de televisió en obert, amb rang de difusió autonòmic català i Andorra, especialitzat en cinema. El seu operador és Emissions Digitals de Catalunya (EDC), propietat d'OC 2022.
Nascut el 23 de novembre de 2021, substitueix el canal BOM Cine a Catalunya. El canal és fruit de l'acord entre EDC i els Cinemes Verdi, que té per objectiu emetre totes aquelles pel·lícules que han sigut un referent clàssic, algunes de les quals s'emeten en català, tenint una previsió inicial de 50 pel·lícules a la setmana en versió original i amb doblatge. La seva primera pel·lícula en emissió fou Els seductors, dirigida l'any 2010 per Pascal Chaumeil.

## Programació

Per a cada dia de la setmana, en horari de màxima audiència i sense interrupcions, s'hi programa l'emissió d'una obra d'una temàtica concreta. Els dilluns pertoca a les joies del cinema europeu, com ara Cinema Paradiso; els dimarts, pel·lícules de comèdia, com El sopar dels idiotes; els dimecres, cinema d'època, com Retorn a Howards End o Gosford Park; els dijous, obres d'autors imprescindibles, com ara Hangmen Also Die! de Fritz Lang, o Moulin Rouge de John Huston; i els divendres, cinema familiar, com L'extraordinari viatge de T. S. Spivet o la filmografia del director francès Louis de Funès. Pels caps de setmana, els dissabtes s'hi emeten obres d'actualitat o relacionades amb efemèrides, com Peeping Tom, que enguany compleix seixanta anys de l'estrena als cinemes estatunidencs; i els diumenges es reserva a viatges, acció i aventures, amb pel·lícules com Ne le dis à personne o Mea culpa.

## Llengua d'ús

Des de la seva estrena, té dues senyals d'àudio: un emet en català o castellà, i l'altre, en la versió original. Però hi ha programes com per exemple Robin Food de 8tv que s'emeten exclusivament en castellà o també s'emeten pel·lícules en castellà que ja estaven doblades al català com per exemple El gendarme de Saint-Tropez, Entre les murs, The ring 2, El príncep de les tenebres, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Que ofereix el nou canal TV en obert, Verdi Classics, per tota Catalunya i Andorra». El Garrotxí, 02-12-2021. [Consulta: 20 febrer 2022].
* 1 2 3 4 5 6 «Els cinemes Verdi estrenen Verdi Classics, un nou canal de televisió». Vilaweb.cat, 23-11-2021. [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ «El canal Verdi Classics substitueix Bom Cine a la TDT». Ara.cat, 23-11-2021. [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ «Verdi Classics relleva Bom Cine a la TDT». Comunicació21.cat, 23-11-2021. [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ «La empresa de 8TV lanza Verdi Classics, nuevo canal de cine sin publicidad y algunas películas en catalán» (en castellà). El Periódico, 23-11-2021. [Consulta: 23 novembre 2021].
* ↑ «Verdi Classics, nuevo canal de cine, empieza a emitir en la TDT de Cataluña» (en castellà). Mundoplus.tv, 23-11-2021. [Consulta: 23 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Verdi Classics - Lloc web oficial
# Wolschwiller

Wolschwiller (en alsacià Wolschwíller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 430 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 373 | 387 | 397 | 388 | 430 | 430 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- 2008 | André Linder | Les Verts |
# Braojos de la Sierra

Braojos de la Sierra és un municipi de la Comunitat de Madrid, a la Sierra Norte de Madrid. Limita a l'oest amb la província de Segòvia i és travessat per cinc vies pequàries: les canyades de la Puente Ancha, de la Cuerda, Vereda del Molino, Vereda del Lomo i Vereda de la Ermita. La xarxa hidrogràfica es compon dels rierols de la Dehesa, de la Cigüeñuela, de la Trocha i d'Hernán Gómez.

