OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Broken Health

Broken Health és una pel·lícula documental de 2022 dirigida per Eva Niñerola i Nick Bolger sobre la gestió de la pandèmia de la COVID-19 a Catalunya. Gravada principalment en català, inclou diàlegs en castellà i en menor mesura en anglès. Es va rodar al llarg del 2020 i se centra en la gestió d'Alba Vergés com a consellera de Salut de la Generalitat de Catalunya, però també inclou els testimonis de metges i netejadores d'hospitals, responsables de residències de gent gran i treballadors de funeràries. Es va publicar el 31 de juliol de 2022 a Netflix, encara que la companyia no en va fer publicitat pels seus canals de difusió. Té una durada d'una hora i vuit minuts i està produïda per Icon International.
Bolger va assegurar que pretenia retratar Vergés des d'una mirada «íntima» i «proporcionar una visió des del punt de vista de les dones per donar una perspectiva una mica diferent». En la cinta, Vergés reflexiona sobre les decisions preses en els dos primers mesos de la pandèmia. La pel·lícula recull diverses reunions internes del Departament de Salut i d'Esquerra Republicana de Catalunya, on es posen de manifest algunes polèmiques polítiques internes dins del Govern de Catalunya.
El periodista Bernat Coll, d'El País, va afirmar que el documental «mostra escassetat d'autocrítica i interessos partidistes».

## Referències

* ↑ «Netflix estrena un documental sobre la gestió de la pandèmia d'Alba Vergés». El Punt Avui [Consulta: 4 agost 2022].
* ↑ «Alba Vergés, de consellera de Salut a protagonista d'un documental de Netflix». El Nacional, 02-08-2022 [Consulta: 4 agost 2022].
* ↑ «Netflix lanza por sorpresa el documental 'Broken Health' sobre la gestión de la covid de Alba Vergés» (en castellà). La Vanguardia, 03-08-2022 [Consulta: 4 agost 2022].
* 1 2 Coll, Bernat «El documental de Netflix sobre la covid desde dentro de la Generalitat: la pandemia de la sobreactuación» (en castellà). El País, 04-08-2022 [Consulta: 4 agost 2022].
* ↑ Masreal, Fidel «Un documental sobre l’exconsellera Vergés a Netflix enerva Junts». El Periódico, 04-08-2022 [Consulta: 4 agost 2022].
# Cachambi

Cachambi és un barri de la regió administrativa de Méier, en la Zona Nord de Rio de Janeiro al Brasil.
Limita amb els barris, al nord Del Castilho, al nord-est Maria da Graça i Jacarezinho, a l'est Jacaré, al sud-est Engenho Novo, al sud Méier, al sud-oest Todos os Santos, a l'oest Engenho de Dentro, i al nord-oest Inhaúma.
Cachambi és una paraula de la llengua tupí. Significa bosc verd, en unir els termes ka'a (mata) i oby (verd).

## Història

L'origen del barri de Cachambi prové d'Arraial do Cachambi, que va ser explorat durant vint anys per Lucídio José Cândido Pereira do Lago, que dona nom a un carrer de Méier, una línia ferrocarril. Després de la creació de la línia auxiliar, el ferrocarril Rio D'Ouro, l'ocupació va augmentar en una altra direcció i amb més regularitat, donant lloc als barris actuals de Cachambi, Maria da Graça i Del Castilho.

## Referències

* ↑ «Bairros cariocas» (en portuguès). Sito della Prefeitura do Rio de Janeiro. Arxivat de l'original el 2013-09-02. [Consulta: 12 agost 2020].
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo.
* ↑ «Significado de Cachambi». [Consulta: 13 agost 2020].
# Cacic emplomallat

El cacic emplomallat (Cassiculus melanicterus) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) i única espècie del gènere Cassiculus Swainson, 1827

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc decidu, boscos de ribera i brossa al voltant de l'hàbitat humà a l'oest de Mèxic des de l'extrem sud de Sonora, cap al sud, fins l'oest de Chiapas i Guatemala.

