OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1974

L'edició de 1974 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 13a d'aquesta prova. Organitzat per la Penya Motorista 10 x Hora, el Gran Premi era la primera prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 6 i 7 d'abril al Circuit del Vallès, en terrenys de l'antiga Mancomunitat Sabadell-Terrassa (actualment dins el terme municipal de Terrassa). Hi participaren 44 pilots de 16 països diferents (quatre dels quals catalans) i hi assistiren 30.000 espectadors.
A causa de les pluges recents, el circuit del Vallès presentava un aspecte d'allò més enfangat (per bé que no tant com a l'edició de 1972, per exemple). En aquest difícil escenari, el nou número u de Montesa Raymond Boven, a només 20 anys, guanyà la primera mànega contra tot pronòstic. A la segona, però, hagué d'abandonar en tenir problemes mecànics.

## Curses
### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Raymond Boven | Montesa |
| 2 | Pavel Rulev | KTM |
| 3 | Håkan Andersson | Yamaha |
| 4 | Guennady Moiseev | KTM |
| 5 | Joël Robert | Suzuki |
| 6 | Harry Everts | Puch |
| 7 | Jim Pomeroy | Bultaco |
| 8 | Herbert Schmitz | Puch |
| 9 | Hans Maisch | Maico |
| 10 | Jaroslav Falta | ČZ |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Guennady Moiseev | KTM |
| 2 | Harry Everts | Puch |
| 3 | Sylvain Geboers | Suzuki |
| 4 | Håkan Andersson | Yamaha |
| 5 | Hans Maisch | Maico |
| 6 | Pavel Rulev | KTM |
| 7 | Jaroslav Falta | ČZ |
| 8 | Vic Allan | Bultaco |
| 9 | Joël Robert | Suzuki |
| 10 | Jim Pomeroy | Bultaco |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Guennady Moiseev | KTM | 5 |
| 2 | Håkan Andersson | Yamaha | 7 |
| 3 | Pavel Rulev | KTM | 8 |
| 4 | Harry Everts | Puch | 8 |
| 5 | Hans Maisch | Maico | 14 |
| 6 | Joël Robert | Suzuki | 14 |
| 7 | Jim Pomeroy | Bultaco | 17 |
| 8 | Jaroslav Falta | ČZ | 17 |
| 9 | Sylvain Geboers | Suzuki | 18 |
| 10 | Vic Allan | Bultaco | 20 |

## Referències

* ↑ «XIII Gran Premio de España de Moto Cross, puntuable para el Campeonato del Mundo» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 07-04-1974. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ «Exito de público y organización en el Circuito del Vallés» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 08-04-1974. [Consulta: 8 agost 2014].

### Bibliografia

* «Clasificación» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 08-04-1974. [Consulta: 8 agost 2014].
* «Championnat du Monde de Motocross 250cc 1974» (PDF) (en francès). memotocross.fr p. 2. [Consulta: 7 març 2024].
* «Palmarés». A: Programa XVI Gran Premi d'Espanya (en castellà). Barcelona: Penya Motorista 10 x Hora, 3 abril 1977, p. 37.
* «Palmarés». A: Programa XX Gran Premi d'Espanya (en castellà). Barcelona: Penya Motorista 10 x Hora, 5 abril 1981, p. 32.

## Enllaços externs

* Vídeo del Gran Premi d'Espanya de 250cc de 1974, celebrat al Circuit del Vallès (castellà)
# Gordonia (desambiguació)

«Gordonia» té aquests significats:
* Gordonia, gènere de sinàpsids extints
* Gordonia (bacteri), gènere de bacteris
* Gordonia (planta), gènere de plantes
* Gordonia (pel·lícula)
* (305) Gordonia, asteroide
* USS Gordonia, vaixell
# Grassroots

Grassroots és una forma d'associació, constituït pels membres d'una comunitat. Implica que la creació del moviment i el suport del grup és natural i espontània, destacant les diferències amb comunitats promogudes per les estructures de poder.
Als Estats Units, on hi tenen el seu origen, els moviments Grassroots existeixen a nivell local, amb voluntaris en la comunitat que donen el seu temps per recolzar un partit polític local que més tard donarà suport a un partit a nivell nacional. Per exemple, un moviment d'aquest tipus anima a registrar votants per a un partit polític determinat.

