OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mangosta bruna de l'Índia

La mangosta bruna de l'Índia (Urva fusca) és una mangosta que té un aspecte similar al de la mangosta cuacurta del sud-est asiàtic. De vegades es considera una subespècie d'aquesta.

## Descripció

Té una longitud de cos d'uns 50 centímetres, una longitud de cua d'uns 30 centímetres i un pes aproximat d'uns 2,7 quilos. El seu pelatge és de color marró grisos.

## Hàbitat i comportament

Es troba a les zones boscoses de l'oest i el sud de l'Índia i a Sri Lanka. Es coneix molt poc del seu comportament, però es creu que és similar al de la mangosta grisa de l'Índia.

## Subespècies

* Urva fusca flavidens
* Urva fusca fusca
* Urva fusca maccarthiae
* Urva fusca rubidior
* Urva fusca siccata
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Antoni Noguera i Parés

Antoni Noguera i Parés (Manlleu, 1 de maig de 1926 - Saragossa, 22 d'agost de 2001) fou un futbolista català de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Jugava d'extrem, tant per la banda dreta com per l'esquerra. Es formà a l'Acció Católica de Vilassar de Dalt, al CE Vilassar i al CE Premià, fins que la UE Vic es fixà en ell i l'incorporà al seu planter. El 1947 fou fitxat pel FC Barcelona, juntament amb Salvador Sagrera.
Jugà dues temporades al club blaugrana, disputant 20 partits en els quals marcà 7 gols (9 partits i 2 gols de lliga). El 1949 fitxà pel Reial Saragossa, on jugà quatre temporades, dues a Segona Divisió i dues més a Primera. Disputà 101 partits, dels quals 50 a Primera (33 gols marcats, 13 a Primera).
El 1953 fitxà pel València CF, començant la temporada com a titular, però aviat va perdre la confiança i acabà al filial CD Mestalla. Acabada la temporada signà pel CE Castelló i el 1955 ingressà a la UE Lleida, on jugà dues temporades. Acabà la seva carrera a l'Arenas de Saragossa. Jugà un partit amb la selecció catalana de futbol l'any 1948.

## Palmarès

* Lliga espanyola:
** 1947-48, 1948-49
* Copa Llatina:
** 1948-49
* Copa Eva Duarte:
** 1948-49
* Copa espanyola:
** 1953-54

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Fallece Antonio Noguera, ex jugador del Barça y del Zaragoza». Diari As, 22-08-2001. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 «Fitxa de Noguera». ciberche.net. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «En Vich». Mundo Deportivo, 08-11-1945. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 «Anoche ficharon por el Barcelona». Mundo Deportivo, 12-02-1947. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Fitxa número 154». aupazaragoza.com. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «En Las Corts». Mundo Deportivo, 22-03-1948.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Antennablennius ceylonensis

Antennablennius ceylonensis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W., 1931. The fishes obtained by the De Schauensee South African Expedition,--1930. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 83: 233-249.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Springer, V.G., J.T. Williams i T.M. Orrell, 1991. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 2: Blenniidae. Smithson. Contrib. Zool. 519:28.

## Bibliografia

* Bath, H., 1983: Revision der Gattung Antennablennius (Fowler, 1931) mit Beschreibung einer neuen Art und Untersuchung der taxonomischen Stellung von Antennablennius anuchalis (Springer & Spreitzer, 1978). Senckenbergiana Biologica v. 64 (núms. 1/3): 47-80.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Antennablennius variopunctatus

Antennablennius variopunctatus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 0-7 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Moçambic fins al Pakistan, incloent-hi el Golf d'Oman i el Golf Pèrsic.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W., 1931. The fishes obtained by the De Schauensee South African Expedition,--1930. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 83: 233-249.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jatzow, R. & H. Lenz, 1898. Fische von Ost-Afrika, Madagascar und Aldabra. Abh. Senckenb. Naturforsch. Ges. v. 21: 497-531, Pls. 34-36.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Carpenter, K.E., F. Krupp, D.A. Jones i U. Zajonz, 1997. FAO species identification field guide for fishery purposes. Living marine resources of Kuwait, eastern Saudi Arabia, Bahrain, Qatar, and the United Arab Emirates. FAO, Roma, Itàlia. 293 p.
* ↑ Randall, J.E. i J. van Egmond, 1994. Marine fishes from the Seychelles: 108 new records. Zool. Verh. Leiden 297:43-83.

