OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stradivarius El Messies

L'Stradivarius Messies-Salabue, de 1716, és un violí fabricat pel lutier Antonio Stradivari, natural de Cremona. Hom el considera l'únic Stradivarius que es troba en perfecte estat de conservació.

## Història

Sobrenomenat Li Messie (Messies, en francès), va romandre al taller d'Antonio Stradivari fins a la seva defunció, esdevinguda el 1737. Després el seu fill Paolo el va vendre al Comte de Cozio de Salabue, l'any 1775. Durant un temps va portar el nom Salabue. L'any 1827 el va comprar Luigi Tarisio. Després de la mort d'aquest el va adquirir el lutier parisenc Jean Baptiste Vuillaume, juntament amb tota la col·lecció de Tarisio.
Una vegada Tarisio estava explicant a Villaume les meravelles del seu desconegut i meravellós instrument, quan el violinista Jean-Delphin Alard (gendre de Villaume) va exclamar: «Llavors el teu violí és com el Messies dels jueus: sempre se l'està esperant, però mai apareix». D'aquesta manera el violí va quedar batejat amb el nom pel qual es coneix actualment."
El Messies va ser llegat per la família Hill (W. I. Hill & Sons) al Museu Ashmolean, d'Oxford (Anglaterra), per a la seva conservació «per a futurs fabricadors de violins, perquè n'aprenguessin». El donant va posar com a condició al museu el seu desig que mai permetés que es toqués música amb tan preuat instrument.

## En l'actualitat

El violí està com a nou, ja que amb prou feines s'hi ha tocat. A causa del condicionant del llegat de Hill s'ha qüestionat el potencial tonal de l'instrument. No obstant això el va tocar el famós violinista Joseph Joachim, qui, en una carta de 1891 al llavors propietari de l'El Messies, Robert Crawford, afirma que la combinació de dolçor i esplendor del so li va causar gran impressió. Nathan Milstein va poder tocar-lo a la tenda de Hill abans de 1940. Ho va descriure com una experiència inoblidable. És un dels Stradivarius més valuosos.

## Notes i referències

* 1 2 «The Nippon Music Foundation and the ‘Lady Blunt’». Andrew Hill. tarisio.com [Consulta: 16 juny 2011]. Arxivat 2013-03-17 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-03-17. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ Stradivarius, Dirk J Balfoort, Sdgwick and Jackson, Londres (undated)
* 1 2 The Hill Collection of Musical Instruments, David D. Boyden, Oxford University Press, Londres, 1969

## Enllaços externs

* Messiah Stradivari Arxivat 2019-08-30 a Wayback Machine.
# Sant Romà d'Useu

Sant Romà d'Useu és l'església del poble d'Useu, de l'antic terme municipal de Baén. Actualment l'edifici pertany al Baix Pallars (Pallars Sobirà) inclosa i forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una església edificada al segle xviii, com a substituta de la vella església romànica de Sant Romà, que entrà en desús a partir d'aquell moment.
Petita església de planta rectangular. La capçalera és orientada a ponent. La façana amb la porta d'entrada està situada als peus de la nau, a orient, en el mur perpendicular al pinyó de la coberta de teula a dues aigües, al centre de la qual s'aixeca l'espadanya d'un sol ull amb arc de forma lleugerament ferrada. L'arc de la senzilla porta és rebaixat. Per damunt d'aquesta s'obre un petit òcul. L'aparell dels murs és de pedra de petita mida i irregular, travada amb morter.

## Referències

* ↑ «Sant Romà d'Useu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 juliol 2017].

## Bibliografia

* DALMAU i Argemir, Delfí: Campanars parroquials de torre de Catalunya, pàgs. 725-726. Lliçà de Vall, 2014. pdf.
* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* MADOZ, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar, vol. XV, pàg. 671. Madrid: Imprenta del Diccionario geográfico-estadístico-histórico de D. Pascual Madoz, 1849. Edició facsímil: Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al «Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar» de Pascual Madoz. Vol. 1. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1985. ISBN 84-7256-256-5.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Gerri de la Sal - Baén». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Traíd

Tráid és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 47 | 70 | 60 | 62 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Volition, Inc.

Volition, Inc. és una empresa desenvolupadora de videojocs per consoles i ordinadors. Volition s'ubica a Champaign (Illinois). L'empresa va ser creada quan Parallax Software (desenvolupadors criticats per la saga Descent) va ser dividida en dos. L'altre empresa ara tancada era Outrage Entertainment qui va desenvolupar Descent 3 i Alter Echo. L'empresa va ser adquirida per THQ.

