OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Halligan

La Halligan (anomenada a vegades 'Hoolligan') és una eina multiús, especialment per forçar portes, que utilitzen els bombers i les forces policials. Amb ella es pot fer palanca, torçar, tallar, colpejar, o perforar.

## Història

L'eina Halligan va ser inventada el 1948 pel Cap Adjunt Hugh A. Halligan, dels bombers de Nova York, per substituir dues eines: la 'pota de cabra' (barra de metall corbada en un extrem i de puntes aplanades) i la 'Kelly' (eina amb un cisell en un extrem i una aixa a l'altre), que s'anomenaven els ferros ('the Irons' en anglès) i que portava a l'espatlla, lligades amb una corda, el bomber encarregat de forçar portes, l'home del ferros ('Irons man' en anglès). La Halligan és més lleugera i manejable que 'els ferros'.

## Descripció

La Halligan té tres caps: una urpa en un extrem i una aixa i un pic lleugerament corbat a l'altre. És lleugera, uns 3,7 kg, i es pot acoblar ('casar') amb una destral per a transportar-les juntes.
Es fabrica normalment forjada en una única peça, en diferentes mides, de 45 a 120 cm, i diferents metalls: titani, bronze de beril·li o acer inoxidable.

## Usos

* Obrir portes.
* Excarceració de vehicles.
* Trencar vidres de finestres d'edificis o vehicles, per a accés o ventilació.

## Referències

* 1 2 3 «Guia de referència d'entrada forçada del Departament de Bombers de Nova York» (en anglès) p. 15-16, 19-21. Departament de Bombers de Nova York, 01-12-2006.
* 1 2 «La barra Halligan: per Rob Fisher» (en anglès). Edgerton Fire Protection. Arxivat de l'original el 2021-11-24. [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ Fritz, Richard. Eines de l'ofici: eines manuals i el seu ús (en anglès). Pennwell Books, 1997. ISBN 9780912212623.
* ↑ Schottke, David. Fonaments de les habilitats dels bombers (en anglès). Jones and Barlett Publishers, 2014, p. 1.188. ISBN 978-1-4496-4152-8.
# Hemibates stenosoma

Hemibates stenosoma és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica del llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 3 «Hemibates stenosoma» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Eccles, D.H., 1992. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma. 145 p.
* ↑ Brichard, P., 1989. Pierre Brichard's book of cichlids and all the other fishes of Lake Tanganyika. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* ↑ Mwape, L.M., 2003. Bemba local names of lake fishes in northern Zambia. p. 246-249. A: M.L.D. Palomares, B. Samb, T. Diouf, J.M. Vakily i D. Pauly (eds.) Fish biodiversity: local studies as basis for global inferences. ACP-EU Fish. Res. Rep. 14:281 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.-P. Gosse, 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hemibarbus umbrifer

Hemibarbus umbrifer és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia, on és endèmic de la conca del Xi Jang.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Yue, P.Q., 1995. A revision of the cyprinid fishes of the genus Hemibarbus in China (Cypriniformes: Cyprinidae). Acta Zootaxon. Sin. 20(1):116-123.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jin, X., 1991. Gobioninae. p. 185-223. A J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Guillermo Kuitca

Guillermo Kuitca és un artista argentí nascut a Buenos Aires l'any 1961, on treballa i viu. L'obra de Kuitca es troba en col·leccions importants com la Tate Gallery, Anglaterra; The Metropolitan Museum of Art, NovaYork, NY; Hirshhorn Museum i Sculpture Garden, Washington, DC; Albright-Knox Art Gallery, Buffalo, NY i The Daros Collection, Zürich, Suïssa. Kuitca representà Argentina a la Biennale de Venècia de 2007. Recurrent themes of travel, maps, memory, and migration can be found in Kuitca’s work.
Guillermo Kuitca està representat per Hauser & Wirth.
A la dècada de 1980, Kuitca va fer obres que incorporaven imatgeria del teatre. Moltes pintures d'aquest període representaven figures sobre la plataforma d'un escenari teatral, amb títols inspirats sovint en obres de teatre, la literatura i la música.
Més tard, Kuitca va integrar temes d'arquitectura i topografia en la seva obra, com en les sèries “Tablada Suite” El 1992, Kuitca creà les seves primeres obres que incorporaven un llit pintat.

## Mapes

Kuitca és ben conegut pel seu ús de mapes "per a perdre's no per orientar-se".

