OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kristinn Sigmundsson

Kristinn Sigmundsson (1 de març de 1951) és un baix operístic islandès.
Sigmundsson es va llicenciar en biologia per la Universitat d'Islàndia. Després va treballar com a professor abans de començar els estudis musicals amb Guðmundur Jónsson a l'Acadèmia de Cant de Reykjavik. Més tard, va estudiar a la "Hochschule für Musik und darstellende Kunst" de Viena, Àustria, amb Helene Karusso, Christian Möller i Wolfgang Gabriel. Entre els seus altres professors hi ha John Bullock. Sigmundsson va començar la seva carrera autonoma el 1992.
Sigmundsson ha realitzat diversos enregistraments, inclòs Sarastro a la versió d'Arnold Östman de La flauta màgica i Commendatore a la seva versió de Don Giovanni. També va cantar el paper de Crist en els enregistraments de Frans Brüggen de les Passions segons Sant Joan i Sant Mateu de Bach. Altres enregistraments inclouen un conjunt d'àries d'òpera amb l'Orquestra Simfònica d'Islàndia i Arnold Östman i Schwanengesang i Winterreise de Schubert amb el pianista Jónas Ingimundarson. Ha tornat a gravar Winterreise amb el pianista Víkingur Ólafssonel el 2012. Sigmundsson apareix al Pentatone de l'òpera de John Corigliano El fantasma de Versalles, extreta de representacions en directe el 2015.
Sigmundsson és professor visitant a les Illes Listaháskólai (Universitat de les Arts d'Islàndia). Entre els seus honors s'inclouen el "Philadelphia Opera Prize", l'"Íslensku tónlistarverðlaunin" (Premi a la música islandesa) per al 1995, el 2010 i el 2011, i l'"Útflutningsverðlaun Forseta Íslands" (Premi presidencial d'Islàndia) del 2011.

## Referències

* ↑ Kristinn Sigmundsson tekinn á teppið". Kvennablaðið. 2015-09-02. Consultat 2018-03-12.
* ↑ Timothy Mangan (2015-02-09). "Ghosts of Versailles debuts at Los Angeles Opera". Orange County Register. Consultat 2018-03-12.
# Kristjanita

La kristjanita (kristjánite en anglès) és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom del professor Kristján Jónasson, qui va trobar les mostres analitzades on s'hi va descobrir aquesta espècie.

## Característiques

La kristjanita és un sulfat de fórmula química KNa₂H(SO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2023, i publicada l'any següent. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Químicament és un mineral relacionat amb la ivsita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions de l'Institut islandès d'història natural, a Garðabær (Islàndia), amb el número de catàleg: 24468.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al cràter Magni, a la fumarola Fimmvörðuháls, a la localitat de Rangárþing eystra (Suðurland, Islàndia). Aquest volcà islandès és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral. Forma cristalls transparents incolors de fins a 100 μm de mida en agregats compactes amb metathenardita, belomarinaïta, aftitalita, ivsita i un mineral desconegut amb composició provisional K₂NaH(SO₄)₂. També se'n troba formant glòbuls blancs.

## Referències

* ↑ «Kristjánite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2023].
* 1 2 3 Balić-Žunić, Tonči; Nestola, Fabrizio; Pamato, Martha G.; Rasmussen, Maja B. «Kristjánite, KNa2H(SO4)2, a new fumarolic mineral from Iceland containing the [SO4–H–SO4]3– anion in the crystal structure». Mineralogical Magazine, 27-02-2024, pàg. 1–7. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2024.4 [Consulta: 26 maig 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 73». European Journal of Mineralogy, 35, 3, 19-06-2023, pàg. 397–402. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-397-2023 [Consulta: 6 juliol 2023].
# La Côte-Saint-André

La Côte-Saint-André és un municipi francès situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2012 tenia 4.838 habitants.
Hector Berlioz, un dels compositors més destacats de la música del Romanticisme, va néixer en aquest poble i hi va passar la seva infantesa. Es conserva la seva casa natal, habilitada com a Museu Berlioz, i anualment s'hi celebra un festival en honor del músic. El paisatgista neerlandès Johan Barthold Jongkind també hi va passar els darrers dotze anys de la seva vida, hi va deixar una gran quantitat d'aquarel·les i cada estiu s'organitza un concurs de pintura a La Côte-Saint-André, on està enterrat.

