OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hagnòtemis

Segons Plutarc, Hagnòtemis (grec antic: Ἁγνόθεμις, Hagnothemis), sis anys després de la mort d'Alexandre el Gran, va afirmar que Antípatre, regent de Macedònia, era el responsable de l'enverinament d'Alexandre, i que va ser Aristòtil l'instigador i qui li va procurar el verí. Hagnòtemis afirmava que això ho havia sentit dir al rei Antígon el Borni, i que el verí era aigua «mortalment freda» destil·lada d'una roca i tan «freda i penetrant» que només es podia guardar a la peülla d'un ase. Aquesta acusació es va estendre àmpliament a l'antiguitat.
A part d'aquest breu passatge de Plutarc, no hi ha més detalls biogràfics sobre Hagnòtemis.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: «Alexandre el Gran» 77, 1-5.
# Wakhsh

«Wakhsh» té aquests significats:
* Riu Wakhsh, riu de l'Àsia central afluent de l'Oxus (Amu Darya).
* Wakhsh (districte), antic districte medieval a la zona del riu Wakhsh. Actualment se situa al Tadjikistan.
# Villanova d'Asti

Villanova d'Asti, (Vilaneuva d'Ast en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Buttigliera d'Asti, Dusino San Michele, Isolabella, Montafia, Poirino, Riva presso Chieri, San Paolo Solbrito i Valfenera.
Pertanyen al municipi les frazioni de Corveglia, Gianassi, Raspino Nuovo, Raspino Vecchio, Savi, Stazione, Terrazze i Valdichiesa.

## Galeria fotogràfica

* Centre històric
* Torre cívica
* Campanar
* Ajuntament
# Trencapinyes becgròs

El trencapinyes becgròs (Loxia pytyopsittacus) és una petita au passeriforme de la família dels fringíl·lids.

## Descripció

Aquesta espècie habita els boscos de coníferes del nord-est d'Europa i de l'oest de Rússia. També hi ha una petita població a Escòcia, causant dificultat per distingir-lo del trencapinyes comú i i sobretot de l'endèmic trencapinyes escocès, els quals es reprodueixen a la mateixa zona.
Aquest trencapinyes és principalment resident, però pot migrar cap al sud-oest si escasseja la seva font d'aliment. L'espècie forma colònies fora de la temporada de reproducció, la major part de les vegades al costat d'altres trencapinyes.
El trencapinyes becgròs es caracteritza per la mandíbula que es creua a l'altura del bec, la qual cosa li dona el seu nom col·loquial en anglès. S'alimenten sobre les coníferes, i la seva forma de bec poc usual és una adaptació per ajudar a l'extracció de les llavors de l'arbre. La seva principal font d'aliment és el pi roig.
Els mascles adults solen ser de color vermell o ataronjat, i les femelles de tons verds o grocs, però hi ha molta variació.
És difícil diferenciar al trencapinyes del comú i de l'escocès, ja que els plomatges són molt semblants. No obstant això, el cap i el bec són més grans que en qualsevol de les altres espècies i el coll més gruixut. El bec és més gruixut que els de les espècies relacionades, i la mandíbula creuada no és tan evident. Es necessita una cura extrema per distingir a aquests trencapinyes però la manera més fàcil de distingir el trencapinyes gros del comú per un expert pot ser el cant, tot i que és tyuup més profund i dur. En canvi, el trencapinyes gros i l'escocès no es poden distingir amb seguretat al camp.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Svensson, Lars. Guia d'ocells : Europa i regió mediterrània. Barcelona: Omega, 2018. ISBN 978-84-282-1534-3.
# Spilocuscus kraemeri

Spilocuscus kraemeri és una espècie de marsupial de la família dels falangèrids. És endèmic de Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 48. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Helgen, K.; Leary, T.; Singadan, R.; Menzies, J.; Wright, D. Spilocuscus kraemeri. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008. L'entrada de la base de dades inclou una justificació de per què aquesta espècie és classificada com a gairebé amenaçada.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Hagiwara Hiromichi

    En aquest nom japonès, el cognom és Hagiwara.
Hagiwara Hiromichi (萩原広道) (1815-1863) va ser un acadèmic de la literatura, un filòsof, i un estudiós nadiu (Kokugaku) així com un autor, traductor i actiu poeta de finals del període Edo al Japó. Se'l coneix principalment pels comentaris i anàlisi que va fer del Genji Monogatari en la seva obra titulada Genji monogatari hyōshaku (源氏物語評釈　Una valoració del Genji) publicada en dues entregues el 1854 i el 1861.

## Vegeu també

* Kokugaku
* Genji Monogatari
* Poesia japonesa
* Nacionalisme japonès

## Recursos i bibliografia

* Caddeau, Patrick. Appraising Genji: Literary Criticism and Cultural Anxiety in the Age of the Last Samurai New York, SUNY Press, 2006.
* Kôda Rohan. Rohan Zenshû. 44 vols. Tokyo: Iwanami Shoten, 1978.
* Noguchi Takehiko. Genji monogatari o Edo kara yomu. Tōkyō: Kōdansha, 1985.
* Noguchi Takehiko. “Hagiwara Hiromichi ‘Genji monogatari hyōshaku’ no bungaku hihyō.” Kōza Genji monogatari no sekai 7: Yũikaku, S. 57 321–22.
* Noguchi Takehiko. “The Substratum Constituting Monogatari: Prose Structure and Narrative in Genji Monogatari.” Translated by Bob Tadashi Wakabayashi
* Principles of Classical Japanese Literature, ed. Earl Miner, 130–50. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1985.

### Principals obres de Hagiwara Hiromichi

* Ashi no ha wake 葦の葉わけ (Collection of comic prose, 1863)
* Genji monogatari hyôshaku: kōsei yakuchū (An Appraisal of Genji, 1854–61)
* Honkyō tei 本教提綱 (also as Hongaku taigai; Presentation of the main teachings, 1846)
* Kogen yakkai 古語訳解 (Dictionary of terms from classical texts, 1848)
* San'yōdō meisho 三陽道名所 (Guide to the San'yô Region; unpublished ms from 1840’s)
* Seijū on'yakujiron (Treatise on Methods of Transliteration of Western Weaponry Texts, 1845)
* Tamazasa(Collection of Miscellaneous Writings,1844)
* Te–ni–o–ha keijiben て•に•を•は係辞辨 (A Discourse on Grammar;1846)
# Chéhéry

Chéhéry és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 139 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chéhéry era de 139 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 49 eren cases i 1 era un apartament. Dels 48 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 14 en tenien quatre i 33 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chéhéry el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 12 | 30 a 34 | 16 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 20 | 10 a 14 | 12 |
| 12 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 95 persones, 60 eren actives i 35 eren inactives. De les 60 persones actives 54 estaven ocupades (31 homes i 23 dones) i 6 estaven aturades (1 home i 5 dones). De les 35 persones inactives 9 estaven jubilades, 14 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 2 d'empreses de transport.
L'any 2000 a Chéhéry hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chéhéry a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chéhéry a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ximena de Barcelona i Díaz de Vivar

Ximena d'Osona (1095 - ?) fou comtessa d'Osona (1107-1111), comtessa consort de Besalú (1107-1111) i comtessa consort de Foix (1124-1148).

## Orígens familiars

Fou la primera filla del comte de Barcelona Ramon Berenguer III i la seva primera muller, Maria Díaz de Vivar, filla al seu torn de Rodrigo Díaz de Vivar.

## Núpcies i descendents

Es casà l'1 d'octubre de 1107 amb Bernat III de Besalú. En no tenir descendència i en virtut de tractats anteriors els comtats de Besalú i de Ripoll foren incorporats al Comtat de Barcelona.
Ximena es casà de nou el 1117 amb Roger III de Foix, amb qui tingué:
* l'infant Roger Bernat I el Gras (v1130-1188), comte de Foix, i governador de Provença
* la infanta Brandimena de Foix (v1142-?), casada amb Guillem d'lion, vescomte de Salt
* la infanta Dolça de Foix (v1143-v1209), casada vers el 1157 amb Ermengol VII comte d'Urgell

## Referències

* ↑ «Ximena de Barcelona i Díaz de Vivar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Villamejil

Villamejil és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Tierra de Astorga. Inclou les localitats de:
* Castrillo de Cepeda.
* Cogorderos.
* Fontoria de Cepeda.
* Revilla.
* Quintana de Fon.
* Sueros de Cepeda.
* Villamejil.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1.144 | 1.024 | 983 | 894 |
# Trencanous del Caixmir

El trencanous del Caixmir (Nucifraga multipunctata) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae). Habita boscos de coníferes a l'Himalaia occidental. Considerat una subespècie del trencanous eurasiàtic (N. multipunctata), va passar a ser considerat una espècie de ple dret, arran els treballs de Madge i Burn, 1994.

## Referències

* ↑ «Trencanous del Caixmir». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
* ↑ SC Madge et H Burn. 1994. Crows and Jays: A Guide to the Crows, Jays and Magpies of the World. Houghton Mifflin, Boston, New York.
# Spilornis

Spilornis és un gènere d'ocells rapinyaires diürns de la família dels accipítrids (Accipitridae). Tenen les potes llargues i primes, amb dits curts acabats en urpes potents i que s'alimenten principalment de rèptils. Coneguts com a 'serpentaris', viuen en àrees de selva a l'Àsia meridional i sud-est asiàtic.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12,2, 2022) aquest gènere conté 6 espècies:
* Serpentari comú (Spilornis cheela).
* Serpentari de les Nicobar (Spilornis klossi).
* Serpentari del Kinabalu (Spilornis kinabaluensis).
* Serpentari de Sulawesi (Spilornis rufipectus).
* Serpentari de les Filipines (Spilornis holospilus).
* Serpentari de les Andaman (Spilornis elgini).

## Referències

* 1 2 «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 270. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Spilornis» (en anglès). Merriam-Webster. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi: 10.14344/IOC.ML.7.2.

## Enllaços externs

* Friedel, Tom. Birds of the world. Genus: Spilornis
* Spilornis Gray & GR 1840. Encyclopaedia of Life
# Haggler

Haggler o Nopkehe (1700-1763) fou eractasswa (cap suprem) dels catawba, del 1750 al 1763. Substituí el cap Yanabe Yatengway, mort en un atac dels iroquesos la tardor del 1749. El 1751 va fer la pau amb els iroquesos i va intentar refer una nació delmada pels atacs i malalties. En general va tenir bones relacions amb els blancs, i poc abans de morir negociaria el territori reserva de la seva tribu a Carolina del Sud.
# Cobitis hangkugensis

Cobitis hangkugensis és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.
És ovípar.
Viu en zones de clima temperat.
Es troba a Corea del Sud.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 FishBase (anglès)
# Wachovia

Wachovia, és una regió de Carolina del Nord, als Estats Units. Cobreix la major part del comtat de Forsyth.
Va ser fundada per emigrants austríacs membres de l'Església moraviana l'any 1753. La colònia de 400 km² va ser nomenada en record a Wachau, un tram de la la vall del Danubi austríac. El bisbe de la comunitat, Gottlieb Spangenberg (1704-1792), hi va trobar un paisatge que assemblava la regió de Wachau ((llatí Wachovia) d'on prevenia el seu predecessor, el bisbe i teòleg protestant, el comte Nicolaus Ludwig von Zinzendorf (1700-1760) inspirador dels moravians).
La Wachovia Corporation, una banca, hi va ser fundada el 1879, des de 2008 part del grup multinacional Wells Fargo.

## Llocs d'interés

* Districte històric Bethabara: Poble museal i restes arqueològiques de la primera comunitat moraviana
* Bethania, municipi històric i més gran del comtat de Forsyth, fundat el 1759

## Referències

* ↑ Reichel, Levin Theodore. The Moravians in North Carolina: An Authentic History (llibre electrònic gratuït) (en anglès). O.A. Keehln, 1857. ISBN 978-0-608-40470-7.
* ↑ «Book Series: Records of the Moravians in North Carolina». [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Landolf, Casey; Plumley, Maizie. «Episode 2: The Era of Spangenberg | Historic Bethabara Park». [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Martin, Jonathan. «The Wachovia Tract» (en anglès). North Carolina History Project. John Locke Foundation, 2016. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ «Wachovia Is Now Wells Fargo -» (en anglès). Wells Fargo, 2008. [Consulta: 30 juliol 2022].
# Vallgornera Nou

Vallgornera Nou és una urbanització al terme municipal de Llucmajor, Mallorca. Situada al migjorn al costat de Cala Pi. La urbanització es va construir a la costa de la possessió de Vallgornera.

## Referències

* ↑ Calviño, C; Clar, J.; Grimalt, M. Llucmajor. Palma: Hora Nova, 2000 (Guia dels pobles de Mallorca).
# Banque de Patrimoines Privés

Banque de Patrimoines Prives, anteriorment Banque BPP, és un banc de Luxemburg fundat el 1999 pel grup italià Banca Sella, un grup bancari del Piemont. El banc va néixer com a Sella Bank Luxembourg i el 2010 va canviar la denominació social i comercial.
El maig del 2011 es va anunciar que el banc d'Andorra Crèdit Andorrà n'havia adquirit el 100% de les accions per reforçar la seva presència en el mercat de la Unió Europea.

## Referències

* ↑ «Reorganization of Sella Bank Luxembourg S.A.» (en anglès). Banque BPP. Arxivat de l'original el 2010-01-27. [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ «Crèdit compra la Banque BPP SA a Luxemburg». El Periòdic d'Andorra, 01-05-2011. [Consulta: 1r maig 2011].
# Toxèmia

«Toxèmia» té aquests significats:
* Un terme genèric per a la presència de toxines en la sang, ocasionat per microorganismes, habitualment bacteris, vegeu bacterièmia
* Un terme mèdic antiquat (toxèmia gravídica o toxèmia de l'embaràs) per la preeclàmpsia
* La toxèmia hidatídica produïda pel pas al torrent sanguini del contingut d'un quist hidatídic.

## Referències

* ↑ Diccionari Enciclopèdic de Medicina
# Sitinakita

La sitinakita és un mineral de la classe dels silicats. El nom reflecteix la seva composició: silici (Si), titani (Ti), sodi (Na) i potassi (K).

## Característiques

La sitinakita és un silicat de fórmula química KNa₂Ti₄Si₂O$_{13}$(OH)·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1989. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sitinakita pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), kittatinnyita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita gràcies a exemplars trobats als monts Kukisvumtxorr i Yukspor, tots dos situats al massís de Khibini, a l'óblast de Múrmansk, Rússia. També ha estat descrita en altres indrets del mateix massís de Khibini, com als monts Ristxorr i Koaixva. No ha estat descrita fora d'aquests llocs esmentats.

## Referències

* ↑ «Sitinakite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Hennadi Litòvtxenko

Hennadi Volodímirovitx Litòvtxenko és un exfutbolista ucraïnès de la dècada de 1980 i entrenador.
Fou 57 cops internacional amb la selecció soviètica i 4 cops amb la d'Ucraïna.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dnipro Dnipropetrovsk, FC Dinamo de Kíev i Olympiakos FC, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Profile on Official Dynamo Website». Arxivat de l'original el 2010-11-22. [Consulta: 17 desembre 2018].
* ↑ Composition of teams at the Summer Spartakiad of the Peoples of the USSR.
* ↑ Hennadi Litòvtxenko a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Gennadiy Litovchenko in Olympiakos Greece
# Col·legiata de Santa María do Campo

La Reial Col·legiata de Santa María do Campo és un temple catòlic situat a la Corunya, a Galícia. Construït al segle xiii, pertany al romànic de transició cap al gòtic. Va ser declarada Bé d'interés cultural el 1931.

## Història

Es tracta d'una petita església del segle xiii que va començar a edificar-se el 1296 i es va constituir en parròquia el 1302. Se l'anomena "do Campo" (del Camp) perquè en els seus orígens es trobava fora dels murs de la ciutat. Des de temps antics va ser l'església dels gremis del mar i del comerç.
L'any 1441 l'arquebisbe de Santiago de Compostel·la Lope de Mendoza va convertir-la en col·legiata, i el 1494 el papa Alexandre VI li va concedir el títol d'abadia.
Durant el segle xviii va haver-hi diversos intents de reedificació, però cap es va dur a terme. A finals del segle xviii i principis del xix es van realitzar obres d'ampliació.

## Característiques

Es troba sobre una escalinata i està precedida per una de les creus més antigues de Galícia, que data del segle xv. És una església formada per tres naus acabades amb un absis semicircular amb tendència ogival que mostra la persistència del romànic gallec fins ben entrat el gòtic. La seva façana principal, enfront del pazo de Cornide, té una rosassa i sobre la seva portalada d'entrada hi ha una arcada amb timpà decorat amb escultures d'apòstols que recorden al Pòrtic de la Glòria de la Catedral de Santiago. La façana actual, del 1789, va incorporar la façana primitiva. En el seu interior, les imatges més representatives són l'Ascensió i Santa Maria Magdalena.

## Galeria fotogràfica

* Nave principal e ábsida

## Referències

* 1 2 3 Coruña, Ayuntamiento de A. Coruña / Concello da. «Concello da Coruña» (en gallec). [Consulta: 20 abril 2020].
* ↑ «LA CORUÑA: IGLESIA DE SANTA MARÍA DEL CAMPO- A. García Omedes». [Consulta: 20 abril 2020].
* ↑ «Archidiócesis de Santiago de Compostela» (en castellà). [Consulta: 20 abril 2020].
* 1 2 3 Coruña, Ayuntamiento de A. Coruña / Concello da. «Parece que te perdiches...» (en gallec). [Consulta: 20 abril 2020].
* ↑ Turismo, Turgalicia/Axencia Galega de. «IGREXA COLEXIATA DE SANTA MARÍA DO CAMPO EN A CORUÑA A CORUÑA» (en gallec), 10-09-2018. [Consulta: 20 abril 2020].
# Westvale

Westvale és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.166 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Westvale tenia 5.166 habitants, 2.061 habitatges, i 1.506 famílies. La densitat de població era de 1.477,5 habitants per km².
Dels 2.061 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.870 $ i la renda mediana per família de 62.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.107 $ mentre que les dones 31.672 $. La renda per capita de la població era de 23.678 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Westvale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Westvale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.