OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vintilă Cossini

Vintilă Cossini (Constanța, 21 de novembre de 1913 - 24 de juny de 2000) fou un futbolista romanès de la dècada de 1930.
Disputà 25 partits amb la selecció de futbol de Romania, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del FC Rapid București.

## Referències

* ↑ 1938 FIFA World Cup France Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Perfil Arxivat 2014-04-12 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Perfil a romaniansoccer.ro
# Llinda de la casa de la Plaça General Prim, 2 (Navarcles)

La Llinda de la casa de la Plaça General Prim, 2 és una obra de Navarcles (Bages) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una llinda datada al mig de la qual hi ha esculpit en baix relleu una forma d'estrella encabida dins d'un cercle ornamentat en el seu perímetre amb un rosari. A dins l'estrella hi ha un estri similar a unes tisores. A banda i banda, la data d'execució: 1793.
La llinda formava part d'un edifici anterior a l'actual. Als anys 1970, quan es va fer la casa de nou, va passar a ocupar el lloc actual, sobre la porta de la casa número dos de la plaça General Prim.

## Referències

* 1 2 3 «Plaça General Prim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# VX

VX va ser un grup de música heavy metal de València. Estilísticament, evolucionen del Thrash a l'speed metal.
Tot i fundar-se en 2004, el grup no començaria a assajar fins a 2006. El seu primer treball es va publicar de manera autoeditada en 2009. Holocaust Musical va incloure sis cançons, de les quals es va arribar a destacar certa influència del punk. Tant este primer EP com el següent, Contraataque, van ser gravats a Illogic-all Studios de Tavernes Blanques, constant també de sis cançons. Es retiraren el 20 de gener de 2018 en un concert a la Sala Paberse Matao de Sedaví.

## Discografia

* Holocaust Musical (EP Autoeditat, 2009)
* Contraataque (EP, Autoeditat 2010)
* Sense Pietat (EP, Dead Center Productions, 2013)
* III GM (Eventhink Metal Records, 2017)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Hijos del Metal Zine número 5 (castellà)
* 1 2 3 Entrevista a VX a Metalzone del 2010 (castellà)
* 1 2 3 4 «Entrevista a VX». Territori Sonor, À Punt, 19-01-2018. Arxivat de l'original el 2018-01-26. [Consulta: 25 gener 2018].
* 1 2 Hijos del Metal Zine número 2 (castellà)
* ↑ Ressenya de Contraataque a Metalcry (castellà)
* ↑ Sense Pietat Ressenya a The sentinel del 24 de juny de 2014 (castellà)

## Enllaços externs

* VX a Metal-Archives
* Bandcamp d'VX
# Ausonia (Argentina)

Ausonia és una localitat situada en el departament General San Martín, província de Córdoba, Argentina. Està situada sobre la Ruta Provincial 4, a 167 quilòmetres de la Ciutat de Còrdova. La seva població és de 743 habitants (INDEC, 2001). La festa patronal se celebra el dia 30 d'agost, en honor de Santa Rosa de Lima.
La principal activitat econòmica és l'agricultura seguida per la ramaderia, sent els principals cultius la soia i el blat de moro. La producció làctica i el comerç també tenen rellevància en l'economia local.
A la localitat hi ha un dispensari, diverses escoles primàries, una escola secundària, un lloc policial, un centre de jubilats i un edifici municipal en el qual s'efectuen gran part de les funcions administratives.
Una cooperativa és l'encarregada d'oferir els serveis públics com l'aigua, l'electricitat, el gas, internet, etc. Recentment es va inaugurar un parc industrial on ja hi ha empreses instal·lades destinades a la producció d'aliments balancejats.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20160810014857/http://www.indec.gov.ar/censo2001s2_2/Datos/14000LC121.xls
# Societat Valenciana de Tramvies