## Tècniques

Els grassroots s'organitzen i creen grups de pressió de diverses formes:
* Allotjant reunions en locals i realitzant congressos anuals i/o generals
* Col·locant cartells i anuncis
* Parlant amb la gent pel carrer
* Demanant firmes
* Obtenint diners i donatius
* Col·locant taules d'informació pels carrers
* Organitzant manifestacions
* Demanant opinions a la població que seran tingudes en compte després.
* Totes elles, formes variades d'aplicació del concepte Do It Yourself, amb el qual està relacionat.

## Vegeu també

* Crítica social
* Xarxa social

## Enllaços externs

* Suport a la Comunitat Arxivat 2008-05-15 a Wayback Machine. Estratègia perquè les tropes americanes tornin a casa. Debra Stein.
* Manual del ciutadà Guia per a l'organització de Grassroots.
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1988

L'edició de 1988 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 24a d'aquesta prova. Organitzat pel Motoclub Illa d'Eivissa, el Gran Premi era la segona prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 23 i 24 d'abril al circuit de l'Hipòdrom de Sant Rafel, a Sant Rafel de sa Creu (Eivissa). Hi assistiren 5.000 espectadors.
Després de dues temporades sense convocar-se, el Gran Premi de 250cc tornava als Països Catalans. En aquesta ocasió ho feia a l'illa d'Eivissa gràcies a la iniciativa de Francesc Bufí, empresari i president del Motoclub Illa d'Eivissa (entitat que organitzava de feia anys els Dos Dies de Trial Illa d'Eivissa). L'escenari triat per a l'esdeveniment fou un circuit provisional habilitat dins les instal·lacions de l'hipòdrom de Sant Rafel, però diversos factors -entre d'altres, el fet de celebrar-se en una illa- varen fer que la prova no tingués gaire ressò i que l'assistència de públic fos minvada.

## Curses
### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Michele Fanton | Yamaha |
| 2 | Rodney Smith | Suzuki |
| 3 | Jeremy Whatley | Suzuki |
| 4 | Roland Diepold | Kawasaki |
| 5 | Peter Dircks | Honda |
| 6 | Pekka Vehkonen | Cagiva |
| 7 | Anders Eriksson | Yamaha |
| 8 | Soren Mortensen | Kawasaki |
| 9 | John van den Berk | Yamaha |
| 10 | Giuseppe Andreani | Honda |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | John van den Berk | Yamaha |
| 2 | Rodney Smith | Suzuki |
| 3 | Michele Fanton | Yamaha |
| 4 | Roland Diepold | Kawasaki |
| 5 | Jeremy Whatley | Suzuki |
| 6 | Peter Dircks | Honda |
| 7 | Peter Johansson | Yamaha |
| 8 | Anders Eriksson | Yamaha |
| 9 | Soren Mortensen | Kawasaki |
| 10 | Luigi Cesari | Kawasaki |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Michele Fanton | Yamaha | 4 |
| 2 | Rodney Smith | Suzuki | 4 |
| 3 | Jeremy Whatley | Suzuki | 8 |
| 4 | Roland Diepold | Kawasaki | 8 |
| 5 | John van den Berk | Yamaha | 10 |
| 6 | Peter Dircks | Honda | 11 |
| 7 | Anders Eriksson | Yamaha | 15 |
| 8 | Soren Mortensen | Kawasaki | 17 |
| 9 | Peter Johansson | Yamaha | 21 |
| 10 | Luigi Cesari | Kawasaki | 25 |

## Referències

* ↑ «El G.P. de España de Motocross, ¿En Ibiza?» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 11-08-1987. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ «Victoria sin apuros de Fanton en Ibiza» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 25-04-1988. [Consulta: 8 agost 2014].