## Referències

* ↑ «Cacic emplomallat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Camí de la Retirada

El “camí de la Retirada” es refereix a les rutes i camins que seguiren els exiliats, tant civils com militars, durant la retirada, per travessar la frontera en direcció a França, durant "la retirada", de l'èxode republicà cap a l'altra banda dels Pirineus a partir de l'hivern de 1939, quan Barcelona va caure en mans dels franquistes durant la Guerra Civil espanyola el 26 de gener. Es pot dir que hi hagué molts “camins de la Retirada”, alguns més transitats i d'altres menys. Un dels més coneguts, però, i probablement el més important, és el camí de la Retirada que va des de Molló a Prats de Molló passant pel coll d'Ares. Aquest té una distància aproximada de 14 quilòmetres, i un desnivell positiu de 555 metres i negatiu de 990 metres. Es calcula que entre 85.000 i 95.000 persones van travessar aquests cims entre el gener i el març de 1939.
Aquests camins de la retirada, que han tingut una transcendència destacada en la història de Catalunya, durant la Guerra Civil espanyola i l'exili del franquisme, amb el temps, en els darrers anys, se'ls ha volgut rememorar i recuperar com a part de la història mitjançant diversos projectes d'arranjament i senyalització. Des dels ajuntaments implicats i des d'associacions de caràcter històric i cultural també s'han organitzat diverses trobades per recórrer i resseguir aquests camins carregats d'història.

## Referències

* ↑ «El Camí de la Retirada». Ajuntament de Molló. Arxivat de l'original el 15 d'octubre 2017. [Consulta: 23 juliol 2017].
* ↑ Llagostera, Antoni; Urgell, Arnau «Els 100.000 exiliats republicans de coll d'Ares». Nació Digital, 18-02-2014 [Consulta: 23 juliol 2017].
* ↑ «Retirada i Camins de l'Exili de l'Alt Empordà». Museu Memorial de l'Exili (MUME), 2009 [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «Molló arranjarà un tram del camí de la Retirada». Ripollès Digital, 17-02-2017. Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2017 [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ J.C. «Recórrer el camí de la retirada de coll d'Ares». El Punt Avui, 15-02-2017 [Consulta: 14 octubre 2017].
* ↑ «'El camí de l'exili. De Barcelona a Prats de Molló', a 'Trinxeres'». Empordà, 17-03-2017 [Consulta: 14 octubre 2017].

## Bibliografia

* Marquès Sureda, Salomó. Associació Cultural i Divulgativa Gironina. Les Rutes de l'Exili Republicà del 1939. Girona: Universitat de Girona, 2013, p. 1-54 [Consulta: 14 octubre 2017].

## Vegeu també

* La retirada
* L'exili republicà espanyol
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1922

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1922 es va celebrar a Liverpool (Anglaterra) del 29 de juliol al 7 d'agost de 1922 i a París (França) al 17 de setembre de 1922.
Les competicions es van celebrar en un principi a Liverpool però per culpa de la pluja no es van poder disputar les finals. Aquestes es van disputar a París al setembre. En total es va competir en 3 disciplines, 2 de professionals i 1 d'amateurs.

## Resultats
### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Piet Moeskops Països Baixos | Robert Spears Austràlia | Aloïs De Graeve Bèlgica |
| Darrere moto | Léon Vanderstuyft Bèlgica | Paul Suter Suïssa | Gustave Ganay França |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Thomas Johnson Regne Unit | Maurice Peeters Països Baixos | William Ormston Regne Unit |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Bèlgica | 1 | 0 | 1 | 2 |
| - | Regne Unit | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| - | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Can Coll (Sant Pere de Ribes)

Can Coll és una obra del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Can Coll és una construcció aïllada de grans dimensions, situada en una zona elevada molt propera al nucli urbà. Està formada per un soterrani, planta baixa i dos pisos. Al costat esquerre de la façana principal, hi ha una gran galeria de dos pisos d'arcades amb vint-i-cinc obertures d'arc de mig punt, a cada pis.
La façana principal presenta a la planta baixa obertures allindanades emmarcades en pedra. Al primer pis hi ha una tribuna central d'arcs de mig punt i dos balcons allindanats a banda i banda. El segon pis té un cos central amb cinc finestres d'arc de mig punt i dues obertures circulars a cada costat.
El coronament és amb cornisa esglaonada i barana que simula merlets, amb un cos més elevat d'inspiració clàssica.