## Exposicions rellevants

Des de la seva participació en la Biennal de São Paulo el 1989 i a la Documenta de Kassel el 1992, Kuitca ha exposat en els espais d'art més destacats del món. Entre d'altres, a la Whitechapel Art Gallery de Londres (1994-1995), la Fondation Cartier de París (2000), el Centro de Arte Reina Sofía de Madrid (2003), el Museo de Arte Latinoamericano de Buenos Aires (2003) i el Hirshhorn Museum de Washington (2010). La seva obra es troba en col·leccions com el Fonds National d'Art Contemporain de París, el MoMA de Nova York, la Fundació ”la Caixa” de Barcelona, l'Stedelijk Museum d'Amsterdam, la Tate Gallery de Londres, el MARCO de Monterrey, el Reina Sofía de Madrid i el MACBA de Barcelona.

## Referències

* ↑ Hilarie Sheets. «Surprise Breaks Out of the Box (or Cube)». The New York Times, 03-06-2007. [Consulta: 9 març 2008].
* ↑ «Sperone Westwater Press Release,. "Sperone Westwater." Major Guillermo Kuitca Retrospective. N.p., 1 Sep 2009. Web. 08 Aug 2010.». Arxivat de l'original el 16 de juliol 2011. [Consulta: 8 d’abril 2015].
* ↑ «Belcove, Julie L. "Guillermo Kuitca ." W 1 Nov 2009: pp. 168-175. Print.». Arxivat de l'original el 16 de juliol 2011. [Consulta: 8 d’abril 2015].
* ↑ Duville, Matias. "Guillermo Kuitca ." Art World 1 Jan2009: pp. 132-137. Print.
* ↑ «Guillermo Kuitca». web. MACBA. Arxivat de l'original el 27 d’abril 2015. [Consulta: 21 abril 2015].

## Enllaços externs

* Guillermo Kuitca Arxivat 2015-03-25 a Wayback Machine. at Hauser & Wirth
* Everything and More: Guillermo Kuitca, cartography and digging up the bones of life
# HIDS

HIDS, Sistema de detecció d'intrusos en un Host. Cerca detectar anomalies que indiquen un risc potencial, revisant les activitats en la màquina (host). Pot prendre mesures protectores. És un tipus de Sistema de detecció d'intrusos.
Les funcions d'aquest tipus de programari són molt similars a les dels IDS. Configuracions típiques permeten diversos HIDS repartits per la xarxa que envien els seus resultats a un servidor centralitzat que els analitzarà a la recerca dels riscos i alertes abans esmentats.
Est va ser el primer tipus de programari de detecció d'intrusos que es va dissenyar, sent l'objectiu original el Mainframe, on la interacció exterior era infreqüent.

## Protecció dels HIDS

Els HIDS generalment fan tot el possible per evitar que les bases de dades d'objectes, de checksum i els seus reportis sofreixin qualsevol forma de manipulació. Després de tot, si els intrusos aconseguissin modificar qualsevol dels objectes que els HIDS monitorean, gens podria detenir als intrusos de la modificació d'aquest tipus als propis HIDS - tret que els administradors de seguretat prenguin les precaucions adequades. Molts cucs i virus a tractar de desactivar les eines anti-virus, per exemple.
A part de les cripto-tècniques, els HIDS podrien permetre als administradors emmagatzemar les bases de dades en un CD-ROM o en unes altres dispositius de memòria de només lectura (un altre factor de lluita per a les actualitzacions poc freqüents ...) o emmagatzemar-los en una memòria fora del sistema. De la mateixa manera, un HIDS freqüentment envia els seus registres (logs) fos del sistema immediatament - en general utilitzant canals VPN a algun sistema de gestió central.
Es podria argumentar que el mòdul de plataforma de confiança és un tipus de HIDS. Malgrat el seu abast difereix en molts aspectes a la d'un HIDS, fonamentalment, proporciona un mitjà per identificar si hi ha alguna cosa/algú que ha manipulat una porció d'un ordinador. Arquitectònicament est proporciona la màxima (almenys fins ara) detecció d'intrusions basat en host, ja que depèn d'un maquinari extern a la CPU en si, per tant pel que és molt més difícil per a un intrús corrompre a les seves bases de dades d'objectes i de checksums.

## Recepció

InfoWorld opina que el programari HIDS és una forma útil per a administradors de xarxa de trobar malware, suggerint que hauria d'usar-se en tots els servidors, no només en els servidors crítics.

## Referències

* ↑ Newman, Robert C. Computer Security: Protecting Digital Resources. Jones & Bartlett Learning, 2009. ISBN 978-0-7637-5994-0.
* ↑ Debar, Hervé; Dacier, Marc; Wespi, Andreas «Towards a taxonomy of intrusion-detection systems». Computer Networks, 31, 8, 23-04-1999, p. 805–822. DOI: 10.1016/S1389-1286(98)00017-6.
* ↑ Marsan, Carolyn Duffy. The 10 dumbest mistakes network managers make. IDG Network, 6 juliol 2009.

## Vegeu també

* Sistema de detecció d'intrusos
* NIDS
# Heraclides d'Alexandria

Heraclides d'Alexandria (llatí: Heracleides, en grec antic: Ἡρακλείδης) fou un escriptor grec nascut a Alexandria, probablement el mateix que Ammoni esmenta com a contemporani seu. També l'esmenta Eustaci d'Epifania en relació amb les obres gramaticals sobre Homer, tant les d'ell com les d'Ammoni. Hom li atribueix l'obra titulada Περὶ καθολικῆς προσώδίας.

## Referències

* ↑ 5.Heracleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 390
# Heraclides d'Èritres

Heraclides d'Èritres (grec antic: Ἡρακλείδης, llatí: Heracleides) va ser un metge grec nascut a Èritres de Jònia.
Era deixeble de Criserm, col·laborador d'Apol·loni Herofileu i contemporani d'Estrabó (segle i aC). Galè diu que era el més distingit deixeble de Criserm, i esmenta la seva obra, Περὶ τῆς Ἡροφίλου Αἱρέσεως (De Herophili Secta), que tenia set llibres pel cap baix. Va escriure també un comentari sobre el sisè llibre d'Hipòcrates, De Morbis Vulgaribus, però cap de les seves obres no s'ha conservat.

## Referències

* ↑ 4. Heracleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 391
# Heraclides d'Esmirna

Heraclides (llatí: Heracleides, en grec antic: Ἡρακλείδης) va ser un metge grec. L'esmenta Diògenes Laerci, i diu que era un dels deixebles d'Hicesi, qui era el cap de l'escola d'Erasístrat d'Esmirna. Va viure probablement al segle i aC.

## Referències

* ↑ 3. Heracleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 391
# Gymnelus hemifasciatus

Gymnelus hemifasciatus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima polar i demersal que viu entre 9-175 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar d'Okhotsk, el Mar de Bering i des del Mar de Kara fins al Canadà.

## Costums

És de costums bentònics.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Reinhardt J. C. H., 1834. (Om Gymnelus). P. 4. A: H. C. Örsted. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1831-1832. 1-40.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1937. To the knowledge of the ichthyofauna from the Bering and Chukchi seas. Issled. Morey SSSR, Leningrad, v. 25: 292-355.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004. Annotated list of the arctic marine fishes of Canada. Can. MS Rep. Fish Aquat. Sci. 2674:iv:+112 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hervé Télémaque

Hervé Télémaque (Port-au-Prince, 5 de novembre de 1937 - Ivry-sur-Seine, 10 de novembre de 2022) fou un pintor francès contemporani d'origen haitià, associat al corrent de la figuració narrativa.

## Biografia

Hervé Télémaque va descobrir l'art americà a Nova York al final dels anys cinquanta, ja que va ser estudiant de l'Art Student's League en aquesta mateixa ciutat del 1957 al 1960. Viu i treballa a París des del 1961.

## Obres

* Bretagne: le four à pain (Bretanya: el forn de pa), 1980, dibuix a llapis sobre paper, enquadrat amb fusta i plexiglàs, 148x188 cm, es troba al Museu d'art de Toulon.

## Vendes i subhastes

El 2006, un dels seus quadres, One of 36000 Marines, va ser adjudicat per 292.000 € a Christie's. Aquesta venda va despertar interés per altres autors de figuració narrativa com Valerio Adami, Erró, Peter Klasen o Bernard Rancillac.

## Premis i reconeixements

* Cavaller de la Legió d'Honor (2006).

## Enllaços externs

* (francès) Hervé Télémaque Arxivat 2010-04-10 a Wayback Machine. s l'Encyclopédie Audiovisuelle de l'Art Contemporain
# Hervé Revelli

Hervé Revelli (Verdun, 5 de maig def 1946) fou un futbolista francès de la dècada de 1970. El seu germà Patrick Revelli també fou futbolista.
Destacà com a jugador de AS Saint-Étienne, OGC Nice i la selecció francesa. Posteriorment fou entrenador, entrenant la selecció de Benín.

## Palmarès
### Saint-Étienne

* Ligue 1: 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1969–70, 1973–74, 1974–75, 1975–76
* Coupe de France: 1969–70, 1973–74, 1974–75, 1976–77

## Referències

* ↑ Tyers, Alan «AS Saint-Étienne scouting report: all you need to know about Manchester United's Europa League opponents». The Daily Telegraph, 12-12-2016.
* ↑ Profile on French federation official site
* ↑ Revelli joins Benin a news.bbc.co.uk
# Heusden-Zolder

Heusden-Zolder (en limburguès Hôle) és un municipi belga de la província de Limburg a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Heusden, Zolder, Voort, Bolderberg, Viversel, Boekt, Eversel, Lindeman, Berkenbos i Ubbersel. El municipi és conegut per tenir el circuit de Zolder, on s'ha celebrat el Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 de 1973, de 1975 a 1982 i de 1984.

## Evolució demogràfica des de 1977

Font: INS

## Personatges il·lustres

* Roger Swerts, ciclista.

## Agermanaments

* Bad Arolsen
* Brilon
* Hesdin
* Erdek
* Saint-Hubert (Bèlgica)
# Hispano Suiza 50/W

El motor Hispano Suiza 50/W va ser un motor d'aviació aparegut en l'any 1926, junt amb el V12, per donar la motorització més potent, que necessitaven els avions, a mesura que s'anaven modernitzant i les necessitats de potència augmentaven.

## Història

Aquest motor va nàixer a conseqüència de la necessitat de més potència. Mentre que en la fàbrica de la Hispano de Bois-Colombes (França) es fabricaven altres tipus de motors, amb diferent denominació, adaptats a les seves necessitats, a la fàbrica de La Sagrera (actual Parc de la Pegaso), empesos pel govern a desenvolupar motors pels models espanyols, es va fabricar aquest model, que era gairebé incrementar el motor V8 en una renglera més de cilindres. Cmparteix les mateixes mides del V8 de l'any 1924.
Com el motor V8, compartien la refrigeració líquida, l'arbre de lleves en cap amb atac directe als caps de les vàlvules (Taqués), la duplicitat de components essencials com les magnetos, les bugies, etc. Diferien en l'estructura, ja que la que utilitzaven era la de cilindres en W amb el mateix angle d'obertura de 60º. Si bé aquesta arquitectura de motor permet un motor més curt, potser no va triomfar pel motiu que és més complex, pel mateix nombre de cilindres que el V12, a més, l'última arquitectura, permet més finesa aerodinàmica, en no presentar tanta secció frontal.

## Models de motors (de Barcelona)

Com ja s'ha indicat abans la nomenclatura francesa i espanyola, moltes vegades, no concorden.
Aquest motor podria correspondre al francès 50 W12Ga.
No hi ha constància que a Espanya s'hagin fabricat altres tipus de motors W12, que sí que han estat fabricats a França.

## Models supervivents

* De moment només hi ha constància d'algun d'aquests motors al Museu de l'Aire i de l'Espai, a França.

## Vegeu també

* Arquitectura dels motors de pistó
* Hispano Suiza
* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Referències

* ↑ Hispano Suiza apartat 14 - 1927.- El motor de aviación tipo 12 Lb – (castellà)
* ↑ Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008, p. 898. ISBN 84-612-7902-6.

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008. ISBN 84-612-7902-6.
# Halichoeres penrosei

Halichoeres penrosei és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Halichoeres podostigma

Halichoeres podostigma és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Filipines.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Haydn (cràter)

Haydn és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 251 km de diàmetre. Porta el nom del compositor austríac Joseph Haydn (1732-1809), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Haydn». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 7 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Hotel Rei David

L'Hotel Rei David (en hebreu: מלון דוד המלך) (transliterat: Malon David HaMelech) és un hotel de cinc estrelles, que es troba a Jerusalem, la capital d'Israel.
L'hotel fou inaugurat el 1931, l'hotel va ser construït amb pedra calcària rosa local tallada, i va ser fundat per Ezra Mosseri, un ric banquer jueu egipci. L'hotel està situat al carrer Rei David al centre de Jerusalem, amb vistes a la Ciutat Vella de Jerusalem i al Mont Sió. L'hotel ha tingut un paper important en la història jueva de Jerusalem, en la lluita per assolir un estat propi, durant la Guerra de la Independència d'Israel, la divisió de Jerusalem, i la reunificació, fins als nostres dies. Entre altres coses, l'hotel va ser conegut per ser l'escenari d'un atemptat amb bomba el 1946, i per ser la seu freqüent de caps d'Estat, dignataris i altres personalitats durant llur visita a Jerusalem. L'hotel és propietat del grup d'hotels Dan.
# Heidornita

La heidornita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom del Dr. alemany F. Heidorn, pel seu estudi científic dels dipòsits de Zechstein.

## Característiques

La heidornita és un borat de fórmula química Na₂Ca₃B₅O₈(SO₄)₂Cl(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la heidornita pertany a «06.EC - Filopentaborats» juntament amb els següents minerals: biringuccita, nasinita, gowerita, veatchita, volkovskita, tuzlaïta i brianroulstonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la gran perforació Frenswegen 3, a Nordhorn, a la Baixa Saxònia (Alemanya). També a Alemanya ha estat descrita a la pedrera Kohnstein, a Niedersachswerfen, Harz (Turíngia). Es tracta dels dos únics indrets om ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Heidornite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juny 2017].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges