OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cryptocentrus albidorsus

Cryptocentrus albidorsus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines, Taiwan, les Illes Ryukyu i Palau.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Australia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Criddleïta

La criddleïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor del doctor Alan J. Criddle (1944, Gal·les del Sud, Regne Unit - 2 de maig de 2002), mineralogista del Museu Britànic per les seves contribucions substancials a la reflectància quantitativa dels minerals i per la seva investigació sobre els minerals opacs. Va ajudar a descriure més de 65 nous minerals i va ser autor del Quantitative Data File (QDF) de Ore Minerals (2a i 3a edicions).

## Característiques

La criddleïta és una sulfosal de fórmula química TlAg₂Au₃Sb$_{10}$S$_{10}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1987, sent publicada per primera vegada un any després. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la criddleïta pertany a 02.LA.10, sulfosals sense classificar sense Pb essencial, juntament amb: dervil·lita, daomanita, vaughanita, fettelita, chameanita, arcubisita, mgriïta, benleonardita, tsnigriïta, borovskita i jonassonita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de les mostres obtingudes a les mines Golden Giant i Williams, ambdues situades al dipòsit d'or d'Hemlo, a Ontario (Canadà). També ha estat descrita a la pedrera de Viges, a Saint-Dizier-la-Tour (Nova Aquitània, França). Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Criddleite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 maig 2021].
# Cucunyà

Cucunyà (en occità Cucunhan; en francès Cucugnan) és un municipi de la regió d'Occitània, departament de l'Aude.
A nivell històric i cultural, el municipi forma part del massís de les Corberes, una formació calcària que fa de transició entre el Massís Septentrional i els Pirineus. De clima mediterrani, és regat pel Verdoble, la riera Cucugnan i per altres diversos cursos d'aigua menors. El municipi té un patrimoni natural remarcable: un lloc Natura 2000 (les «basses Corbières») i cinc zones naturals d'interès ecològic, faunínsic i floral.
Cucugnan és un municipi rural amb 113 habitants a data 2020, que va tenir un pic de població de 312 habitants el 1846.
El patrimoni arquitectònic de la vila conté un edifici dins els monuments històrics de França: el castell de Querbús, des de 1907.
# David Morris Lee

David Morris Lee (Rye, Nova York, 1931) és un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1996.

## Biografia

Va néixer el 20 de gener de 1931 a la població de Rye, situada a l'estat nord-americà de Nova York. Va estudiar física a la Universitat Harvard, on es llicencià el 1952, per posteriorment aconseguir l'any 1955 el doctorat a la Universitat Yale. Des d'aquell any és professor de física a la Universitat Cornell.

## Recerca científica

Interessat en els superfluids, l'any 1972 publicà un treball, conjuntament amb Robert Coleman Richardson i Douglas Dean Osheroff, sobre l'isòtop heli-3. En aquest treball demostraven com l'heli, un gas inert present a la natura, aconseguia adoptar una fluïdesa desconeguda a l'aproximar-se al zero absolut (-273 °C).
L'any 1996 fou guardonat, conjuntament amb els seus dos col·laboradors, amb el Premi Nobel de Física pels seus descobriments en superfluids amb l'isòtop Heli-3.

## Enllaços externs

* «David Morris Lee» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# David Morales

David Morales (Brooklyn, 21 d'agost de 1962) és un discjòquei de música house i productor discogràfic estatunidenc d'ascendència porto-riquenya.
David Morales ha remesclat i produït més de 500 referències per a artistes com Enrique Iglesias, Aretha Franklin, Michael Jackson, Janet Jackson, Björk, Daft Punk, Donna Summer, Gloria Estefan, Kylie Minogue, Neneh Cherry, U2, Spice Girls, Eric Clapton, Seal, Anastacia, Pet Shop Boys, Whitney Houston, Selena i Jamiroquai. Va ser nominat al seu primer premi Grammy l'any 1996 com a productor de l'àlbum Daydream de Mariah Carey per la cançó «Fantasy». Va ser nominat de nou l'any següent i va guanyar el premi Grammy de 1998 en qualitat de Remixer of the Year.
David Morales és un dels primers músics considerats superstar DJ. Ha actuat en nombrosos clubs d'arreu del món, incloent diverses residències a discoteques d'Eivissa com Pacha i Space d'ençà el 1994. Morales també ha realitzat programes de ràdio i ha publicat recopilacions de remescles.

