OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coll des Eres

El Coll des Eres és una collada de carena de muntanya situada a 1.388,4 m d'altitud situat en el terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situat a la part alta de la vall del barranc de la Vall. De fet, aquest barranc es forma al vessant de ponent del coll. També s'hi forma un altres barranc: al vessant meridional, el barranc del Coll des Eres. És al sud-oest de la Borda de Jarret i al capdamunt -nord-oest- del Serrat de Cal Calafí.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: un coll de muntanya on hi havia unes eres per tal de batre les collites abans de baixar-les al poble que correspon.

## Enllaços externs

* El Coll des Eres en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Comtat de Brant

El comtat de Brant és una municipalitat rural a Ontario. Malgrat el seu nom (comtat de Brant), ja no és definit com un comtat, ja que ara totes les municipalitats són tractades com un nivell únic de govern.

## Situació

El comtat de Brant es troba al sud d'Ontario, a 100 km al sud-oest de Toronto. El municipi té oficines a Burford, París i St George.
Limita amb la regió de Waterloo, la ciutat de Hamilton, el comtat de Haldimand, el comtat de Norfolk i el comtat d'Oxford.
Geogràficament, la ciutat de Brantford està envoltada pel comtat de Brant. Segons les dades d’Estadístiques Canada, la divisió censal de Brant inclou les reserves de Brantford i de les Sis Nacions i el Nou Crèdit, tot i que cap d’elles participa en el govern municipal de Brant.

## Comunitats

Els principals centres del comtat de Brant són Paris, St. George i Burford.
Les comunitats més petites són: Bishopsgate, Burtch, Cainsville, Cathcart, East Oakland, Etonia, Fairfield, Falkland, Glen Morris, Gobles, Harley, Harrisburg, Hatchley, Langford, Lockie, Maple Grove, Middleport, Mount Pleasant, Mount Vernon, New Durham, Newport, Northfield, Northfield Center, Oakland, Onondaga, Osborne Corners i Scotland.
El comtat de Brant es va formar el 1852. Abans havia estat una part del comtat de Wentworth i Oxford.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 31669 | 34415 | 35638 | 36707 |
El nom fa referència al cap aborigen Joseph Brant.

## Referències

* ↑ Government of Canada, Statistics Canada. «Census Profile, 2016 Census - Brant, City [Census subdivision, Ontario and Alberta [Province]]», 08-02-2017. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ «Her Majesty's Royal Chapel of the mohawks - Wedding - tourism - tours», 30-01-2017. Arxivat de l'original el 2017-01-30. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ «Ontarioplaques.com Is For Sale». Arxivat de l'original el 2021-08-21. [Consulta: 21 agost 2021].
# Coregonus vessicus

Coregonus vessicus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* 1 2 BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L. S. 1932. Les poissons des eaux douces de l'U.R.S.S. et des pays limitrophes. 3-e édition, revue et augmentée. Leningrad. Poiss. Eaux Douces URSS Part 1: 1-554.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Constance Magogo kaDinuzulu

Constance Magogo Sibilile Mantithi Ngangezinye kaDinuzulu (1900–1984) va ser una princesa zulú i artista, mare de Mangosuthu Buthelezi, dirigent del partit de la Llibertat Inkatha, i germana del rei zulú Solomon kaDinuzulu.

## Biografia

Constance Magogo va néixer el 1900, i era filla del rei dels zulús, Dinuzulu kaCetshwayo (1868–1913) i la reina Silomo. El 1926 es va casar amb el cap Mathole Buthelezi.
Va estudiar música i fou autora de peces basades en la tradició musical del seu poble. Era considerada una molt bona intèrpret d'isigubhu i d'isithontolo (instruments de corda tradicionals zulús) així com una bona cantant. Malgrat les moltes limitacions que patien les dones en la seva cultura en aquell moment, va continuar la seva activitat musical un cop casada. Va dedicar importants esforços a la formació de cantants joves per tal de promoure i conservar la música tradicional del seu país.
Va trencar amb el seu rol tradicional com a membre de la reialesa actuant com a imbongi (cantant ambulant); activitat que a més solia estar reservada als homes. Les seves cançons tractaven aspectes de la vida de poble zulú. La seva carrera va tenir un moment important de reconeixement el 1939 amb un enregistrament d'alguna de les seves actuacions per Hugh Tracey. Només pel fet de fer actuacions en públic, la Princesa estava trencant amb el seu paper oficial. A la dècada dels 1950s, la seva música era àmpliament enregistrada i reproduïda per la South African Broadcasting Corporation (SABC), David Rycroft i la Ràdio de l'Alemanya Occidental. Aquests enregistraments van proporcionar a Constance Magogo un reconeixement públic internacional. La seva feina es basava sobretot en cançons i contes zulús preexistens als quals posava música o arranjava.
El desembre de 2003 va rebre pòstumament l'Ordre Nacional Sudafricà daurat d'Ikhamanga per una vida de prolifica composició musical, i una contribució excepcional a la preservació i desenvolupament de la música tradicional de Sud-àfrica.