## Bibliografia

* Bath, H., 1983: Revision der Gattung Antennablennius (Fowler, 1931) mit Beschreibung einer neuen Art und Untersuchung der taxonomischen Stellung von Antennablennius anuchalis (Springer & Spreitzer, 1978). Senckenbergiana Biologica v. 64 (núms. 1/3): 47-80.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Antena yagi

Una antena yagi és una antena que consta d'un dipol plegat al qual s'afegeixen elements passius, que poden ser directors o reflectors, paral·lels i, respectivament, al davant o al darrere del dipol. La missió dels elements passius és augmentar la directivitat de l'antena i acréixer el guany en la direcció de l'emissora i disminuir-lo en les altres direccions d'on podrien provenir pertorbacions o interferències. És l'antena més comunament utilitzada per a la recepció dels senyals de televisió hertziana analògica.

## Referències

* ↑ «Antena yagi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Anastasi I d'Antioquia

Anastasi I d'Antioquia anomenat el "Sinaïta" (en llatí Anastasius, en grec antic Ἀναστάσιος) va ser nomenat patriarca d'Antioquia potser l'any 559 o el 561.
Va participar en la controvèrsia amb els aftartodocetes, que proclamaven que el cos de Crist abans de la resurrecció era incorruptible, i es va oposar a l'edicte que l'emperador Justinià I va emetre en favor d'aquesta opinió. Va escriure sobre temes teològics i es va oposar a Joan Filopò que magnificava la seva defensa de la Trinitat i considerava a les tres persones com a tres deus. L'emperador Justí II el va desterrar. L'any 593 va ser restaurat com a patriarca i va morir el 599. El va succeir Anastasi II d'Antioquia anomenat igualment el "Sinaïta". Aquest sobrenom el portaven, se suposa, per haver estar monjos al Sinaí.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anastasius Sinaita». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Anastasi de Nice

Anastasi de Nice (en grec antic: Ἀναστάσιος, llatí: Anastasius) va ser bisbe metropolità de Nice o Niça entre ela anys 520 i 536, i va escriure una obra en grec sobre els Salms, que encara es conserva.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anastasius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 setembre 2022].
# Angiospermes basals

Les angiospermes basals són les primeres plantes amb flors que van divergir de les angiospermes ancestrals. En particular, la majoria de les angiospermes basals són les anomenades ANITA grade, que està composta per les Amborella (una sola espècie de Nova Caledònia), Nymphaeales (unes plantes aquàtiques) i Austrobaileyales (plantes aromàtiques que inclouen l'anís estrellat). ANITA inclou els gèneres Amborella, Nymphaea, Illicium, Trimenia i Austrobaileya.
Les angiospermes basals només són uns pocs centenars d'espècies, comparades amb els centenars de milers d'espècies dels eudicots, monocots o magnoliids. Van divergir de les angiospermes ancestrals abans que els cinc grups que comprenen les mesangiospermes divergissin entre si.
| Angiospermae | Amborella Nymphaeales Austrobaileyales Mesangiospermae Chloranthaceae Magnoliidae Ceratophyllum monocots eudicots |

## Filogènia

Les relacions exactes entre Amborella, Nymphaeales i Austrobaileyales encara no són clares:
| Angiospermae | Amborella Nymphaeales Austrobaileyales Mesangiospermae |
| Angiospermae | Amborella Nymphaeales Austrobaileyales Mesangiospermae |

## Termes antics

Paleodicots (de vegades escrit "palaeodicots") és un nom informal usat pels botànics (Spichiger & Savolainen 1997, Leitch et al. 1998) per a referir-se a les angiospermes que no són monocots o eudicots.
Els paleodicots corresponen a Magnoliidae en sentit Cronquist 1981 (excepte Ranunculales i Papaverales) i a Magnoliidae en sentit Takhtajan 1980 (Spichiger & Savolainen 1997).
Els "paleodicots" no són un grup monofilètic i aquest terme no s'ha acceptat àmpliament.

## Referències

* ↑ Thien, L. B.; Bernhardt, P.; Devall, M. S.; Chen, Z.-d. «Pollination biology of basal angiosperms (ANITA grade)». American Journal of Botany, 96, 1, 2009, p. 166–182. DOI: 10.3732/ajb.0800016.
* ↑ Soltis, D. E.; Soltis, P. S. «Amborella not a "basal angiosperm"? Not so fast». American Journal of Botany, 91, 6, 2004, p. 997. DOI: 10.3732/ajb.91.6.997.
* ↑ Rudolphe Spichiger & Vincent Savolainen. 1997. Present state of Angiospermae phylogeny. Candollea 52: 435-455 (text Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.)
* ↑ Leitch, I. J., M. W. Chase, and M. D. Bennett. 1998. Phylogenetic analysis of DNA C-values provides evidence for a small ancestral genome size in flowering plants. Annals of Botany 82 (Suppl. A): 85-94.

## Enllaços externs

* tolweb.org Arxivat 2019-09-16 a Wayback Machine..
# Antonio Guerola y Peyrolón

Antonio Guerola y Peyrolón (València, 21 de desembre de 1817 - 1901) fou un advocat i polític valencià, governador civil de Barcelona durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.
El seu pare era militar i el seu avi fou un dels fundadors de la Societat Econòmica d'Amics del País de València. Es llicencià en dret a la Universitat de València alhora que treballava per a la secretaria del governador civil. Va fer carrera dins del govern civil fins que el 1851 fou nomenat secretari del governador civil de Barcelona. Pel gener de 1852 fou nomenat secretari del Govern Civil de Madrid i l'agost del mateix any passà a ser funcionari del Ministeri de la Governació. Així fou governador civil de Huelva (1853), Zamora, Oviedo, Màlaga (1857-1863), Cadis, Sevilla (1863), i Granada. Durant aquests anys fou director del ferrocarril Sevilla-Cadis. Fou governador civil de Barcelona entre febrer i juliol de 1864 en substitució de Francisco Sepúlveda Ramos.
En 1876, a petició del seu amic Antonio Cánovas del Castillo, fou nomenat novament governador civil de Sevilla. Posteriorment fou nomenat director general de Beneficència i Sanitat, després subsecretari i finalment membre del Consell d'Estat.

## Obres

* Memoria contra las corridas de toros, sus inconvenientes y perjuicios (1876)
* Memoria sobre las medidas que convendría adoptar para la desaparición de las corridas de toros (1882)

## Referències

* ↑ Eliseu Toscas Santamans i Ferran Ayala Domènech De las relaciones centro-periferia en el Estado liberal. Gobernadores civiles, ayuntamientos y secretarios municipales en la España del Ochocientos
* ↑ María del Carmen Giménez Muñoz. «El Asilo de Mendicidad de San Fernando, 1846-1900» p.48. Universitat de Sevilla, 2006.
* ↑ «Llista de governadors civils de Zamora». Arxivat de l'original el 2015-10-05. [Consulta: 8 setembre 2015].
# Aloïs De Graeve

Aloïs De Graeve (Klerken, Houthulst, 26 de gener de 1909 - Anvers, 2 de juliol de 1970) va ser un ciclista belga, que competí entre 1920 i 1938. Especialista en la velocitat, va aconseguir vuit campionats nacionals, així com una medalla de bronze al Campionat del Món en pista de 1922.

## Palmarès en pista

* 1922
** Campió de Bèlgica de velocitat
* 1923
** Campió de Bèlgica de velocitat
* 1924
** Campió de Bèlgica de velocitat
* 1925
** Campió de Bèlgica de velocitat
* 1927
** Campió de Bèlgica de velocitat
* 1928
** Campió de Bèlgica de velocitat
* 1929
** Campió de Bèlgica de velocitat

## Referències

* ↑ «DE GRAEVE Aloïs». [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ Archives, Cycling. «Aloïs De Graeve» (en anglès). [Consulta: 1r gener 2023].
# Aloysius Bertrand

Louis Jacques Napoléon Bertrand, més conegut com a Aloysius Bertrand (1807-1841), va ser un poeta romàntic francès. És famós per haver introduït la prosa poètica en la literatura francesa, i és considerat el precursor de la poesia simbolista. La seva obra mestra ésla col·lecció de poemes en prosa, Gaspard de la Nuit publicat posthumament el 1842; tres dels seus poemes van ser adaptats a suite de piano per Maurice Ravel el 1908.

## Traduccions al català

* Gaspar de la Nit. Traducció de Paulí Arenes i Sampera. Martorell: Adesiara editorial, 2018

## Referències

* ↑ Stuart Friebert and David Young (eds.) Models of the Universe: An Anthology of the Prose Poem. (1995)

## Enllaços externs

* Obres de o sobre Aloysius Bertrand a Internet Archive
# Aloïs Catteau

Aloïs Catteau (Tourcoing, 11 d'agost de 1877 - Menen, 2 de novembre de 1939) fou un ciclista belga que va córrer entre el 1902 i el 1911. En el seu palmarès no se li coneix cap victòria, però sí diverses posicions entre els deu primers de la classificació general del Tour de França, com ara la tercera en l'edició de 1904.

## Resultats al Tour de França

* 1903. 10è de la classificació general
* 1904. 3r de la classificació general
* 1905. 11è de la classificació general
* 1906. 6è de la classificació general
* 1907. 9è de la classificació general
* 1908. 21è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CATTEAU Aloïs». [Consulta: 28 gener 2022].
* ↑ Augendre, Jacques. «Guide Historique, Part 6» (PDF) (en francès). Amaury Sport Organisation, 2009. Arxivat de l'original el 3 octubre 2009. [Consulta: 28 gener 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Antíoc d'Atenes

Antíoc d'Atenes (en llatí Antiochus, en grec antic Ἀντίοχος) fou un militar atenenc al que Alcibíades, que era el seu amic, va deixar el comandament de la flota el 407 aC a Nòtion, amb estrictes instruccions de no enfrontar-se amb Lisandre.
Plutarc explica que l'amistat entre els dos homes va sorgir, quan Alcibíades, en una de les seves primeres aparicions a l'assemblea popular, va permetre que una guatlla domesticada que portava s'escapés de sota del seu mantell, cosa que va provocar la suspensió de l'assemblea fins que Antíoc va poder capturar la guatlla i li va tornar.
Antíoc, que era hàbil i arrogant, no va complir les ordres d'Alcibíades i es va enfrontar amb Lisandre i a la batalla va perdre 15 vaixells, i ell mateix va morir a la lluita. Aquesta derrota va ser la principal causa del segon desterrament d'Alcibíades, segons diuen Xenofont i Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Antiochus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 193
# Another Gay Movie

Another Gay Movie és una pel·lícula nord-americana dirigida per Todd Stephens l'any 2006, que de forma satírica explora la vida de quatre amics gais. L'argument és en gran part una paròdia d'American Pie.
La pel·lícula segueix la vida de quatre adolescents homosexuals: Andy, Jarod, Nico i Griff, els quals estan a punt de graduar-se a l'escola secundària i volen perdre la seua "virginitat anal" abans de la festa pel Dia Internacional dels Treballadors que farà la seua amiga Muffler. Cada un dels personatges té diverses oportunitats per a aconseguir el pacte, abans de la nit de festa, on cada un complirà el tracte.

## Argument

Quatre amics gais s'han graduat recentment de l'escola secundària. Andy (Michael Carbonaro) és "friqui" i sexualment embogit, Jarod (Jonathan Chase) és guapo però insegur d'ell mateix, Griff (Mitch Morris) és conservador, i Nico (Jonah Blechman) és ostentós i efeminat. Els quatre amics decideixen fer un pacte per a tindre sexe abans de l'estiu. Cada jove intenta aconseguir sexe de diferents maneres, amb resultats tràgics i a la vegada còmics. Nico intenta obtindre una cita amb Ryder(Matthew Rush), Andy persigueix un vell anhel, el seu professor de matemàtiques (Graham Norton), Jarod cerca companys d'equip incloent un jugador de beisbol de l'equip rival (James Getzlaff), i Griff intenta guanyar l'afecte d'un stripper (Darryl Stephens). La major part de l'humor prové de l'estupidesa amb la que afronten cada romanç, i com són d'ingenus a l'hora del sexe.

## Repartiment

* Michael Carbonaro com Andy Wilson
* Jonah Blechman com Nico Hunter
* Jonathan Chase com Jarod
* Mitch Morris com Griff
* Ashlie Atkinson com Dawn Muffler
* Scott Thompson com el Senyor Wilson
* Graham Norton com el Senyor Puckov
* Stephanie McVay com Bonnie Hunter
* Lypsinka com la Senyora Wilson
* James Getzlaff com Beau
* Angela Oh com Tiki
* Darryl Stephens com Angel
* Richard Hatch com Richard Hatch
* George Marcy com l'avi Muffler
* Megan Saraceni com Mini-Muff
* Matthew Rush com Ryder

## Vegeu també

* Another Gay Sequel: Gays Gone Wild!

## Referències

* ↑ (en anglès). Out, juliol 2006, p. 20.
* ↑ The Advocate. Liberation Publications, 2006, p. 444.

## Enllaços externs

* Another Gay Movie - Lloc web oficial
* Another Gay Movie a fotogramas.es (castellà)
* Another Gay Movie a 20minutos.es (castellà)
# Arbaa Rasmouka

Arbaa Rasmouka (en àrab أربعاء رسموكة, Arbaʿāʾ Rasmūka; en amazic ⵄⵔⴱⴰ ⵏ ⵔⵙⵎⵓⴽⴰ) és una comuna rural de la província de Tiznit, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.964 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Arbaces d'Arnàsia

Arbaces (persa antic Arbaku) fou un governant del principat mede d'Arnàsia.
Arbaces era un dels nombrosos prínceps medes que pagaven tribut al rei d'Assíria Sargon II, apareixent testimoniat el 713 aC.

## Bibliografia

* H. Winckler, Die Keilschrifttexte Sargons II, Leipzig, 1889
# Arbancón

Arbancón és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 216 | 210 | 193 | 197 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Arbaoua

Arbaoua (en àrab عرباوة, ʿArbāwa; en amazic ⵄⵕⴱⴰⵡⴰ) és una comuna rural de la província de Kénitra, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 32.690 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Antoni Rossell i Mayo

Antoni Rossell i Mayo és un professor titular de Filologia Romànica de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i director de l'Arxiu Occità (Institut d'Estudis Medievals, UAB). També és llicenciat en Filologia Clàssica (Grec) i doctor en Filologia Romànica. Ha estat director del Centre d'Estudis Trobadorescos de l'Ajuntament de Castelló (1993 – 1996) i en l'actualitat forma part del Projecte d'Investigació aprovat pel Ministeri Historia de la Métrica Medieval Castellana, de la Universitat d'Alcalà. D'altra banda, és membre de l'Institut d'Humanitats i de l'Institut d'Estudis Medievals, de la UAB.
És intèrpret de música medieval i director de C. Courtly Music Consort, ha actuat com a tenor i baríton, ha realitzat diverses composicions i ha col·laborat en diferents espectacles de música contemporània amb Carles Santos i amb el compositor austríac Werner Schulze. El mes d'octubre de 2007, va participar en el concert inaugural de la Fira del Llibre de Frankfurt dedicat a Catalunya, en l'espectacle que va dirigir Joan Ollé, i ha fet diferents gires com a solista per Europa, Rússia i Amèrica.
En l'actualitat, prepara un espectacle i un CD sobre textos de la poeta catalana Susanna Rafart i un CD sobre els Plecs Poètics catalans dels segles XVII i xviii. Recentment ha actuat al Festival Internacional El Cantar de las Culturas. Nansa Intercultural a Cantàbria (agost 2013) amb el rabequista càntabre Chema Puente.
Ha publicat nombrosos llibres i articles, la seva majoria dedicats a la poesia i la música a l'edat mitjana. També ha enregistrat diversos discos sobre la matèria.

## Referències

* 1 2 3 4 «Acte institucional de la Diada Nacional de Catalunya 2013». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Entrevista de ràdio a l'Antoni Rossell sobre els 'Trobadors i les trobairitz' | Ràdio Crítica