## Història

Aquest edifici va ser propietat de Francesc Marcer, patrocinador de l'obra de la nova església de Sant Pere. Malgrat alguns escrits que fan referència a ell com a indià, la falta de documentació exhaustiva impedeix corroborar amb seguretat aquesta afirmació. Tanmateix, la seva vida i obra semblen reflectir una trajectòria similar a la dels indians que van emigrar a Amèrica per fer fortuna.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Coll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Can Coll (Sant Pere de Ribes - Garraf)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ Casas, Jordi «Can Coll, una massia que cal conèixer». Diari de Vilanova, 11-04-2008.
# Can Cussó

Can Cussó és un edifici del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de petites dimensions. És de planta rectangular i té planta baixa i pis. Les parets són te tapia reforçades als angles amb pedra. La coberta és a dos vessants i la porta d'entrada és d'arc de mig punt.

## Referències

* ↑ «Can Cussó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Can Còrdova

Can Còrdova és una obra d'Arenys de Mar (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres plantes, de composició simètrica. Les obertures del primer pis estan emmarcades amb rajoles vidriades de colors i guardapols. A tota la façana hi ha motllures, esgrafiats, baranes de ferro, cornises i baranes de coronament d'obra amb balustrades. Aquesta casa fa cantonada i té un jardí petit davant la façana principal amb una gran palmera, un tancament amb reixa de ferro i pilars d'obra amb rajoles de colors.

## Referències

* ↑ «Can Còrdova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Can Cílio

Can Cílio és una obra del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa senyorial de planta baixa i pis, entre paret mitgera al seu costat esquerre i fent cantonada al dret. Feta de carreus ben tallats i aparellats amb calç, es presenta pràcticament refeta en la seva major part, dins un esperit neomedieval històricament poc rigorós. Especialment en les parets, finestres, teulada a dues vessants i part inferior dels murs. Les finestres amb arquets gòtics i columnetes estan refetes imitant una tipologia més del segle xv que de les suposadament originals del segle xiv.

## Història

Aquesta casa la va construir el cavaller Jaume Morató que era germà de l'Abadessa de Valdonzella, senyora de la Pobla Arlovina, al segle xiv, quan el camí i la barca de Sant Boi eren el camí obligat per a homes i mercaderies que anaven i venien de Barcelona. Això va convertir a Sant Boi en una ciutat estratègica, la va engrandir i enriquir, i des d'aquesta centúria fins al segle xvii, es va poblar de casals i palauets com el que ens ocupa. Posteriorment, a la mort del cavaller i fins al segle xix va ser convent de monges. Posteriorment va haver una part de la Biblioteca Pública que ha estat traslladada aquest mateix any al seu nou emplaçament i resta buida encara la part que ocupava. L'altra part són habitatges.

## Referències

* 1 2 «Can Cílio». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
# CNK

CNK té els següents significats:
* Congrés Nacional Kurd, coalició per la llibertat del Kurdistan
* Crash Nitro Kart, videojoc de curses per a PlayStation 2
# CNF

CNF té els següents significats:
* Comitè Nacional Francès, govern provisional de la França Lliure durant la Segona Guerra Mundial
* Club Nacional de Football, club de futbol de Montevideo (Uruguai)
* Chin National Front, partit polític integrat a l'Aliança Democràtica de Birmània
* Pes constant sense aletes (de l'abreviació en anglès Constant No Fins), modalitat de l'esport d'apnea
# Can Pelló

Can Pelló és un mas ubicat al terme municipal de Riells i Viabrea. Apareix fotografiat ja en els primers vols aeris dels americans l'any 1946 i 1956, on s'aprecia el mas ja abandonat. Les fotografies es poden veure a través de l'eina del ICGC, Vissir3.

## Referències

* ↑ «Vissir3». [Consulta: 30 gener 2021].
# Can Vilalta (Mont-ral)

Can Vilalta és un edifici de Farena, al municipi de Mont-ral (Alt Camp), que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de grans proporcions, situat a la part més alta del nucli i amb dues façanes, una que dona a l'església i l'altra, molt més gran, que dona un espai obert. La fàbrica és de pedra gairebé regular, amb reforços a les cantonades. Les obertures, moltes d'elles modificades, es distribueixen irregularment. La més interessant és la porta d'accés, d'arc de mig punt, formada per dovelles de pedra. La coberta és de teula, a dues vessant. A l'interior es conserven voltes gòtiques i columnes de factura més primitiva.

