OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paul Thomson

Paul Thomson va nàixer el 15 de setembre de 1977 a Glasgow. Anteriorment tocava la bateria en una banda anomenada Yummy Fur. En Glasgow treballava com DJ al bar Vic i com a model, posant despullat per a treballs i tasques de pintura, a l'Escola d'Art de Glasgow. Abans havia treballat, també, com a ballarí de claqué. Actualment està casat i té 2 fills.
Dels membres de Franz Ferdinand, només Paul Thomson va nàixer en Escòcia, mentre que Alex Kapranos, Nick i Bob només estan vinculats a aquest país per motius de residència.

## Inicis

Thomson sempre ha tingut notable interès per la música per això té l'habilitat de tocar diversos instruments, entre els quals destaca la guitarra, el baix, a més de la bateria. Durant, la dècada dels '90 va participar en bandes variades d'indie rock, com Yummy Fur.

## Curiositats

Paul Thomson és el fill de Bert i Ellen Thomson. Ell té una germana anomenat Hazel Thomson. Paul és un seguidor del Celtic FC. El 2009, Paul Thomson va ser votat com el més gran bateria d'Escòcia pels lectors de "Dear Scotland".

## Referències

* ↑ «Franz Ferdinand MP3 Downloads - Franz Ferdinand Music Downloads - Franz Ferdinand Music Videos». Mp3.com. Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 22 agost 2007].
* ↑ allmusic (((Franz Ferdinand > Overview)))
* ↑ «Sound of 2004: Franz Ferdinand».
* ↑ «Subcity Radio // Shows // They're Only Records Paul». Subcity.org. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2011. [Consulta: 29 octubre 2011].
* ↑ And Scotland's Greatest Ever Drummer is…, Dear Scotland, 25 November 2009
# Pantera Negra (Editorial Maga)

Pantera Negra va ser una sèrie de còmics, obra del guionista Pedro Quesada i els dibuixants José Ortiz i Miguel Quesada, entre d'altres, i publicada per la valenciana Editorial Maga, primer com a quadern d'aventures (54 números entre 1958 i 1960) i després en el si de la seva pròpia revista (65 números, entre 1964 i 1965). Amb el seu èxit, va acabar de cimentar l'editorial, donant a més origen a sèries relacionades com a Pequeño Pantera Negra.

## Trajectòria editorial

El 1956, Editorial Maga va decidir llançar una nova sèrie per aprofitar l'èxit popular del qual llavors gaudia el personatge de Tarzan a Espanya, gràcies a les pel·lícules interpretades per Johnny Weissmuller o Lex Barker i als còmics, dels quals ja ni àvia versions autòctones com Zarpa de León (1949) i Dixon el Felino (1954), ambdues de l'editorial Ediciones Toray i Jorga Piel de Bronce (1954) de Gráficas Ricart.
Els quaderns, números 1 al 13 i 21 al 33 de la sèrie van ser encarregats a José Ortiz, qui va posar en pràctica un estil molt cuidat, però que va anar empitjorant a causa de discrepàncies salarials amb l'editorial. Ja al número 6, l'editorial va anunciar el regal d'unes tapes per enquadernar la col·lecció, a més d'afrontar la contínua petició de números endarrerits, a causa del seu extraordinari èxit.
Dels números 15 al 20 i del 35 al 54 se'n va fer càrrec Pedro Quesada. També van col·laborar a la sèrie Teresa Alzamora, Luis Bermejo i Vicente Ramos i a part dels números ordinaris, va haver-hi quatre almanacs (1957, 1958, 1959 i 1960).
El 1958, Maga va donar per finalitzades les aventures de "Pantera Negra", però va tornar a reeditar-les des del primer número, a més de donar pas a Pequeño Pantera Negra, el seu fill, qui va heretar la numeració de la col·lecció original, essent el 55 el seu primer quadern.
El 1962, Maga va llançar una revista titulada Pantera Negra i dos anys després, va tornar a reeditar el material de la sèrie original en un format menor de 15 x 21 cm.

## Argument

"Pantera Negra" comparteix grans similituds amb Tarzan, però s'afegeixen com a companys els primats Dalila, Mingo i Pinchi i sobretot la pantera Isabelita, considerada el gran atractiu comercial de la sèrie.

## Referències

* 1 2 3 Porcel (2002), pp. 260 a 261.
* ↑ Delhom (1989), p. 64.
* 1 2 Baena (2002), pp. 240 a 241.