## Història

Es desconeix l'origen de Braojos, encara que alguns historiadors apunten la possibilitat que anés una fundació cèltica a causa del prefix "bra-", que significava "brossa d'arbres". No obstant això, sembla més probable ser un nucli fundat després de la Reconquesta. El primer assentament, no documentat fins a l'edat mitjana, va ser realitzat per pastors i al voltant d'ell es van organitzar petites terrasses de cultius quedant la resta del territori dedicat a pastures comunals. L'interior del nucli presentava una disposició dispersa, combinant habitatges amb pajares i quadres i espais oberts per al cultiu. Les restes arquitectòniques de l'època són d'un estil romànic rural.
El lloc on s'assenta avui Braojos va passar a formar part de la Comunitat de Vila i Terra de Buitrago des del 18 de juliol de 1096, quan el rei Alfons VI de Castella va assignar termes a aquesta població. És per això que es regiria segons les ordenances de la mancomunitat, encara que Braojos va arribar a tenir ordenances pròpies. Va ser a més capçalera d'un dels set cambres en els quals es dividia la terra de Buitrago. D'ell depenien Navarredonda y San Mamés, Pinilla de Buitrago, Villavieja del Lozoya i La Serna del Monte.
La terra de Buitrago i la seva jurisdicció van passar a formar part del senyoriu dels Mendoza (més tard Ducs de l'Infantado) en temps de Pedro González de Mendoza. Per aquest motiu va formar part de la província de Guadalajara, fins a la seva inclusió definitiva en la de Madrid en 1833. En el segle xvi formaven un solo concejo els pobles de Braojos, La Serna del Monte i l'actualment desaparegut de Ventosilla. Durant tota l'edat moderna, Braojos va experimentar un creixement equilibrat i notable. A la ramaderia local, dominada per un petit nombre de grans propietaris s'afegien les necessitats dels bestiars trashumants que en un gran nombre travessaven el terme. L'agricultura, limitada pel conflicte d'usos, se centrava en el sègol, el blat i el lli, que va donar origen a una artesania d'obratge de draps.

## Economia

Avui dia Braojos manté encara un marcat caràcter rural i l'activitat agropecuària segueix configurant l'essencial de la vida local i del seu paisatge, definit per àmplies superfícies de pastura i conreus i per la xarxa de camins de vies pecuàries. Però un nombre creixent de famílies ha introduït en les seves rendes ingressos procedents d'altres sectors com la construcció, el comerç o l'hostaleria.

## Enllaços externs

* Braojos de la Sierra - Lloc web oficial
# Hélène Esnault

Hélène Esnault (París, França, 17 de juliol de 1953) és una matemàtica francoalemanya especialitzada en geometria algebraica. Va obtenir el seu doctorat l'any 1976 sota la direcció de Lê Dũng Tráng, amb una tesi titulada Singularites rationnelles et groupes algebriques (Singularitats racionals i grups algebraics).

## Formació

Esnault va obtenir el seu doctorat l'any 1976 a la Universitat Denis Diderot, i l'habilitació a la Universitat de Bonn al 1985. Després d'això, va treballar per a la Societat Alemanya de Recerca a l'Institut Max Planck de Matemàtiques a Bonn.

## Carrera

Es va convertir en catedràtica a la Universitat Lliure de Berlin l'any 2012, on lidera el grup de recerca en àlgebra i teoria de nombres, després d'haver treballat a la Universitat de Duisburg-Essen, a l'Institut Max Planck de Matemàtiques a Bonn i a la Universitat de París VII Denis Diderot.

## Premis i reconeixements

L'any 2001, va guanyar el Premi Paul Doisteau-Émile Blutet de l'Acadèmia de Ciències de París. Al 2003, Esnault i Eckart Viehweg van rebre el Premi Gottfried Wilhelm Leibniz. L'any 2014 va ser triada membre de l'Acadèmia Europea, i és a més membre de la Leopoldina, l'Acadèmia de Ciències i Humanitats de Berlín-Brandenburg i la Europäische Akademie Nordrhein-Westfalen. Al 2019, va ser guardonada amb la Medalla Cantor.