## Discografia
### Àlbums

* 1993: The Program
* 2004: 2 Worlds Collide
* 2012: Changes

### Recopilacions de remescles

* 1994: United DJs of America, Vol. 4
* 1997: Ministry of Sound: Sessions Seven
* 2003: Mix The Vibe: Past-Present-Future
* 2011: Live &amp; Remastered (disc 2)

## Referències

* ↑ «DJ Times Magazine is for the Professional Mobile and Club DJ», 21-10-2006. Arxivat de l'original el 2006-10-21. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «45 years on the edge with legendary DJ David Morales», 20-06-2022. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «David Morales». Grammy.com, 19-11-2019. [Consulta: 16 desembre 2019].
* ↑ «What you need to know about American DJ David Morales» (en anglès britànic), 08-10-2018. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Sin pasión no puedes hacer nada en la vida» (en castellà). Periódico de Ibiza, 15-08-2020. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «RA: David Morales tour dates». Resident Advisor. [Consulta: 16 desembre 2019].
# Telèsia

Telèsia (llatí: Telesia grec antic: Τελεσία) va ser una ciutat important del Samni a la vall del Calor prop de la confluència amb el Volturnus. Estava situada a la Via Llatina, o més aviat en un ramal d'aquella via que portava des de Teanum, a la Campània passant per Allifae fins a Beneventum, segons l'Itinerari d'Antoní i la Taula de Peutinger.
La ciutat s'esmenta per primer cop durant la Segona Guerra Púnica, tot i estar situada a la vall del Calor, escenari de moltes lluites, quan Aníbal la va ocupar l'any 217 aC quan va entrar al Sàmnium, però va ser reconquerida per Quint Fabi Màxim Berrugós el 214 aC, segons Titus Livi.
Va ser una ciutat que en temps d'Estrabó era ja molt decadent, com altres ciutats del Samni, encara que per part del Triumvirat va rebre una colònia romana i va mantenir el rang colonial durant l'Imperi. Era el lloc de naixement del cap samnita famós durant la guerra social, Ponci Telesí Major, i probablement també de Gai Ponci, el guanyador de la batalla de les Forques Caudines.
A l'edat mitjana era la seu d'un bisbat i va tenir una catedral. La ciutat es va desplaçar lleugerament cap al sud. Les ruïnes de la ciutat romana, que consisteixen en unes muralles i restes de l'amfiteatre i del circ, es troben properes a la vila actual de Telese.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Telesia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 29 maig 2023].
# Josep Juli i Vinyals

Josep Juli i Vinyals (m. 1761 o 1764) va ser un mestre d'obres català. Va ser fill de Josep Juli, menor, també mestre d'obres.
Va ser mestre de cases del bisbe o del capítol de la Catedral de Barcelona entre 1719 i 1769 succeint al seu pare en el càrrec després de la seva mort i, més tard, va esdevenir mestre de cases de la ciutat de Barcelona a partir de l'any 1748 succeint al seu cosí germà Josep Juli i Fabregat, i va exercir-los fins a la seva mort, quan el va succeir el seu fill Oleguer. Va participar en la construcció de l'església de Betlem en la seva fase final a partir de 1732, època durant la qual va dirigir les obres el seu cosí Agustí Juli i Fabregat, i també va fer el projecte de la nova església de Santa Maria de Badalona juntament amb Francesc Renart vers 1758.

## Referències

* ↑ Rosell Colomina, 1996, p. 242.
* ↑ Rosell Colomina, 1996, p. 204.
* ↑ Lladó, Francesc; Padrós, Joan Antoni. «Església parroquial de Santa Maria». Inventari de protecció del patrimoni cultural europeu. Ajuntament de Badalona, 1980. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2017. [Consulta: 6 setembre 2015].

## Bibliografia

* Rosell Colomina, Jaume. La construcció en l'arquitectura de Barcelona a final del segle XVIII. Universitat Politècnica de Catalunya, 1996. Arxivat 2017-08-28 a Wayback Machine.
Els Juli, nissaga de mestres d'obres :
Josep Juli, major Maria Victòria   
 Josep Juli, menor   Benet Juli 
 Josep Juli i Vinyals Josep Juli i Fabregat Agustí Juli i Fabregat
 Oleguer Juli i Bordes :
# Regina (desambiguació)

«Regina» té aquests significats:

## Geografia

* Canadà: Regina, capital de la província canadenca de Saskatchewan
* Estats Units d'Amèrica: Regina (Nou Mèxic), localitat de comtat de Sandoval a Nou Mèxic
* Guaiana Francesa: Régina, municipi d'aquest departament francès de l'Amèrica del Sud
* Catalunya:
** La Roca Regina és un cim del municipi pallarès de Castell de Mur.
** El Turó de Salve Regina és una muntanya maresmenca situada entre Teià i Premià de Dalt.
* Imperi Romà: Castra Regina o Reginum era el nom antic de Ratisbona.

## Biografies

* Regina Schörg, soprano austríaca
* Regina Spektor, música russa estatunidenca
* Régine Crespin, soprano francesa
* Eilleen Regina Edwards és el nom original de Shania Twain, una cantant canadenca.

## Biologia

* Devario regina, peix de la família dels ciprínids
* Micoureus regina o Marmosa reina és un marsupial de la família dels didèlfids.

## Arquitectura

* El Teatre Regina, que pot ser:
** El Jove Teatre Regina de Barcelona
** El Reginateatern d'Uppsala
** El Teatre romà de Regina de Casas de Reina

## Música

* Himnes:
** Diu vi Salvi Regina és un cant religiós dedicat a la mare de Déu usat com a himne nacional de Còrsega.
** El Salve Regina és un himne religiós dedicat a la mare de Déu.
* Òpera:
** Alina, regina di Golconda és una òpera de Gaetano Donizetti.
** Artemisia regina di Caria és una òpera de Domenico Cimarosa.
** Elisabetta, regina d'Inghilterra és una òpera de Gioachino Rossini.

## Altres

* Esports: L'equip italià de futbol Reggina Calcio
Viccionari
# Vicente Bobadilla

Vicente Bobadilla (Capiatá, 5 d'abril de 1938 - Paraguai, 28 de juny de 2012) fou un futbolista paraguaià de la dècada de 1960.
Fou 45 cops internacional amb la selecció del Paraguai.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Club General Díaz (Luque), Club Sol de América, Guaraní i Olimpia.

## Referències

* ↑ rsssf: Paraguay record international footballers
* 1 2 «Falleció Bobadilla, gloria aurinegra» (en castellà). ABC Color, 29-06-2012.
* ↑ «Vicente Bobadilla, protagonista de históricos partidos con Brasil» (en castellà). ABC Color, 05-06-2005.
* ↑ Vicente Bobadilla a National-Football-Teams.com (anglès)
# Vicente Blasco-Ibáñez Tortosa

Vicente Blasco-Ibáñez Tortosa (València, 27 de gener de 1932 - Ibidem, 24 de setembre de 2018) fou un polític valencià que exercí com a regidor de l'Ajuntament de València i de l'Ajuntament de Torrent, diputat provincial de València i diputat a les Corts Valencianes en la II Legislatura.

## Biografia

Fill del polític republicà Sigfrido Blasco-Ibáñez Blasco i net de l'escriptor Vicente Blasco Ibáñez, durant la guerra civil espanyola va fugir amb la seva família a França. Ell i la seva mare van tornar en 1939. Degut al passat polític de la seva família va tenir un expedient acadèmic força accidentat i finalment es va llicenciar en dret a la Universitat de València després de passar per la Universitat de Granada. Va treballar uns anys com a advocat per a l'empresa d'autopistes Aumar. En 1966 va fundar amb la seva mare l'editorial Prometeo SL, per tal de revitalitzar l'obra del seu avi.
A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou elegit regidor de l'ajuntament de València com a independent dins de la Unió Regional Valenciana. Aleshores es mostrava contrari al que anomenava "expansionisme català". De la mà de Vicent González Lizondo va ingressar a Unió Valenciana (UV), partit amb el qual fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1987. Fou vocal, entre d'altres, de la Comissió d'Investigació sobre tràfic d'influències i ús d'informacions privilegiades en l'àmbit de la Comunitat Valenciana. L'any 1991 es presentà, també per UV, com a tercer en la llista municipal de Torrent, a l'Horta Sud, aconseguint l'acta de regidor després de la renúncia d'un dels dos regidors electes.
En una entrevista de 2010 al diari Levante-EMV va criticar durament al govern de Francisco Camps i manifestà que el català i el valencià són la mateixa llengua; també va preveure la "mort" del que fora el seu partit: UV. Vicente Blasco-Ibáñez Tortosa va morir a la ciutat de València el 24 de setembre de 2018 als 86 anys. L'exalcaldesa i aleshores cap de l'oposició de Torrent, n'Amparo Folgado Tonda, va fer pública una nota de condolència.

## Referències

* ↑ https://www.levante-emv.com/comunitat-valenciana/2018/09/30/fallece-nieto-escritor-valenciano-vicente-55016130.html
* 1 2 Vicente Blasco-Ibáñez i Tortosa: «La ideología del ayuntamiento y del Consell es el neocatolicismo opusdeístico», entrevista a Levante-EMV, 17 de gener de 2010
* ↑ La polémica entre los Blasco Ibáñez, El País, 12 de gener de 1978
* ↑ Bandera, lengua y denominación de origen dividen a los valencianos, El País, 31 de març de 1979
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-06-02. [Consulta: 1r juny 2015].
* 1 2 https://torrentaldia.com/fallece-vicente-blasco-ibanez-tortosa-exconcejal-de-uv-en-torrent-y-nieto-del-escritor/
* ↑ https://www.lasprovincias.es/comunitat/fallece-vicente-blasco-ibanez-nieto-escritor-20180930090525-nt.html
# Viuz-en-Sallaz

Viuz-en-Sallaz és un municipi del departament de l'Alta Savoia i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Volta a Brandenburg

La Volta a Brandenburg (en alemany Brandenburg-Rundfahrt) va ser una competició ciclista per etapes que es disputava a l'estat de Brandenburg, Alemanya. La primera edició de la cursa es disputà el 2001 i va durar fins al 2008 amb dos anys d'interrupció.

## Palmarès

| Anno | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2001 | Christian Lademann | Timo Scholz | Gustav Larsson |
| 2002 | Timo Scholz | Christian Müller | Mark Fitzgerald |
| 2003 | Jean Nuttli | Luke Roberts | Martin Müller |
| 2004-2006 | No disputada |
| 2007 | Roger Kluge | Christian Kux | Jörg Lehmann |
| 2008 | Roger Kluge | Marcel Kittel | John Degenkolb |

## Referències

* ↑ «Brandenburg Rundfahrt (All) - Ex». [Consulta: 31 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cqranking.com
# Volta a Baviera

La Volta a Baviera (en alemany: Bayern Rundfahrt) és una competició ciclista per etapes que es disputà a Baviera, Alemanya entre el 1980 i el 2015.
La primera edició es disputà el 1980, però sols per a ciclistes amateurs. A partir del 1989 la cursa s'obrí als professionals i el 2005 passà a formar part de l'UCI Europa Tour, amb una categoria 2.HC. Amb la desaparició de la Volta a Alemanya fou la cursa ciclista per etapes més prestigiosa d'Alemanya. El 2016 deixà de disputar-se per problemes econòmics.
Jens Voigt i Michael Rich, amb tres victòries, són els ciclistes que més vegades l'han guanyat.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1989 | Kai Hundertmarck (GER) | Koen van Rooy (BEL) | Hans Knauer (GER) |
| 1990 | Jörg Paffrath (GER) | Lubos Lom (CZE) | Eddy Seigneur (FRA) |
| 1991 | Brian Walton (CAN) | Lutz Lehmann (GER) | Thomas Fleischer (GER) |
| 1992 | Jacques Jolidon (SUI) | Willy Willems (BEL) | Dirk Schiffner (GER) |
| 1993 | Alexander Kastenhuber (GER) | Jens Zemke (GER) | Daniel Lanz (SUI) |
| 1994 | Pavel Padrnos (CZE) | Jimmi Madsen (DEN) | Thomas Liese (GER) |
| 1995 | Timo Scholz (GER) | Volker Ordowski (GER) | Arnaud August (FRA) |
| 1996 | Uwe Peschel (GER) | Michael Rich (GER) | Andreas Walzer (GER) |
| 1997 | Christian Henn (GER) | Bert Dietz (GER) | Arnaud Pretot (FRA) |
| 1998 | Steffen Kjaergaard (NOR) | Axel Merckx (BEL) | Daniel Atienza (ESP) |
| 1999 | Rolf Aldag (GER) | Sven Gaute Hölestöl (NOR) | Torsten Schmidt (GER) |
| 2000 | Jens Voigt (GER) | Michael Rich (GER) | Tobias Steinhauser (GER) |
| 2001 | Jens Voigt (GER) | Rolf Aldag (GER) | Artur Babaitsev (RUS) |
| 2002 | Michael Rich (GER) | Jens Voigt (GER) | Yuriy Krivtsov (UKR) |
| 2003 | Michael Rich (GER) | Patrik Sinkewitz (GER) | Thomas Liese (GER) |
| 2004 | Jens Voigt (GER) | Andreas Klöden (GER) | Tomasz Brozyna (POL) |
| 2005 | Michael Rich (GER) | Aleksandr Vinokúrov (KAZ) | Linus Gerdemann (GER) |
| 2006 | Alberto Martínez (ESP) | Beat Zberg (SUI) | Luke Roberts (AUS) |
| 2007 | Stefan Schumacher (GER) | Bert Grabsch (GER) | Jens Voigt (GER) |
| 2008 | Christian Knees (GER) | Andreas Dietziker (SUI) | Niki Terpstra (NED) |
| 2009 | Linus Gerdemann (GER) | Maxime Monfort (BEL) | David Le Lay (FRA) |
| 2010 | Maxime Monfort (BEL) | Adriano Malori (ITA) | Simon Spilak (SVN) |
| 2011 | Geraint Thomas (GBR) | Nicki Sørensen (DEN) | Michael Albasini (SUI) |
| 2012 | Michael Rogers (AUS) | Jérôme Coppel (FRA) | Vladímir Gússev (RUS) |
| 2013 | Adriano Malori (ITA) | Geraint Thomas (GBR) | Jan Bárta (CZE) |
| 2014 | Geraint Thomas (GBR) | Mathias Frank (SUI) | Vassil Kirienka (BLR) |
| 2015 | Alex Dowsett (GBR) | Tiago Machado (POR) | Jan Bárta (CZE) |

## Referències

* 1 2 3 «Bayern Rundfahrt (All) - Ex». [Consulta: 1r desembre 2022].
* ↑ Le Tour de Bavière n’aura pas lieu en 2016 a cyclingpro.net

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany)
# Verneda

«Verneda» té aquests significats:
* Verneda (bosc), bosc de ribera al que l'arbre més característic és el vern
* Toponímia:
** Verneda (Gers), municipi francès al departament del Gers i a la regió de Migdia-Pirineus
** La Verneda i la Pau, barri al districte barceloní de Sant Martí
** La Verneda (Sant Adrià de Besòs), barri de Sant Adrià de Besòs
** Estació de Verneda, estació de la L2 del Metro de Barcelona a Sant Adrià de Besòs
** Font de la Verneda (Sapeira), font del terme municipal de Tremp (Pallars Jussà)
** Puig de la Verneda, turó entre els municipis de Ventalló i de Viladamat a la comarca de l'Alt Empordà
** Riera Verneda, curs fluvial que neix a les Gavarres a prop del Puig Gros
** Veïnat de Verneda, veïnat del municipi de Cassà de la Selva (Gironès)
** Sent Laurenç de la Verneda, municipi francès al departament de Gard i a la regió de Llenguadoc-Rosselló.
** Vernedes (Claverol), indret de Conca de Dalt (Pallars Jussà).
** Antic Camí de la Verneda, eix històric del barri de Sant Martí substituït per la construcció de la Rambla de Guipúscoa (Barcelona)
* Biografies: Fruitós Verneda i Figueras (Sant Fruitós de Bages, 1847 - Manresa, 1928), doctor en ciències, perit agrònom i pedagog
# Wabasha

Wabasha és una ciutat i seu del Comtat de Wabasha a l'estat de Minnesota dels Estats Units d'Amèrica. Wabassha limita amb l'estat de Wisconsin.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Wabasha tenia 2.599 habitants, 1.062 habitatges, i 665 famílies. La densitat de població era de 123 habitants per km².
Dels 1.062 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 22,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.291 $ i la renda mediana per família de 45.391 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.223 $ mentre que les dones 24.167 $. La renda per capita de la població era de 20.374 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wabasha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wabasha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Villa Helga

La Villa Helga és una obra de Parets del Vallès (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa aïllada, fent cantonada, amb jardí. És de planta concentrada i consta de quatre cossos de diferents alçades, un d'ells de planta baixa amb coberta a dos vessants, limitada per un ampli arc de punt rodó que emfasitza l'entrada. El cos de migdia ponent és de planta poligonal i baixa amb coberta de terrat. L'edificació es distribueix en planta baixa i pis. La coberta és complexa, amb teula àrab, les tres vessants acaben amb una treballada imbricació de peces ceràmiques vistes. Els buits de les façanes estan emmarcats amb brancals i llinda plana de pedra. Les façanes estan arrebossades i pintades de color blanc.
La tanca és de reixa de ferro amb barrots verticals recolzada en un sòcol de paredat i pilars de secció quadrada recolzats en el sòcol.

## Història

L'abril de 1945 Felipa López de Roa demana permís per a construir una casa i una tanca al carrer Alfons XIII cantonada amb el carrer Santa Teresa (l'actual carrer Onze Setembre).

## Referències

* 1 2 3 «Villa Helga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].