La Societat Valenciana de Tramvies o SVT (originalment i en castellà: Sociedad Valenciana de Tranvías) fou una companyia privada de ferrocarrils valenciana creada el 16 de gener de 1885 per en Juan Navarro Reverter, primer president de la societat i marques de colominas, amb el suport de l'Ateneu Mercantil de València. L'empresa va crear del mític i conegut trenet de València, element històric del Cap i Casal que té en l'actualitat al metro de València com a successor. El 1917, la SVT va fusionar-se amb la Compagnie Génerale des Tramways de Valence (Espagne) Société Lyonnaise o "La lionesa" per tal de crear la Companyia de Tramvies i Ferrocarrils de València (CTFV), successora del servei de la SVT fins 1964.
La companyia va tindre un capital inicial de 1.800.000 pessetes, tot i que poc després augmentaria fins a tres milions. Poc a poc, s'anaren fent fins a quatre línies de tramvia (en certa forma represes actualment pels tramvies de Metrovalència), així com dues línies de ferrocarril de via estreta, una amb destinació a Llíria i una altra amb destinació a Bétera tot i que amb ramal cap a Rafelbunyol.

## Línies

* 18 de juliol de 1888: Pont de Fusta-Llíria (Part de les actuals línies 4 del tramvia i 2 de Metrovalencia)
* 21 de novembre de 1891: Grau de València-(Rafelbunyol)-Bétera (Part de les actuals línies 1, 3 de Metro i 8 del tramvia)

## Referències

* ↑ http://railsiferradures.blogspot.com/2012/05/la-valenciana-los-tranvias-de-valencia.html
* ↑ https://www.metrovalencia.es/wordpress/?page_id=354
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-01-30. [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ http://euroferroviarios.net/index.php?name=Reviews&req=showcontent&id=3450
# Trebons

«Trebons o Trébons» té aquests significats:
* Trebons (Alta Garona) (occità) Trébons-sur-la-Grasse (francès), municipi del departament francès de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Trebons (Alts Pirineus), municipi francès al departament dels Alts Pirineus (regió de Migdia-Pirineus)
* Trebòns de Luishon (occità) o Trébons-de-Luchon (francès), municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
# Harry Rabinger

Harry (o Henri) Rabinger (Ciutat de Luxemburg, 25 de febrer de 1895 - Ciutat de Luxemburg, 7 de setembre de 1966) fou un pintor luxemburguès, recordat per les seves pintures de retrats i paisatges expressionistes, especialment aquells de l'àrea industrial del sud del país.
Nascut al barri de Pfaffenthal, de la Ciutat de Luxemburg, el 25 de febrer de 1895, Rabinger va començar els seus estudis d'art a París, però es va veure obligat a marxar a Múnic quan l'any 1914 va esclatar la Primera Guerra Mundial. Va completar la seva educació al viatjar de forma àmplia, en particular a Hongria, Àustria, Txecoslovàquia i els Països Baixos. Va ser el 1919 que va entrar en contacte amb el sud de Luxemburg com a professor d'art a l'Escola Industrial i Comercial i al Liceu de nois d'Esch-sur-Alzette. En aquell moment, la indústria s'expandí ràpidament a la zona, i li proporcionà escenes vívides de mines, fàbriques, ferrocarrils i edificis aglutinats en revestiments vermells oxidats.
Tot i que primer va ser membre del Cercle Artístic de Luxemburg, es va unir a Joseph Kutter, Nico Klopp entre d'altres com a cofundador del moviment de la secessió de Luxemburg, que va tenir èxit en la promoció de l'art modern. Després d'exhibir la seva obra, tant a Luxemburg com a Brussel·les, l'Estat li encarregà que pintés la seva obra monumental Terres Roges per al pavelló de Luxemburg a l'Exposició Universal de París de 1937. L'any 1939, juntament amb Jean Schaak, va exposar grans panells decoratius a l'Exposició General de segona categoria de Nova York, on va guanyar un premi per la seva "Ville de Luxembourg". Després de la guerra, va passar per un període difícil, limitant-se a l'ensenyament. Va morir el 7 de setembre de 1966 a la seva casa del barri de Limpertsberg, a la seva ciutat natal.
El treball de Rabinger varia de bodegons de vius colors a sorprenentment nus i retrats realistes, incloent les seves famoses dones amb pentinats juvenils. Per sobre de tot, se'l recorda pels seus paisatges salvatges de Normandia i Bretanya amb roques, penya-segats i costes escarpades. Però també va pintar els pobles més tranquils i les valls de la regió del Mosel·la i l'Alzette i les muntanyes de l'Oesling. Com a artista jove, va ser influenciat per primera vegada per l'impressionisme, però aviat va desenvolupar un estil expressionista, lleugerament fauvista, amb un intens colorit i contrastos forts.