## Referències

* ↑ «Biografia a hberlioz.com».
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Côte-Saint-André a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Côte-Saint-André a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# La núvia jueva

La núvia jueva (en neerlandès: Het Joodse bruidje) és una obra del pintor neerlandès Rembrandt pintada el 1666. Està exposada permanentment al Rijksmuseum d'Amsterdam.
A la pintura, se li donà el nom actual a primers del segle xix, quan un col·leccionista d'art d'Amsterdam va identificar el tema com el d'un pare jueu que atorga un collaret a la seva filla en el dia del seu casament. Aquesta interpretació ja no s'accepta, i la identitat de la parella és incerta. L'ambigüitat és sobretot per la manca de context anecdòtic, i deixa només clar el tema universal de l'amor d'una parella. Els suggeriments especulatius pel que fa a la identitat de la parella s'han estès al fill de Rembrandt, Titus i la seva núvia, o el poeta d'Amsterdam Miguel de Barrios i la seva muller. També s'ha considerat la possibilitat que fossin parelles de l'Antic Testament, incloent-hi Abraham i Sarah, o Boaz i Ruth. La identificació més probable, tanmateix, és la d'Isaac i Rebeca, com se'ls descriu al Gènesi, 26:8, cosa que queda recolzada per un dibuix de l'artista del mateix tema.

## Referències

* ↑ «Pàgina del Rijksmuseum». Arxivat de l'original el 2012-02-11. [Consulta: 20 abril 2008].
# La cicatriu

La cicatriu (títol original en anglès: Hollow Triumph) és una pel·lícula estatunidenca de gènere negre de Steve Sekely, dirigida i estrenada el 1948. Ha estat doblada al català.

## Argument

Quan surt de la presó, John Muller decideix organitzar un gran cop, malgrat les reticències dels seus socis: l'atracament a un casino privat.
Com va malament, ha d'escapar-se perseguit pels dos assassins enviats pel propietari del casino. Un dia, descobreix que té un sòsia, un psiquiatre anomenat Bartok; l'única diferència entre ells que és la cicatriu que el psiquiatre té a la seva cara.

## Repartiment

* Paul Henreid: John Muller / Dr. Victor Emil Bartok
* Joan Bennett: Evelyn Hahn
* Eduard Franz: Frederick Muller
* Leslie Brooks: Virginia Taylor
* John Qualen: Dr. Swangron D.D.S.
* Mabel Paige: Dona de fer feines
* Herbert Rudley: Marcy
* Charles Arnt: Coblenz
* George Chandler: Artell
* Sid Tomack: Aubrey
* Alvin Hammer: Jerry
* Ann Staunton: Blonde
* Paul E. Burns: Harold
* Charles Trowbridge: Warden, director de la presó
* Morgan Farley: Howard Anderson

## Referències

* ↑ esadir.cat. La cicatriu. esadir.cat.
* ↑ «Hollow Triumph». The New York Times.
# La Rectoria (Sant Sadurní d'Anoia)

La Rectoria és una obra noucentista de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici antic, a dues vessants, entre mitgeres, restaurat a l'any 1925. Consta de planta i dos pisos. El darrer, amb una formosa galeria que dona a la façana principal, amb rellotge de sol, dos balcons i esgrafiats. Format un conjunt harmònic i inalterable conjuntament amb el pòrtic de l'església parroquial.