## Fonts

* Mahatey, N. (2004). Honor més alt: Ordres Nacionals sudafricans, Pretòria: Chancery d'Ordres, La Presidència, p. 102.
* Constance Buthelezi en "Compositors africans"
* Https://web.archive.org/Web/20051219180245/http://www.chfestival.org/publications/princess_magogo_study_guide.pdf
* http://www.uq.net.au/~zzhsoszy/Estats/southafrica/zulu.html
* "Kevin Volans Col·lecció de Música d'Àfrica Del sud", Biblioteca britànica, Sons. Kevin Volans' camp nrecordings en Àfrica Del sud, incloent entrevistes amb Magogo i enregistraments d'alguns de la seva música.
# Constance Markievicz

Constance Georgine, comtessa de Markievicz ([marˈkʲɛvit͡ʂ]), (Londres, 4 de febrer de 1868 - Dublín, 15 de juliol de 1927) fou una política irlandesa, revolucionària nacionalista, sufragista i socialista, membre del Sinn Féin i del Fianna Fáil.
Nascuda Constance Georgine Gore-Booth, es va casar amb un comte polonès. Va lluitar en l'Alçament de Pasqua de 1916, a Dublín, motiu pel qual fou condemnada a mort i empresonada per commutació de la pena.
Fou la primera dona a ser elegida diputada al Parlament britànic el 1918, però va renunciar a l'escó per ser coherent amb la posició abstencionista del seu partit. En canvi, junt amb els altres electes del Sinn Féin, va constituir el primer Parlament provisional d'Irlanda. També fou la primera dona a formar part d'un govern a Europa, ja que fou ministra de Treball de la nova República d'Irlanda entre 1919 i 1922.

## Referències

* 1 2 «Constance Markievicz». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: febrer 2020].
* ↑ Sweeney, Cathy «Dones d'Irlanda». Diari de Balears, 13-06-2001 [Consulta: 31 octubre 2020]. Arxivat 7 de novembre 2020 a Wayback Machine.
* ↑ Gómez, Lourdes «Cien años de voto femenino británico: La irlandesa Constance Markievicz fue la primera con escaño en Westminster». [Pamplona], 04-02-2018, p. 7.

## Enllaços externs

* Constance Markievicz (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
# Creu d'en Valero

La creu d'en Valero és una creu de terme situada a la Plaça dels Tres Molins, al nucli urbà de Campos, Mallorca. L'actual creu, de marès i de paredat en verd, és una reproducció del 1937 obra de l'escultor Joan Serra que substitueix una de més antiga que hi havia al mateix lloc des del 1549, i que fou enderrocada el 1933. La base és octogonal amb tres graons. També són octogonals el fust, que té un remat estriat i l'escut de Campos al mig, i el capitell, que té vuit figures dins fornícules amb veneres. Hi ha representats Sant Antoni Abat, la Mare de Déu amb el nin, sant bisbe amb el llibre i bàcul, Sant Francesc d'Assís, Sant Pere, Santa Àgueda, Sant Jaume i el Beat Ramon Llull. La creu és llatina, de braços rectes amb terminacions amb florons i decoracions vegetals entre els braços; en una cara hi ha representat Crist crucificat i l'altra no té ornamentació.

## Referències

* ↑ Roser, G. i al. «Creu d'en Valero». A: Catàleg de Béns Patrimonials de Campos (pdf). III. Ajuntament de Campos, Gener 2006, p. 745-747 [Consulta: 14 setembre 2017]. Arxivat 2014-09-17 a Wayback Machine.
# Coursan-en-Othe

Coursan-en-Othe és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 99 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Coursan-en-Othe era de 99 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 20 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 68 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 67 eren cases i 1 era un apartament. Dels 47 habitatges principals, 46 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 8 en tenien tres, 18 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Coursan-en-Othe el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 12 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 50 eren actives i 20 eren inactives. De les 50 persones actives 45 estaven ocupades (21 homes i 24 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 20 persones inactives 14 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Coursan-en-Othe hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Coursan-en-Othe a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Coursan-en-Othe a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cova de Té-do'm

La Cova de Té-do'm és una petita cova del terme de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
Està situada al Congost de Terradets, a migdia del lloc on el barranc del Bosc s'aboca en la Noguera Pallaresa, uns tres metres per damunt de la carretera C-13. Per sota seu hi ha la Cova de la Platja i la Surgència de la Cova de la Platja.
És una petita cova procedent d'una ressurgència local, amb una galeria molt petita d'una 8 metres de recorregut.

## Etimologia

El nom d'aquesta cova és d'origen romànic, d'una certa antiguitat, com evocat la forma verbal do'm; aquest nom suggereix un intercanvi: té davant de do'm (dona'm), sense que es pugui especificar en quin moment es donà l'anècdota que creà el topònim.

## Referències

* ↑ BORRÀS I XAVIER, J., MIÑARRO I URRESTARAZU, J. M. i TALAVERA I GARCIA, F. Catàleg espeleològic de Catalunya (el Pallars Jussà). Barcelona: Poliglota, tècnica i documentació, 1978. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya: cal aproximar la imatge, per tal de trobar-lo
# Creuer lleuger

Un creuer lleuger fou un tipus de vaixell de guerra en què es prioritzava l'autonomia i la velocitat a canvi d'una menor protecció i un armament lleuger. El seu blindatge es caracteritzava per una disposició de la protecció similar a la dels creuers cuirassats però de menors dimensions i menor gruix. Així, els creuers lleugers disposaven de protecció als ponts i a la cintura, a diferència dels creuers protegits, que només disposaven de protecció als ponts. Es desenvoluparen a la fi del segle xix; de fet, el primer vaixell classificat com a creuer lleuger fou el britànic HMS Mercury del 1879. Els primers dissenys amb característiques avançades foren els també britànics de la classe Arethusa (1912). Les marines de guerra utilitzaren gran nombre de creuers lleugers àmpliament durant la Primera Guerra Mundial. En el període entreguerres els dissenys evolucionaren cap a majors desplaçament i velocitats assumint nous rols. Tot i això el desenvolupament de l'aviació i les noves capacitats dels submarins i destructors relegaren aquest tipus de vaixell de combat i van caure en desús després de la Segona Guerra Mundial.

## Exemples de creuers lleugers

* Primera Guerra Mundial:
** SMS Emden
** SMS Königsberg
* Guerra Civil Espanyola
** Almirall Cervera
* Segona Guerra Mundial:
** HMS Belfast
** Creuer Emden

## Referències

* ↑ Beeler, John. Birth of the Battleship: British Capital Ship Design 1870-1881. Naval Institute Press, 2001, p. 40. ISBN 1-55750-213-7.

## Vegeu també

* Creuer (vaixell de guerra)
* Destructor
* Cuirassat
# Cryptocentrus bulbiceps

Cryptocentrus bulbiceps és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Crim

* Per a altres significats, vegeu «Crim (desambiguació)».
En el camp sociològic, un crim és una violació d'una norma o llei per la qual l'autoritat governamental o, en última instància, la força pot prescriure un càstig. La paraula prové del llatí crimen (genitiu criminis), a partir de l'arrel llatina i grega cern κρινω = "jutjo". Originalment significava "càrrec (en la llei), la culpabilitat, l'acusació".
Amb els canvis institucionals i mecanismes jurídics a la seva disposició, els agents de l'Estat són capaços d'obligar les persones a ajustar-se als codis de conducta i de castigar les que no s'hi ajusten. Diversos mecanismes s'utilitzen per a regular el comportament, incloses les normes codificades en lleis, i aconseguir que les persones compleixin les disposicions legals, siguin mecanismes de tipus policial, polític o pràctic, tots destinats a prevenir la delinqüència. A més, hi ha els recursos i les sancions, tots els quals en conjunt constitueixen un sistema de justícia penal. No totes les violacions de la llei, però, són considerats delictes (per exemple, l'incompliment dels contractes i altres infraccions de la legislació civil).
L'etiqueta de "crim" i l'estigma social que normalment l'acompanya estan reservats per a les activitats que són perjudicials per a la població en general o per a l'Estat, incloent-n'hi alguns que causen greus danys i perjudicis a les persones. L'etiqueta està destinada a afirmar l'hegemonia d'una població dominant o a reflectir un consens de condemna per a un determinat comportament i a justificar un càstig imposat per l'Estat, en el cas que un acusat és jutjat i condemnat d'un crim. En general, l'autor del delicte és una persona natural, però en algunes jurisdiccions, i en la moral d'alguns entorns, les persones jurídiques també tenen la capacitat de cometre delictes.
En el camp del dret, el delicte o crim és definit com una conducta típica, antijurídica, imputable, culpable, sotmesa a una sanció penal i de vegades a condicions objectives de punibilitat. Suposa una infracció del dret penal. És a dir, una acció o omissió tipificada i penada per la llei.
En sentit legal, els codis penals i la doctrina defineixen el "delicte" com tota conducta (acció o omissió) contrària a l'ordenament jurídic de la societat. La doctrina sempre ha retret al legislador que ha d'abstenir-se d'introduir definicions en els codis, perquè és tasca de la dogmàtica. No obstant això, malgrat el que s'ha dit, alguns codis, com ara el Codi Penal d'Espanya (Art. 10), defineixen delicte.
La paraula delicte deriva del verb llatí delinquere, que significa 'abandonar, apartar-se del bon camí, allunyar-se de la sendera assenyalada per la llei'. La definició de delicte ha diferit i difereix encara avui entre escoles criminològiques. Alguna vegada, especialment en la tradició, es va intentar establir a través del concepte de dret natural, creant per tant el delicte natural. Avui aquesta accepció s'ha deixat de costat, i s'accepta més una reducció a certs tipus de comportament que una societat, en un determinat moment, decideix punir.

