OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monarca emmascarat

El monarca emmascarat (Symposiachrus trivirgatus) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Petites de la Sonda (des de Flores fins Damar), illes de l'estret de Torres i la Península del Cap York.

## Taxonomia

Fins fa poc Symposiachrus melanopterus i Symposiachrus bimaculatus eren considerades part de Symposiachrus trivirgatus. Actualment el Congrés Ornitològic Internacional les classifica com espècies diferents, arran treballs com ara McCullough et al. 2021

## Referències

* ↑ «Monarca emmascarat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1.
* ↑ JM McCullough, EF Gyllenhaal, XM Mapel, MJ Andersen i L Joseph. Taxonomic implications of recent molecular analyses of Spectacled (Symposiachrus trivirgatus) and Spot-winged (S. guttula) Monarchs (Passeriformes: Monarchidae). 04 Març 2021, Emu - Austral Ornithology . Volum 121, 2021 - Pag 365-371
# Monarca lluent

El monarca lluent (Myiagra alecto) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb arbusts a prop de l'aigua, pantans i manglars des de les illes Moluques septentrionals (Morotai), cap al sud fins Obi a Nova Guinea, incloent la major part de les illes properes; Nova Irlanda i Duc de York; nord i nord-est d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «Monarca lluent». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Molí-Fàbrica Arrossera de Sant Josep

El Molí arrosser de Sant Josep, també conegut com a Molí de Benlloch, és un molí i fàbrica de Benetússer, construït a iniciativa de Salvador Benlloch Rodrigo a principis del segle xx. Erigit en 1921, es comercialitzava arròs amb el nom de Arrocerías de San José y La Torre. Posteriorment va ser fàbrica de la xocolata Meivel, que en 2007 abandonà la localització, al centre de Benetússer, per una zona sense veïns com és el polígon d'Algemesí.

## Referències

* ↑ «La fábrica de chocolate Meivel arranca en Algemesí el 31 de enero. Las Provincias». www.lasprovincias.es. [Consulta: 18 setembre 2016].
# Muralla de Falset

La Muralla de Falset és una obra de Falset (Priorat) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Es conserva un tram de muralla d'uns 200 m. connectat al castell, que passa pel portal del Bou (molt ben conservat), el carrer del Portal del Bou, el de l'Hospital Vell i el de Santa Joaquima Vedruna, i desapareix darrere l'església. També es conserven restes d'un altre portal (dit dels Ferrers) i d'una torre a l'inici del carrer de Dalt.

## Referències

* ↑ «Muralla de Falset». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].

## Enllaços externs

* «Muralla de Falset». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Montserrat Mindan i Cortada

Montserrat Mindan i Cortada (Barcelona, 29 de desembre de 1963) és una política catalana. Viu a Roses des dels 16 anys i és diplomada en empreses i activitats turístiques. Ha treballat en el sector del turisme i de l'hostaleria, així com a joiera a la botiga de la seva mare.
Des de 1999 és regidora de Convergència Democràtica de Catalunya i el Partit Demòcrata Europeu Català a l'Ajuntament de Roses. Va accedir a l'alcaldia de la vila de Roses en substitució de Carles Pàramo l'any 2013, càrrec que va revalidar a les eleccions dels anys 2015 i 2019. El 2015 va accedir al càrrec gràcies al pacte amb Gent del Poble de Roses i el 2019 pel Pacte de Canyelles amb ERC i Gent del Poble de Roses, pel qual seria alcaldessa fins al 2021, moment en què seria substituïda pel cap de llista d'ERC. Va ser imputada per haver donat suport al referèndum sobre la independència de Catalunya de 2017, però el jutjat penal número 1 de Figueres va dictar la seva absolució en no trobar proves sobre la seva suposava vinculació en l'organització de la votació.
El juliol de 2018 va accedir a la presidència del Consell Comarcal de l'Alt Empordà, de la qual n'era consellera des de 2007, en substitució de Ferran Roquer, càrrec que va mantenir fins al juliol de 2019, quan va ser substituïda per Sònia Martínez. El mateix mes va prendre possessió com a diputada de la Diputació de Girona.
El 2020 va abandonar el Partit Demòcrata i va començar a militar a Junts per Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 «Montse Mindan». CiU Roses. [Consulta: 8 juny 2016].
* ↑ Carrera, Esteve «Montse Mindan ofereix diàleg per governar a Roses». El Punt Avui, 14-06-2015.
* ↑ «Montserrat Mindan ja és la nova alcaldessa de Roses». Diari de Girona, 03-08-2013.
* ↑ «Arxiven la causa contra l'alcaldessa de Roses, Montse Mindan, per desobediència l'1-O ·», 24-04-2018. [Consulta: 5 octubre 2020].
* 1 2 Orriols Guiu, Núria «De degustadora de menús escolars a primera alcaldessa absolta de l’1-O». Ara, 20-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ Arranz, Marta. «Montse Mindan: 'El problema del Consell Comarcal és com fer arribar un ajut quan no es poden donar diners' | Hora Nova». [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ «Perfil a la Diputació de Girona». Arxivat de l'original el 2020-10-07. [Consulta: 5 octubre 2020].
# Myrmecocichla

Myrmecocichla és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2022) aquest gènere està format per 8 espècies:
* Myrmecocichla aethiops - Còlit formiguer septentrional.
* Myrmecocichla arnotti - Còlit formiguer d'Arnott.
* Myrmecocichla collaris.
* Myrmecocichla formicivora - Còlit formiguer meridional.
* Myrmecocichla melaena - Còlit formiguer de Rüppell.
* Myrmecocichla monticola - Còlit formiguer muntanyenc.
* Myrmecocichla nigra - Còlit formiguer negre.
* Myrmecocichla tholloni - Còlit formiguer del Congo.

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Myrmecocichla collaris

Myrmecocichla collaris és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de l'Àfrica oriental. Es troba a l'oest de Tanzània, l'est de Ruanda, Burundi i el nord de Zàmbia. Habita les sabanes i els herbassars.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022) aquest tàxon té la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del còlit formiguer d'Arnott (Myrmecocichla arnotti collaris).

## Referències

* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 711. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Moorfleeter Kanal

El Moorfleeter Kanal o Canal de Moorfleet és un canal navegable de 2 quilòmetres al barri de Billbrook al port d'Hamburg a Alemanya. Connecta els canals Tidekanal via el Billwerder Bucht a l'Elba. El canal sense cap resclosa està sotmès al moviment de la marea.
El canal va excavar-se vers la fi del segle xix per a tres raons: desguassar l'aiguamoll de Billbrook, obtenir terra per a alçar els entorns i fer que el nou polígon industrial sigui accessible a gavarres. Vers els anys 1980 va començar a perdre el seu paper pel transport, tot i que sempre hi ha empreses al seu marge que l'utilitzen per a l'aprovisionament.
Vers 1983 un escàndol de pol·lució va esclatar per causa de la fàbrica d'herbicides de la societat Boehringer-Ingelheim establert a prop de la conca de gir a la punta sud del canal. S'hi van trobar dioxines, àcids triclorofenoxiacètics i altres tòxics. Més de 1600 obrers van tenir problemes de salut, dels quals un terç va morir de càncer. El calvari i les discussions de compensació i d'indemnització van continuar fins al 2004 i enllà. La situació va conduir al tancament de la fàbrica el 1984. Un programa de despol·lució de l'emplaçament va començar el 1990. Un primer programa d'obres va fracassar. Finalment es va optar per a terraplenar l'antiga conca de gir a la punta del canal, de contornar-la d'un mur impermeable i de crear una depressió permanent per tal d'evitar que l'aigua pol·luïda traspués vers el canal. En total va haver de treure 1.576 m³ de terres molt contaminades i de 9.200 m³ de llot menys contaminat. En una segona fase, va haver-se de treure uns 110.000 m³ més de llot, també posat a l'antiga conca de gir. Fins avui, la intervenció ha costat més de 7 milions d'euro.
* Un bulk-carrier de carbó a la central tèrmica de Tiefstack
* La desembocadura del Tidekanal (esquerra) al tardor

## Referències

* ↑ Verordnung zur Bestimmung der schiffbaren Gewässer, Hamburg, 5 de maig de 1987 (traducció: Decret de les vies navegables d'Hamburg), §8
* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, ISBN 978-3-934272-92-7, pàgina 52-53
* ↑ Die Chronik der Skandale, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 22 d'octubre de 1994, pàgina 10 (en català: La crònica dels escàndols)
* ↑ Angelika Hillmer, Dioxin - das lange Leiden, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 14 de desembre de 2004, (en català: Dioxina: un patiment sense fi)
* ↑ Moorfleeter Kanal, web de l'ajuntament d'Hamburg, 2004, (en català: El Canal de Moorfleet, sanejament de la pol·lució antiga)
# Mudiriyya

Una mudiriyya (àrab: مديرية, mudīriyya) és una divisió administrativa egípcia i sudanesa regida per un mudir o ‘director’; en aquest sentit també es podria anomenar «direcció» o mudirat, tot i que sovint s'ha traduït per província. S'emprà a Egipte i al Sudan angloegipci, així com al Iemen. La mudiriyya es dividia en màrkazs o districtes.

## Egipte

Les províncies o mudiriyyes foren creades per Muhàmmad Alí el 1813, quan va organitzar l'estructura administrativa del país. Inicialment n'existiren set, però el nombre fou modificat diverses vegades.
Actualment Egipte compta, des de 2008, amb 29 províncies, després que aquell any en fossin creades dues de noves; tanmateix ja no són anomenades mudiriyyes sinó muhàfadhes. Abans, cap al 1995, Luxor i Qena es van separar formant Luxor la vint-i-setena mudiriyya; en 1984 el Sinaí es va dividir en dues mudiriyyes, Sinaí del nord i Sinaí del Sud i el 1963 Ismaïlia es va separar de Port Said.

## Referències

* 1 2 Nachtigal, Gustav. Sahara and Sudan: Wadai and Darfur. Londres: Hurst, 1971. OCLC 27836995.
* ↑ Amery, Harold François Saphir. English-Arabic vocabulary for the use of officials in the Anglo-Egyptian Sudan Intelligence Department. el Caire: Egyptian Ministry of War, 1905. OCLC 7582223.
* 1 2 Johnson, Amy J. Reconstructing Rural Egypt: Ahmed Hussein and the history of Egyptian development. Syracuse, Nova York: Syracuse University Press, 2004. ISBN 0-8156-3014-X.
* ↑ Salmoni, Barak A.; Loidolt, Bryce; Wells, Madeleine. Regime and periphery in Northern Yemen: the Huthi phenomenon. Santa Monica, Califòrnia: Rand Corporation, 2010. ISBN 978-0-8330-4933-9.
* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VII, 292
# Mystus horai

Mystus horai és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol. 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R. 1994. Systematic revision of Asian bagrid catfishes of the genus Mystus sensu stricto, with a new species from Thailand and Cambodia. Ichthyol. Explor. Freshwat. 5(3):241-256.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Natrosulfatourea

La natrosulfatourea és un mineral de la classe dels minerals orgànics. Rep el nom per la seva composició química, que inclou sodi (natro), sulfat i urea.

## Característiques

La natrosulfatourea és un compost orgànic de fórmula química Na₂(SO₄)[CO(NH₂)₂]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, sent publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 74491 i 74492.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Rowley, situada a la localitat de Theba, al comtat de Maricopa (Arizona, Estats Units), on s'ha trobat en forma de prismes incolors no maclats de fins a 0,3 mm de mida, associada a urea, aftitalita i al·lantoïna. Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Natrosulfatourea» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 gener 2022].
# Natrouranospinita

La natrouranospinita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la meta-autunita. Va rebre el seu nom l'any 1957 per l'anàleg de sodi de la uranospinita.

## Característiques

La natrouranospinita és un fosfat de fórmula química Na₂(UO₂)₂(AsO₄)₂·5H₂O. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la natrouranospinita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeïta, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, metalodevita, abernathyita, chernikovita, metaankoleïta, trögerita, uramfita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaïta, arsenuranospatita, uranospatita, vochtenita, coconinoïta, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'urani de Bota-Burum, al llac Alakol, a la província d'Almati, al Kazakhstan. També ha estat descrita a l'Argentina, a la República Txeca, a França, a Alemanya, a l'Iran, als Estats Units i a Catalunya, concretament a la mina Eureka, a la localitat de Castell-estaó, al Pallars Jussà (Lleida).

## Referències

* ↑ «Natrouranospinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r novembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Natromolibdita

La natromolibdita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La natromolibdita és un molibdat de fórmula química Na₂MoO₄·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5948/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, situada al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del Tolbàtxik (Krai de Kamtxatka, Rússia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Natromolybdite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 72». European Journal of Mineralogy, 35, 2, 20-04-2023, pàg. 285–293. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-285-2023 [Consulta: 13 maig 2023].
# New Balance

New Balance Athletics, Inc. (NB), és un fabricant d'equipament esportiu amb seu a Boston (Estats Units). La fundació data del 1906 amb el nom New Balance Arch Support Company. Després d'un creixement considerable, s'ha col·locat com una de les empreses més importants del sector.

## Història

El 1906, William Riley, un emigrant del Regne Unit, va fundar a Boston New Balance Arch Support Company. Inicialment, es va especialitzar en calçat ortopèdic i calçat. El seu primer producte va ser un suport per a l'arc del peu reforçat amb tres punts de suport per millorar la comoditat i l'equilibri de la sabata. Es creu que el nom de "New Balance" se li va acudir a Riley després d'observar les gallines del seu jardí. El creador de la companyia va demostrar la forma en què el seu suport de l'arc treballava amb un peu de pollastre al seu escriptori d'oficina. Va explicar als clients que els tres peus del pollastre donaven lloc a un equilibri perfecte.
New Balance va fer la seva primera sabatilla esportiva el 1938, però no va ser fins als anys 60 que l'empresa es va centrar en sabatilles esportives. Ara, la sabatilla s'ha convertit en l'activitat principal de New Balance.
James (Jim) S. Davis, l'actual propietari, va comprar New Balance el 1972. El 1976, la línia "320" es va convertir en la mercaderia més venuda del mercat, convertint-la en una empresa de renom mundial.
El 2015, va comprar la marca Warrior Sports, i a partir de llavors fa equipaments de clubs de futbol.

## Productes

L'empresa és l'única que segueix fabricant sabatilles d'esport als Estats Units. Les sabates més famoses són dissenys retro, com ara línies "574" i "1600".

## Referències

* 1 2 Campbell, Casey «A Brief History Of New Balance Shoes». Culture Trip.
* ↑ «A Peek at the Past: New Balance» (en anglès). .
* ↑ «New Balance Goes on Offense, Slides Into Soccer» (en anglès). Bloomberg.com, 04-02-2015.
# Nesophontes edithae

Nesophontes edithae és una espècie extinta d'eulipotifle de la família dels nesofòntids. Vivia a Puerto Rico i les Illes Verges Nord-americanes. Es tractava d'un animal nocturn i insectívor. Probablement s'extingí a causa de la introducció de rates a la seva distribució.
L'espècie fou anomenada en honor d'Edith I. Anthony, l'esposa del paleontòleg que la descrigué.

## Referències

* ↑ Turvey, S.; Helgen, K. Nesophontes edithae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 juliol 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 121. ISBN 978-0801893049.
# Nesoryzomys

Nesoryzomys és un gènere de rosegadors del grup de les rates i ratolins del Nou Món. Inclou cinc espècies diferents, almenys una de la qual està extinta. Són parents propers de les espècies d'Oryzomys i, de fet, a vegades se'ls ha classificat en aquest altre gènere. Els representants d'aquest grup són endèmics de les illes Galápagos. Tenen una llargada de cap a gropa de 10–20 cm i una cua de 8–14 cm.

## Bibliografia

Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Nogat de Montelaimar

El nogat de Montelaimar o torró de Montelaimar és un tipus de nogat (no és torró) fet amb ou, mel i ametlla i amb denominació d'origen produït a la vila occitana de Montelaimar, situada al sud de França. Aquesta denominació és reservada a productes que continguin pel cap baix 30 % d'ametlles, o 28 % d'ametlles i 2 % de pistatxos, i 25 % de mel.

## Vegeu també

* Halva
# Nogaret

Nogaret és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

Viccionari
# Nogaye Lo Sylla

Nogaye Lo Sylla (Palma, 23 d'agost de 1996) és una jugadora de bàsquet mallorquina, d'origen senegalès.
Pivot, es formà en les categories inferiors del Club Bàsquet Sant Josep Obrer i al Centre de Tecnificació Esportiva de les Illes Balears. En categoria júnior fitxà pel Reial Club Celta i debutà amb el primer equip a la Lliga femenina 2 la temporada 2013-14 i també jugà amb el Club Bàsquet Andratx. La temporada 2015-16 fitxà pel Mann Filter Zaragoza debutant a la Lliga femenina i, posteriorment, ha competit amb el Cadí la Seu (2016-18), amb el qual guanyà una Lliga catalana (2016), Quesos El Pastor (2018-19), Lointek Gernika (2019-21, 2022-23), Perfumerias Avenida (2021-22), amb el qual guanyà una Lliga espanyola.
Internacional amb la selecció espanyola en categories de fornació, s'ha proclamat subcampiona del Món sub-17 (2012) i campiona d'Europa sub-16 (2012), sub-18 (2013) i sub-20 (2015, 2016). Amb l'absoluta, ha sigut internacionalment en setze ocasions des de 2015.
També ha competit en la modalitat de 3x3. Ha participat amb la selecció espanyola als Jocs Mediterranis de Tarragona 2018, aconseguint la medalla d'argent juntament amb Laia Flores, Marina Lizarazu i Laura Quevedo.

## Referències

* ↑ Calvo, Roberto. «Nogaye Lo Sylla y Bintou Lo Sylla, hermanas y residentes en Bizkaia» (en castellà). Deia, 11-12-2020. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ Campa, Javier D. «Nogaye Lo, una pívot de 16 años para el nuevo Celta Selmark» (en castellà). Atlántico, 06-08-2013. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Nogaye lo Silla ficha por el Mann-Filter». Diario de Mallorca, 18-07-2018. [Consulta: 4 octubre 2018].
* ↑ Prat, Jordi. «El Cadí, més sòlid». L'Esportiu, 26-09-2016. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «El Avenida se renueva con la internacional Nogaye Lo» (en castellà). Mundo Deportivo, 11-05-2021. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «La mallorquina Nogaye Lo debuta con triunfo» (en castellà). Diario de Mallorca, 26-11-2015. [Consulta: 5 octubre 2018].
* ↑ «La Selección Española de 3×3, plata en los Juegos Mediterráneos de Tarragona». Gigantes del Basket, 29-06-2018. [Consulta: 5 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nogaye Lo Sylla - Competiciones FEB
* Fitxa de Nogaye Lo Sylla - Selección Femenina Absoluta
# Nàvoloki

Nàvoloki - Наволоки (rus) - és una ciutat de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia. El 2018 tenia 9.374 habitants.

## Referències

* ↑ https://www.consultant.ru/cons/cgi/online.cgi?req=doc;base=LAW;n=107426#DOit8yTUVkmUssKS
* ↑ «ВПН-2010» (en rus). едеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-02-20. [Consulta: 11 desembre 2023].