OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerhard Deutsch

Gerhard Deutsch va ser un nedador alemany que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
En el seu palmarès destaca la medalla d'or en els 100 metres esquena del Campionat d'Europa de 1931 i el campionat nacional dels 100 metres esquena del mateix any.

## Referències

* ↑ Schwimmen – Deutsche Meisterschaften (Herren-Teil 2), Europameisterschaften (Herren – Teil 2). sport-komplett.de
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften (Herren - Teil 2)». [Consulta: 10 agost 2015].
# Glauc de Carist

Glauc de Carist (grec antic: Γλαῦκος, Gláukos, llatí: Glaucus), fill de Demil i nascut a Carist, fou un dels esportistes grecs més cèlebres, considerat un περιοδονίκης: guanyador als quatre Jocs més importants dels grecs, atès que havia guanyat una vegada als Jocs Olímpics, dues vegades als Jocs Pítics, vuit vegades als Jocs Nemeus i vuit vegades als Jocs Ístmics. La seva especialitat era la boxa. La llegenda deia que havia reparat una arada amb els seus punys sense necessitar martell. La seva estàtua a Olímpia la va fer Glàucies d'Egina.

## Referències

* ↑ Glaucus of Carystus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 276
# Glacera de Mont-de-Lans

La glacera Mont-de-Lans o glacera Mantel o glacera Deux-Alpes és una glacera francesa al Massís dels Escrinhs (Alps) a la frontera dels departaments de l'Isèra i els Alts Alps. El límit departamental travessa diagonalment la glacera de manera que la part superior es manté dins del departament d'Isèra, mentre que la part inferior nord-est, dins dels límits dels Alts Alps. Forma part de l'estació d'esquí de Deux Alpes i és contigua a la glacera de la Girose.
És una glacera penjada: la capa de gel principal es troba a una altitud de 3250-3400 m sobre el nivell del mar, en un pendent relativament inclinat cap al nord des de la carena que va de l'est a l'oest del Pic de la Grave (3669 m) cap al pic de le Jandri (3288 m). Des del sud, la glacera està limitada per forts trencaments pels quals la carena baixa cap a la vall del Torrent du Diable. Cap al nord, les masses de gel acaben en forts pendents a una altitud de 2.900-3.000 m, a partir dels quals el pendent comença a baixar fortament cap a la vall de la Romanche. Al costat oriental, la glacera de Mont-de-Lans es fon amb una glacera molt més gran: la glacera de la Girose. L'extensió de la glacera en direcció est-oest és d'aproximadament 2 km, la longitud al llarg de l'eix sud-nord també és d'aproximadament 2 km.
A la banda oest, els telefèrics de la zona d'esquí de Les Deux Alpes arriben a la glacera de Mont-de-Lans.

## Referències

* ↑ «Le Glacier du Mont de Lans - Les 2 Alpes» (en francès), 14-09-2015. [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «Glacier de Mont-de-Lans» (en francès). [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «Deux-Alpes : Mont-de-Lans». [Consulta: 27 setembre 2020].
# Glacera de Leschaux

La Glacera de Leschaux (en francès: Glacier de Leschaux) és a la regió de Roine-Alps, a França, i forma part del Massís del Mont Blanc.
La glacera neix en el peu de les Grandes Jorasses. Durant la Petita Edat de Gel, la Glacera de Talèfre s'ajuntava a una alçada d’uns 2.100 metres amb la de Leschaux per a formar la Glacera del Tacul, formant el Mer de Glace.
A la vora de la glacera hi ha el refugi de Leschaux i a partir d'aquesta s'accedeix la diferents pics, entre ells l'Aiguille de Talèfre.

## Grup de Leschaux

S'anomena grup de Leschaux al conjunt de muntanyes que forma el circ que envolta la part superior de la glacera de Leschaux.