## Referències

* ↑ «Hélène Esnault - The Mathematics Genealogy Project». www.genealogy.math.ndsu.nodak.edu. [Consulta: 1r maig 2018].
* 1 2 «Leibniz Award winner of the University of Duisburg-Essen». www.uni-due.de. [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ Esnault. «Curriculum vitae». [Consulta: 29 desembre 2018].
* ↑ «Cantor-Medaille 2019 für die Mathematikerin Hélène Esnault».

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Hélène Esnault» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Perfil a la Universitat Lliure de Berlin.
# Edwindavisita

L'edwindavisita és un mineral de la classe dels minerals orgànics.

## Característiques

L'edwindavisita és un compost orgànic de fórmula química Cu(C₂O₄)(NH₃). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de setembre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es tracta de la primera espècie mineral que combina anions oxalats i lligands ammines.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona Alfie Norville, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22732, al projecte RRUFF, amb el número de mostra R230005, i a les col·leccions del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76287 i 76288.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Rowley, situada a la localitat de Theba del comtat de Maricopa (Arizona, Estats Units). Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Edwindavisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 75». European Journal of Mineralogy, 35, 5, 20-10-2023, pàg. 891–895. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-891-2023 [Consulta: 24 octubre 2023].
# Torasfita

La torasfita és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

La torasfita és un fosfat de fórmula química Th₂H(PO₄,AsO₄)₃·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del South Australian Museum, a Adelaida, amb el número de registre: g34702.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina d'estany d'Elsmore, al comtat de Gough (Nova Gal·les del Sud, Austràlia), tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Thorasphite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juliol 2021].
# Van Gogh (cràter)

Van Gogh és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 99 km de diàmetre. Porta el nom del pintor neerlandès Vincent van Gogh (1853-1890), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «van Gogh». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 17 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Wolterstorffina mirei

Wolterstorffina mirei és una espècie d'amfibi que viu al Camerun.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Wolterstorffina mirei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Braquidactília

La braquidactília, del grec βραχύς ('braquis' «curt») seguit de δάκτυλος ('dactilos' «dit»), és una malformació genètica que causa dits desproporcionadament curts tan a les mans com en els peus.

## Etiologia

Es coneix el gen defectuós implicat en la majoria de les braquidactilies aïllades i alguns de les síndromes. En casos aïllats de braquidactília, l'herència és majoritàriament autosòmica dominant amb expressivitat variable i penetrància completa.

## Quadre clínic

La braquidactília ocorre generalment en el primer dit (polze), podent ser del 70% en les dones. Només pot ocórrer en un dit de la mà, en general ocorre en el polze. Els diversos tipus de braquidactília aïllats són rars, a excepció dels tipus de A3 i braquidactília D.
Aquesta malaltia pot ocórrer ja sigui com una malformació aïllada o com a part d'una síndrome complex de malformació. Algunes formes d'aquesta malaltia també poden provocar baixa alçada.
La braquidactília també pot anar acompanyada d'altres malformacions com la sindactilia, polidactilia, defectes de reducció, etc.

## Diagnòstic

El diagnòstic és clínic, radiològic i antropomètric. El diagnòstic prenatal no és generalment indicat per a les formes aïllades, però pot ser apropiat en formes sindròmiques.

## Tractament

No existeix un tractament específic per a totes les formes de braquidactília. La cirurgia plàstica només s'indica si la braquidactília afecta la funció de la mà o per raons estètiques, però en general no és necessari.
La naturalesa de l'assessorament genètic depèn tan del patró d'herència del tipus de braquidactília present en la família com en la presència o absència de símptomes.

## Vegeu també

* Braquimetatarsia
* Sindactilia
* Polidactilia
* Teratología

## Referències

* ↑ Síndromes con braquidactilia