## Història

Sembla que l'actual construcció de Can Vilalta es va portar a terme damunt de l'antic castell de Farena. Es conserven restes de la muralla als estables de l'habitatge.

## Referències

* 1 2 «Can Vilalta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Cantó de Wingles

El cantó de Wingles és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Lens. Té 5 municipis i el cap és Wingles.

## Municipis

* Bénifontaine
* Hulluch
* Meurchin
* Vendin-le-Vieil
* Wingles

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-2001 | Marcel Cabiddu | PS |
| 2001- | Didier Hiel | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 23.053 | 23.821 | 22.583 | 22.283 | 22.736 | 22.367 | 22.919 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Sant Donat

El cantó de Sant Donat és un cantó francès del departament de la Droma, situat al districte de Valença. Té 9 municipis i el cap és Sant Donat.

## Municipis

* Arthémonay
* Bathernay
* Bren
* Charmes-sur-l'Herbasse
* Chavannes
* Margès
* Marsaz
* Montchenu
* Sant Donat
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1976 | André Bossanne | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1976-1982 | M. Galland | PS |
| 1982-1988 | André Bossanne | UDF-CDS |
| 1988-2008 | Aimé Chaléon | Divers droite |
| 2008- | Jean-Louis Bonnet | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Sant Dier d'Auvèrnha

El cantó de Sant Dier d'Auvèrnha és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Clarmont d'Alvèrnia. Té 9 municipis i el cap és Sant Dier d'Auvèrnha.

## Municipis

* Ceilloux
* Domaize
* Estandeuil
* Fayet-le-Château
* Saint-Dier-d'Auvergne
* Saint-Flour
* Saint-Jean-des-Ollières
* Tours-sur-Meymont
* Trézioux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1964 | M. Sauron | SFIO |
| 1964-1982 | Alphonse Cistel | PCF |
| 1982-198. | François Jothy | PCF |
| 198.-2008 | Robert Chabrol | UDF- UMP |
| 2008- | Gérard Cartailler | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 3.208 | 3.486 | 3.002 | 2.781 | 2.755 | 2.998 | 3.238 |
# CamelCase

CamelCase és la pràctica d'escriure frases o paraules compostes eliminant els espais i posant en majúscula la primera lletra de cada paraula. El nom ve de la semblança d'aquestes majúscules, entre les altres lletres, amb els geps d'un camell. Un exemple d'aquesta pràctica és la marca YouTube.

## Vegeu també

* Snake case

## Referències

* ↑ «Naming Conventions». Scala. [Consulta: 5 December 2012].
* ↑ «Capitalization Styles - .NET Framework 1.1», 17-11-2006. [Consulta: 5 December 2012].
* ↑ «Camel Case». [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ Fogarty, Mignon. The Grammar Devotional: Daily Tips for Successful Writing from Grammar Girl (en anglès). St. Martin's Publishing Group, 27 October 2009, p. 14. ISBN 978-1-4299-6440-1.

## Enllaços externs

* Exemples històrics del CamelCase (anglès)
# Cameleó (filòsof)

Camaleó (en llatí Chamaeleon, en grec antic Χαμαιλέων) va ser un filòsof peripatètic nascut a Heraclea Pòntica, deixeble d'Aristòtil.
Va escriure obres sobre diversos poetes grecs antics com ara πετὶ Ἀνακπέοντος ('sobre Anacreont'), περὶ Σαπφοῦς ('sobre Safo'), περὶ Σιμωνίδου ('sobre Semònides d'Amorgos'), περὶ Θεσπίδος ('sobre Tespis'), περὶ Αἰοχύλου ('sobre Èsquil'), περι Λάσου ('sobre Lasos'), περι Πινδάρου ('sobre Píndar'), περι Στησιχόρου ('sobre Estesícor'). També va escriure sobre la Ilíada i un estudi sobre la comèdia titulat περι κωμῳδίας, on tractava, entre altres temes, de les danses a la comèdia, segons diu Ateneu de Nàucratis, que la cita amb el títol de περὶ τῆς Αρχαίας κομῳδιας ('sobre les comèdies antigues'). Sembla que també va escriure una obra sobre Hesíode.
Va escriure també altres obres filosòfiques, com ara περὶ θεῶν ('sobre els déus') i περὶ σατύρων (sobre els sàtirs'), i els tractats morals περι ἡδονῆς ('sobre els plaers', que també es va atribuir a Teofrast), προτρεπικόν ('exhortació'), i περι μέθης ('sobre la follia o l'embriaguesa').