## Imatges

* Les Grans Jorasses i la part alta de la Glacera
* Part del Grup de Leschaux

## Referències

* ↑ «Glacier de Leschaux» (en francès). [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ «Glacier de Leschaux» (en francès). [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ «Glacier de Leschaux - Chamonix-Mont-Blanc - El Mont Blanc y su panorama Chamonix-Mont-Blanc». [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ «refugedeleschaux» (en francès). Arxivat de l'original el 2021-04-17. [Consulta: 2 desembre 2020].
# Gens Sicínia

La gens Sicínia (en llatí: Sicinia gens) va ser una gens romana amb una única branca patrícia i les altres plebees.
El patrici d'aquesta gens més destacat va ser Tit Sicini Sabí, cònsol l'any 487 aC. La resta de Sicinii que la historia menciona van ser tots plebeus. I encara que no van obtenir el consolat es van destacar en la defensa dels drets dels plebeus en les seves lluites contra els patricis.

## Personatges destacats

* Luci Sicini Bel·lut, cap plebeu a la revolta de Mons Sacer el 494 aC
* Gai Sicini, tribú de la plebs el 470 aC
* Luci Sicini Dentat, militar romà conegut com l'Aquil·les romà, tribu de la plebs el 454 aC
* Gai Sicini, tribú de la plebs el 449 aC
* Tit Sicini, tribú de la plebs el 395 aC
* Luci Sicini, tribú de la plebs el 387 aC
* Gneu Sicini, pretor el 183 aC
* Gneu Sicini, pretor el 172 aC
* Gneu o Luci Sicini, tribú de la plebs el 76 aC

## Vegeu també

* Sicini

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 815.
# Gens Sèrgia

La gens Sèrgia (en llatí: gens Sergia, plural Sergii) va ser una gens romana d'origen patrici.
Els Sergii, com altres famílies romanes, deien que eren descendents dels troians i consideraven Sergestos, company d'Eneas, com el seu avantpassat ("Sergestusque, domus tenet a quo Sergia nomen").
Es van destacar molt aviat després de la fundació de la República. El primer que va arribar al consolat va ser Luci Sergi Fidenes l'any 437 aC, però quan van agafar notorietat autènticament va ser en temps de Catilina, que era membre d'aquesta gens.
Entre els cognoms que van usar hi havia els de Catilina, Esquilinus, Fidenas, Orata, Paullus, Plancus i Silus. Aquest darrer és l'únic cognom que apareix a algunes monedes.
Alguns membres importants de la família van ser:
* Luci Sergi Fidenes, cònsol l'any 437 aC
* Marc Sergi Fidenes, tribú amb potestat consular l'any 404 aC
* Marc Sergi Sil, besavi de Catilina
* Luci Sergi Catilina, el personatge més important de la gens Sèrgia. Vinculat a Sul·la, va ser un notable conspirador

## Referències

* ↑ Virgili, l'Eneida, V, 121. (llatí)
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/795?rgn=full+text;view=image;q1=SergiaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 787. ]
# Ginclar

Ginclar (en francès Gincla) és un municipi llenguadocià, en el departament de l'Aude i a la regió d'Occitània. Situat a la vall de Santa Creu, a banda i banda del riu Bolzana, forma part de la Fenolleda històrica, però en va quedar separat amb la constitució dels departaments. A l'edat mitjana el seu nom fou Ginela.
# Girolita

La girolita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany i dona nom al grup de la girolita. Rep el nom del grec guros, "cercle", en al·lusió a la forma rodona de les agrupacions cristal·lines que presenta.

## Característiques

La girolita és un silicat de fórmula química NaCa$_{16}$Si$_{23}$AlO$_{60}$(OH)₈·14H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la girolita pertany a «09.EE - Fil·losilicats amb xarxes tetraèdriques de 6-enllaços connectades per xarxes i bandes octaèdriques» juntament amb els següents minerals: bementita, brokenhillita, pirosmalita-(Fe), friedelita, pirosmalita-(Mn), mcgil·lita, nelenita, schal·lerita, palygorskita, tuperssuatsiaïta, yofortierita, windhoekita, falcondoïta, loughlinita, sepiolita, kalifersita, orlymanita, tungusita, reyerita, truscottita, natrosilita, makatita, varennesita, raïta, intersilita, shafranovskita, zakharovita, zeofil·lita, minehil·lita, fedorita, martinita i lalondeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a The Storr, a la localitat de Portree, la ciutat més gran de l'Illa d'Skye (Highlands, Escòcia). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Gyrolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 febrer 2020].
# Giovanni Maria Pagliardi