### Bibliografia

* «Championnat du Monde de Motocross 250cc 1988» (PDF) (en francès). memotocross.fr p. 2. [Consulta: 7 març 2024].
# Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc 1985

L'edició de 1985 del Gran Premi d'Espanya de Motocròs 250cc fou la 23a d'aquesta prova. Organitzat per la Moto Club Segre, el Gran Premi puntuava pel Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el cap de setmana del 22 i 23 de juny al Circuit El Cluet de Montgai (Noguera). Hi participaren 87 pilots.
Després d'una temporada sense convocar-se, el Gran Premi de 250cc tornava a Catalunya. En aquesta ocasió, però, hagué de canviar d'escenari perquè la tradicional seu de l'esdeveniment, el Circuit del Vallès, havia caigut en desús degut al creixement urbanístic de la zona (la darrera prova internacional que s'hi va celebrar fou un Gran Premi de sidecarcross, l'any 1984). De cara al 1985, doncs, el circuit triat fou El Cluet, habitual seu del Gran Premi d'Espanya de 125cc, un circuit òptim per a motocicletes de petita cilindrada però una mica just per a les de 250 cc, més pesades i, per tant, menys manejables.

## Curses
### Primera mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Heinz Kinigadner | KTM |
| 2 | Jacky Vimond | Yamaha |
| 3 | Gert Van Doorn | Honda |
| 4 | Jorgen Nilsson | Husqvarna |
| 5 | Marc Velkeneers | Maico |
| 6 | Michele Rinaldi | Suzuki |
| 7 | Maurizio Dolce | Honda |
| 8 | Arno Drechsel | KTM |
| 9 | Pablo Colomina | KTM |
| 10 | Anders Eriksson | Yamaha |

### Segona mànega

| Posició | Pilot | Motocicleta |
| 1 | Michele Rinaldi | Suzuki |
| 2 | Heinz Kinigadner | KTM |
| 3 | Jacky Vimond | Yamaha |
| 4 | Arno Drechsel | KTM |
| 5 | Roland Diepold | Kawasaki |
| 6 | Yannick Kervella | Honda |
| 7 | Maurizio Dolce | Honda |
| 8 | Gert Van Doorn | Honda |
| 9 | Soren Mortensen | Kawasaki |
| 10 | Marc Velkeneers | Maico |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Heinz Kinigadner | KTM | 3 |
| 2 | Jacky Vimond | Yamaha | 5 |
| 3 | Michele Rinaldi | Suzuki | 7 |
| 4 | Gert Van Doorn | Honda | 11 |
| 5 | Arno Drechsel | KTM | 12 |
| 6 | Maurizio Dolce | Honda | 14 |
| 7 | Marc Velkeneers | Maico | 15 |

## Referències

* ↑ «El domingo, en Montgay. G.P. de España de Motocross-250» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 18-06-1985. [Consulta: 20 desembre 2011].
* ↑ «Kinigadner ganó en Mongay» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 24-06-1985. [Consulta: 8 agost 2014].

### Bibliografia

* «Clasificaciones» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 24-06-1985. [Consulta: 8 agost 2014].
# Guanahatabey

El guanahatabey (guanajatabey) era la llengua dels guanahatabeys, una societat de caçadors-recol·lectors que va viure a l'oest de Cuba fins al segle XVI. Se'n sap molt poc, ja que els guanahatabey van desaparèixer a principis del període de la colonització espanyola abans de registrar informació substancial sobre ells. L'evidència suggereix que era diferent del taïno parlada a la resta de l'illa.

## Descxripció

Els guanahatabeyd eren caçadors-recol·lectors que semblen ser anteriors a l'agricultura siboney, el grup taïno que habitava la major part de Cuba. En el període de contacte, els guanahatabeys vivien principalment en un extrem occidental, a la província de Pinar del Río, on els siboney no es van establir i van ser colonitzats pels espanyols relativament tard. Els comptes espanyols indiquen que el guanahatabey era diferent i inintel·ligible mútuament amb la llengua taïno parlada a la resta de Cuba i a tot el Carib. No s'ha documentat cap paraula de la llengua guanahatabey.

## Topònims

Tot i això, Julian Granberry i Gary Vescelius han identificat cinc noms de lloc que consideren que no són taïno, i que, per tant, poden derivar del guanahatabey. Granberry i Vescelius argumenten que els noms tenen paral·lelismes en la llengua warao, i suggereixen una possible connexió amb la llengua macorix de la Hispaniola (vegeu Llengües waroid).
Possibles topònims guanahatabey :
| Nom | Paral·lel en warao | Significat warao |
| Camujiro | ka-muhi-ru | 'troncs de palmeres' |
| Guara | wara | 'garsa blanca' |
| Guaniguaníco | wani-wani-ku | 'lluna amagada, posta de lluna' |
| Hanábona | hana-bana | 'Plomes de canya de sucre' |
| Júcaro | hu-karo | 'entrecuix d'arbre de doble punta' |

## Vegeu també

* Llengües prearawak de les Grans Antilles

## Notes

* 1 2 Rouse, pp. 20–21.
* ↑ Granberry and Vescelius, pp. 18–20.
* ↑ Granberry and Vescelius, pp. 15, 18–19.
* ↑ Granberry and Vescelius, pp. 75–77.
* ↑ Granberry and Vescelius, p. 76, Table 6

## Referències

* Granberry, Julian; Vescelius, Gary. Languages of the Pre-Columbian Antilles. University of Alabama Press, 1992. ISBN 081735123X.
* Rouse, Irving. The Tainos. Yale University Press, 1992, p. 40. ISBN 0300051816.
# Guillem de Cervelló i de Banyeres

Guillem de Cervelló i de Banyeres fou un noble català del segle xiv. En 1331, durant la Guerra catalanogenovesa, comandà una armada que va atacar en 1331 Mònaco i Menton, i va assetjar Savona i la pròpia Gènova, per retirar-se després a Sardenya. En 1332 era portantveus de general governador.

## Referències

* ↑ Llobet i Vall-llosera, Antoni. Cataluña antigua y Cataluña moderna: obra que se trata del comercio de los catalanes de la edad media en el levante y el porvenir de Barcelona (en castellà). Imprenta de Jaime Jepús Roviralta, 1836, p. 101.
* ↑ Mutgé Vives, Josefa. L'aljama sarraïna de Lleida a l'edat mitjana: aproximació a la seva història. Editorial CSIC, 1992, p. 129. ISBN 8400072367.
# Hamza Alavi

Hamza Alavi (Karachi i Pakistan, 10 d'abril de 1921 - Karachi, 1 de desembre de 2003) va ser un investigador marxista, sociòleg i activista.

## Biografia

Alavi va néixer a la comunitat Bohra de Karachi, a l'aleshores Índia britànica, que ara constitueix el Pakistan, i va emigrar a l'edat adulta cap al Regne Unit. El seu treball acadèmic es va centrar en la nacionalitat, el gènere, el fonamentalisme i la pagesia. El seu treball més destacat va ser potser l'assaig de «Peasant And Revolution in the Socialist Register» de 1965, que va subratllar el paper militant de la pagesia mitjana. Aquests camperols mitjans es veien aleshores com la classe de les zones rurals, que naturalment era l'aliada de la classe obrera urbana. Als anys seixanta va ser un dels cofundadors de la Campanya contra la Discriminació Racial. Va creure que una classe assalariada musulmana lligada al govern va liderar el moviment per l'estat independent per als musulmans al subcontinent, ja que veien venir una disminució en la seva part dels llocs de treball a l'Índia de la prepartició, que finalment va donar lloc a la creació del Pakistan.

## Obra

* Jagirdari or Samraaj, fiction house Lhr (Urdu)
* Takhleq-e-Pakistan, Fiction House Lhr (Urdu)
* Pakistan Ek Riasat ka Bohraan, Fiction House Lhr (Urdu)
* Alavi, Hamza (1965) Peasant and Revolution, Socialist Register, pp. 241–77
* Alvi, Hamza & Shanin, Teodor (2003) Introduction to the Sociology of "Developing Societies", Monthly Review Press
* Alavi, H. (1982). Capitalism and colonial production. London: Croom Helm.
* Alvi, H., & Harriss, J. (1989). South Asia. New York: Monthly Review Press.
* Alvi, H., & Harriss, J. (1989). Sociology of 'developing societies': South Asia. Basingstoke: Macmillan Education.
* Halliday, Fred & Alavi, Hamza (1988) State and Ideology in the Middle East and Pakistan, Monthly Review Press

## Referències

* ↑ «Hamza Alavi». The Guardian.com, 19-12-2003. [Consulta: 16 novembre 2011].
* ↑ Brass, Tom (2004) Hamza Alavi (1921–2003) Journal of Peasant Studies, 1743-9361, Volume 31, Issue 2, Pages 341 – 344
* ↑ http://www.dawn.com/news/1176770
* ↑ R S Pannu (1985) Review of Introduction to the Sociology of 'Developing Societies' by Hamza Alavi; Teodor Shanin, Third World Quarterly, Jan., vol. 7, no. 1, p. 162-164
# Guerau Galceran de Rocabertí

Guerau Galceran de Rocabertí (? - 1425) pertanyia al llinatge dels Rocabertí de Cabrenys. Fou l'hereu del matrimoni format per Guillem Galceran de Rocabertí, baró de Maçanet de Cabrenys, i Maria d'Arborea i germà de Guillem Hug de Rocabertí, que fou qui el succeí en la baronia de Cabrenys.
Una de les primeres dades que disposem de Guerau Galceran és que va participar en l'expedició a Sicília de 1392 al costat del rei Martí I l'Humà i el seu fill Martí el Jove. El 1410 juntament amb el seu germà Guillem Hug era un dels principals promotors i participava activament al Parlament de Peralada, una reunió dels nobles de l'Empordà per tal d'anar en una mateixa direcció en el conflicte successori que s'havia obert amb la mort de Martí l'Humà. Amb tot, l'operativitat d'aquest parlament fou molt baixa i no aconseguí resultats destacables. Malgrat que Guillem Galceran i el seu germà Guillem Hug eren uregellistes res va imperdir que acceptessin plenament el nou rei Trastàmara i es posessin al seu servei i a poc a poc van anar adquirint més responsabilitats, sobretot gràcies al fet que disposessin de vaixells.
En efecte, els germans Rocabertí tenien vaixells no només per comerciar, sinó també i més important per fer corseries. Els vaixells aquests van ser clau en la nova política mediterrània del Magnànim, i així trobem els dos Rocabertí en l'expedició a Sardenya i Còrsega que el 1420 el rei Alfons el Magnànim va dirigir i que va sortir dels Alfacs. Es documenta perfectament com ells dos fan diverses missions d'intendència i de guerra en aquest període. Aquests oficis van fer que el rei nomenés a Guillem Hug camarlenc i a Guerau majordom seus.
El 1425 moria Guerau Galceran de Rocabertí sense descendència i automàticament Guillem Hug es convertia en el nou baró de Cabrenys. Guerau Galceran s'havia casat amb Joana de Próixita, que havia estat donzella al servei de la reina Violant de Bar i era germana del famós poeta valencià Gilabert de Próixita.
# Guerau Garcia i Obiols

Guerau Garcia i Obiols (Barcelona, 10 de maig de 1905 – Barcelona, 2 de juliol de 1990) fou un atleta especialitzat en marxa, directiu i periodista esportiu català.

## Trajectòria

Fou especialista en marxa atlètica. El seu mentor fou Lluís Meléndez, antic marxador. S'inicià al Centre Autonomista de Dependents del Comerç i de la Indústria (CADCI), passant més tard a la secció d'atletisme del Futbol Club Barcelona i del Barcelona Universitari Club.
Fou el gran dominador de la marxa atlètica a Catalunya durant els anys 1930, aconseguint nou títols en pista i set en ruta, en 30 km. També guanyà onze campionats d'Espanya. Establí tots els rècords catalans i estatals possibles des dels 3 km fins als 50 km. També guanyà diversos encontres internacionals com a Itàlia el 1930.
Fou secretari de la Federació Espanyola d'Atletisme (1929-33) i formà part de les juntes de la Federació Catalana (1940-60).
Com a periodista treballà a Los Deportes (1929), La Nau (1930), El Matí. Edità la revista Catalunya Atlètica (1931-33). El 1942 ingressà a Mundo Deportivo, on hi treballà prop de quaranta anys. També publicà al Diari Avui i al Marca.
En record seu es disputà el Memorial Guerau Garcia de marxa atlètica entre 1992 i 2001, i una última edició commemorativa amb motiu del centenari del seu naixement l'any 2005.

## Palmarès
### Campió de Catalunya

* Marxa en pista: 1927, 1928, 1929, 1930, 1932, 1935, 1936, 1941, 1942
* Marxa en ruta: 1928, 1931, 1932, 1933, 1936, 1940, 1941

### Campió Espanya

* 5.000 m marxa (pista): 1929
* 10.000 m marxa (pista): 1930, 1931, 1932, 1942
* 30 km marxa (ruta): 1929, 1930
* 50 km marxa (ruta): 1929, 1930, 1932, 1935

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Guerau Garcia Obiols». Gran Enciclopèdia Catalana, 30-04-2013. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat d'Espanya». RFEA. Arxivat de l'original el 2017-08-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Habitatge al carrer Nou, 15 (Sant Pere de Ribes)

L'Habitatge al carrer Nou, 15 és un edifici del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres, situat en una de les cantonades que formen el carrer Nou i el carrer de l'Ensenyament. Té planta baixa, pis, cambres d'aire i coberta a dues vessants. La distribució de les obertures en ambdues façanes és independent, tot i que presenten elements d'unió com les línies d'imposta de maó que separen els pisos i l'emmarcament de maó comú a totes les obertures, d'arc rebaixat en planta i pis.
A més, les dues façanes segueixen un criteri de simetria : la del carrer Nou, té com a eix central al portal d'accés i un balcó al primer pis, en ambdós casos amb una obertura a banda i banda; la del carrer de l'Ensenyament repeteix aquesta simetria central, si bé varien les característiques formals de les obertures. Un altre element remarcable és la decoració amb trencadís de rajoles. La construcció ha experimentat modificacions a la part posterior.

## Història

L'edifici va ser bastit aproximadament l'any 1920. No s'ha trobat cap documentació relativa a aquesta obra que permeti conèixer l'arquitecte que la va realitzar. Ramon Artigas (autor de la fitxa de l'Inventarií del Col·legi d'Arquitectes) l'atribueix a Josep Font i Gumà, encara que sembla més factible que la construís el seu primer propietari, Pau Montanyés, mestre d'obres, inspirada en les cases realitzades anteriorment a Ribes per aquell arquitecte.

## Referències

* 1 2 3 «Habitatge al carrer Nou, 15». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Hartford (Kansas)

Hartford és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 500 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hartford tenia 500 habitants, 200 habitatges, i 125 famílies. La densitat de població era de 508 habitants/km².
Dels 200 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.750 $ i la renda mediana per família de 37.212 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.212 $ mentre que les dones 23.250 $. La renda per capita de la població era de 16.014 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guadalporcún

El Guadalporcún és un riu del sud d'Espanya, un afluent del Guadalete que discorre per Andalusia. És el més important del nord-est de la serra gaditana. Es pot parlar del Guadalporcún amb autoritat a la confluència del riu Trejo i el rierol del Zumacal, al sud de Torre Alháquime, a una altura de 420 msnm. Té una longitud de 43 km i el seu recorregut transcorre sobre materials tous, bàsicament miocens, en els quals l'erosió ha creat esquerdes impressionants com la de Setenil de las Bodegas. En el seu recorregut passa pels municipis d'Alcalá del Valle, Setenil, Torre Alháquime, Olvera i just quan entra a la província de Sevilla rep les aigües del Guadamanil, i desemboquen junts en el Guadalete, a l'oest de la Sierra Vaquera, en el terme de Puerto Serrano a 180 msnm.
# Helicàon de Règion

Helicàon (grec antic: Ἑλικάων, llatí: Helicaon) fou un filòsof pitagòric natural de Règion.
És esmentat per Iàmblic com un dels filòsofs que van donar a la ciutat les seves lleis i van assajar la utilització dels principis filosòfics en l'administració pública.

## Referències

* ↑ «Helikaon 4». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.