## Videojocs

* Saints Row 2 (2008)
* Saints Row (2006)
* The Punisher (2005)
* Red Faction II (2003)
* Summoner 2 (2002)
* Red Faction (2001)
* Summoner (2000)
* FreeSpace 2 (1999)
* Descent: FreeSpace - The Great War (1998)

## Referències

* ↑ Hanson, Ben. «The Secret History of Volition». Game Informer. GameStop, 30-03-2011. Arxivat de l'original el 2012-06-26. [Consulta: 6 juliol 2012].
* ↑ «The Break Up - Bankrupt THQ's Assets Sold At Auction». Forbes, 18-04-2012. [Consulta: 24 abril 2013].

## Enllaços externs

* Volition-Inc.com Arxivat 2013-03-08 a Wayback Machine. (lloc web oficial) (anglès)
* THQ.com (lloc web oficial) (anglès)
# Campionat d'Espanya de motocròs 1990

La temporada de 1990 del Campionat d'Espanya de motocròs fou la 32a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola.

## Classificació final
### 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Josep Alonso | Yamaha | ? |
| 2 | Moisés Bernárdez | ? | ? |
| 3 | Xavier Colomer | ? | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Luis López | Honda | ? |
| 2 | Pablo Colomina | Yamaha | ? |
| 3 | Josep Alonso | Yamaha | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Categories inferiors

Font:
| Campionat | Guanyador | Motocicleta |
| Júnior 250cc | Xavier Colomer | KTM |
| Juvenil-B 80cc | Josep del Barrio | Yamaha |
| Juvenil-A 80cc | Aarón Bernárdez | Yamaha |
| Trofeu Alevins-B 60cc | Edgar Torronteras | Kawasaki |
| Trofeu Alevins-A 50cc | Josep Miralles | Malaguti |

## Referències

* ↑ «RFME Campeonatos de España de Motocross / Supercross / Freestyle» (PDF) (en castellà). rfme.com. RFME, 10-11-2022. [Consulta: 12 desembre 2022].
* Pi, Pere. «62. Els rivals del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 103-105. ISBN 9788461590353.
# Saqueig de Torreblanca

El saqueig de Torreblanca fou un dels episodis de la lluita entre la Corona d'Aragó i els Abdalwadites a finals del segle xiv.

## El saqueig

El 1396 o 1397, Torreblanca fou saquejada per una flota de quetre galeres pirates barbarescos de Bugia, que van passar per les Balears i les Columbretes, que es van endur una custòdia amb l'Hòstia Consagrada i 108 presoners.

## Conseqüències

Martí l'Humà, després de rebutjar la invasió de Mateu I de Foix ordenà l'atac a Tedelis, noliejant una flota capitanejades per Joan Gascó i tropa comandada per Jaume de Pertusa. La flota s'aplegà Eivissa, reunint 70 naus i 7.500 croats, salpant a l'agost i saquejant Tedelis, on moriren 1000 vilatans. Després d'atacar les costes africanes, l'expedició es va dirigir a continuació a Avinyó per mirar d'alliberar Benet XIII del setge al que el tenia sotmès Geoffrey Boucicaut al seu palau després que un concili de l'Església de França el 1398 es manifestà contrari a Benet XIII i posà l'Església a França sota control del poder reial i el rei de França retirés l'obediència al Papa. La flota no pogué remuntar el Roine pel poc cabal que duia el riu, però aconseguí que es concedís una treva de tres mesos als assetjats.
El rei va negociar la recuperació de la custòdia a canvi d'alguns dels 300 presoners. L'any següent, el rei Martí l'Humà va ordenar repetir la campanya, aquest cop contra Bona (Bône).