Giovanni Maria Pagliardi (Gènova, 1637 - Florència, 1702) fou un compositor italià actiu en la cort del ducat de Florència en els últims anys del segle xvii. Potser havia estat abans a Viena. Va compondre òpera i música sacra.
No se sap gaire res de la seva formació. El primer esment d'un compositor a Gènova data del 1660. Almenys des de 1662 va ser mestre de capella del «Giesù di Genova»

## Obra
### Òperes

* Caligola delirante (melodramma, llibret de Domenico Giaberti, 1672, Teatro Santi Giovanni e Paolo de Venècia)
* Lisimaco (dramma per musica, llibret de Cristoforo Ivanovich, 1673, Teatro Santi Giovanni e Paolo de Venècia)
* Il Numa Pompilio (dramma per musica, llibret de Matteo Noris, 1674, Teatro Santi Giovanni e Paolo de Venècia)
* Il pazzo per forza (dramma per musica, llibret de Giovanni Andrea Moniglia, 1687, Florència)
* Il tiranno di Colco (dramma musicale, llibret de Giovanni Andrea Moniglia, 1688, Florència)
* Il Greco in Troia (festa teatrale, llibret de Matteo Noris, 1689, Teatro della Pergola de Florència)
* Attilio Regolo (dramma per musica, llibret de Matteo Noris, 1693, Florència)

### Altres obres

* L'innocenza trionfante, oratori (1660, Gènova)
* 5 motets per 1-3 veus i baix continu
* Diverses cantates de cambra, àries, madrigals, etc.

## Referències

* ↑ «Pagliardi, Giovanni Maria» (en italià). Enciclopedia online. Treccani.
* ↑ Garavaglia, Andrea. «Pagilardi, Giovanni Maria». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). volum 80. Treccani, 2014 [Consulta: 25 maig 2020].
# Gol de Placa

S'anomena el Gol de Placa un gol marcat pel futbolista brasiler Edson Arantes do Nascimento, més conegut com a Pelé, el 5 de març de 1961 en el partit on el Santos es va imposar per 3 a 1 davant el Fluminense. Rep aquesta denominació pel fet que en 1968 es va col·locar a l'estadi de Maracaná una placa de bronze recordant el gol.
Al minut 40 del primer temps, el defensa Dalmo va passar la pilota a Pelé, que va emprendre una cursa directa cap a la porteria defensada per Castilho. Va driblar set jugadors del Fluminense en 40 metres, i va marcar un gol que es va considerar una lliçó de potència, qualitat, tècnica individual i fredor de cara a la porteria contrària.
Tot l'estadi, inclosos els afeccionats del Fluminense el van aplaudir durant dos minuts. El gol va ser molt comentat a la premsa esportiva de l'època.
No hi ha imatges de televisió d'aquest gol, a causa del fet que no hi havia cap càmera a l'estadi per a filmar-lo. Avui es mira de reconstruir aquesta jugada amb mitjans computacionals, basant-se en fotos i relats de reporters i espectadors que van presenciar la jugada màgica d'O Rei.

## Altres gols històrics

* Gol del Segle
* La mà de Déu
* El penal de Panenka

## Referències

* ↑ «Gol de placa, el original - FIFA.com», 08-10-2012. Arxivat de l'original el 8 d'octubre de 2012. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ «Pelé». [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ «FIFA.com - Remembering Pele's gol de placa», 08-03-2011. Arxivat de l'original el 8 de març de 2011. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ AS, Diario «Las hazañas de O Rei llegan al cine» (en castellà). , 21-08-2003 [Consulta: 20 febrer 2018].
# Gola