## Referències

* ↑ "Rabinger, Harry (Henri)", Luxemburger Lexikon, Editions Guy Binsfeld, Luxembourg, 2006, en alemany.
* 1 2 3 «Georgette Bisdorff, "Harry Rabinger"» (en francès). Ons stad, No. 79, 2005. Arxivat de l'original el 2019-02-12 [Consulta: 1r setembre 2015].
# William John Burchell

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Burchell».
William John Burchell (Fulham, Londres, 23 de juliol del 1781 - 23 de març del 1863) fou un navegant, naturalista, artista i autor. Era fill de Matthew Burchell, botànic i propietari de la Fulham Nursery, un terreny de 9,5 hectàrees al costat dels jardins de Fulham Palace.
Burchell va fer pràctiques de botànica al Reial Jardí Botànic de Kew i el 1803 va ser elegit membre de la Societat Linneana de Londres. Es va enamorar de Lucia Green de Fulham, però els seus pares estaven molt en contra de les esposalles.
El 7 d'agost del 1805 va anar a Santa Helena a bord del Northumberland, un vaixell de la Companyia Britànica de les Índies Orientals, amb la intenció d'establir-s'hi com a comerciant amb un soci a Londres. Com va ser molt desafortunat amb la seva situació a l'illa, va deixar la feina de comerciant i va acceptar treball com a professor i, més tard, com a botànic a Santa Helena. El 1810 va navegar al Cap per explorar la zona, fer un mapa de la flora i afegir noves espècies a la seva col·lecció botànica. Mentrestant, la seva promesa l'havia abandonat pel capità del vaixell que l'havia portat a Santa Helena.
Burchell va arribar a la badia de la Taula el 26 de novembre del 1810 i va planificar directament una expedició a l'interior. Va marxar de Ciutat del Cap el juny del 1811 i fins al 1815 va viatjar per tot el país de Sud-àfrica. Va col·leccionar més de 50.000 espècimens de plantes i va cobrir més de 7.000 km, sobretot per terreny rude. Va descriure el seu viatge a Travels in the Interior of Southern Africa El 25 d'agost del 1815 va marxar de Ciutat del Cap amb més de 48 caixes de plantes i animals a bord del vaixell Kate i l'11 de novembre del mateix any va arribar a Fulham. La seva propera expedició va ser al Brasil, on va viatjar entre el 1825 i el 1830. Va col·leccionar moltes plantes i animals, entre els quals més de 20.000 insectes.
Burchell està commemorat amb el nom del gènere de planta Burchellia, així com molts noms d'organismes, com la zebra de Burchell (Equus quagga burchellii) i Eciton burchellii, una espècie de formiga.