## Referències

* ↑ Ferrer i Mallol, Maria Teresa. «El Piero da Rabat cartelano, corsaro crudelíssimo». A: La cultura catalana en projecció de futur: homenatge a Josep Massot i Muntaner. Universitat Jaume I, 2004, p. 218. ISBN 8480215003.
* 1 2 Martínez Romero, Tomàs. La cultura catalana en projecció de futur: homenatge a Josep Massot i Muntaner. Universitat Jaume I, 2004, p.219. ISBN 8480215003.
* ↑ Díaz Borrás, Andrés. Los orígenes de la piratería islámica en Valencia: la ofensiva musulmana trecentista y la reacción cristiana. Editorial CSIC, 1993, p. 148. ISBN 8400071239.
* 1 2 Insa Montava, Josep. La Costa Daurada arran de mar. Cossetània Edicions, 2006, p. 90. ISBN 8497911733.
* 1 2 Sanchis, Antonio. Historia del Grau (en castellà). Carena Editors, 2005, p. 45. ISBN 8496419118.
* ↑ Ximeno, Vicente. Escritores del reyno de Valencia, chronologicamente ordenados desde el año M.CC.XXXVIII hasta el de M.DCC.XLVII. Joseph Estevan Dolz, 1747, p.129.
* 1 2 Jornades sobre el Cisma d'Occident a Catalunya, les Illes i el País Valencià. Institut d'Estudis Catalans, 1986, p. 67. ISBN 8472830888.
* ↑ Ximeno, Vicente. La Costa Daurada arran de mar. Cossetània Edicions, 2006, p.88. ISBN 8497911733.
* ↑ Waugh, William Templeton. A history of Europe from 1378 to 1494 (en anglès). Methuen & co, 1932, p. 138.
# Springfield (Vermont)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 9.078 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springfield tenia 9.078 habitants, 3.886 habitatges, i 2.498 famílies. La densitat de població era de 71,1 habitants per km².
Dels 3.886 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,9% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.169 $ i la renda mediana per família de 42.620 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.931 $ mentre que les dones 23.019 $. La renda per capita de la població era de 18.452 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jean Espilondo

Jean Espilondo (Maule-Lextarre, Zuberoa, País Basc, 11 de gener de 1948) és un polític basc del Partit Socialita. Professionalment ha exercit d'inspector d'hisenda. A les eleccions legislatives de 1997 fou el suplent de la candidata Nicole Péry, escollida diputada per la 5a circumscripció dels Pirineus Atlàntics que abandonà el càrrec en ser nomenada Secretària d'Estat ocupant així l'escó a l'Assemblea Nacional francesa Jean Espilondo del maig de 1998 fins a la fi de la legislatura el juny de 2002. Ha estat regidor a l'Ajuntament d'Anglet des de 1989 fins que a les eleccions municipals de 2008 "Servir Anglet", la candidatura unitària de l'esquerra que ell lidearava, aconseguí el govern municipal i Espilondo es convertí en alcalde. A més, també va ser escollit conseller general pel cantó d'Anglet-Nord al Consell General dels Pirineus Atlàntics el 1998 i el 2004.
Sovint des d'entorns propers al basquisme s'ha acusat Espilondo de "jacobinisme" per la seva contundent oposició a les demandes del basquisme a Iparralde. És un conegut detractor de la proposta de creació d'un departament propi pel País Basc del Nord i va oposar-se frontalment a la consulta sobre la qüestió de la institucionalització d'Iparralde que va dur a terme la plataforma Batera el 14 de març de 2010.

## Referències

* ↑ Breu biografia Arxivat 2012-08-26 a Wayback Machine. al web de l'Ajuntament d'Anglet
* ↑ Web Arxivat 2010-03-14 a Wayback Machine. de "Servir Anglet"
* ↑ "Pasado y presente del nacionalismo vasco en Iparralde" Arxivat 2011-03-04 a Wayback Machine. d'Igor Ahedo Gurrutxaga
* ↑ Euskonews
* ↑ Portal informatiu virtual Pays Basque info

## Enllaços externs

* Fitxa de J. Espilondo al web de l'Assemblea Nacional francesa
* Fitxa de J. Espilondo al web del Consell General dels Pirineus Atlàntics Arxivat 2010-09-29 a Wayback Machine.
# Sant Romà d'Oreis

Sant Romà d'Oreis és una església del municipi de Gisclareny (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Avui tan sols resten les ruïnes del que havia estat l'església de Sant Romà d'Oreis, encara resseguible tota la planta. Suposem que tenia una única nau degut a les seves petites dimensions (6m. llarg i 2'60m. ample), de planta pràcticament quadrada rematada per un absis semicircular orientat cap a llevant, molt enfonsat i possiblement, cobert amb quart d'esfera. ELs murs de la nau són llisos, sense ornamentacions amb un parament de grans carreus de pedra desbastats disposats a trencapunt i deixats a la vista. Actualment l'edifici està parcialment cobert de vegetació i la porta d'accés es tapià en algun moment, també amb pedra però ja amb un parament de menors dimensions.

