OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estadi Tumba

L'estadi Tumba (grec: Τούμπα), propietat del PAOK FC, va ser inaugurat el 1959 i reformat per última volta el 2004. El rècord d'espectadors acollits és de 45.252 el 19 de desembre del 1976, al partit PAOK FC - AEK FC, que va acabar 0-0.
Les reformes que es van fer en l'estadi per a utilitzar-lo als Jocs Olímpics d'Atenes del 2004 van completar una nova construcció amb 4 plantes darrere de les portes 1, 2 i 3, amb 14 suites i espais VIP, cabines de premsa amb 200 seients, espais de treball per a periodistes, sales de premsa, despatxos i altres instal·lacions. Les suites tenen capacitats per a 5 persones, excel·lents vistes del terreny de joc i es troben a la tercera i quarta planta. Els seus ocupants arriben per diferents entrades VIP i disposen d'un saló privat amb bar propi. Estan equipades amb aire condicionat, telèfon, televisió amb connexió satèl·lit i minibar. Els ocupants tenen pàrquing gratuït, servei personal i accés directe a tota la informació relacionada amb el partit, la seua programació, notes de premsa, alineacions dels equips...

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Toumba Stadium Arxivat 2012-09-08 at Archive.is www.paokfc.gr [Consulta: 28 de desembre del 2010] (grec) (anglès)

## Vegeu també

* Estadi Geórgios Karaiskakis, de l'Olympiakos FC.
* Estadi Apóstolos Nikolaïdis, del Panathinaikos FC.

## Enllaços externs

* www.paokfc.gr Pàgina oficial del PAOK FC (grec) (anglès)
* Toumba Stadium a www.apokfc.gr Arxivat 2012-09-08 at Archive.is (grec) (anglès)
# Thorgal

Thorgal és un personatge de ficció de còmic i dona nom a una sèrie de còmics, creada pel guionista Jean Van Hamme i el dibuixant Grzegorz Rosinski el 1977 per a la revista de còmic belga Tintín. La sèrie comprèn un total de 35 àlbums, en una inusual mescla de gèneres d'aventura, fantasia i ciència-ficció. Jean Van Hamme es va encarregar del guió de la sèrie durant els 29 primers àlbums, però a partir del trentè són obra de Yves Sente. Rosinski, per la seva banda, ha participat en la totalitat dels àlbums de la sèrie. En els últims quatre publicats, escrits per Sente, el protagonista ha passat a ser Jolan, fill de Thorgal.

## Trajectoria editorial

Des de 2010 s'està publicant un spin-off titulat Els mons de Thorgal. Els àlbums de la sèrie tenen continuïtat narrativa, a excepció de dues d'ells, El hijo de las estrellas i Aaricia, recopilacions d'històries breus en què es narren episodis de la infància dels dos protagonistes principals. El guió dels 29 primers és obra de Jean Van Hamme i el dels següents és, fins avui, de Yves Sente.

## Referències

* ↑ Frattini, Eric; Palmer, Óscar. Guia Básica del Cómic (en castellà). Madrid: Nuer ediciones, 1999, p.191. ISBN 8480680547 [Consulta: 21 agost 2014].
# Montemaggiore Belsito

Montemaggiore Belsito (sicilià Muntimaiuri) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 3.866 habitants. Limita amb els municipis d'Alia, Aliminusa, Caccamo i Sclafani Bagni.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Giuseppe Scaccia | PdL |
# Geoparc Orígens

El Geoparc Orígens (anteriorment conegut com Geoparc Conca de Tremp-Montsec) és un geoparc català, creat el 2018. És un projecte de desenvolupament sostenible social i econòmic adreçat als habitants del territori, que es fonamenta en els valors i la conservació del patrimoni geològic i miner.
Va ser declarat geoparc mundial per la UNESCO el 17 d'abril de 2018, la qual en va exposar la seva riquesa geològica i paleontològica, el patrimoni natural, històric i cultural d'aquest espai. Està integrat per 19 municipis de quatre comarques diferents: el Pallars Jussà (14), la Noguera (3), el Pallars Sobirà (1) i l'Alt Urgell (1).
El geoparc consta de 2.000 quilòmetres quadrats i la seva riquesa natual i paisatgística permet explicar la història de la zona des de fa 550 milions d'anys.

## Referències

* ↑ «Geoparc Orígens – Geoparc Orígens als Pirineus Catalans». geoparcorigens.cat. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «La Unesco declara la Conca de Tremp y el Montsec Geoparque Mundial» (en castellà). La Vanguardia, 17-04-2018. [Consulta: 18 abril 2018].
* ↑ «El geoparc Conca de Tremp - Montsec, reconegut per la Unesco». CCMA, 17-04-2018. [Consulta: 18 abril 2018].
# Eugène Kabongo Ngoy

Eugène Kabongo Ngoy (Kinshasa, 3 de novembre de 1960) és un exfutbolista de la República Democràtica del Congo de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de la República Democràtica del Congo.
Pel que fa a clubs, destacà a R.F.C. Seraing, RC Paris, Anderlecht, Olympique Lyonnais i Bastia.

## Referències

* ↑ Eugène Kabongo Ngoy a National-Football-Teams.com (anglès)
# Salangana de niu blanc

La salangana de niu blanc (Aerodramus fuciphagus) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita zones obertes, costes i ciutats, criant en coves de les illes Andaman i Nicobar, Península Malaia, Sumatra, Borneo, Java i les illes Petites de la Sonda fins a l'illa de Timor.

## Referències

* ↑ «Salangana de niu blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 19/04/2013 (català)
# Thorophos euryops

Thorophos euryops és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Hàbitat

És un peix marí, d'aigües fondes i batipelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bruun A. F., 1931. On some new fishes of the family Gonostomatidae. Preliminary note. Vidensk. Medd. Dansk Naturh. Foren. Kjøbenhavn v. 92. 285-291.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bruun, A. F., 1931. On some new fishes of the family Gonostomatidae. Preliminary note. Vidensk. Medd. Dansk Naturh. Foren. Kjøbenhavn v. 92: 285-291, Pl. 8.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Harold, A. S., 1999. Sternoptychidae: hatchetfishes. P. 1900-1902. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes. Part 1 (Elopidae to Linophrynidae).
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# Montemayor

Montemayor és una localitat de la província de Còrdova, Andalusia, Espanya.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 3.801 | 3.809 | 3.825 | 3.813 | 3.824 | 3.839 | 3.826 | 3.894 | 3.890 | 3.936 |

## Enllaços externs

* Web municipal
* Montemayor - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
# Jason John Nassau

Jason John Nassau (Esmirna, 29 de març de 1893 - Cleveland, 11 de maig de 1965) va ser un astrònom i matemàtic nord-americà, nascut a l'actual Turquia.

## Vida i Obra

Nascut a la comunitat grega d'Esmirna quan aquesta població pertanyia a l'Imperi Otomà, va emigrar de nen amb la família als Estats Units. Va estudiar a les universitats de Colúmbia i de Syracuse. Va interrompre els seus estudis per participar amb les forces americanes a la Primera Guerra Mundial. En retornar, va obtenir el doctorat a Syracuse el 1920.
Després de dos anys donant classes de matemàtiques a la universitat de Syracuse, el 1921 va començar una col·laboració estable amb el Case Institute of Technology (actualment Universitat Case Western Reserve) de Cleveland que va durar fins a la seva jubilació el 1959. Simultàniament, va dirigir el observatori Warner and Swasey de la mateixa ciutat a partir de 1924. Durant el seu mandat, l'observatori es va convertir en un centre de recerca mundialment reconegut.
Entre les aportacions més importants de Nassau es troben el mètode de mesura de la dispersió espectral de les gegants vermelles llunyanes, la identificació dels clusters de galaxies de la Ossa Major i l'estudi de l'estructura de les galàxies i dels braços espirals de la Via Làctia.

## Referències

* ↑ Blanco, 1966, p. 79.
* ↑ Blanco, 1966, p. 80.
* ↑ McCarthy i Blanco, 1990, p. 11.
* ↑ Shaviv, 2012, p. 213.
* ↑ Sheehan i Conselice, 2016, p. 277 i ss.

## Bibliografia

* Blanco, Víctor M. «Dr. Jason John Nassau» (en anglès). Quarterly Journal of the Royal Astronomical Society, Vol. 7, Num. 2, 1966, pàg. 79-81. ISSN: 0035-8738.
* McCarthy, M.C.; Blanco, V.M. «CTIO spectral surveys of red giant stars» (en anglès). ESO/CTIO Workshop on Bulges of Galaxies, 1990, pàg. 11-16.
* Shaviv, Giora. The Synthesis of the Elements (en anglès). Springer, 2012. ISBN 978-3-642-28384-0.
* Sheehan, William; Conselice, Christopher J. Galactic Encounters (en anglès). Springer, 2016. ISBN 978-0-387-85346-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Jason John Nassau» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «NASSAU, JASON J.». Encyclopedia of Cleveland History, 2020. [Consulta: 12 novembre 2020]. (anglès)
# Fèlix Goñi i Roura

Fèlix Goñi i Roura, conegut amb el nom de guerra de «Bruc», (El Prat de Llobregat, 24 de novembre de 1958 - Barcelona, 2 de juny de 1979) fou un activista polític català, militant de Terra Lliure mort durant l'intent de cometre un atemptat.
Militant de les Joventuts Revolucionàries Catalanes i posteriorment del PSAN-provisional, va formar part com a independent de la candidatura del PSAN a les eleccions municipals de 1978 del Prat de Llobregat.
Juntament amb Quim Pelegrí, era l'encarregat de posar la bomba a un concessionari de cotxes Renault situat al carrer Regàs, del barri de Sant Gervasi - Galvany, a Barcelona. Frederic Bentanachs i Griselda Pineda feien de grup de suport als activistes vigilant a la plaça Gal·la Placídia, cantonada amb Travessera de Gràcia. Quan a en Fèlix Goñi i Quim Pelegrí, que venien del carrer Regàs, els faltaven pocs metres per arribar a l'objectiu, la bomba que transportava Fèlix Goñi va esclatar causant la mort de l'activista i deixant greument ferit el company d'escamot. A en Quim Pelegrí li varen haver d'amputar dos dits, un testicle i un ull. L'explosió havia estat causada pel fet que el militant independentista portava el temporitzador i l'interruptor en la mateixa bossa.

## Vegeu també

* Cronologia de Terra Lliure

## Referències

* 1 2 «34è aniversari de la mort en combat de Fèlix Goñi "Bruc"». Llibertat.cat, 01-06-2013. [Consulta: 17 febrer 2014].
* ↑ Fernàndez Calvet, pàgs. 35-39

## Bibliografia

* Fernàndez Calvet, Jaume. Terra Lliure (1979-1985). Barcelona: editorial El Llamp, 1986 (col·lecció La Rella). ISBN 84-86066-77-8.
# El Soler de Dalt (Sant Sadurní d'Osormort)

El Soler de Dalt és una masia de Sant Sadurní d'Osormort (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de planta quadrada coberta a dues vessants.
Sobre el portal allindat destaca una finestra treballada amb pedra de granit, poc freqüent en aquestes contrades. A la llinda hi ha un releu de dues dones enfrontades i a l'ampit hi ha una sanefa ondulada que resseguix tot de botons circulars.

## Referències

* 1 2 «El Soler de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Frigil cuacurt

El frigil cuacurt (Idiopsar brachyurus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants pedregosos escarpats amb herba als Alts Andes en zona de Puna del sud-est del Perú, oest-centre de Bolívia i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Frigil cuacurt». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Etheostoma ramseyi

Etheostoma ramseyi és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Nord-amèrica: Alabama.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Powers, S.L. i R.L. Mayden, 2003. Etheostoma cervus: A new species from the Forked Deer River system in western Tennessee with comparison to Etheostoma pyrrhogaster (Percidae: Subgenus Ulocentra). Copeia (3):576-582.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tiebas-Muru Artederreta

Tiebas-Muru Artederreta (oficialment en castellà Tiebas-Muruarte de Reta) és un municipi de Navarra, a la comarca de Cuenca de Pamplona, dins la merindad de Pamplona.

## Denominació

El topònim de Tiebas pot referir-se a l'antiga ciutat grega i egípcia de Tebes introduït pels membres de la casa reial de Xampanya, els monarques de la qual tenien predilecció per les terres orientals que havien conegut en les seves "croades". El topònim de Muruarte de Reta és una corrupció del nom original en euskera, Muru-Artederreta. Muru es traduïx com a mur o fortificació i artederreta es compon de tres parts, art (alzina o carrasca), eder (bell, bonic), -eta (sufix d'abundància), es pot traduir com a alzinar bell. La zona que envolta aquesta localitat es coneix avui dia com a el Carrascal. Toponímia d'El Carrascal.

## Història

El nom d'aquest poble i el seu desenvolupament en un moment de l'edat mitjana va unit a la figura del monarca Teobald II (1253-1270) que va triar aquesta vila com una de les seves reials residències. En 1263 es porta a terme una permuta entre els responsables de la Col·legiata de Roncesvalls i el rei, després de la qual aquest rep les propietats que aquesta Col·legiata tenia a Tiebas en canvi de les seves propietats en el proper municipi de Badostain, acreixent el patrimoni real de la vila si bé tot sembla indicar que Tiebas no va perdre el seu caràcter rural i va romandre amb una grandària de població no molt gran. En 1264, el rei Teobald II va concedir als pobladors de Tiebas els mateixos "furs" que gaudien els francs de la rua de Sant Martí de la ciutat navarresa d'Estella-Lizarra. I dos mesos més tard el privilegi perpetu de ser "realengos" i "lliures de tota labor", excepte treballar en els castells.
Uns anys més tard en 1283 el governador de regne, Clemente de Launay, tenint en compte els privilegis que ja gaudien els va atorgar un mercat tots els dilluns "a fur i constumbre" del mercat de Lizarra. Gaudia igualment Tiebas del privilegi de tenir "prebost", privilegi que corresponia a molt pocs pobles en tota Navarra. Aquests prebosts eren procedien de Lizarra, de Puente la Reina i del "Burgo de la Navarrería" de Pamplona, i s'encarregaven de l'ordre públic, actuant com a repressor de la delinqüència, guardià i conductor dels detinguts i ajusticiador dels condemnats. En l'any 1371 figura com a prebost, Ximeno, que rebia la "pecha" de la vila.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 594 | 582 | 576 | 574 | 578 | 576 | 564 | 545 | 501 | 559 | 588 |
| Fonts: Tiebas-Muruarte de Reta i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges cèlebres

* Fernando Beorlegi (1928-2008) pintor.
* Roldan Jimeno, historiador.
# Mitridatita

La mitridatita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany i dona nom al grup de la mitridatita. Va rebre el seu nom l'any 1914 per part de P. A. Dovoitxenko en honor del mont Mithridat, situat a la península de Kertx, on va ser descoberta.

## Característiques

La mitridatita és un fosfat de fórmula química Ca₂Fe3+ 3O₂(PO₄)₃·3H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són tenen rarament forma de pseudoromboedres tabulars prims, de fins a 2 mm, compostos de {100}, {001} i {423}; més comunament massius, en nòduls, filons i crostes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mitridatita pertany a «08.DH: Fosfats amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 1:1» juntament amb els següents minerals: minyulita, leucofosfita, esfeniscidita, tinsleyita, jahnsita-(CaMnFe), jahnsita-(CaMnMg), jahnsita-(CaMnMn), keckita, rittmannita, whiteïta-(CaFeMg), whiteïta-(CaMnMg), whiteïta-(MnFeMg), jahnsita-(MnMnMn), kaluginita, jahnsita-(CaFeFe), jahnsita-(NaFeMg), jahnsita-(NaMnMg), jahnsita-(CaMgMg), manganosegelerita, overita, segelerita, wilhelmvierlingita, juonniïta, calcioferrita, kingsmountita, montgomeryita, zodacita, arseniosiderita, kolfanita, pararobertsita, robertsita, sailaufita, mantienneïta, paulkerrita, benyacarita, xantoxenita, mahnertita, andyrobertsita, calcioandyrobertsita, englishita i bouazzerita.

## Formació i jaciments

La mitridatita es troba sovint en forma de taques o crostes en minerals a prop de minerals de fosfat de ferro(II) oxidants, com ara trifilita i vivianita en pegmatites de granita; també pot ser un component de ciment o reemplaçament en fòssils en alguns sediments ferruginosos oolítics; també es forma en sòls fosfàtics. A més del mont Mithridat, la mitridatita també ha estat trobada en altres indrets de la península de Crimea i a Alemanya, l'Argentina, Austràlia, Bèlgica, el Brasil, el Canadà, Espanya, els Estats Units, Etiòpia, les Filipines, Finlàndia, França, Grècia, el Japó, Madagascar, el Marroc, Namíbia, Polònia, Portugal, el Regne Unit, la República Txeca, Romania, Ruanda, Rússia, Sud-àfrica, Suècia, Suïssa i Ucraïna. A Catalunya ha estat trobada a la pedrera del turó de Montcada, a Montcada i Reixac (Vallès Oriental, Barcelona), al cap de Creus (Alt Empordà, Girona) i al rierol de Vilella, a Bellver de Cerdanya (Cerdanya, Lleida).
Sol trobar-se associada a altres minerals com: trifilita, vivianita, rockbridgeïta, heterosita, hureaulita, fairfieldita, cyrilovita, jahnsita, col·linsita, apatita i hidròxids de ferro.

## Referències

* 1 2 «Mitridatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 juny 2017].
* 1 2 «Mitridatite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2012. [Consulta: 26 juny 2017].
# Fèlix II

Fèlix II, avui considerat antipapa, va ésser proclamat papa en 355 per l'emperador romà Constanci II, que va deposar el papa Liberi I que no havia volgut condemnar Sant Atanasi d'Alexandria. El maig de 357, un sector de ciutadans romans que havien restat fidels a Liberi van demanar a Constanci que normalitzés la situació.
L'emperador va proposar que Fèlix i Liberi governessin junts, però quan Liberi tornà, Fèlix fou forçat a exiliar-se a Porto, prop de Roma. Fèlix va intentar, infructuosament, tornar a Roma com a papa; va morir el 22 de novembre de 365.

