OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riera de Pastells

La riera de Pastells, també anomenada de Can Mercader, és un afluent del riu Daró. Neix a les Gavarres, al nord-oest del Puig d'Arques, i aboca les seves aigües al Daró al barri de Rabioses, terme de Cruïlles. Les seves aigües han estat utilitzades durant segles per a l'obtenció d'energia hidràulica per a molins fariners, com ara el Molí de Can Molines. La discussió pel pas damunt del pont construït sobre la canalització de l'aigua del molí va ocasionar el famós litigi del Pont de les Dobles, narrat al llibre de Josep Matas i Balaguer.

## Referències

* ↑ «riera de Pastells | enciclopedia.cat». [Consulta: 15 setembre 2024].
# Razdólnoie (Krasnoiarsk)

Razdólnoie - Раздольное (rus) - és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 521 habitants. Pertany al districte municipal de Bolxaia Murtà.

## Referències

* ↑ Коряков Ю. Б. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2014-07-13. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Айтатский сельсовет». Официальный сайт Администрации Большемуртинского района. Arxivat de l'original el 2019-06-11. [Consulta: 7 juny 2019].
# Raúl Arellano

Raúl Arellano Villegas (28 de febrer de 1935 - 12 d'octubre de 1997) fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ Garrido, José María. «Se extinguen los 'Campeonísimos' de Chivas» (en castellà). Medio Tiempo, 30-12-2012.
* ↑ «1954 FIFA World Cup Switzerland». Arxivat de l'original el 2011-09-18. [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ Raúl Arellano Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# República Socialista de Bòsnia i Hercegovina

La República Socialista de Bòsnia i Hercegovina (en serbocroat: Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina, transcrit en ciríl·lic: Социјалистичка Pепублика Босна и Херцеговина) fou un Estat socialista que formava part de la ja extinta República Federal Socialista de Iugoslàvia. És el predecessor de la moderna Bòsnia i Hercegovina.
Aquest estat es va formar durant una sessió de la resistència antifeixista a Mrkonjić Grad el 25 de novembre de 1943. La República Socialista es dissolgué el 1990, quan abandonaren les institucions comunistes i s'aprovà un sistema democràtic. La República de Bòsnia i Hercegovina va declarar-se independent de Iugoslàvia el 1992, fet que desembocà en la Guerra de Bòsnia.
Sarajevo n'era la capital, i ho continuà sent després de la independència.

## Referències

* ↑ Worldstatesmen: Bosnia 1992
# Riu Barbaña

El Barbaña és un petit riu de la província d'Ourense, a Galícia, afluent del Miño pel marge esquerre.
Neix al mont Cobreiro, a Figueiroá, al municipi de Paderne de Allariz i té una longitud de 22,5 km. El riu es desplaça en direcció est-oest i passa pels municipis de Taboadela i San Cibrao das Viñas, abans d'entrar a Ourense, on desemboca al riu Miño a prop de l'ermita d'Os Remedios i el Pont del Mil·lenni.
Diversos vessaments tòxics els darrers anys han provocat importants afectacions a la flora i la fauna del riu.
Els seus afluents són els rierols Zain i Fozado pel marge dret, i el riu d'os Muíños, el rierol de San Benito, el riu de Taboadela, el rierol de Pazos i el riu Cerdeiriño pel marge esquerre.

## Referències

* 1 2 3 Región, La. «El Barbaña, espejo de la desidia» (en castellà), 09-10-2018. [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ Huete, Cristina «El Barbaña, "un río muerto"» (en castellà). El País [Madrid], 26-06-2009. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Un nuevo vertido del polígono de San Cibrao al Barbaña deja parte del río cubierto de aceite» (en castellà), 24-08-2021. [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ «APÉNDICE 1: Plano de cuencas del río barbaña y del arroyo san benito». [Consulta: 21 gener 2022].
# Rhynchomys tapulao

Rhynchomys tapulao és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids que viu a l'illa de Luzon (Filipines). L'espècie fou trobada a una altitud de 2.024 metres al mont Tapulao (d'on ve el seu nom) al municipi de Palauig (província de Zambales). Aquest animal rar menja insectes, cucs de terra, quilòpodes i col·lèmbols. Coexisteix amb Crocidura cf. grayi, Rattus everetti, un Chrotomys no identificat i tres Apomys no identificats.

## Referències

* ↑ Balete, D.; Heaney, L. Rhynchomys tapulao. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 novembre 2015.
# Robert Wagner

Robert Wagner és el nom dels següents personatges:
* Robert Wagner (actor) (Detroit, 1930), actor estatunidenc
* Robert Wagner (ciclista) (Magdeburg, 1983), ciclista alemany
# Rice Lake (Wisconsin)

Rice Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 Est. tenia 8.320 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rice Lake tenia 8.320 habitants, 3.615 habitatges, i 2.107 famílies. La densitat de població era de 372,2 habitants per km².
Dels 3.615 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 41,7% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.808$ i la renda mediana per família de 41.789$. Els homes tenien una renda mediana de 30.039$ mentre que les dones 20.774$. La renda per capita de la població era de 18.585$. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rice Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rice Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Riera de Vallmanya

Riera de Vallmanya és el nom dels següents llocs:
* riera de Vallmanya (Solsonès). Curs fluvial de la comarca del Solsonès.
* riera de Vallmanya (Maresme). Curs fluvial de la comarca del Maresme.
* riera de Vallmanya (Vallès Oriental). Curs fluvial de la comarca del Vallès Oriental.
# Riera de Vallserena

* Aquest article tracta sobre la riera de Vallserena. Vegeu-ne altres significats a «Boscassos i Vallserena».
La riera de Vallserena pertany a la conca del Besòs i deu el seu nom per travessar el veïnat de Boscassos i Vallserena de Sant Pere de Vilamajor. Neix a Terra Blanca a 410 metres sobre el nivell del mar i baixa per la Vallserena, entre la serra Pairana i la serra de la Dona Morta. Desemboca a la riera de Vilamajor a l'alçada de Sant Antoni de Vilamajor. Durant el seu curs rep els següents afluents:
* Torrent de l'Arnau
* Torrent de can Pairana
* Torrent de la Dona Morta
En total, la riera de Vallserena té una llargada de 6 quilòmetres i una conca de 6 km². Habitualment, els mesos de maig, juny, juliol, agost, setembre i octubre s'asseca. Per la seva ubicació, es tracta d'un curs d'aigua de règim mediterrani.

## Referències

* ↑ «Riera de Vallserena». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Riera de Vallvidrera

La riera de Vallvidrera, coneguda també com la Rierada, és un afluent pel marge esquerre del riu Llobregat i únic curs d'aigua permanent del Parc de Collserola.
Neix sota els turons de Can Pasqual (470 m) i de Castellví (468 m), amb un recorregut de 12 km. Passa pel nucli vell de Vallvidrera (a prop de l'església de Santa Maria de Vallvidrera), per les Planes, la Floresta, la Rierada, per sota de Sant Bartomeu de la Quadra i Molins de Rei, per finalment desguassar al Llobregat (18 m). La riera manté un entorn natural de bosc de ribera, amb una frondosa vegetació.

## Afluents

* Sot de la Cua del Bacallà (pantà de Vallvidrera).
* Torrent de la Budellera (per la dreta).
* Torrent d'en Castellví, torrent de les Tres Serres (per l'esquerra).
* Torrent de les Mines (per la dreta).
* Torrent del Xai (per l'esquerra).
* Torrent del Llop, torrent de la Rierada, torrent del Secataire, torrent de l'Amigonet (per la dreta).
* Riera de Sant Bartomeu (per l'esquerra).

## Pantans i rescloses

* Pantà de Vallvidrera
* Resclosa de Salt
# Riera de Tossa

La riera de Tossa és un curs d'aigua al municipi de Tossa de Mar (Selva). És una típica riera mediterrània, de curt recorregut i de cabals molt variables al llarg de l'any, podent arribar al seu assecatge total en els mesos d'estiu. Neix al Collet de Terra Negra, prenent en aquest primer tram, el nom de riera de Terra Negra. Travessa el conjunt de muntanyes de la serralada litoral, el massís d'Ardenya, seguint la direcció NW-SE, recollint les aigües de torrents com el dels Moros o Viver, de Montllort, de Sant Benet, d'Aiguafina. Desemboca a la mar Mediterrània, a l'indret conegut com es Racó, al marge sud de la Platja Gran de Tossa de Mar.
Històricament, les captacions en l'aqüífer de la riera havien resultat suficients per proveir d'aigua al petit municipi que Tossa havia estat fins aquell moment. Però amb l'arribada del turisme, als anys 1970, es va haver de portar aigua de la conca de la Tordera per a cobrir l'abastament urbà.
El 1997 es va construir el Parc de sa Riera, a uns 500 m de la població, en un terreny degradat utilitzat com abocador de terres i runes. Es va restaurar el terreny fent una zona arbrada amb vegetació de ribera i una bassa amb vegetació d'aiguamoll. Es reutilitza aigua regenerada de la depuradora municipal per regar el parc i subministrar aigua a la bassa.

## Referències

* 1 2 «Riera de Tossa». Consorci d'Aigües Costa Brava Girona. Diputació de Girona, 17-02-2021.
* ↑ Gascons i Bassas, Salvi. Tossa i el seu Pelegrí. Barcelona: Selecta, 1982. ISBN 8429704919.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ Mundet Torres, Mercè; Pujol Ferrer, Maria A.; Mundet Torres, Joan «Quaranta-cinc cases i masies de Tossa». Quaderns de la Selva, 25, 2013, pàg. 221-249.
* ↑ Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava de Blanes a Palamós. Valls: Cossetània, juny 2011, p. 80-81. ISBN 978-84-9791-895-4.
* ↑ «El parc de sa Riera de Tossa tindrà una platja per a ànecs i una cascada rocosa abans de Nadal». Diari de Girona, 22-11-2017.
* ↑ «Bassa del parc de sa Riera». Natura Local.
# Manuel de Vadillo y Velasco

Manuel de Vadillo y Velasco (Ciella, ? - Madrid?, 1729) Polític castellà, secretari del Despatx de Justícia
Era parent de Pedro Cayetano Fernández del Campo, a qui substituí el 1714 a la Secretaria del Despatx de Justícia. Portat pel seu pare a Madrid, el col·locà en el servei reial el 1673 com a oficial de la Secretaria del Despatx Universal. Després passà a la Secretaria del Consell d'Itàlia, on anà pujant de graus fins a arribar a ser secretari del Consell d'Ordes el 1698. Seguidament fou Secretari de la Cambra de Castella i del Consell d'Itàlia, retornant el 1700 com a oficial a la Secretaria del Despatx Universal, on Antonio Cristóbal de Ubilla y Medina era titular. Entre el 1700 i el 1706 ocupà diversos càrrecs en el nou règim borbònic, essent secretari de la Junta de Govern, secretari del Patronat Regi de la Cambra de Castella, o Notari major dels regnes de Castella. El 1705 se li oferí la Secretari del Despatx Universal, càrrec que implicava una relació personal molt estreta amb el monarca i que havia deixat José de Grimaldo, però es negà a acceptar-la, fet que enutjà a Felip V. El 1706 fou nomenat Secretari del Consell d'Estat i el 1714 ocupà la Secretaria del Despatx de Justícia, malgrat que l'ocupà breument, anant després a una plaça del Consell d'Índies fins al 1729, any en què morí.

## Vegeu també

* Decrets de Nova Planta

## Bibliografia

* López-Cordón, María Victoria «Instauración dinástica y reformismo administrativo». De la monarquia dels Àustries a la dels Borbons : imatge i història d'un canvi dinàstic i polític, Manuscrits. Revista d'Història Moderna 18, 2000, pp. 93-111. ISSN: 84-7908-372-7 ISBN 84-7908-372-7.
# Luci Seu Tuberó

Luci Seu Tuberó (en llatí, Lucius Seius Tubero) va ser un militar romà. Era fill de Seu Estrabó, i germà de Luci Eli Sejà.
Va ser legat de Germànic Cèsar, en la seva campanya de l'any 16. Després va ser nomenat cònsol amb el mateix Germànic l'any 18. L'any 24 va ser acusat falsament de majestas davant del senat romà. Tiberi el va absoldre.

## Referències

* ↑ Tàcit Annals II, 20,1; IV, 29,1
# Barry Forde

Barry Ricardo Forde (Saint James, 17 de setembre de 1976) va ser un ciclista barbadià que s'especialitzà en les proves en pista, concretament en velocitat i keirin. La seva carrera esportiva va estar esquitxada pel dopatge. Primer el 2003, on ja va perdre una medalla de bronze aconseguida als Campionats del món de Stuttgart, per un positiu en efedrina. El 2005, va donar positiu en un control per testosterona i va ser sancionat per dos anys. El 2010 va tornar a donar positiu, aquest cop per eritropoetina i va ser sancionat de per vida per l'UCI.
És fill del també ciclista Colin Forde.

## Palmarès

* 1998
** Medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib en Velocitat
* 2000
** 1r als Campionats Panamericans en Velocitat
* 2001
** 1r als Campionats Panamericans en Velocitat
** 1r als Campionats Panamericans en Keirin
* 2003
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Velocitat
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Keirin
* 2005
** 1r als Campionats Panamericans en Velocitat
** 1r als Campionats Panamericans en Keirin

## Referències

* ↑ La pista no és una excepció
* ↑ News on the anti-doping fight.
* ↑ Barry Forde - Cycling Star

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Masao Nozawa

Masao Nozawa (Prefectura d'Hiroshima, Japó) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Masao Nozawa va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Papamosques d'Ussher

El papamosques d'Ussher (Muscicapa ussheri; syn: Bradornis ussheri) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de l'Àfrica occidental. Es troba a Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Libèria, Nigèria i Sierra Leone. Habita els boscos secs subtropicals o tropicals i els boscos subtropicals i tropicals de terres baixes humides. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom específic d'Ussher fa referència a Herbert Taylor Ussher (1836-1880), governador britànic de Labuan, Borneo i la Costa de l'Or.

## Taxonomia

A la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) se'l considera al gènere Muscicapa. Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) se'l classifica dins del gènere Bradornis (B. ussheri), juntament amb altres cinc espècies de papamosques.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques d'Ussher». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 26 desembre 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 695. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Ussher's Flycatcher. Bradornis ussheri» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ James A. Jobling (2010), Helm Dictionary of Scientific Bird Names. Bloomsbury Publishing. p. 397 ISBN 1408133261
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Parc Nacional de Chaambi

El Parc Nacional de Chaambi o Chambi és una zona de la governació de Kasserine amb qualificació de parc nacional, que ocupa una superfície de 6.723 hectàrees.
Fou creat per decret de 18 de desembre de 1980 i protegeix la zona del Djebel Chaambi que és la muntanya més alta de Tunísia en el conjunt muntanyós conegut per Dorsal tunisià. El parc s'inicia a 17 km a l'oest de Kasserine (això és de la ciutat de Kasserine cap a Algèria). El parc es va crear principalment per protegir la gasela de muntanya. El 1977 ja havia estat declarar reserva de la biosfera per la UNESCO.

## Flora i fauna

La flora és típica de la regió del Dorsal tunisià, amb pins d'Alep principalment, com espècie dominant entre 262 espècies censades.
La fauna està adaptada a les condiciones muntanyoses i a la neu; es troben porcs senglars, guineus, hienes, gaseles, llebres i altres animals. El carner salvatge originari de Còrsega i Sardenya s'hi va introduir als anys seixanta.
Entre l'avifauna cal esmentar la perdiu, el bec creuat dels pins, l'àliga Bonell, el falcó, el falcó pelegrí, i el percnòpter d'Egipte.
La zona té nombroses fonts naturals i s'hi ha trobat vestigis antics com antigues mines de plom (reutilitzades sota protectorat francès) i premses d'oli. Al mig del parc hi ha un ecomuseu.

## Referències

* ↑ «Chambi | National Park». dopa-explorer.jrc.ec.europa.eu. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ DK Eyewitness Tunisia (en anglès). Dorling Kindersley Limited, 2016-06-01, p. 224. ISBN 978-0-241-24915-4.
* ↑ «Djebel Chambi Biosphere Reserve, Tunisia» (en anglès). en.unesco.org, 18-12-2018. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Khila, Mouna; Zaabar, Wahiba; Achouri, Mohamed Sghaier «Diversity of terrestrial isopod species in the Chambi National Park (Kasserine, Tunisia)» (en anglès). African Journal of Ecology, 56, 3, 01-09-2018, pàg. 582–590. DOI: 10.1111/aje.12502.
# Parc Nacional de Dakhla

El Parc nacional de Dakhla (amazic estàndard marroquí: ⴰⴼⵔⴰⴳ ⴰⵏⴰⵎⵓⵔ ⵏ ⵅⵏⵉⴼⵉⵙ, afrag anamur n Xnifis) és un parc nacional situat a la part meridional del Sàhara Occidental ocupada per Marroc i que fou creat en 2014. Té una superfície de 14.160 km².
La badia d'Ad-Dakhla, situada dins del parc, és reconeguda com a lloc Ramsar des de 2005.
El parc és un refugi per la gasela de Mhorr.

## Referències

* ↑ «Parc national de Dakhla - UNESCO World Heritage Centre» (en francès). [Consulta: 7 juny 2016].
* ↑ «Baie d'Ad-Dakhla ! Service d'information sur les Sites Ramsar». [Consulta: 7 juny 2016].
* ↑ «Réintroduction de la Gazelle Dama Mhorr dans la nature au parc national de Dakhla». [Consulta: 7 juny 2016].

## Enllaços externs

* Presentació del Parc a Touringnature.com
* Presentació de la zona de Parc Arxivat 2016-08-12 a Wayback Machine. a Sud-maroc.com
* Àrea del parc a protectedplanet.net
# Paul-Marie Masson

Paul-Marie Masson (Seta, 19 de setembre de 1882 - París, 27 de gener de 1954) fou musicòleg, professor de música i compositor francès.
Es doctorà amb una tesi vers l'humanisme musical a França i destacà, sobre tot, pels seus profunds estudis d'investigació sobre la música antiga francesa des de la música mesurada a Rameau.
Per contra, com a compositor no assolí grans coses, sinó que va romandre en un lloc més aviat modest amb les seves suites i la seva música de cambra.
Fou professor a l'Institut Francès de Florència i va fundar l'Institut Francès de Nàpols el 1919. El 1923 va publicar una monografia sobre H. Berlioz a la col·lecció d'Alcan Les maîtres de la musique.

## Referències

* ↑ Chailley, Jacques «In memoriam Paul-Marie Masson, 19 septembre 1882 - 27 janvier 1954». Acta Musicologica. International Musicological Society, Vol. 26, Fasc. 1/2, 1954, pàg. 3-5 [Consulta: 20 novembre 2018].
* ↑ «Masson, Paul-Marie». Treccani. Enciclopedie on line [Consulta: 20 novembre 2018].
* ↑ Gran enciclopedia de la música clásica.. III. Madrid: Sarpe, 1980, p. 814. ISBN 84-7291-226-4.
# Pervomaisk (Luhansk)

* Per a altres significats, vegeu «Pervomaisk».
Pervomaisk (en ucraïnès Первомайськ i en rus: Первомайск) és una ciutat de la província de Luhansk a Ucraïna, situada actualment a zona ocupada República Popular de Luhansk de la Rússia. Té una població estimada, el 2021, de 36.311 habitants.

## Història

Va ser fundada l'any 1765 amb el nom de Petro-Marievka. El 1872, a partir de mines artesanals que existien des de la dècada anterior es va iniciar l'explotació industrial de les mines de carbó. El 1920 el poblat va ser canviat de nom, Pervomaisk (primer de maig), en honor al Dia Internacional dels Treballadors. El 1938 se li va reconèixer el rang de ciutat. Al novembre de 1941 la ciutat va quedar a la línia del front entre les tropes soviètiques i alemanyes i des de juliol de 1942 va ser ocupada per les tropes nazis, sent alliberada el 1943. El desenvolupament industrial més intens es va dur a terme a les dècades de 1970 i 1980. A partir de la independència d'Ucraïna van ser tancades la planta local de producció de formigó, dues mines i diversos projectes d'infraestructura, la qual cosa va generar desocupació. La mineria continua sent una activitat clau.

## Demografia

L'evolució de la població entre 1923 i 2013 va ser la següent:
Evolució demogràfica (Font: <http://pop-stat.mashke.org/ukraine-cities.htm>) :
| 1923 | 1926 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2001 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2021 |
| 4.201 | 10.745 | 30.131 | 43.671 | 45.779 | 44.525 | 51.025 | 43.082 | 39.355 | 39.105 | 38.801 | 38.640 | 38.435 | 36.311 |
Segons el cens de 2001, la identitat ètnica de la població es distribuïa així: ucraïnesos 65,9%; russos 27,3%; belarussos 1,1% i altres 5,7% (gitanos, moldaus, tàrtars, jueus, mordvins, alemanys i iakuts).

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadísticas de las provincias y principales ciudades de Ucrania. Consultado el 11 de septiembre de 2021.
* 1 2 "Учётная карточка"; Верховной Рады Украины'.
* ↑ «м.Первомайськ». Історія міст і сіл України - Луганська область. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ Тимошенко Г.В (2011) "Численность наличного населения Украины на 1 января 2011.". Государственный комитет статистики Украины. Киев.
* ↑ Bespyatov, Tim. «Cities & Twns of Ukrania». Україна / Ukrajina. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ «UKRAINE: Größere Städte». City Population. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ ↑ Дністрянський М. С. (2006) Етнополітична географія України: 464. Львів: Літопис.
# Philautus zimmeri

Philautus zimmeri és una espècie extinta de granota de la família dels racofòrids. Només es coneixia que vivia prop de Galle, a Sri Lanka, lloc d'on provenia l'únic exemplar capturat de l'espècie. Per tant, no s'ha tornat a trobar des del 1927. Es desconeix l'hàbitat i la causa de l'extinció, encara que es creu que podria ser la destrucció d'aquest hàbitat degut a la urbanització de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Philautus zimmeri» (en anglès). IUCN Red List. Kelum Manamendra-Arachchi, Anslem de Silva 2004. [Consulta: 25 agost 2014].