## Història

Oreis, anomenat Aureys o bé Oreylls en la documentació antiga, pertanyia a l'església de Sant Iscle de Molnell. El 1288 Pere Casaña d'Aureys es titulà parròquia d'Oreis i Molnell. Diverses deixes testamentàries fan referència a l'església de Sant Romà durant els s. XIII a XV.

## Referències

* 1 2 «Sant Romà d'Oreis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Whitney Eugene Thayer

Whitney Eugene Thayer (Mendon, 11 de desembre de 1838 - Burlington, 27 de juny de 1889) va ser un organista i compositor estatunidenc.
Thayer va donar el seu primer concert just després de la instal·lació del nou orgue al Boston Music Hall el 1863. Un dels primers estudiants de John Knowles Payne, va avançar a estudiar orgue i contrapunt a Berlín amb August Haupt (que també havia ensenyat Paine). Després de tornar de Berlín va treballar a Boston i més tard a la ciutat de Nova York com a organista. També va ser un virtuós itinerant, professor d'orgue i escriptor musical.
A part d'una cantata festiva i una missa, va compondre nombroses obres per a orgue, cançons d'art i quartets vocals.

## Notes i referències

* ↑ Bill F. Faucett, "George Whitefield Chadwick: The Life and Music of the Pride of New England" Northeastern University Press, 2012.
# Can Paloma

Can Paloma és un edifici del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una masia composta de diferents cossos amb teulades a dos vessants. La façana està arrebossada i pintada de blanc excepte les pedres de les obertures, que són allindanades. La masia compta amb extensos camps de conreu.

## Referències

* ↑ «Can Paloma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Sant Sebastià de Queralbs

Sant Sebastià de Queralbs és una ermita de Queralbs (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Ermita aïllada situada en un camí costerut que continua el carrer de la Font de Dalt als afores del nucli de Queralbs. Es tracta d'una petita i senzilla construcció de planta rectangular d'una nau amb coberta a doble vessant, amb el carener perpendicular a la façana principal, feta de lloses de pissarra. Els murs estan bastits de paredat comú de pedra local amb restes d'arrebossat i cantoneres de pedres de pissarra de majors dimensions i més treballades. També es troben grans blocs de pissarra emmarcant les obertures del portal d'entrada allindat i de l'espitllera d'un lateral. La porta és de fusta amb pom i claus de ferro. Al capcer hi ha dues obertures més, una quadrangular petita i una altra espitllera. Coronant la teulada, al carener, hi ha una creu de ferro. El cantó de la façana posterior està inserit en una roca.

## Referències

* ↑ «Sant Sebastià de Queralbs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Springfield (Tennessee)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 14.329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springfield tenia 14.329 habitants, 5.453 habitatges, i 3.778 famílies. La densitat de població era de 453,1 habitants/km².
Dels 5.453 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 18,4% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.379 $ i la renda mediana per família de 42.018 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.270 $ mentre que les dones 22.765 $. La renda per capita de la població era de 17.322 $. Entorn del 13,7% de les famílies i el 17,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# GP Ouest France-Plouay 2007

El GP Ouest France-Plouay 2007 és una cursa ciclista que es disputà el 2 de setembre de 2007 pels voltants de Plouay, a la Bretanya. Es disputen diverses voltes a un circuit per completar un total de 226 km.
Tot i que cap als intents d'escapada va reeixir a darrera hora Thomas Voeckler va aconseguir escapolir-se uns metres per davant del gran grup. Una distància que fou decisiva i li permeté obtenir la victòria amb 2" d'avantatge sobre el gran grup, encapçalat per Thor Hushovd.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps | UCI ProTour Punts |
| 1 | Thomas Voeckler | Bouygues Télécom | 5h 32' 47" | 40 |
| 2 | Thor Hushovd | Crédit Agricole | + 2" | 30 |
| 3 | Danilo Di Luca | Liquigas | m. t. | 25 |
| 4 | Filippo Pozzato | Liquigas | m. t. | 20 |
| 5 | Steven de Jongh | Quick Step-Innergetic | m. t. | 15 |
| 6 | Matthieu Sprick | Bouygues Télécom | m. t. | 11 |
| 7 | Rinaldo Nocentini | AG2R Prévoyance | m. t. | 7 |
| 8 | Carlo Scognamiglio | Team Milram | m. t. | 5 |
| 9 | Manuele Mori | Saunier Duval-Prodir | m. t. | 3 |
| 10 | Arnaud Gérard | Française des Jeux | m. t. | 1 |

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (francès)
# Jan Bakelants

Jan Bakelants (Oudenaarde, 14 de febrer de 1986) fou un ciclista belga, professional des del 2009 fins al 2022.
En categories inferiors aconseguí un gran palmarès, guanyant diverses clàssiques belgues en categoria júnior o sub-23, i sobretot la general del Tour de l'Avenir del 2008. Com a professional destaca la victòria en la 2a etapa del Tour de França de 2013, la qual li va permetre vestir el mallot groc de líder durant 2 etapes.

## Palmarès

* 2003
** 1r a l'Omloop Het Volk júnior
* 2006
** Vencedor d'una etapa al Tríptic de les Ardenes
* 2008
** 1r al Tour de l'Avenir i vencedor d'una etapa
** 1r a la Brussel·les-Opwijk
** 1r al Circuit de les Ardenes
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja sub-23
** 1r al Tríptic de les Ardenes i vencedor d'una etapa
** 1r a la Fletxa de les Ardenes
** 1r al Tour de Lieja i vencedor de 2 etapes
* 2011
** Vencedor de la classificació de les metes volants del Giro d'Itàlia
** Vencedor de la classificació de les metes volants de la Volta a Andalusia
* 2013
** 1r al Gran Premi de Valònia
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné
* 2015
** 1r al Giro del Piemont
** 1r al Giro de l'Emília
* 2016
** Vencedor d'una etapa a La Méditerranéenne
* 2022
** Vencedor d'una etapa al Tour de Valònia

### Resultats al Tour de França

* 2013. 18è de la classificació general. Vencedor de la 2a etapa. Porta el mallot groc durant 2 dies
* 2014. 24è de la classificació general
* 2015. 20è de la classificació general
* 2016. 50è de la classificació general
* 2017. 22è de la classificació general
* 2021. 48è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. 36è de la classificació general
* 2011. 23è de la classificació general
* 2012. 34è de la classificació general
* 2019. 43è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 19è de la classificació general
* 2011. 31è de la classificació general
* 2012. 22è de la classificació general
* 2016. 17è de la classificació general
* 2022. 29è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Jan Bakelants arrête à 36 ans : «Une décision réfléchie...»» (en francès). cyclismactu, 26-12-2022. [Consulta: 26 desembre 2022].
* ↑ López-Egea, Sergi «Bakelants aconsegueix un triomf que el vesteix de groc». El Periódico de Catalunya, 30-06-2013 [Consulta: 2 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Santa Teresa

«Santa Teresa» té aquests significats:
* Hagiografies:
** Santa Teresa de Jesús (Gotarrendura, 1515 - Alba de Tormes, 1582), teòloga i monja carmelita, fundadora de les carmelites descalces i els carmelites descalços
** Santa Teresa de Lisieux (Alençon, 1873 — Lisieux, 1897), religiosa carmelita francesa i Doctora de l'Església
** Santa Teresa Benedicta de la Creu (Wrocław, 1891 - Auschwitz, 1942), filòsofa alemanya i religiosa de l'orde dels Carmelites Descalços
** Santa Teresa de Calcuta (Uskub, Imperi Otomà —actual Skopje, Macedònia—, 1910 - Calcuta, Índia, 1997), religiosa d'ètnia albanesa naturalitzada índia, fundadora de la congregació de les Missioneres de la Caritat
* Toponímia:
** Santa Teresa (Uruguai), entitat de població del departament de Rivera, a l'Uruguai.
** Santa Teresa Gallura, municipi italià dins la província de Sàsser.
** Santa Teresa di Riva, municipi italià, dins de la província de Messina.
** Santa Teresa (Nou Mèxic), població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic.
** Parc Nacional de Santa Teresa, parc de l'est de l'Uruguai, dins del departament de Rocha.
* Gastronomia: Rostes de Santa Teresa.
* Organitzacions: Companyia de Santa Teresa de Jesús.
* Edificis:
** Convent de Santa Teresa de Palma
** Fortalesa de Santa Teresa a Castillos, departament de Rocha (Uruguai)
** Santa Teresa de Casa Joan Martí, capella de Llarvén (Sort, Pallars Sobirà)