«Gola» té aquests significats:
* Gola (anatomia), part interna del coll.
* Gola (pecat), pecat capital relacionat amb el menjar.
* Gola (llengua).
* Gola, punt de la costa que serveix de desembarcador o petit estret que comunica una albufera o riu amb la mar, vegeu Grau (hidrografia)
* Gola, pas estret d'entrada a certs indrets, com ara un avenc, un port, un riu, etc, i per extensió la desembocadura d'un riu, com ara les goles de l'Ebre, les set goles del Nil.
# Gol de plata

El gol de plata és un mètode per determinar el guanyador d'un partit de futbol que acaba empatat després del temps reglamentari. Després de les crítiques a l'ús del gol d'or, la UEFA i la IFAB van proposar la creació d'aquest sistema. Igual que el gol d'or, es jugaria una pròrroga de dos períodes de 15 minuts. En cas de l'anotació d'un gol durant un dels períodes, el partit s'acabaria al final d'aquest temps. Així, si s'anotava un gol durant els primers 15 minuts del temps extra, s'hauria d'acabar de jugar aquest període, atorgant a l'equip en desavantatge la possibilitat de remuntar el marcador. En cas que passats els dos temps no es trenqui l'empat, el guanyador es defineix mitjançant una tanda de penals.
Aquest mètode va tenir molt menys impacte que el gol d'or, perquè només es va utilitzar en alguns partits de competicions internacionals europees. Igual que el gol d'or, el gol de plata va ser abolit després de celebrar-se l'Eurocopa 2004. L'últim gol de plata va ser l'anotat per Traianós Del·las per Grècia en la semifinal d'aquest esdeveniment davant República Txeca.

## Referències

* ↑ 161385360554578. «What was the Golden Goal rule in the World Cup and European Championship and when was it abolished? What about the 'Silver Goal'?» (en anglès americà), 11-07-2021. [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «Reglament de la Copa del Món de 2006». Arxivat de l'original el 2006-06-01. [Consulta: 30 novembre 2010].
* ↑ Gol de plata para Grecia
# Giro del Sol San Juan

El Giro del Sol San Juan és una competició ciclista per etapes que es disputa anualment durant el mes de gener a la província de San Juan, a l'Argentina. El 2009 va formar part de l'UCI Amèrica Tour. El 2013 tornà a formar part de l'UCI Amèrica Tour.

## Palmarès parcial

| Any | Guanyador | Segon | Tercer |
| 2002 | Luciano Montivero | | |
| 2003 | Guillermo Brunetta | | |
| 2004 | Luciano Montivero | | |
| 2005 | Guillermo Brunetta | | |
| 2006 | Jorge Antonio Pi | Sergio Montivero | Alejandro Borrajo |
| 2009 | Emanuel Saldaño | Claudio Flores | Jorge Giacinti |
| 2010 | Emanuel Saldaño | Juan Pablo Dotti | Juan Gáspari |
| 2011 | Matías Médici | Juan Pablo Dotti | Jorge Antonio Pi |
| 2012 | Juan Pablo Dotti | Jorge Giacinti | Cristian Clavero |
| 2013 | Cristian Clavero | Jorge Giacinti | Pedro González |
| 2015 | Daniel Zamora | Diego Tivani | Mauricio Muller |
| 2016 | Elías Pereyra | Nicolás Naranjo | Juan Pablo Dotti |
| 2017 | Ricardo Escuela | Gerardo Tivani | Josué Moyano |
| 2018 | Nicolás Naranjo | Mauricio Quiroga | Marco Arriagada |
| 2019 | Nicolás Naranjo | Gerardo Tivani | Emiliano Contreras |
| 2020 | Nicolás Naranjo | Laureano Rosas | Dario Díaz |
| 2021 | Nicolás Tivani | Darío Álvarez | Alejandro Quilci |
| 2022 | Agustín Del Negro | Nicolás Tivani | Laureano Rosas |
| 2023 | Maximiliano Navarrete | Vicente Rojas | Emiliano Contreras |

## Referències

* ↑ LED. «La 21º edición del Giro del Sol fue presentada oficialmente» (en castellà), 06-01-2023. [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ Pablo Karki. «Nicolás Tivani ganó el Giro del Sol y consiguió su tercera victoria en la temporada» (en castellà), 07-02-2021.
* ↑ «Agustín Del Negro, la joya del ciclismo nacional, ganó el Giro del Sol» (en castellà), 09-01-2022.

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Grace Van Patten

Grace Van Patten (Nova York, 21 de novembre de 1996) és una actriu estatunidenca. És coneguda pel seu paper de Lucy Albright a la sèrie Hulu Tell Me Lies (2022).

## Biografia

Van Patten va néixer a Nova York. És filla del director Tim Van Patten i neboda dels actors Joyce Van Patten i Dick Van Patten.

## Filmografia

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2006 | The Sopranos | Ally Pontecorvo | 2 episodis |
| 2013 | Law & Order: Special Victims Unit | Jodie Lanier | Episodi: "October Surprise" |
| 2014 | Boardwalk Empire | Ruth Lindsay | Episodi: "Cuanto" |
| 2015 | Stealing Cars | Maggie Wyatt | |
| 2016 | Tramps | Ellie | |
| 2017 | Central Park | Leyla | |
| 2017 | The Meyerowitz Stories | Eliza Meyerowitz | |
| 2017 | The Wilde Wedding | Mackenzie Darling | |
| 2018 | Under the Silver Lake | Balloon girl | |
| 2018 | Maniac | Olivia Meadows | 3 episodis |
| 2019 | Good Posture | Lilian | |
| 2020 | The Violent Heart | Cassie | |
| 2021 | Mayday | Ana | |
| 2021 | Nine Perfect Strangers | Zoe | Repartiment principal |
| 2022 | Tell Me Lies | Lucy Albright | Repartiment principal |

## Referències

* ↑ «Grace Van Patten» (en anglès). Hulu, 07-10-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ «Who Is Grace Van Patten's Famous Family?» (en anglès). Nicki Swift, 12-10-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].

## Enllaços externs

* gracevanpatten.org
* Grace Van Patten a Internet Movie Database (anglès)
# Gneu Corneli Escipió Hispal

* Cal no confondre'l amb el seu fill, Gneu Corneli Escipió Hispà, ni amb el seu net, Gneu Corneli Escipió, ocasionalment dit també «Hispal».
Gneu Corneli Escipió Hispal (en llatí: Gnaeus Cornelius Scipio Hispallus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Cornèlia i de la família dels Escipions, d'origen patrici. Era fill de Gneu Corneli Escipió Calvus. Sembla que el sobrenom d'Hispal podria derivar de l'actuació dels seus oncles a Hispània.
Va ser pretor l'any 179 aC, i cònsol el 176 aC amb Quint Petil·li Espurí. Va ser atacat de paràlisi durant el seu consolat i va morir a Cumes en el curs del mateix any.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita, XL 44; XLI 14.16.
# Gneu Corneli Lèntul

Gneu Corneli Lèntul és el nom dels següents personatges:
* Gneu Corneli Lèntul, cònsol el 201 aC
* Gneu Corneli Lèntul, cònsol el 146 aC, fill de l'anterior
* Gneu Corneli Lèntul, cònsol el 97 aC, net de l'anterior
* Gneu Corneli Lèntul Batiat, propietari de l'escola de gladiadors d'Espàrtac, fill de l'anterior
* Gneu Corneli Lèntul Clodià, cònsol el 72 aC, germà de l'anterior
* Gneu Corneli Lèntul Clodià, pretor el 59 aC, fill de l'anterior
* Gneu Corneli Lèntul Àugur, cònsol el 14 aC, fill de l'anterior
* Gneu Corneli Lèntul Marcel·lí, cònsol el 56 aC
* Gneu Corneli Lèntul, cònsol el 18 aC
* Gneu Corneli Lèntul Getúlic, cònsol el 26 dC, net de l'anterior
# Hadsund

Hadsund és una ciutat situada al municipi de Mariagerfjord (Dinamarca), que té 5.519 habitants (2011). Hadsund va ser fundada el 1854, quan la ciutat va rebre privilegis comercials espacials. Abans d'això no havia estat més que una travessia en ferri amb l'autorització per celebrar els mercats a banda i banda del fiord. El 1861, un comercial creat el 1883 i era l'enllaç ferroviari a Randers, a partir de 1900 també a Aalborg. Hadsund tenia dues estacions, que són Hadsund Estació del Nord, que es trobava a la ciutat, i Hadsund Estació Sud, que roman en Hadsund Sud avui. Hadsund Estació del Nord va ser demolit el 1985. El curs es va tancar l'1 d'abril de 1969.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# Hadur Nabi Shuayb

Hadur Nabi Shuayb és un massís muntanyós del Iemen, a la part oriental del Sarat Alhan, a menys de 20 km a l'oest de Sana. Està situat entre dos uadis, el Silham i el Surdud. Porta el nom per Hadur ibn Adi ibn Malik ancestre del profeta Shuayb ibn Mahdan que és esmentat a l'alcorà. La cadena muntanyosa és travessada per diversos uadis dels quals els principals són el Dawud i el Yazil, i inclou nombrosos pobles, sent la població principal Matna que fou una base otomana sota els quals es va dir Khan Sinan Pasha. El producte més important és la mel blanca i dura, famosa a tota la península d'Aràbia. Fou explorada per E. Glaser el 1885.

## Referències

* ↑ E. Glaser, Mitteilungen 1886
# Gravesande

«Gravesande» té aquests significats:

## Persones

* Arent van 's Gravesande, arquitecte (segle XVII)
* Willem Jacob 's Gravesande, físic (1688-1742)
* Laurens Storm van 's Gravesande, governador de la Guaiana neerlandesa entre 1742 i 1772
* Carel Nicolaas Storm van 's-Gravesande, pintor (1841-1924)

## Altres

* 9682 Gravesande, asteroide.
# Hamel (Nord)

Hamel és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 742 habitants. Limita al nord amb Estrées, a l'est amb Arleux, al sud-oest amb Écourt-Saint-Quentin i a l'oest amb Tortequesne i Lécluse.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 361 | 410 | 430 | 577 | 669 | 738 | 742 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Luc Halle | Divers droite |
# Hamel

«Hamel» té aquests significats:

## Geografia

* Hamel (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Hamel (Nord), municipi francès al departament de Nord (regió de Nord – Pas de Calais)
* Le Hamel (Oise), municipi francès al departament de l'Oise
* Le Hamel (Somme), municipi francès al departament del Somme
* Beaumont-Hamel, municipi francès al departament del Somme
* Hamel, un afluent del Weser a Hamelín (Alemanya)
* Callejón de Hamel, carreró al municipi de Centro Habana a la província de Ciudad de La Habana (Cuba)
# Guaca

Guaca és un municipi del departament de Santander, Colòmbia.
Es troba a 87 quilòmetres de Bucaramanga, la seva altitud és de 2.401 metres sobre el nivell del mar.
Va ser fundada el 12 d'abril de 1553.
Guaca té 6.916 habitants. (Dane 2005)
# Goupia

Goupia és un gènere de plantes amb flors neotropical i és l'únic gènere inclòs dins la família Goupiaceae. Conté tres espècies i totes elles es troben al nord de l'Amèrica del Sud tropical.

## Taxonomia

* Goupia cinerascens
* Goupia glabra (sinònim G. paraensis, G. tomentosa)
* Goupia guatemalensis
Aquest gènere anteriorment estava inclòs dins la família Celastraceae, dins l'ordre Celastrales.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (PDF). Botanical Journal of the Linnean Society, vol. 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 6 juliol 2013].
* ↑ Lacostea, J. F., & Alexandre, D. Y. (1991). Le goupi (Goupia glabra Aubl), essence forestière d'avenir en Guyane : analyse bibliographique. Ann. For. Sci. 48: 429-441. Available online (pdf file; in French)
* 1 2 Watson, L., & Dallwitz, M. J. (2000). The Families of Flowering Plants: Goupiaceae Arxivat 2007-09-13 a Wayback Machine.