## Confusió amb Fèlix màrtir i veneració

Es va confondre aquest Fèlix amb Fèlix de Roma, màrtir romà. El resultat va ésser que va incloure's a la llista de papes com a Fèlix II, i els següents papes del mateix nom van rebre el nombre consecutiu: Fèlix III i Fèlix IV erròniament.
La confusió pot venir del fet que el Liber Pontificalis que Fèlix II va fer edificar una església a la Via Aurèlia, on havia estat sebollit un màrtir romà mort durant les persecucions. No obstant això, cap font antiga parla d'aquest màrtir i només se'n coneix el nom i el títol de màrtir, i que fou sebollit al cementiri de la Via Portuensis, que prengué el seu nom. El màrtir consta al Martirologi romà celebrat el dia 29 de juliol.
El temps va fer oblidar l'activitat de l'antipapa i va acabar essent considerat sant, apareixent al Martirologi romà el 29 de juliol. El martirologi, fins al 1962 deia:
| « | A Roma, a la Via Aurèlia, Sant Fèlix II, papa i màrtir. Havent estat expulsat de la Seu per l'emperador arrià Constanci per defensar la fe catòlica, i mort per l'espasa privadament a Cera, a la Toscana, va morir gloriosament. El seu cos fou portat d'aquest lloc per clergues i sebollit a la Via Aurèlia. Fou portat després a l'església dels Sants Cosme i Damià on, sota el sobirà pontífex Gregori XIII, fou trobat sota l'altar amb les relíquies dels sants màrtirs Marc, Marcel·lià i Tranquil·lí, i amb aquest últim fou tornat al mateix lloc el 31 de juliol. Al mateix altar també van trobar-se els cossos dels sants màrtirs Abundi, prevere, i Abundanci, diaca, que foren poc després solemnement traslladats a l'església de la Companyia de Jesús, la vigília de la seva festa. | » |
Aquesta citació confon el paper de Fèlix i Liberi, considerant aquest com a antipapa. Les edicions recents del martirologi eliminen l'entrada i la substitueixen per:
| « | A Roma, a la tercer milla de la Via Portuensis, al cementiri dedicat al seu nom, Sant Fèlix màrtir. | » |
La mateixa confusió la donava el Missal romà, que identificava el Fèlix del dia 29 de juliol amb l'antipapa, fins que l'edició de 1962 només parla de "Fêlix màrtir" i no de "Fèlix II papa".

## Notes

* ↑ Encyclopaedia Britannica. "Felix (II)".
* ↑ The Papal Schism between Liberius and Felix, 1-4.
* ↑ Catholic Encyclopedia. "Felix II".

## Enllaços externs

* The Papal Schism between Liberius and Felix,
* Catholic Encyclopedia. "Felix II".
# Emasculació

Hom denomina emasculació a l'ablació total de tots els elements genitals masculins, és a dir, tant del penis com dels testicles.
En algunes cultures es practica l'emasculació voluntària per motius religiosos.
També es denomina emasculació a l'eliminació dels estams de les flors. Això es fa per evitar que en un cultiu dedicat a la producció de llavors amb característiques determinades les plantes es creuin amb altres de diferents característiques. Així es fa una pol·linització dirigida.

## Referències

* ↑ Hedhly A. et al. Flower emasculation accelerates ovule degeneration and reduces fruit set in sweet cherry. Scientia Horticulturae Vol.119, No.4, 17 Febrer 2009, Pp 455–457

## Vegeu també

* Castració
# Frigil crestanegre

El frigil crestanegre (Lophospingus pusillus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones obertes amb matolls, a les terres baixes de l'est i sud-est de Bolívia, oest de Paraguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Frigil crestanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Mitridates el Jove

Mitridates el Jove (en grec antic Mιθριδάτης) era un príncep del Pont, fill de Mitridates VI Eupator.
El seu pare el va posar al front d'un exèrcit per oposar-se al general romà Fímbria l'any 85 aC, assessorat per tres generals: Tàxiles, Diofant i Menandre. L'exèrcit romà va sorprendre el seu campament i el va derrotar. Mitridates es va escapar a Pèrgam on es va reunir amb el seu pare, segons diuen Memnó d'Heraclea i Apià.
Més tard, quan es va acabar la guerra contra Sul·la, el seu pare el va nomenar governador de la Còlquida amb títol de rei. Els colquis, que estaven revoltats, es van sotmetre immediatament al jove príncep i li van demostrar la seva fidelitat. Això fou mal interpretat pel pare que va pensar que es volia fer independent, i el va cridar al Pont i després de tenir-lo un temps presoner el va fer executar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mithridates». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 maig 2021].
# Jesenské (Nitra)

* No s'ha de confondre amb Jesenské (Banská Bystrica).
Jesenské és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1251.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Obec Jesenské» (en eslovac). [Consulta: 20 desembre 2021].