## Referències

* ↑ «La Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# La Nit Trista

La Nit Trista (del castellà, La Noche Triste) va ser una batalla que va tenir lloc el 1520 a Tenotxtítlan, a Mèxic, entre les forces asteques i els espanyols, dins del context de la conquesta de Mèxic duta a terme pels mateixos espanyols. Els espanyols la van perdre i un bon nombre dels soldats que es van desplaçar d'Espanya fins a Mèxic van resultar morts. Segons la llegenda, la nit de la derrota, el líder espanyol, Hernán Cortés, s'hauria assegut sota un arbre i plorat la mort de gran part dels seus soldats. És d'aquesta llegenda que en surt l'expressió “la nit trista” que dona nom a la batalla.
El 8 de novembre del 1519, Cortés i el seu exèrcit va entrar a la capital de l'Imperi asteca, Mèxic-Tenotxtítlan. L'emperador mexica, Moctezuma II, els va rebre amb honor. Però quan els mexiques es van assabentar de la verdadera intenció de Cortés, és a dir, colonitzar les terres i sotmetre els mexiques fent-los esclaus a bon preu, els asteques es van rebel·lar. Els mexiques o asteques van començar doncs a atacar les casernes dels espanyols. L'emperador mexica va haver d'apaivagar els ànims, però va acabar rebent pedrades per part dels seus que el van considerar com un traïdor.
Pensant que capturant i matant l'emperador mexica distraurien el poble amb el funeral i així podrien escapar-se'n, Cortés, va matar Moctezuma II. Però, els asteques ja havien escollit a un altre emperador que lideraria un sollevament tan violent que els espanyols van haver de fugir sota les ordres d'Hernán que no va veure una altra possibilitat davant la carnisseria asteca. Desenes d'espanyols van ser capturats i matats. Diu la llegenda que la nit de la derrota, el líder espanyol s'hauria assegut sota un arbre i plorat la mort dels seus soldats.

## Referències

* 1 2 Conquest: Cortés, Montezuma, and the Fall of Old Mexico de Hugh Thomas (1993) ISBN 0-671-51104-1
# Leo Verdura

Leo Verdura és un còmic de Rafael Ramos sobre un lleó, que reflecteix uns estereotips contradictoris als esperats en una animal tan suposadament ferotge.
Leo Verdura apareix el 1986, època en què es va popularitzar molt l'objecció de consciència, el vegetarianisme o la lluita feminista. Aquest personatge és una caricatura de tots aquests estereotips des d'un marc de comèdia. Les historietes acostumen a ser d'una o dues pàgines com molt, i tenen lloc a la selva.
Aquesta era una de les historietes més emblemàtiques aparegudes a el Pequeño País dels anys vuitanta.

## Personatges

* Leo és un lleó molt sensible, més o menys objector de consciència, a qui li fa sentir conflictes el caçar i per això s'ha fet vegetarià.
* Katya, la dona de Leo i mare del bessons Stanley i Livingstone. Sempre està reganyant a Leo per no portar carn a casa.
* Raad, és un lleopard, al qual Leo li comenta el que li va passant.
* Stanley y Livingstone, els fills de Leo. Molt desperts i imaginatius a l'hora d'inventar-se coses. A Leo se la juguen però a Latya no.
* Bebé Gorila, una cria de goril·la de la que tenen cura Leo i Katya.

## Toms recopilatoris

* Leo Verdura (El País / Altea) (1990)
* ¡Éste es mi León! (Estudios Leo) (1993)
* Una fiera anda suelta (Estudios Leo) (1995)

## Animació

* Leo Natura (2000).

## Referències

* ↑ El padre de «Leo Verdura» 27/04/2000 El Mundo (castellà)
* ↑ Rafael Ramos, creador de un discrepante 'Leo Verdura' 27/04/2000 El País (castellà)
# Langur fosc

El langur fosc (Trachypithecus obscurus) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu a Malàisia, el sud de Myanmar i el sud-oest de Tailàndia. El seu hàbitat natural són els boscos primaris, però també se'l troba en boscos secundaris i pertorbats, zones urbanes i parcs. Està amenaçat per la caça, la destrucció d'hàbitat i (a la Malàisia Peninsular) els atropellaments.

## Referències

* ↑ Boonratana, R.; Traeholt, C.; Brockelmann, W.; Htun, S. Trachypithecus obscurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
# Rivulus scalaris

Rivulus scalaris és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus scalaris». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# El judici de Paris (Rafael)

El judici de Paris és una obra pictòrica perduda del pintor Raffaello Sanzio, un fresc conegut gràcies als gravats realitzats per Marcantonio Raimondi cap els anys 1514-1518. El tema representa el mite grec sobre el judici de Paris, un dels més representats en la història de l'art, amb exemples de pintors d'èpoques tan variades com el Renaixement, el Barroc o pintors del segle xx.
La meitat dreta d'aquesta composició artística de Rafael va inspirar al també pintor Manet per a la disposició del grup central de la seva obra El dinar campestre de l'any 1863.

## Referències

* ↑ Elvira Barba, 2008, p. 450.
* ↑ «Edouard Manet Le déjeuner sur l'herbe». Musée d'Orsay. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2017. [Consulta: 12 novembre 2017].

## Bibliografia

* Elvira Barba, Miguel Ángel. Arte y mito: manual de iconografía clásica. Madrid: Sílex, 2008. ISBN 9788477371960.
# Germán González Navarro

Germán González Navarro (Albacete, 22 de novembre de 1954) és un exjugador de bàsquet espanyol que ocupava la posició d'escorta.
Va començar a jugar la temporada 1978 al Mollet Sedimar, per fitxar una temporada després pel Joventut de Badalona. En la seva segona temporada al club badaloní es va proclamar campió de la Copa Korac. L'any 1981 fitxà pel Bàsquet Manresa, on hi jugà fins a la temporada 1983-84. Després jugà dues temporades al Caixa Ronda i cinc més al CajaCanarias, fins al 1991, any en què es retirà.

## Referències

* ↑ Germán González Navarro jugador a l'ACB
# Castillazuelo

Castillazuelo és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Somontano de Barbastre.
La temperatura mitjana anual és de 13,5° i la precipitació anual, 550 mm.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Castillazuelo». Arxivat de l'original el 2021-10-28. [Consulta: 17 setembre 2016].
# Etheostoma osburni

Etheostoma osburni és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia i Virgínia Occidental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Font del Teix

La Font del Teix és una font al terme municipal de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situada a la partida del Bosc de Millers en un dels punts més baixos de la confluència de barrancs, està al costat mateix del riu Matarranya, i és un punt de partició de terme i de província. La font més antiga és un senzill ullal guarnit per un mur de pedra en sec de tres metres de llarg per metre i mig d'alçada. A uns dos metres, amb un desnivell de mig metre hi ha l'actual font, feta amb formigó i un tub de ferro. Té forma rectangular (1,6 m) en una de les parets, on està situat el tub, recolzada en el desnivell, amb uns petits sortints. La part de la base és un petit bassi. Una mica més avall l'aigua canalitzada per mitjà d'un tub de ferro cau dins d'uns troncs buidats i d'allí va al riu.
A la desamortització de Mendizábal el bosc de Millers, partida on es troba la font, que era del Monestir de Benifassà fou adquirit per J. Mirapeix i Casals de Tarragona, essent la seva extensió de 4.055 jornals i el seu preu de 220.000rs. Normalment s'anomenava font del Teix a les fonts situades en llocs on hi havia aquesta classe d'arbres, per aquest motiu dintre del terme de la Sénia n'hi ha diverses.

## Referències

* 1 2 «Font del Teix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Fesch

Fesch és el nom dels següents personatges:
* Jacques Fesch (1930 - 1957), religiós francès.
* Joseph Fesch (Ajaccio, Còrsega, 1763 – Roma, 1839), cardenal francès i oncle matern de Napoleó Bonaparte.
# Fesenkov (cràter marcià)

Fesenkov és un cràter d'impacte de Mart situat en el quadrangle Lunae Palus (MC-10) Està localitzat en les coordenades 21.8° N i 86.7° O. Té 87,4 km de diàmetre, i deu el seu nom a l'astrofísic rus Vasili Fesenkov (1889–1972).

## Referències

* ↑ "Fesenkov (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Filàtivka (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Filàtovka».
Filàtivka (en (ucraïnès): Філатівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 516 habitants. Pertany al districte rural de Krasnoperekopsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Fornelas

Santa Comba de Fornelas és una parròquia del municipi gallec d'A Pobra do Brollón, a la província de Lugo. Limita amb les parròquies d'Eixón al nord, Cereixa a l'est, Chavaga al sud i A Parte a l'oest.
El 2015 tenia 72 habitants agrupats en 7 entitats de població: A Arcoia, O Campo, A Corredoira, O Fondón, Lugar de Abaixo, Lugar de Arriba i O Pumar.
Entre el seu patrimoni destaca l'església de Santa Comba. Les festes se celebren el segon diumenge d'agost en honor de Sant Antoni.

## Referències

* ↑ «Dades de l'Institut Gallec d'Estadística (IGE)». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 28 abril 2021].
# Fornax (mitologia)

Fornax (en llatí Fornax o Fornacalis dea) era, segons la mitologia romana, la deessa dels forns, que s'invocava quan es torraven els grans de blat.
La llegenda, que explica Ovidi, diu que els romans oferien les primícies de les collites a Ceres, però després, mentre les torraven, de vegades es cremaven els grans i fins i tot les cases. Van invocar Fornax perquè vetllés per la cocció del blat.
La seva festa s'anomenava Fornacàlia, que normalment es celebrava al mes de febrer. No tenia una data fixa perquè era un dies conceptivae. Plini el Vell atribueix la fundació d'aquesta festivitat a Numa Pompili.

## Referències

* ↑ Seva i Llinares, Antoni (dir.). Diccionari llatí-català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 555. ISBN 8477396310.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romans. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 208. ISBN 9788496061972.
* ↑ Ovidi. Fastos, II, 525 i seg.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, XVIII, 2, 8
# Fornells (desambiguació)

«Fornells» té aquests significats:
* Biografies:
** Francesc Fornells (Barcelona, 1887 - 1962), compositor i violocel·lista
** Andreua Fornells i Vilar (Barcelona, 1890 - 1967), soprano catalana
** Francesc Fornells i Pla (Barcelona, 1921 - 1999), pintor, gravador i vitraller
** Joaquim Fornells i Parera, alcalde de Manresa i líder de la CNT local
** Àngel Cantons i Fornells (Mollerussa, 1895 - Palerm, 1967), religiós claretià
** Francesc Matheu i Fornells (Barcelona, 1851 - Sant Antoni de Vilamajor, 1938), escriptor barceloní
** Pere Joan Cererols i Fornells (Martorell, 1618 - Montserrat, 1680), compositor, músic i monjo benedictí
* Toponímia:
** Fornells, poble al nord de l'illa de MenorcaVegeu també: Torre de Fornells
** Cala Fornells, cala del municipi de Calvià, a l'illa de Mallorca
** Fornells de la Selva, municipi de la comarca del Gironès (Catalunya)
** Estació de Fornells de la Selva, estació de ferrocarril propietat d'adif al nord-est de la població de Fornells de la Selva
** Fornells-Parc, entitat de població del municipi de Fornells de la Selva (Gironès)
** Fornells de la Muntanya, entitat de població del municipi de Toses (Ripollès)
** Fornells (Begur), entitat de població del municipi de Begur (Baix Empordà)
** Fornells (Pinós), masia al municipi de Pinós a la comarca del Solsonès
** Molí de Fornells, masia situada al municipi de Pinós a la comarca del Solsonès
** Fornells de Besalú, veïnat del municipi de Sant Ferriol (Garrotxa)
# Fiľakovo

Fiľakovo és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1246.

## Ciutats agermanades

* Bátonyterenye, Hongria
* Salgótarján, Hongria
* Szécsény, Hongria
# Francisco Royano Fernández

Francisco Royano Fernández († Madrid, 1973) fou un dirigent anarcosindicalista espanyol.
De 1941 a 1944 fou secretari general del Comitè Regional Andalús de la CNT amb seu a Sevilla, i el 1944-1945 formà part del Comitè Nacional de la CNT presidits per Manuel Amil Barciá i Sigfrido Catalá Tineo. Fou detingut per la Brigada Político-Social el març de 1945 quan anava al Congrés de París.
A finals de 1962 fou nomenat delegat a Madrid del Comitè Nacional de la CNT i quan Cipriano Damiano González ha de fugir de la policia l'abril de 1965 és nomenat Secretari General de la CNT. Després de ser rebut a l'exili per Germinal Esgleas Jaume i de mantenir contactes amb dirigents del Sindicat Vertical franquista, entre juny i juliol de 1965 fou un dels signants del Manifest dels Cinc Punts. Va mantenir-se com a secretari de la CNT fins al 1968. El 1970 fou nomenat vocal del metall del Sindicat Vertical i abandonà la CNT.

## Enllaços externs

* Francisco Royano Fernández a "Enciclopedia del anarquismo español", part. 5, p. 532.