## Bibliografia

* BAENA, Paco. La magia de Maga desde la nostalgia. Barcelona: Glénat Editions, 05/2002. ISBN 84-8449-221-4.
* DELHOM, Josep Maria. Catálogo del tebeo en España. 1865/1980. Barcelona: Círculo del Comic, S.A./CESA, 1989. ISBN 84-8449-221-4.
* PORCEL TORRENS, Pedro. Clásicos en Jauja. La historia del tebeo valenciano. Alacant: Edicions de Ponent, 2002. ISBN 84-86404-02-9.

## Enllaços externs

* Pantera Negra Arxivat 2012-03-04 a Wayback Machine. per Mariano Baiona Estradera, 2004.
# Pan golçat

El pan golçat és una mena de pa amb oli, sal i all típic de la cuina occitana. El pa es llesca, i les llesques es freguen amb mig gra d'all (s'engradallen) i després se salen i s'amaneixen amb oli d'oliva. Cap a la banda atlàntica d'Occitània n'existeix una versió idèntica, però en la qual l'oli és reemplaçat per greix d'oca i que es diu regalet.

## Referències

* ↑ «Gastronomía occitana : definición de Gastronomía occitana y sinónimos de Gastronomía occitana (español)». [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ Fàbrega, Jaume. La Cuina del país dels càtars : cultura i plats d'Occitània, de Gascunya a Provença. Valls: Cossetània, 2003. ISBN 84-96035-80-8.
# Paul Goze

Paul Goze (Perpinyà, 3 de setembre del 1951) és un antic president de l'USAP, club de rugbi a 15 de Perpinyà i actual president de la Lliga Nacional de Rugbi. També ha jugat en club, al lloc de segona línia (número 4) i fa 1m88 per a 94 kg.

## Carrera
### En club

* 1960-1971: Torrelles Rugby Club.
* 1971-1980: USAP
* 2007-act.: President de l'USAP.

## Palmarès

* 1977: Finalista del campionat de França amb l'USAP com a jugador.
* 2008: Semifinalista del Top 14 com a president (USAP).
# Paschiodes

Paschiodes és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Paschiodes aethiopicalis (Hampson, 1913)
* Paschiodes mesoleucalis Hampson, 1913
* Paschiodes okuensis Maes, 2000
* Paschiodes scoparialis (Viette, 1957)
* Paschiodes thomealis Viette, 1957
* Paschiodes ugandae Maes, 2005

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 25 desembre 2018].
# Pasco (Washington)

Pasco és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2008 tenia 55.246 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pasco tenia 32.066 habitants, 9.619 habitatges, i 7.262 famílies. La densitat de població era de 440,9 habitants per km².
Dels 9.619 habitatges en un 45,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 24,5% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,5% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 15,5% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.540 $ i la renda mediana per família de 37.342 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.016 $ mentre que les dones 22.186 $. La renda per capita de la població era de 13.404 $. Aproximadament el 19,5% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pasco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pasco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Pasch (cràter)

Pasch és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 37 km de diàmetre. Porta el nom de la pintora sueca Ulrika Pasch (1735-1796), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Pasch». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 16 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Paschal Donohoe

Paschal Donohoe (Dublín, 19 de setembre de 1974) és un polític conservador irlandès membre del Fine Gael. Des de juliol de 2020 presideix l'Eurogrup.

## Biografia

Donohoe és graduat en Ciències Polítiques i Economia pel Trinity College. Triat membre de la Cambra Baixa de Dublín el 2011 en les files del conservador Fine Gael, va assumir el 2013 la cartera d'Assumptes Europeus. Mesos després va ocupar el ministeri de Transport, Turisme i Esport i entre el 2014 i el 2016 el de Despesa Pública i Reforma. Des de 2017 és l'actual ministre de Finances en l'executiu del conservador Enda Kenny.

## Eurogrup

El 9 de juliol de 2020, Paschal Donohoe va ser elegit president de l'Eurogrup, succeint així al seu homòleg portugués, Mário Centeno. Es va enfrontar a la espanyola Nadia Calviño. Al sortir de la seva elecció, va declarar
| « | En tant que président, je chercherai à jeter des ponts entre tous les membres de la zone euro et à dialoguer activement avec eux pour faire en sorte que nous adoptions une approche consensuelle concernant la relance de nos économies et de nos sociétés | » |
| — P. Donohoe. |||

## Referències

* ↑ «Paschal Donohoe: Un gestor eficaz contrario a la 'tasa Google'». Expansión, 10-07-2020.
* ↑ «L’Irlandais Paschal Donohoe élu président de l’Eurogroupe» (en francès). Le Monde.fr, 09-07-2020 [Consulta: 9 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Paschal Donohoe al website de l'Oireachtas
# Paul Peter Robinson

* Aquest article tracta sobre el futbolista Paul Peter Robinson. Si cerqueu el futbolista Paul William Robinson, vegeu «Paul Robinson».
Paul Peter Robinson (Watford, 14 de desembre de 1978) és futbolista anglès. Actualment juga amb el Bolton Wanderers, havent començat la seva carrera al Watford FC. Normalment juga de lateral esquerre, però també pot jugar de central.

## Referències

* ↑ «Premier League Player Profile». Premier League. Arxivat de l'original el 2010-11-09. [Consulta: 16 març 2011].

## Enllaços externs

* Perfil de Paul Robinson Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine. a wba.co.uk (anglès)
* Dades estadístiques sobre Paul Robinson a soccerbase.com (anglès)
# Ouyang Xiu

Ouyang Xiu (en xinès tradidional: 歐陽修, xinès simplificat: 欧阳修; en pinyin: Ōuyáng Xiū; Wade-Giles: Ou-yang Hsiu) (1007 - 1072) va ser un home d'estat conservador, però humà i tolerant; a més de poeta, va escriure diversos assajos que el converteixen en un dels grans prosistes de la dinastia Song. Ell és també conegut pels seu nom de cortesia de Yongshu, i també es va autoanomenar El Vell Begut 醉翁, o Cap de Casa de l'un de sis 六一居士 en els seus últims anys. A causa de la naturalesa multifacètica dels seus talents, ell seria considerat en l'argot occidental com homo universalis del Renaixement.

## Referències

* ↑ Ell va explicar una vegada a un convidat que a casa tenia 110.000 folis dels llibres que havia recollit, 1.000 rotlles d'inscripcions datades ja a Xia, Shang i Zhou Occidental, un Guqin, un joc d'escacs, i generalment una gerra de vi. Quan el convidat va dir que això era només l'un de cinc, ell va respondre, jo sóc un home vell, entre aquests cinc, això no fa sis?, Liuyi Jushi Zhuan 414
* ↑ «Ouyang Xiu». The Anchor Book of Chinese Poetry Web Companion. Whittier College, 2004. Arxivat de l'original el 2012-03-21. [Consulta: 30 setembre 2007].

## Enllaços externs

* Ouyang Xiu i la seva galeria de cal·ligrafia al Museu En Línia de la Xina (anglès)
* History of the Five Dynasties (anglès) (xinès)
# Pedró de la Mare de Déu de la Guia de Rocaprevera

El Pedró de la Mare de Déu de la Guia de Rocaprevera és un pedró de Torelló (Osona) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un pilar de planta quadrada situat en un pendent i al qual s'hi accedeix mitjançant deu graons, està orientat a nord, mirant cap al nucli urbà.
Conté una fornícula d'arc de mig punt que acull la imatge de la Mare de Déu. La coberta és a quatre vessants amb forma de piràmide.

## Història

Segons la tradició el pedronet fou erigit l'any 1284 per mossèn Marc Roca. El primer document que en parla, però és de 1402.
Fou dedicat a la Verge de la Guia i erigit al camí de Rocaprevera.
El pedronet fou destruït l'any 1936 i restaurat l'any 1942.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pedró de la Mare de Déu de la Guia de Rocaprevera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].

## Enllaços externs

* Pedró de la Mare de Déu de la Guia de Rocaprevera Arxivat 2018-09-14 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# La Puebla de los Infantes

La Puebla de los Infantes és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 3.263 habitants. La seva extensió superficial és de 155 km² i té una densitat de 21,1 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 46′ N, 5° 23′ O. Està situada a una altitud de 230 metres i a 78 Quilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 3.591 | 3.464 | 3.469 | 3.462 | 3.402 | 3.361 | 3.271 | 3.291 | 3.263 |
# Ferriakasakaïta-(La)

La ferriakasakaïta-(La) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'al·lanita. Va rebre el nom el 2014 per Mariko Nagashima, D. Nishio-Hamane, N. Tomita, T. Minakawa i S. Inaba en honor de Masahide Akasaka (n. 1950), professor de la Universitat de Shimane, al Japó, per "les seves destacades contribucions a la mineralogia, especialment a l'estudi dels minerals formadors de roca que es produeixen als jaciments de mineral de Mn – Fe i als minerals naturals i sintètics del supergrup de les epidotes". El nom inclou un prefix i un sufix que indiquen elements constitutius segons la nomenclatura del supergrup de l'epidota.

## Característiques

La ferriakasakaïta-(La) és un sorosilicat de fórmula química {CaLa}{Fe$^{3+}$AlMn$^{2+}$}(Si₂O₇)(SiO₄)O(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, sent publicada per primera vegada el 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Natura i la Ciència (Japó), amb el número d'espècimen: nsm m-43919.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Japó, concretament al dipòsit de manganès de Shobu, a la dciutat d'Ise (Prefectura de Mie), on es troba en filonets de tefrita amb calcita que tallen un dipòsit estratiforme de ferromanganès. També ha estat descrita a les pedreres d'In den Dellen, a Renània-Palatinat (Alemanya), i a la mina Franklin, a Nova Jersey (Estats Units). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferriakasakaite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 setembre 2021].
# Capella del Popolo

La Capella del Popolo o del Pòpul és una església de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una capella de petites proporcions, d'una nau, amb volta rebaixada. La façana té el portal d'accés en arc de mig punt dovellat, flanquejat per dues finestrelles en arc, amb un guardapols comú a totes les obertures. L'obra és estucada simulant carreus.

## Història

La Mare de Déu del Pòpul (originalment en italià del Popolo) és una devoció importada de Roma en els segles XV o XVI. Segons la tradició existia una imatge de la Verge sota la Plaça Major i amb el temps fou protegida amb diversos elements. El 1889 fou restaurada la capella.

## Referències

* 1 2 «Capella del Popolo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Severino Varela

Severino Varela (Montevideo, 14 de setembre de 1913 - Montevideo, 29 de juliol de 1995) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1940.
Fou 24 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de River Plate de Montevideo) i Peñarol i Boca Juniors.

## Palmarès
### Peñarol

* Campionat uruguaià de futbol: 1935, 1936, 1937, 1938

### Boca Juniors

* Lliga argentina de futbol: 1943, 1944

### Uruguai

* Copa Amèrica de futbol: 1942

## Referències

* ↑ rsssf: Uruguay top goalscorers
* ↑ rsssf: Copa América topscorers
* ↑ Severino Varela in River Plate's history Arxivat 2010-05-06 a Wayback Machine.
* ↑ «Biografía de Severino Varela - Informe Xeneize». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 febrer 2019].
* ↑ (castellà) Boca Juniors statistics Arxivat 2008-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Boca Juniors profile Arxivat 2008-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ Severino Varela a National-Football-Teams.com (anglès)
# Olmedilla de Alarcón

Olmedilla de Alarcón és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Es troba entre Motilla del Palancar i Buenache de Alarcón, molt proper a Alarcón,

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Carcarodontosàurids

Els carcarodontosàurids (Carcharodontosauridae, "rèptils amb dents de tauró" en grec) foren un grup de dinosaures teròpodes carnívors. El 1931, Ernst Stromer descrigué Carcharodontosauridae com una família. En la paleontologia moderna, aquest nom indica un clade dins dels carnosaures. Els carcarodontosàurids incloïen alguns dels predadors terrestres més grans coneguts: el giganotosaure, el mapusaure, el carcarodontosaure i Tyrannotitan igualaven o superaven tots la mida del tiranosaure.

## Sistemàtica
### Taxonomia

* Família Carcharodontosauridae
** Gènere Acrocanthosaurus
** Gènere Carcharodontosaurus
** Gènere Concavenator
** Gènere Eocarcharia
** Gènere Shaochilong
** Gènere Tyrannotitan
** Subfamília Giganotosaurinae
*** Gènere Giganotosaurus
*** Gènere Mapusaurus

### Filogènia

L'any 1998 Paul Sereno va definir els carcarodontosàurids com un clade, consistent en el carcarodontosaure i totes les espècies més emparentades amb ell que amb l'al·losaure, Sinraptor, monolofosaure, o criolofosaure. Així doncs, aquest clade és per definició fora del clade dels al·losàurids. El cladograma següent següeix l'anàlisi de Brusatte et al., 2009, encara que l'emplaçament de Neovenator s'ha revist des d'aleshores, situant-lo fora però proper als carcarodontosàurids, en els neovenatòrids.
| Carcharodontosauridae | Neovenator Acrocanthosaurus Eocarcharia Shaochilong Tyrannotitan Carcharodontosaurus Giganotosaurinae Giganotosaurus Mapusaurus |
Cladogram segons Ortega et al., 2010
| Carcharodontosauridae | Eocarcharia Concavenator Acrocanthosaurus Shaochilong Tyrannotitan Carcharodontosaurus Giganotosaurus Mapusaurus |

## Referències

* 1 2 Ortega F., Escaso, F. and Sanz, J.L. (2010). "A bizarre, humped Carcharodontosauria (Theropoda) from the Lower Cretaceous of Spain." Nature, 467: 203-206. doi:10.1038/nature09181 Informació de suport
* ↑ Sereno, P.C. and Brusatte, S.L. 2008. "Basal abelisaurid and carcharodontosaurid theropods from the Lower Cretaceous Elrhaz Formation of Niger Arxivat 2008-03-07 a Wayback Machine.". Acta Palaeontologica Polonica 53 (1): 15–46.
* 1 2 Brusatte, S., Benson, R., Chure, D., Xu, X., Sullivan, C., and Hone, D. (2009). "The first definitive carcharodontosaurid (Dinosauria: Theropoda) from Asia and the delayed ascent of tyrannosaurids." Naturwissenschaften, DOI: 10.1007/s00114-009-0565-2
* ↑ Benson, R.B.J., Carrano, M.T and Brusatte, S.L. (2010). "A new clade of archaic large-bodied predatory dinosaurs (Theropoda: Allosauroidea) that survived to the latest Mesozoic." Naturwissenschaften, 97(1):71–78. doi:10.1007/s00114-009-0614-x

## Enllaços externs

* Carcharodontosauridae a Dinodata (anglès)
* Anatomia cranial dels carcarodontosàurids a DinoData (anglès)
* Carcharodontosauridae a la Theropod Database (anglès)
* Carcharodontosauridae/Abelisauridae Arxivat 2021-04-28 a Wayback Machine.
* Carcharodontosauridae/Abelisauridae 2 Arxivat 2021-04-30 a Wayback Machine.
# Pedró de Serramitja

Pedró de Serramitja és una obra del municipi de Moià (Moianès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una capelleta de pedra de dimensions reduïdes, apta per a dipositar una imatge al seu interior. Fa uns dos metres d'alçada per 80 d'amplada i 80 de profunditat. La base és configurada per un bloc de pedra que conté una inscripció de 1650 força deteriorada. Aquest bloc suporta la capella, formada per diferents blocs de pedra. Una cavitat rectangular tancada per una reixa de ferro resguardava una imatge religiosa avui desapareguda. La part superior està feta per blocs esgraonats, conjunt que era coronat per una creu, també de pedra, avui molt deteriorada. L'interior havia estat pintat de color mangra.
A uns 50 m. en direcció a la casa de Serramitja n'hi ha una altra de semblant. En aquesta s'hi pot llegir la inscripció «Caritat i amor».

## Història

Segurament, devia existir una altra capelleta, però ha estat desfeta i se n'han aprofitat les pedres per a construccions posteriors de la casa. La tradició oral explica que la gent de Moià i dels voltants anaven a la capella de Santa Magdalena en processó per demanar aigua després de períodes llargs de sequera. Aquestes capelletes devien servir per indicar el camí i la proximitat de l'ermita.

## Referències

* 1 2 3 «Pedró de Serramitja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
# La Roqueta (els Masos de Baiarri)

La Roqueta és una formació muntanyosa que forma una cinglera del terme de Conca de Dalt, dins de l'antic municipi de Claverol, dins de l'enclavament dels Masos de Baiarri, al Pallars Jussà.
Està situada a l'extrem nord-est dels Masos de Baiarri, a l'esquerra del barranc de l'Infern, al sud, i a l'altra banda del barranc, de Solduga. A llevant de la Roca del Pubill i al nord-est del Roc de les Cases, damunt de l'Obaga de Castilló.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació