OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Miró i Ardèvol

Josep Miró i Ardèvol (Barcelona, 1944) és un polític i enginyer agrícola català. Va estudiar Enginyeria Tècnica Agrícola a l'Escola d'Enginyeria Agroalimentària i de Biosistemes de Barcelona (EEABB) (en aquella època denominada Escuela de Peritos Agrícolas y de Especialidades Agropecuarias), i és diplomat en Ordenació Territorial (ESECCP). Ha ocupat diferents càrrecs directius en empreses com IBERING Enginyeria, S.A, o INTECASA SL.
En la seva joventut va ser membre de l'escoltisme laic. Va començar la seva activitat política amb la reconstitució de la Federació Nacional d'Estudiants de Catalunya (FNEC), el 1963. Va ser empresonat el 1969, jutjat per associació il·lícita pel TOP el 1971 i posteriorment absolt. Membre fundador d'Unió del Centre de Catalunya (UCC) fins a la seva integració a CDC (1978-1980). A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988 fou elegit diputat i fou nomenat Conseller d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya del 1984 al 1989, i regidor de l'Ajuntament de Barcelona fins al 2002, càrrec que deixà per a fundar el grup e-cristians. Ha publicat diversos llibres on defensa els valors cristians a la societat actual, oposat al matrimoni entre homosexuals i col·labora amb diferents mitjans de comunicació.

## Referències

* ↑ 13-8-2012Josep Miró Ardevol Article "Por qué soy cristiano" al diari "La Vanguardia"
* ↑ http://www.unav.es/civil/nsd/nosindebate/miroargumentos.doc Arxivat 2006-05-06 a Wayback Machine.

## Obres

* Més enllà de l'autonomia (1997) Editorial Columna
* Aproximació a la política econòmica de la Generalitat de Catalunya: 1980-1983 (1984) Editorial Pòrtic
# Hermòpolis

«Hermòpolis» té aquests significats:
* Hermòpolis Magna o Hermòpolis Megale, ciutat de l'Antic Egipte a l'Alt Egipte.
* Hermòpolis Parva corresponent a l'egípcia Metelis i a la moderna Damanhūr.
* Hermòpolis Parva o Hermòpolis Mikra, capital del nomós XV del Baix Egipte (Tehut), corresponent a l'egípcia Bah i a la moderna Al-Baqliya.
* Hermòpolis o Hermúpolis, ciutat grega.
# Gimnàs Olímpic de San Miguel

El Gimnàs Olímpic de San Miguel, abreviat com a GOM i oficialment conegut com a Gimnàs Olímpic Municipal de la comuna de San Miguel, és un pavelló esportiu d'hoquei patins situat a Santiago de Xile (Xile).
# Filil·le

Filil·le o Filil·li (en llatí Philyllus i també Philyllius, en grec antic Φιλύλλιος) fou un poeta còmic atenenc contemporani de Diocles de Flios i Sannirió segons diu Suides. Va viure al final del segle v aC i va escriure a la darrera part de la vella comèdia i començament de la mitjana.
Ja havia arribat a certa distinció cap a l'any 392 aC, abans de la representació de Les assembleistes d'Aristòfanes, i la majoria dels seus títols se situen ja a la comèdia mitjana. Van introduir algunes innovacions a l'escenari com ara la de portar torxes enceses. El seu nom apareix també escrit Φιλλύλιος, Φιλαι̂ος, Φιλόλαος, Φιλλύδεος i encara d'altres formes.
Suides i Eudòxia Macrembolitissa donen els títols de les seves comèdies:
* Αἰγεύς ("Aigeus" Egeu)
* Αὔγη (Auge)
* Ἀντεια (ἑταίρας ὄνομα) ("Anteia étaíras ónoma" Anteia, el nom d'una hetera)
* Δωδεκάτη ("Dodecáte" La dona que fa dotze)
* Ἡρακλῆς (Hèracles)
* Πλύντρια ἢ Ναυσικάα ("Plynteria, o Nausicaa")
* Πόλις (o Πόλεισ̓) (Polis)
* Φρεωρύχος ("Phreorykhos" L'excavador de pous)
* Αταλάντη (Atalanta)
* Ἑλένη (Helena)
Els dos últims títols semblen sospitosos.

## Referències

* ↑ Philyllius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 335
# Fergusonita-(Ce)

La fergusonita-(Ce) és un mineral de la classe dels niobats. Es denomina així per la seva relació amb la fergusonita-(Y) i el seu contingut dominant de ceri. Rep el seu nom per Robert Ferguson (1767-1840) terratinent escocès, polític i col·leccionista de minerals.

## Característiques

La fergusonita-(Ce) és un niobat de fórmula química (Ce,La,Nd)NbO₄. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Es troba en forma de cristalls prismàtics bipiramidals, d'1 mil·límetre, i com a irregulars poikioblasts, de fins a 1 centímetre. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6,5. És dimorf de la fergusonita-(Ce)-β. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional tot i que el seu estatus IMA és qüestionable des de 1989.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fergusonita-(Ce) pertany a «07.G - Molibdats, wolframats i niobats, sense anions addicionals o H₂O» juntament amb els següents minerals: fergusonita-(Nd), fergusonita-(Y), powel·lita, scheelita, stolzita, wulfenita, formanita-(Y), iwashiroïta-(Y) i paraniïta-(Y).

## Formació i jaciments

Es troba en carbonatites, o en skarns rics en magnesi en la zona de contacte exterior del granit amb marbre dolomític derivat de carbonatita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: magnetita, flogopita, grafit, clorita, quars, pirita, columbita, allanita, bastnäsita, parisita-(Ce), apatita, uranpiroclor, esquinita-(Ce), fersmita, monazita, calcita i dolomita. Va ser descoberta al massís de Chernigovskiy, a Priazovie, a la província de Zaporíjia (Ucraïna).

## Referències

* ↑ «Fergusonite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ «Fergusonite-(Ce)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ John L. Jambor; David A. Vanko «New mineral names». American Mineralogist, 74, 1989, pàg. 946 [Consulta: 17 novembre 2023].
# Sauromalus ater

Sauromalus ater és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família dels iguànids que viu a les zones àrides del sud-oest d'Amèrica del Nord.

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Sauromalus ater
# Josep Massot

Josep Massot és el nom dels següents personatges:
* Josep Massot (metge) (Serrallonga, Vallespir, 1723 – ?, ~1775), metge i inventor d'utensilis mèdics rossellonès.
* Josep Massot (religiós) (Lleida, ~1640 – Barcelona, ~1704), religiós i escriptor català.
* Josep Massot i Muntaner (Ciutat de Mallorca, 1941 – Monestir de Montserrat, 2022), monjo benedictí, historiador i assagista.
* Josep Massot i Planes (Ciutat de Mallorca, 1875 – Pòrtol, Mallorca, 1943), músic i folklorista.
# Hagiografia

L'hagiografia o hagiologia és la disciplina que estudia els sants, els seus atributs i representacions, sigui des d'un punt de vista teològic o no. Pot ocupar-se també de personalitats considerades exemplars encara que no hagin estat oficialment canonitzades. També estudia el culte als sants i la seva influència en les arts, els santuaris i relíquies associades i la relació conceptual entre les ànimes dels sants i la doctrina catòlica.
La literatura hagiogràfica està composta per narracions de caràcter religiós escrites en vers o en prosa, sol incloure descripcions de les vides dels sants, en un gènere literari conreat sobretot a l'edat mitjana, on es narraven les gestes i miracles dels sants per donar exemple moral als creients, en una línia similar als herois clàssics. La seva finalitat era la captació de feligresos i anava principalment dirigida a la burgesia i la població analfabeta i sovint servien com a referència per a defensar l'autenticitat de les escriptures. Les composicions hagiogràfiques es diferencien segons l'objectiu final de l'autor, l'ús que vulgui fer-ne de la narració o destinatari a qui vagi dirigit. Formen part d'aquests gènere les llistes de màrtirs, litúrgies, elogis, grans obres científiques i traduccions d'antics filòsofs morals.
Altres confessions poden tenir narracions similars però no formen part de la disciplina perquè l'única religió que oficialment té sants és el catolicisme.

## Edat mitjana

Les obres i autors més coneguts dins l'alta edat mitjana són Gregori de Tours, amb les seves col·leccions anomenades "In Gloria Martyum" i "In Gloria Confessorum", els diàlegs de Gregori I, el Gran amb "De Vita el Miraculis Patrum Italicorum" i els tres llibres d'Elogio de Toledo amb "Memorialis Sanctorum".
A la baixa edat mitjana, Caesarius of Heisterbach (1180-1240) va escriure una recopilació de textos hagiogràfics anomenat Dialogus miraculorum, col·lecció que explica, a través del diàleg entre un monjo i un novici, 746 històries de miracles que sovint es feien servir per a extreure material pels sermons. El "Sanctoral" de Bernard Guy, bisbe de Codève, "Le Légendier" del dominicà Pierre Calo, el "Sanctilogium Angliae" de John de Tynemouth, sor Isabel de Villena amb la seva obra "Viti Christi" i Joan Roís de Corella.