## Vegeu també

* Delicte
* Crim de guerra
* Crim d'honor
* Criminologia

## Referències

Viccionari
# Cuerpo de élite

Cuerpo de élite, inicialment anomenada Cuerpo de élite: Missión Palomares, és una pel·lícula espanyola estrenada el 26 d'agost de 2016, protagonitzada per María León, Miki Esparbé, Jordi Sánchez, Andoni Agirregomezkorta, Juan Carlos Aduviri i dirigida per Joaquín Mazón. El seu director ja havia dirigit sèries televisives com Con el culo al aire i Allí abajo. Va ser una de les pel·lícules espanyoles més taquilleres de l'any amb més d'un milió d'espectadors i una recaptació de més de 6,5 milions d'euros.

## Sinopsi

Després d'una operació fallida, un cos secret d'intervenció anomenat el "cos d'elit" resulta delmat i el Ministeri de l'Interior espanyol decideix reclutar nous membres per a la seva recomposició. El nou grup format per un agent de mobilitat madrileny, una guàrdia civil andalusa, un mosso d'esquadra català, un ertzaina basc i un legionari són entrenats amb l'objectiu de complir la seva primera missió: recuperar una bomba relacionada amb l'incident de Palomares.

## Producció

El rodatge de la pel·lícula va començar a la fi de juny de 2015 i va acabar set setmanes després a la fi de agost. Entre les localitzacions triades estaven Madrid, Barcelona, el Pais Basc i Extremadura localizaciones elegidas estaban Madrid, Barcelona, el País Vasco y Extremadura. També la Puerta del Sol, així com la Torre Glòries tenen un important protagonisme en la història. La cinta va tenir un pressupost total de 4,5 milions de euros.

## Repartiment

* Principals
* Miki Esparbé es Santiago "Santi" Bravo, l'agent de mobilitat.
* María Léon es Lola Rivera, la guàrdia civil.
* Jordi Sánchez es Pep Canivell, el mosso d'Esquadra
* Andoni Agirregomezkorta es Gorka Arizmendi, l'ertzaina.
* Juan Carlos Aduviri es Byron Gonzalves, el legionari.
* Silvia Abril es la tinent Gil.
* Carlos Areces es Boyero, el ministre d'interior.
* Joaquín Reyes es Julián Miralles, el secretari del ministre d'interior.
* Rober Bodegas es Xoel Brey, el informàtic.
* Pepa Aniorte es l'agent Camacho.
* Vicente Romero es Pérez.
* César Sarachu es Antxón Isarji, armer de ETA i ex-nuvi de Gorka.
* Secundaris
* Octavi Pujades es l'agent valencià.
* Rubén Sanz es l'agent madrileny.
* Adriana Torrebejano es l'agent catalana.
* Paco Tous es l'inspector, cap de Santi.
* David Arnáiz es el company de Lola.
* Mariona Terés es la periodista en cadira de rodes.
* Anna Simon es la presentadora de les campanades.
* Jorge Fernández es el presentador d'informatius.
* Mónica Carrillo es la presentadora d'informatius.
* Manuel Millán es el cura, pare de Xoel.
* Referències
* 1 2 «‘Cuerpo de élite: Misión Palomares' comienza su rodaje». Cinemania. [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ «Còpia arxivada». el economista [Consulta: 29 octubre 2020]. Arxivat 2016-12-21 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-12-21. [Consulta: 29 octubre 2020].
# Cuesta (desambiguació)

«Cuesta» té aquests significats:
* Cuesta, accident geogràfic
* Biografies:
** Albert Cuesta i Zaragosí
** Íñigo Cuesta López de Castro, ciclista
** Josep Bordas de la Cuesta, polític català
** Teodoro Cuesta, escriptor, poeta i músic asturià
* Toponímia:
** Cuesta (Lugo), parròquia de la província de Lugo
** Cuesta del Rato
** Castilleja de la Cuesta, localitat de la província de Sevilla
** Honrubia de la Cuesta, municipi de la província de Segòvia
** Merindad de Cuesta-Urria, municipi de la província de Burgos
** Olmeda de la Cuesta, municipi de la província de Conca
** San Cristóbal de la Cuesta, municipi de la província de Salamanca
** Ventosa de la Cuesta, municipi de la província de Valladolid