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Chamaleon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 8 setembre 2022].
# Canyonville

Canyonville és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2007 tenia 1.640 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Canyonville tenia 1.293 habitants, 534 habitatges, i 341 famílies. La densitat de població era de 542,6 habitants per km².
Dels 534 habitatges en un 25,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.674$ i la renda mediana per família de 31.500$. Els homes tenien una renda mediana de 30.240$ mentre que les dones 17.417$. La renda per capita de la població era de 14.017$. Aproximadament el 15,8% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Canyonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Canyonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Capa física

La capa física és el nivell 1 dels set nivells del model OSI i s'encarrega de realitzar els serveis sol·licitats per la capa d'enllaç de dades.
El nivell físic inclou el maquinari de xarxa, el cablejat físic o una connexió Wi-Fi. També gestiona les especificacions elèctriques, el control de col·lisió i d'altres funcions de baix nivell.
Es considera com la capa de xarxa més bàsica, encarregant-se de la transmissió de bits. Les formes dels connectors elèctrics, quines freqüències cal fer servir i d'altres operacions de baix nivell són especificades en el nivell 1. Una analogia d'aquesta capa en una xarxa de correu física podria ser, per exemple, una especificació per a diversos tipus de paper i de tinta.
Les principals funcions i serveis realitzats per la capa física són:
* L'establiment i terminació d'una connexió a un mitjà de comunicació.
* La participació en el procés en el que els recursos de comunicació són compartits de manera efectiva entre múltiples usuaris (per exemple, resolució de contencions i control de flux).
* Conversió entre la representació de dades digitals en l'equip de l'usuari i els corresponents senyals transmesos sobre un canal de comunicació.

## Subcapa de senyalització física

En una xarxa d'àrea local (LAN en anglès) o en una xarxa d'àrea metropolitana (MAN en anglès) utilitzant l'arquitectura OSI, es considera a la subcapa de senyalització física com la porció de la capa física que:
* Interacciona amb la subcapa de control d'accés al medi (adreça MAC en anglès).
* Realitza codificació de caràcters, transmissió, recepció i descodificació.
* Realitza funcions d'aïllament opcionals.
Exemples de protocols de Nivell 1 son: EIA estàndards: RS-232, RS-422, RS-423, RS-449, RS-485, ADSL, XDSI, T1, E1, 10BASE-T, 10BASE2, 10BASE5, 100BASE-TX, 100BASE-FX, 100BASE-T, 1000BASE-T, 1000BASE-SX són transports a nivell físic per a Ethernet, Electricitat, Ràdio
Exemples de maquinari de Nivell 1 són Repetidor, Hub Ethernet o Mòdem.
# Cantó de Ribécourt-Dreslincourt

El cantó de Ribécourt-Dreslincourt és un cantó francès del departament de l'Oise, situat al districte de Compiègne. Té 17 municipis i el cap és Ribécourt-Dreslincourt.

## Municipis

* Bailly
* Cambronne-lès-Ribécourt
* Carlepont
* Chevincourt
* Chiry-Ourscamp
* Longueil-Annel
* Machemont
* Marest-sur-Matz
* Mélicocq
* Montmacq
* Pimprez
* Le Plessis-Brion
* Ribécourt-Dreslincourt
* Saint-Léger-aux-Bois
* Thourotte
* Tracy-le-Val
* Vandélicourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Pinchon | PCF |
| 1949-196. | M. Mair | divers droite, després RPF |
| 196.-1979 | Amédée Bouquerel | UNR, després UDR, després RPR |
| 1979-1992 | Roland Florian | PS |
| 1992-2012 | Patrice Carvalho | PCF |
| 2012- | Hélène Balitout | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 15.330 | 17.019 | 19.916 | 22.283 | 23.731 | 24.464 | 24.267 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||