## Vegeu també

* Flos Sanctorum
* Llegenda àuria
* Vides de sants rosselloneses
* Iconografia dels sants

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.280. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 1r desembre 2014].
# Gimnàs Sòrab de Bautzen

El Gimnàs Sòrab de Bautzen (alt sòrab Serbski gymnazij Budyšin) és una escola secundària sòrab situada a la Friedrich-List-Straße al districte Nordostring de Bautzen. La llengua vehicular d'ensenyament és l'alt sòrab, de la mateixa manera que al Gimnàs Baix-sòrab de Cottbus ho és el baix sòrab. Són les dues úniques institucions d'ensenyament secundari a alemanya on el sòrab és la llengua vehicular. Compta amb 56 professors.

## Història

Fou fundat l'1 de setembre de 1947 en el lloc on estava l'Escola Catòlica de Mestres, que havia estat destruïda durant la Segona Guerra Mundial. Des del principi va adoptar el règim d'internat, perquè molts alumnes provenien de zones de parla sòrab força llunyanes. Des del 1951 l'ensenyament es fa totalment en sòrab.
Durant el 1991 l'escola fou traslladada al districte de Kleinwelka (Mały Wjelkow) de Bautzen, i el 1992 es va mudar novament a l'edifici original a la Liststrasse tornà a obrir com un nou gimnàs sòrab. El 2007-2008 fou restaurat i reconvertit en Centre d'Educació Sòrab, aplegant en el mateix centre escola primària, escola mitjana i escola secundària
L'any 2008 uns 55 estudiants van completar la seva educació secundària a l'Escola Secundària sòrab.

## Ensenyament

El sòrab s'ensenya com a primera o segona llengua. Amb aquesta finalitat, els estudiants són dividits en les classes tipus A i B. A la classe tipus A, la majoria d'assignatures són impartides en sòrab. Com a llengua estrangera s'empra l'anglès, rus, txec i francès. També disposa d'un cor i una orquestra.

## Vegeu també

* Escola sòrab

## Enllaços externs

* Web del Gimnàs Sòrab de Bautzen
# Forbes (Dakota del Nord)

Forbes és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 64 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Forbes tenia 64 habitants, 33 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 103 hab./km².
Dels 33 habitatges en un 21,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 45,5% no eren unitats familiars. En el 42,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 20,3% entre 25 i 44, un 12,5% de 45 a 60 i un 45,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 127,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.958 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.875 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 16.741 $. Entorn del 10% de les famílies i el 30% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Forbes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Forbes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ferran Pujalte

Ferran Pujalte és el nom dels següents personatges:
* Ferran Pujalte i Camarasa (Barcelona, 1963), entrenador i exjugador d'hoquei patins
* Ferran Pujalte i Vilanova (Palma, 1961-2007), historiador
# Scramble

«Scramble» té aquests significats:
* Scramble, nom que rebé el motocròs al Regne Unit entre 1924 (any en què se celebrà el Southern Scott Scramble, primer antecedent d'aquest esport) i mitjan anys 60. Vegeu campionat britànic de motocròs#Scramble i Motocròs
* ACU Scramble Drivers' Star, nom que rebé el campionat britànic de motocròs entre 1951 i 1965
* TV Scrambles, nom amb en què es coneixien popularment al Regne Unit les retransmissions televisives de curses de motocròs en directe durant la dècada del 1960
* Hare scramble, modalitat de motociclisme on els participants han de completar un nombre establert de voltes per un traçat marcat a camp obert
* Desert scramble, modalitat de cursa de desert amb les mateixes característiques que el Hare scramble
* Montesa Scrambler, nom que rebia la Montesa Impala Cross als EUA
* OSSA Scrambler, nom alternatiu que rebé inicialment l'OSSA Stiletto
* Scrambler (tipus de motocicleta), tipus de motocicleta de carretera que té una estètica que recorda a les de motocròs (n'és un exemple la Ducati Scrambler)
# Tommi Mäkinen

Tommi Mäkinen (Puuppola, Finlàndia, el juny del 1964) és un excorredor de ral·lis finès que va guanyar quatre vegades de forma consecutiva el Campionat Mundial de Ral·lis, concretament els anys 1996, 1997, 1998 i 1999. Els seus copilots més freqüents han estat Seppo Harjanne i Risto Mannisenmäki.

## Trajectòria

La primera participació de Mäkinen al Campionat Mundial de Ral·lis va ser al Ral·li de Finlàndia de 1987. Durant diversos anys correrà esporàdicament proves del Mundial, aconseguint guanyar el Ral·li de Finlàndia de 1994 amb un Ford Escort RS Cosworth.
L'any següent va entrar a l'equip oficial Mitsubishi, on acaba en cinquena posició del Mundial. L'any següent, 1996, guanyarà 5 ral·lis, alçant-se amb el seu primer títol del Campionat Mundial per davant de Colin McRae.
L'any 1997 revalidaria la corona mundial amb 4 victòries i 5 podis. Posteriorment, l'any 1998 i 1999 també aconseguiria revalidar el títol Mundial amb Mitsubishi Ralliart.
El 2000 Mitsubishi va produir una edició especial Tommi Mäkinen edition del seu Mitsubishi Lancer Evolution.
Després dels quatre títols, l'any 2001 aconseguiria acabar tercer del Mundial, canviant d'aires al finalitzar la temporada i fitxant per l'equip Subaru.
A l'equip Subaru disputaria dues temporades, retirant-se al 2003 després d'haver quedat tercer al Ral·li de Gal·les.
Mäkinen ha guanyat 24 ral·lis del Campionat Mundial al llarg de la seva trajectòria.

## Victòries al WRC

| Núm. vict. | Ral·li | Any |
| 4 | Ral·li de Finlàndia | 1994, 1996, 1997, 1998 |
| 4 | Ral·li de Monte-Carlo | 1999, 2000, 2001, 2002 |
| 3 | Ral·li de l'Argentina | 1996, 1997, 1998 |
| 3 | Ral·li de Suècia | 1996, 1998, 1999 |
| 2 | Ral·li d'Austràlia | 1996, 1998 |
| 2 | Ral·li de Sanremo | 1998, 1999 |
| 2 | Ral·li Safari | 1996, 2001 |
| 2 | Ral·li de Portugal | 1997, 2001 |
| 1 | Ral·li de Catalunya | 1997 |
| 1 | Ral·li de Nova Zelanda | 1999 |

## Enllaços externs

* Web oficial de Tommi Mäkinen
| Precedit per: Colin McRae | Campionat Mundial de Ral·lis 1996-1999 | Succeït per: Marcus Grönholm |
# Golf de l'Anàdir

El Golf de l'Anàdir, o Badia de l'Anàdir (rus: Анадырский залив), és una gran badia situada al mar de Bering al nord-est de Sibèria.
És una badia aproximadament rectangular que s'obre al sud-est amb les cantonades que són el Cap Navarin, l'estuari de l'Anàdir, la badia de Kresta i el cap de Txukotski a la península de Txukotka. Fa uns 400 km de diàmetre. Hi ha una llarga barra de grava a la costa nord-est. La Badia d'Anadir està coberta de gel uns 10 mesos l'any. Hi viuen algunes espècies de balena.
La ciutat d'Anadir es troba a l'estuari d'Anadir.

## Referències

* Petit Fute. Chukotka. Avant Garde, Moscow, 2006. ISBN 5863942584, ISBN 978-5-86394-258-2.
* United States Hydrographic Office (1909). Asiatic pilot, Volume 1. Issues 122-126; Issue 162 of H.O. pub. Gov. Printing Off., Washington. pp 50–51.
* «Anadyr». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 1. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Esquerra i País

Esquerra i País (EiP) fou un corrent intern nacionalista dins del partit polític Esquerra Unida del País Valencià (EUPV), federació valenciana d'Izquierda Unida que es constituí arrel del cinquè congrés de la formació en 1997. Liderats pel seu portaveu Pasqual Mollà, foren expulsats d'EUPV el 2007 i formaren el nou partit Iniciativa del Poble Valencià.
Aquest corrent fou defensor de la complementarietat de l'esquerra i el nacionalisme valencians, pel qual va defendre dins dels òrgans de direcció d'EUPV l'aliança electoral amb el Bloc Nacionalista Valencià i altres formacions minoritàries d'esquerres i nacionalistes. Un esforç que va fructificar a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 en la coalició Compromís pel País Valencià i que desembocà en una greu crisi interna a EUPV entre el Partit Comunista del País Valencià (PCPV) junt al grup de militants que donaven suport a l'aleshores coordinadora general Glòria Marcos, front a la gent d'EiP i altres militants ex-comunistes liderats per Joan Ribó o Alfred Botella organitzats dins el corrent de Projecte Obert. Tant EiP com la gent de Projecte Obert foren expulsats d'EUPV el 2007. Alguns dels dirigents polítics més destacat d'EiP, a més de Pasqual Mollà ha estat la seua filla Mireia Mollà, Mónica Oltra o Dolors Pérez.