## Referències

* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. «William John Burchell». A: The Eponym Dictionary of Mammals. JHU Press, 2009, p. 65. ISBN 978-0-8018-9533-3 [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ Desmond, Ray. «Burchell, William John (1781-1863)». A: Dictionary Of British And Irish Botanists And Horticulturists Including plant collectors, flower painters and garden designers. CRC Press, 1994, p. 118–119. ISBN 978-0-85066-843-8 [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ Glen, Hugh F. Sappi What's in a Name: The Meanings of the Botanical Names of Trees. Jacana Media, 2004, p. 11. ISBN 978-1-77009-040-8 [Consulta: 16 agost 2019].
# Llista de Creus de Sant Jordi/1981

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Lluís Llach i Grande | Q7999 | cantautor català | cantautor escriptor polític productor discogràfic activista polític artista d'estudi |
| Lola Anglada | Q459343 | escriptora i dibuixant (1892-1984) | escriptor autor de còmic pintor il·lustrador dibuixant col·leccionista |
| Joan Triadú i Font | Q472979 | escriptor, professor i crític literari català | escriptor pedagog crític d'art assagista activista cultural crític literari historiador professor de català |
| Moisès Broggi i Vallès | Q545987 | metge i escriptor català | escriptor cirurgià polític |
| Tomàs Garcés i Miravet | Q2917669 | Poeta, advocat i editor català (1901-1993) | poeta escriptor advocat editor traductor |
| Josep Maria de Casacuberta i Roger | Q3184115 | editor català | editor empresari filòleg romanista |
| Agustí Bartra i Lleonart | Q3324600 | escriptor català | poeta escriptor traductor |
| Ramon Aramon i Serra | Q3418516 | filòleg català | filòleg lingüista professor d'universitat escriptor romanista |
| Lluís Solé i Sabarís | Q6662901 | geògraf i geòleg català | geògraf geòleg professor d'universitat |
| Antoni Cumella i Serret | Q8201051 | | ceramista escultor |
| Marià Manent i Cisa | Q9029244 | poeta català | poeta escriptor traductor crític literari |
| Raimon Noguera i de Guzman | Q9065976 | jurista català | jurista arxiver advocat notari |
| Josep Mainar i Pons | Q11928645 | | historiador de l'art historiador etnòleg |
| Josep Riba i Ortínez | Q11928885 | | empresari |
| Victorià Muñoz i Oms | Q11954698 | enginyer català | enginyer enginyer civil |
| Enric Bagué i Garriga | Q16173450 | | empresari historiador editor |
| Antoni Bergós i Massó | Q16176926 | | jurista enginyer polític advocat |
| Ramon Faus i Esteve | Q19256638 | notari i professor universitari català | jurista catedràtic |
| Eusebi Güell i Jover | Q19290636 | noble i empresari català | empresari |
# Astrophysical Journal

The Astrophysical Journal, sovint abreujat ApJ, és una revista científica que cobreix desenvolupaments, descobriments i teories recents sobre astronomia i astrofísica. Va ser fundada el 1895 pels astrònoms George Ellery Hale i James Edward Keeler. Realitza tres publicacions per mes, amb 500 pàgines per publicació.
Des de 1953, The Astrophysical Journal Supplement Series (abreujat ApJS) ha estat publicat en conjunció amb ApJ. El seu fi apunta a complementar el material de la revista. Actualment publica sis volums per any, amb 2 publicacions per volum i 280 pàgines per número.
Astrophysical Journal Letters (abreujat ApJL) és la segona part d'APJ. Els seus articles foren de primer impresos de manera despaginada per la impremta de la Universitat de Chicago, a la seva pàgina electrònica d'alliberament ràpid d'articles. Després, foren col·lectats en un nombre complet, que és imprès al costat d'ApJ l'1, 10 i 20 de cada mes. A partir de gener de 2009, el diari és publicat per la Universitat de Chicago Press.

## Referències

* ↑ Lankford, John; Slavings, Ricky L. American Astronomy: Community, Careers, and Power, 1859-1940 (en anglès). University of Chicago Press, 1997, p. 230. ISBN 0226468860.
# Silvano Ciampi

Silvano Ciampi (Maresca, San Marcello Pistoiese, 22 de febrer de 1932 - Pistoia, 22 d'abril de 2022) fou un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1957 i 1965. En el seu palmarès destaquen dues etapes del Giro d'Itàlia, el 1958 i 1961. Una vegada retirat va exercir de director esportiu en petites formacions italianes fins a 1970.

## Palmarès

* 1957
** 1r al Giro del Piemont
** 1r al Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato
** 1r al Trofeu Matteotti
** Vencedor d'una etapa del Giro de Sicília
* 1958
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1959
** 1r al Giro dels Apenins
** 1r al Giro de Romanya
** 1r al Giro del Piemont
* 1960
** 1r al Trofeu Longines, amb Guido Carlesi, Emile Daems, Rolf Graf i Alfredo Sabbadin
* 1961
** Vencedor de 2 etapes de la Roma-Nàpols-Roma
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1962
** 1r al Giro de la Campània

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1957. Abandona
* 1958. Abandona (10a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1959. 80è de la classificació general
* 1960. Abandona
* 1961. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1962. Abandona
* 1963. 50è de la classificació general
* 1964. 54è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «CIAMPI Silvano». [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Silvano CIAMPI» (en italià). [Consulta: 27 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Silvano Ciampi a sitiodeciclismo.net
# Torre del Baró (Sant Llorenç de Morunys)

Torre del Baró és una masia del municipi de Sant Llorenç de Morunys (Solsonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de dues plantes (primera i golfes) coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana, orientada a llevant. L'aparell molt senzill és de pedra amb morter de calç a les portes i gairebé de reble en els murs i envans de tancament. La porta amb un arc rebaixat, no ocupa l'eix de la porta, les finestres són molt senzilles amb llindes i fusta

## Història

Torre del Baró, antigament anomenada Torre Spanya o Espanyà (1483) formava part de la disposició defensiva de Sant Llorenç, era una torre de guaita o masia fortificada separada de la vila i que al llarg dels camins s'estenien com una xarxa pels camins de la Seu, Cardona i Berga. Al segle xviii, el Mas rebia el nom de Mas Mossèn Còdol i era propietat d'un dels prohoms més importants de Sant Llorenç, el baró d'Encies, Simeó Rovira i de la seva muller Paula Ginebrosa, descendent de la important família de mercaders medievals Piquer. L'any 1257, Maria, vídua de Pere d'Espanya i els seus fills obtenen en emfiteusi el Mas Nogueres, situat sobre el Mas Espanya (avui Torre del Baró) per Ramon Bergés, prior de Sant Llorenç

## Referències

* 1 2 «Torre del Baró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2015].
# Comandament d'Operacions Especials dels Marines

El Comandament d'Operacions Especials de les Forces del Cos de Marines dels Estats Units (En anglès: United States Marine Corps Forces Special Operations Command) o MARSOC és un comandament que forma part del Comandament d'Operacions Especials dels Estats Units (USSOCOM o SOCOM) i representa la contribució del Cos de Marines al SOCOM. Les seves principals capacitats són l'acció directa, el reconeixement militar i la seguretat ciutadana. El MARSOC també està orientat a realitzar lluita antiterrorista i operacions d'informació.

## Referències

* ↑ Hejlik, Major General Dennis J «Special Operations Marines and the Road Ahead». Marine Corps Gazette. Marine Corps Association, 01-08-2006. ISSN: 0025-3170.
# Volókhov

Volókhov - Волохов (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 42 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# Baldwin Lonsdale

Balwin Jacobson Lonsdale (Mota Lava, 1950 - Port Vila, 17 de juny de 2017) va ser un polític i sacerdot anglicà vanuatià que va ocupar el càrrec de President de Vanuatu des del 22 de setembre de 2014 fins a la seva mort. Abans de ser president va ser secretari general de la província de Torba a l'illa de Mota Lava.

## Referències

* ↑ «Vanuatu» (en anglès). Rulers.org. [Consulta: 22 setembre 2014].
* ↑ «Vanuatu elects new president» (en anglès). Radio New Zealand International, 22-09-2014. [Consulta: 22 setembre 2014].
# Sosibi

Sosibi és el nom dels següents personatges:
* Sosibi de Tàrent (s. III aC), militar grec egipci, capità de la guàrdia de Ptolemeu II Filadelf
* Sosibi (ministre), ministre principal de Ptolemeu IV Filopàtor, possiblement fill de Sosibi de Tàrent
* Sosibi el Jove, fill del ministre egipci Sosibi, membre de la guàrdia reial del rei Ptolemeu V Epífanes
* Sosibi d'Esparta, gramàtic espartà que va viure a la meitat del segle III aC i contemporani de Cal·límac
* Sosibi d'Atenes, escultor atenenc d'estil arcaic
* Sosibi (llibert), segle I
# Tossal de Sant Quiri (Sarroca de Bellera)

El Tossal de Sant Quiri és una muntanya de 1.626,4 m d'altitud del terme municipal de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà, però dins de l'antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça, agregat el 1970 a Sarroca de Bellera.
És a la part nord-oriental d'aquest terme municipal, al sud-est del poble de Sas, a ponent del de Benés i al nord del de Sentís.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Göran Scharmer

Göran Scharmer, nascut el 1951, és un astrònom i professor d'astronomia suec. És director de l'Institut de Física Solar, en aquesta tasca, ha estat destinat a l'illa canària de La Palma, d'acord amb l'Estació científica d'astrofísica sueca. El 1995 es va convertir en membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències.

## Referències

* ↑ Institutet för solfysik Arxivat 2005-05-18 a Wayback Machine., entrat el 4 de setembre de 2009
* ↑ Scharmer, Göran. Om strålningstransport i spektrallinjer (en (suec)), 1981, p. . 256610.
# Clamosa

Clamosa és un nucli de població del Sobrarb, situat al Prepirineu, 21 km al SSO de La Fova, municipi al qual pertany. L'entorn és d'una gran bellesa paisatgística i molt solitari, però el poble és de difícil accés amb més de 10 km de pista sovint tortuosa. Clamosa és un poble d'origen militar, car es troba damunt d'un tossal rocallós i tenia un castell, probablement del segle x, damunt una roca sobre el poble. Actualment Clamosa s'alça a la vora de l'embassament del Grau.
Al segle xiv el poble de Clamosa es trobava sota la Baronia d'Entença i al segle xv va passar al poder de Jaume II d'Urgell. La primera notícia sobre el nombre de cases o de focs és del 1488. Al segle xv hi havia 10 focs.
Moltes de les cases es troben en estat de ruïna. Destaca l'església de l'Assumpció, d'estil barroc del segle xviii, però poc queda ja del castell del segle xi. El nucli de Pui de Cinca és 2,6 km més al sud, també a la vora de l'embassament.

## Llegenda

A Clamosa es dona un fenomen misteriós anomenat «las Lumbretas de Clamosa». Segons la llegenda, les ànimes de la gent morta encara fan processons religioses amb llums certes nits.

## Vegeu també

* Baronia d'Entença

## Referències

* ↑ Manuel P. Benito Moliner, Despoblados en el antiguo municipio de Clamosa
* ↑ Las Lumbretas

## Enllaços externs

* Ajuntament de La Fova (castellà)
* Recuperació de Clamosa, Lapenilla i Puy de Cinca Arxivat 2011-07-28 a Wayback Machine.
# Wagram

Wagram és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 801 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wagram tenia 801 habitants, 307 habitatges i 224 famílies. La densitat de població era de 210,4 habitants per km².
Dels 307 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 20,2% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.583 $ i la renda mediana per família de 44.615 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.809 $ mentre que les dones 19.107 $. La renda per capita de la població era de 16.089 $. Entorn del 14,3% de les famílies i el 18,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wagram». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wagram». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].