## Referències

* ↑ «Esquerra i País se suma a la tradicional ofrenda del Bloc a Jaume I» (en castellà). Levante-EMV, 09-10-2007. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ Pla López, Rafael. Memòries Disperses. Meliana, 2016, p. 70 [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ «La expulsión de dos diputadas pone a Esquerra Unida a la puerta de la escisión» (en castellà). El Pais, 16-09-2007. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Esquerra i País». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ La crisi d'EU s'agreuja al deixar Esquerra i País l'òrgan de direcció, a El País del 16/06/2007.
* ↑ EUPV oficialitza l'expulsió de les diputades d'Esquerra i País, a Racó Català de 21/09/2007.
* ↑ Maceda, Víctor. «La Masia del Botànic». El temps, 24-06-2019. [Consulta: 18 gener 2021].

## Vegeu també

* Coalició Compromís

## Enllaços externs

* Web d'EiP
# Trasibul

Trasibul és el nom dels següents personatges:
* Trasibul de Milet, tirà de Milet
* Trasibul d'Atenes, militar atenenc
* Trasibul de Siracusa, home d'estat i militar siracusà
* Trasibul d'Elis, endeví de la família dels iàmides
# Gneis Acasta

El gneis de l'Acasta és un aflorament de roca amb l'edat més antiga coneguda, amb una edat de formació al voltant dels 4.280 milions d'anys. Aquest aflorament de gneis és als Territoris del Nord-oest del Canadà i fou localitzat el 1989 en una illa a 300 km al nord de Yellowknife prop del riu Acasta. La seva formació, cal datar-la en el període hadeà (precambrià) i permet considerar que, aleshores, ja el planeta s'havia refredat prou per a formar l'escorça terrestre.

## Referències

* ↑ «World's oldest rocks found in Quebec». The Gazette, 25-09-2008. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2008. [Consulta: 25 setembre 2008].
* ↑ Tsuyoshi Iizuka at al. Geology and Zircon Geochronolgy of the Acasta Gneiss Complex. Precambrian Reseach 153 (2007) 179 - 208 .
# Foster (Missouri)

Foster és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 130 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Foster tenia 130 habitants, 52 habitatges, i 34 famílies. La densitat de població era de 106,8 habitants per km².
Dels 52 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 1,9% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 128,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 46.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.000 $ mentre que les dones 17.188 $. La renda per capita de la població era de 15.631 $. Entorn del 6,5% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Foster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Foster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Feulen

Feulen (luxemburguès Feelen, alemany Feulen) és una comuna i vila al nord-est de Luxemburg, que forma part del cantó de Diekirch. Inclou les viles de Niederfeulen i Oberfeulen.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| Luxemburguesos | 1.034 | 75,53% |
| Forasters | 335 | 24,47% |
| - portuguesos | 139 | 10,15% |
| - francesos | 20 | 1,46% |
| - italians | 61 | 4,46% |
| - belgues | 39 | 2,85% |
| - alemanys | 7 | 0,51% |
| - iugoslaus | 16 | 1,17% |
| - altres | 53 | 3,87% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.369 |
| 01/01/2002 | 1.423 |
| 01/01/2003 | 1.464 |
| 01/01/2004 | 1.459 |
| 01/01/2005 | 1.484 |
# Navares de Enmedio

Navares de Enmedio és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 167 | 187 | 177 | 136 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Associació Santiago Apóstol de Navares de Enmedio
* Pàgina web del Grupo de Dulzaineros El Azoguejo
* Pàgina Web del Forn d'Asar El Rufo Arxivat 2013-08-24 a Wayback Machine.
# Santa Anna (l'Estartit)

Santa Anna és una església parroquial al poble de l'Estartit, integrat a construccions annexes. L'església parroquial de Santa Anna, que ja existia anteriorment, va ser reconstruïda i eixamplada l'any 1920, segons consta a una placa de la façana, on s'indica que fou costejada pels familiars de Pere Coll i Rigau (introductor del conreu de l'arròs a l'Empordà el segle XIX) per tal d'honorar la seva memòria. És un temple amb planta de creu llatina, d'una sola nau amb absis semicircular, amb cúpula semiesfèrica sobre el creuer, que es reflecteix exteriorment en cimbori vuitavat, amb vuit obertures d'arc de mig punt atrompetades. La façana presenta un cos central avançat amb la porta d'accés d'arc de mig punt, una finestra de la mateixa tipologia i un campanar superior de base quadrada i coronament amb merlets; a ambdós costats d'aquest cos hi ha paraments amb finestres. Hi ha un ús decoratiu dels elements del vocabulari romànic (aquests llombards, atrompetant de les obertures, arcs de mig punt, ...).

## Notes

* 1 2 «Santa Anna». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].