OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grace and Frankie

Grace and Frankie és una sèrie de comèdia dramàtica creada per Marta Kauffman i Howard J. Morris per a Netflix. És protagonitzada per Jane Fonda i Lily Tomlin en els papers principals de Grace i Frankie, dues amigues peculiars que intimen després que els seus marits anuncien que estan enamorats l'un de l'altre i que pensen casar-se. Sam Waterston, Martin Sheen, Brooklyn Decker, Ethan Embry, June Diane Raphael, i Baron Vaughn apareixen en els papers secundaris. Es va estrenar a Netflix el 8 de maig de 2015, amb els 13 episodis de la primera temporada sent publicats alhora. La segona temporada també va comptar amb 13 episodis.
El 15 de gener de 2019 la sèrie va ser renovada per a una sisena temporada, que es publicaria el gener de 2020. El 4 de setembre de 2019, la sèrie va ser renovada per a una setena temporada final, que consistiria en 16 episodis, cosa que la converteix en la sèrie original de Netflix més llarga fins avui amb 94 episodis.

## Referències

* ↑ Denise, Petski. «'Grace And Frankie' Renewed For Season 6 By Netflix», 15-01-2019. [Consulta: 15 gener 2019].
* ↑ Dave, Nemetz. «Grace and Frankie Renewed at Netflix», 15-01-2019. [Consulta: 15 gener 2019].
* ↑ Bell, Amanda. «Grace and Frankie to End After Season 7», 04-09-2019. [Consulta: 4 setembre 2019].
Sèries originals de Netflix :
Sèries en emissió :
Sèries acabades :
Sèries continuades :
# Glòria Estopà Calvet

Glòria Estopà Calvet (Sabadell, 1 de maig de 1977) és una entrenadora i ex jugadora de bàsquet catalana.
Va debutar professionalment la temporada 2002-03 al CN Tàrrega de la Lliga Femenina 2. Després de tres temporades va fitxar pel Club Bàsquet Olesa i la temporada 2008-09 pel Club Bàsquet Santa Rosa de Lima del barri d'Horta. La temporada següent va fitxar pel Club Bàsquet Femení Sant Adrià, de Copa Catalunya, on va jugar fins a l'any 2014, any en què va assolir l'ascens a la Lliga Femenina 2. Aquella temporada, la 2013-14, va ser la darrera en actiu com a jugadora, passant llavors a dirigir equips cadets i a compartir la banqueta del primer equip del Sant Adrià. La temporada 2018-19 va dirigir el primer equip, que competeix a la Lliga Femenina 1, i va convertir-se en la primera dona a dirigir el primer equip lila. El març d'aquella temporada, va deixar de ser entrenadora del primer equip, sent substituïda per César Aneas, i va dirigir exclusivament el cadet. La temporada 2019-20 va fitxar com a entrenadora ajudant del Barça CBS i dues temporades després va fer-se càrrec del Club Nou Bàsquet Paterna, amb el qual ha aconseguit un subcampionat de Lliga Challenge (2022-23).
L'estiu de 2018 va fer un clínic per a entrenadors a San Cristóbal de La Laguna, juntament amb Sergio Scariolo.

## Referències

* ↑ «Glòria Estopà cogerá las riendas de Snatt’s en la Liga DIA» (en castellà). Jornada Prèvia, 02-05-2018 [Consulta: 16 gener 2019].
* ↑ «Gloria Estopà, presentada como nueva entrenadora del Sant Adrià» (en castellà). Diario AS, 03-05-2018 [Consulta: 16 gener 2019].
* ↑ Gozalbo, Àlex «César Aneas substitueix Glòria Estopà a la banqueta de l'Snatts Femení Sant Adrià». Diari Ara, 13-03-2019 [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ «Glòria Estopà, entrenadora del Nou Bàsquet Paterna». FCBQ, 11-05-2023. [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ «Clínic para Entrenadores de Sergio Scariolo y Gloria Estopa en el Rios Tejera» (en castellà). LEB Oro, 14-06-2018 [Consulta: 16 gener 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa de Glòria Estopà Calvet - FEB
# Gneu Corneli Lèntul (cònsol 201 aC)

Gneu Corneli Lèntul (llatí: Gnaeus Cornelius L. f. L. n. Lentulus) va ser un magistrat romà dels segles iii i ii aC. Era fill de Luci Corneli Lèntul Caudí, que va ser cònsol l'any 201 aC, i formava part de la família dels Cornelis Lèntuls, d'origen patrici.
Va ser qüestor l'any 212 aC, edil curul amb el seu germà Luci el 205 aC i cònsol el 201 aC. Desitjava ser destinat a la província d'Àfrica per acabar la Segona Guerra Púnica contra Cartago, però finalment el senat va donar aquesta glòria a Publi Corneli Escipió Africà, i Lèntul es va haver de conformar de dirigir la flota romana a la costa de Sicília amb ordres d'anar a Àfrica si calia. Escipió deia sovint que només amb el desig de Lèntul s'hauria d'haver pogut destruir Cartago.
Més tard, el 199 aC va ser un dels magistrats extraordinaris (triumviri coloniae deducendae) per dirigir la fundació d'una colònia romana a Nàrnia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 729.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 732.
# Grooveshark

Grooveshark era un servei per reproduir música en línia propietat i operat per Escape Media Group als Estats Units. L'usuari podia cercar cançons per nom o per artista i escoltar-les gratuïtament. També podia pujar els seus arxius de música, que d'aquesta manera fan créixer l'arxiu del lloc web (servei P2P). Les particularitats de la pàgina eren la possibilitat de cercar cançons similars a la que un ha seleccionat i així configurar llistes amb títols preferits (aquestes llistes es poden compartir amb altres usuaris o usar xarxes socials genèriques, com Facebook), i el fet de poder compaginar aquestes llistes amb una ràdio que selecciona a l'atzar cançons segons les preferències personals. Grooveshark permetia seguir les addicions i llistes d'altres usuaris i usar el telèfon mòbil com a reproductor.
El lloc web va néixer el 2007 com a versió beta, de pagament. Creat per Escape Media Group Inc. El 2008 va obrir-se als usuaris de franc, adoptant alguns sistemes de recomanació del lloc web Last.fm. El 2009 va simplificar la usabilitat i va començar el seu creixement d'usuaris. Tot el servei es recolza en tecnologia Flash. Al desembre del 2010 va tornar a actualitzar-se; en aquesta actualització destaca la posada en funcionament del servei en català.
Va tancar el 30 d'abril de 2015 a causa d'un acord entre el servei i Universal Music Group, Sony Music Entertainment i Warner Music Group.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2014-04-11 a Wayback Machine.
* Grooveshark, the Free Music Service That Used to Scare the Big Labels, Gives Up
* Grooveshark Shuts Down to Settle Copyright Infringement Suit

## Referències

* ↑ «Grooveshark - About (consultat: 04/03/2012)». Arxivat de l'original el 2011-10-16. [Consulta: 4 març 2012].
* ↑ Lindvall, Helienne «Behind the music: Why Grooveshark takes a bite out of artists' earnings». The Guardian, 09-09-2011.
* ↑ «On-Demand Digital Music Service Grooveshark Selects Juniper Networks EX Series Switching Platforms to Build Scalable Cloud-Based Infrastructure and Improve User Experience». Yahoo! Finance, 14-06-2010. Arxivat de l'original el 28 setembre 2010.
* ↑ Shames, Jade «Is Grooveshark the Future of Digital Streaming?: The Secrets of the Popular Streaming Site You're Probably Listening to Right Now». LA Weekly, 13-05-2011. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-10-28. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «Streaming Music Site Grooveshark Previews New Look, Features to VIPs». Arxivat de l'original el 2011-01-14.
* ↑ «Grooveshark 2.0 Keeps Getting Better».
* ↑ «Grooveshark Interface Receives an HTML5 Boost».
* ↑ «Grooveshark, the Free Music Service That Used to Scare the Big Labels, Gives Up».
* ↑ «Grooveshark Shuts Down to Settle Copyright Infringement Suit». .
# Gotmar III

Gotmar III o Gundemar fou bisbe de Girona (985-994). No sembla haver-hi documents que n'avalin quan adoptà el govern del bisbat fins a 3 de juny de 985 quan figura en una permuta de terres a Sobreroca que signa amb aquest títol. Tanmateix resulta força probable que no trigà a adoptar la seu poc després de la mort de Miró. Apareix com a subscriptor d'una donació feta al bisbat de Vic per part del comte de Barcelona Borrell el 4 de gener de 987; i la segona en un judici que el mateix comte i els seus assessors formaren entre Hildesind, bisbe d'Elna i abat de Rodes, i les filles de certa Gireberga, que pretenien drets sobre un alou anomenat «Olivares». Francisco Diago en la Historia de los antiguos Condes de Barcelona, lib. 2. c.23. menciona un judici format a Barcelona contra un tal Riculf, en poder del qual hi havia certa moneda falsa. Aquesta causa es ventilà el 28 de març de 990, davant del comte Borrell, el bisbe de Barcelona Vives i el mateix Gotmar III. El mateix comte Borrell feu el seu testament el 993 constant com a testamentari, entre els del comtat de Girona, el bisbe Gotmar amb la destacable anotació sobre el seu llegat a la catedral gironina:
    Et ad donum Sanctae Mariae Sedis Gerundae remaneat de ipsos alodes de Lodone, vel decimas, vel primitias remaneat ad Sancti Felicis Corpus Sancti.
Sobre la data de la mort no resta clara en virtut del que relata Flórez, ja que dels dos martirologis de la Catedral de Girona (un del segle xii i l'altre del XIII-XIV) només un menciona una data sense any el 16 de maig amb la poc aclaridora inscripció Edodem die obiit Gondemar Episcopus nom que podria confondre's amb els altres bisbes de Girona homònims. En qualsevol manera la data de l'òbit caldria situar-la entre 7 de setembre del 994, en què Ordeig cita una permuta signada per Gotmar i els seus canonges i gener de 995 quan Odó ja actuava com a bisbe.

## Notes

* 1 2 Sembla haver-hi coincidència entre alguns estudiosos en la datació del seu període episcopal, però Ordeig l'allarga fins al 994, vegeu Ordeig i Mata, Ramon «Precisions sobre l'episcopologi de Girona dels segles VIII-X» ( PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol.: 45, 2004, p. 471-482 [Consulta: 12 desembre 2014].

## Bibliografia

* Merino, Antolín; de la Canal, José. «cap. 7». A: Enrique Flórez. España sagrada: Tratado LXXXI de la Santa Iglesia de Gerona en su estado antiguo. Madrid: Imprenta de Collado, 1819, p. 142-143 [Consulta: 12 desembre 2014].
# Gotmar de Vic

Gotmar fou bisbe de Vic des de 886 fins al voltant de 899.
El 886, Guifré el Pilós va aconseguir de l'arquebisbe de Narbona, metropolità dels bisbats sud-pirinencs, el restabliment de la diòcesi i la consagració episcopal de l'arxipreste Gotmar, que restaura després de gairebé dos segles el bisbat de Vic destruït per la invasió àrab del 718.
Aprofitant la reconciliació del bisbe Gotmar de Vic amb Guifré, Teotard va poder convocar, el 890, a Port -localitat propera a Nimes- un concili amb l'assistència dels arquebisbes metropolitans d'Arle, Ais de Provença, Ambrun, Ate i Marsella com també dels titulars de diòcesis sufragànies de Narbona: Nimes, Carcassona, Albi, Usès, Magalona, Agde, Besiers, Tolosa, Lodeva, Elna i Vic. En aquest concili, on va formular-s'hi una condemna a les usurpacions d'Urgell i Girona, el bisbe Gotmar de Vic va declarar-se penedit d'haver col·laborat amb Frodoí i Esclua en la consagració anti-canònica d'Eremir, i obtingué el perdó dels pares conciliars, amb l'encàrrec de comunicar les resolucions sinodals a Sunyer II d'Empúries.
Durant el seu bisbat, feu construir la nova catedral, fora del recinte d'Ausa -una ciutat abandonada i en ruïnes, a causa de les destruccions provocades primer pels musulmans i, després, per la revolta d'Aissó - i la situà en un nou nucli de població, proper a l'antiga ciutat, un veïnat - vicus en llatí-, origen de l'actual Vic.
Va consolidar l'Escriptori, on es redactaven documents i es produïen llibres litúrgics destinats al servei de la mateixa catedral i de les esglésies parroquials que s'anaven restaurant o creant de nou.
L'any 890 va consagrar l'ampliació de l'església de Sant Pere de Ripoll.

## Referències

* ↑ http://pieraedicions.com/vicbreuhistoria.htm
* ↑ «Els musulmans a Catalunya». Arxivat de l'original el 2014-08-12. [Consulta: 17 abril 2011].
* ↑ artmedieval.net, Sant Pere de Ripoll
# Gravera d'en Segur

Gravera d'en Segur és una zona humida artificial de la Roca del Vallès a la comarca del Vallès Oriental. Forma part de la conca del riu Besòs. És un espai de nova creació a tocar del riu Mogent. És un espai creat durant els anys 1995 i 1996 que es va dissenyar i construir amb l'objectiu de substituir l'antiga gravera d'en Segur, abandonada i naturalitzada com a zona humida, però que havia desaparegut amb les obres de construcció de la B-40. La nova gravera ocupa unes 2 hectàrees de terreny i es troba emplaçada en una parcel·la propietat de la Generalitat de Catalunya.
El condicionament de l'espai es va executar de manera que es formessin diferents ambients que afavorissin una elevada diversitat del poblament vegetal i faunístic. En aquest sentit, es va procedir a la plantació d'un ampli ventall d'espècies vegetals arbustives i arbòries típiques de les zones humides com els verns (Alnus glutinosa), els salzes (Salix alba), els gatells (Salix atrocinerea), les sargues (Salix elaeagnos), etc., per tal de facilitar la colonització de l'espai per part de la fauna. A més a més, es van construir illes per a fomentar la nidificació d'ocells i es va excavar una varietat de fondàries per afavorir l'establiment de diferents biocenosis aquàtiques.
Per altra banda, els marges de la gravera són suaus per tal de permetre la màxima expansió de les comunitats helofítiques. Entre la fauna vertebrada que habita la gravera cal destacar-ne la tortuga de rierol (Mauremys caspica leprosa), el martinet blanc (Egretta garzetta), el bernat pescaire (Ardea cinerea) i anàtids diversos. Malauradament, però, espècies invasores com la tortuga de Florida (Trachemys scripta) o la gambúsia (Gambusia affinis) també són presents en aquest espai.
Pel que fa als factors que influencien negativament l'espai trobem principalment la sobrefreqüentació antròpica de l'espai i la presència d'ànecs domèstics que dificulten la nidificació d'altres espècies aquàtiques.

## Referències

* ↑ «Gravera d'en Segur». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (nota). [Consulta: 7 març 2014].
# Hamdànides (desambiguació)

«Hamdànides» té aquests significats:
* Dinastia Hamdànida o dels Hamdànides, a Mossul i Alep
* Dinastia Hamdanita (Hamdanites) o dels Banu Hamdan al Iemen
# Günter Netzer

Günter Theodor Netzer (14 de setembre de 1944, Mönchengladbach) és un ex jugador de futbol alemany i director general de l'equip, actualment treballa en el negoci dels mitjans. Com a jugador, va ser considerat com un dels més grans passadors en la història del futbol. Com a tal, va ser votat com a millor futbolista de l'any a Alemanya en dues ocasions, el 1972 i 1973.
# Grand Prix de la USCF

El Grand Prix de la USCF, o, en anglès, USCF Grand Prix és una sèrie de torneigs d'escacs organitzats per la Federació d'escacs dels Estats Units. En general, cada torneig té almenys 300 dòlars garantits en premis, i la victòria en cada torneig dona punts pel "Grand Prix", un premi acumulat. Al final de l'any, es donen premis als jugadors amb més punts acumulats, essent el primer, en general, de 10.000 dòlars.
Aquests premis són incentius pels Grans Mestres per jugar en torneigs petits, que d'altra manera segurament evitarien.
El Grand Prix d'escacs es va iniciar en la dècada de 1980 gràcies al patrocini de l'empresa Church's Chicken. Com a resultat, els punts atorgats en aquests torneigs van ser anomenats "chicken points" i els torneigs en què aquests punts es podien guanyar va ser anomenat el "Chicken circuit".
A mesura que passaven els anys, el patrocini ha anat canviant. Durant diversos anys el patrocinador era Novag, un fabricant de màquines d'escacs. En l'actualitat, el patrocinador és ChessCafe.
El difunt Gran Mestre Igor V. Ivanov va guanyar el Grand Prix d'escacs en nou ocasions. Posteriorment, el va succeir el Gran Mestre també difunt Aleksander Wojtkiewicz.

## Enllaços externs

* Classificacions de l'USCF Grand Prix
# Halid Ziya

Halid Ziya Uşaklıgil (turc otomà: خالد ضیا اوشاقلی‌گیل) (Constantinoble, 12 de febrer de 1865 - Istanbul, 27 de març de 1945) fou un novel·lista i escriptor otomà turc, el més gran escriptor en prosa de l'escola literària anomenada Servet-i Fünun del final del segle xix.
# Granhòs

Granhòs (en francès Grignols) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | 1.266 | 1.295 | 1.130 | 1.163 | 1.058 | 1.080 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Jacques Coustolle | PS |
| 2001- | Jean-Pierre Baillé | UMP |

## Agermanaments

* Celorico da Beira

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Granges (Veveyse)

Granges és un municipi suís del cantó de Friburg, situat al districte de la Veveyse.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
Viccionari
# Hector Heusghem

Hector Heusghem (Ransart, 15 de febrer de 1890 - Montigny-le-Tilleul, 29 de març de 1982) va ser un ciclista belga del primer quart del segle xx.
Els seus èxits esportius més destacats foren dues segones posicions a la classificació general del Tour de França, el 1920 i 1921, així com dues victòries d'etapa en la mateixa cursa.
Era germà dels també ciclistes Louis Heusghem i Pierre-Joseph Heusghem.

## Palmarès

Palmarès d'Hector Heusghem.
* 1912
** 9è de la Bordeus-París
* 1914
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1919
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
** Vencedor d'una etapa del Circuit dels Camps de Batalla
* 1920
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1921
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1923
** 5è de la París-Brussel·les
** 10è del Gran Premi Wolber

### Resultats al Tour de França

* 1913. Abandona (7a etapa)
* 1919. Abandona (1a etapa)
* 1920. 2n de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1921. 2n de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1922. 4t de la classificació general. Porta el mallot groc durant una etapa
* 1923. Abandona (9a etapa)
* 1924. Abandona (7a etapa)
* 1925. Abandona (12a etapa)

## Referències

* 1 2 3 «Hector Heusghem» (en francès). RTBF. [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Hector Heusghem» (en francès). ProCyclingStats. [Consulta: 14 agost 2022].
# Henri François Simonet

Henri François Simonet (Brussel·les, Bèlgica, 10 de maig de 1931 - íd., 15 de febrer de 1996) fou un polític belga que va ser Vicepresident de la Comissió Europea entre 1973 i 1977 així com diverses vegades ministre al seu país.

## Activitat política

Membre de l'ala dretana del Partit Socialista (PS) va iniciar la seva activitat política esdevenint alcalde de la ciutat d'Anderlecht, càrrec que va ocupar entre 1966 i 1984 i durant el qual va emprendre una reforma integral de la ciutat.
El 1972 fou nomenat Ministre d'Assumptes Econòmics en el govern de Gaston Eyskens, abandonant el 1973 la política nacional per esdevenir Comissari Europeu en la Comissió Ortoli, passant a ocupar la Viceprsidència de la institució i responsable de les carteres de Fiscalitat i Energia. L'any 1977 retornà a la política nacional per ser nomenat Ministre d'Afers Exteriors en el govern de Leo Tindemans, ocupant aquest càrrec fins al 1980.
L'any 1985 abandonà el Partit Socialista per integrar-se al Partit Reformista Liberal (PRL), on va adoptar posicions properes a la xenofòbia.
# Heinersbrück

Heinersbrück (baix sòrab: Móst) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Peitz. Es troba a la zona d'assentament dels sòrabs i compta amb els nuclis de Grötsch (Groźišćo), Radewiese (Radowiza) i Sawoda.
# Hermann Devriès

Hermann DeVries (Nova York, 1858 - Chicago, 1949) fou un baríton estatunidenc d'origen holandès, a voltes es feia denominar com a baix.
Després d'estudiar amb Fauré va fer el seu debut a l'Òpera de París el 1878, i s'havia convertit en un baix, i amb director del cor de l'Òpera, on el seu renom famíliar li donà aquest lloc de compromís. A l'Opéra-Comique hi debuta el 1880 en la primera de les 50 actuacions allà com Lotario en Mignon de Thomas. Per al Metropolitan Opera House va cantar 1898-1900 en Romeo i Julieta, El barber de Sevilla, Faust, Les Huguenots, Carmen, Don Giovanni, Das Rheingold, Le Prophète i Rigoletto.
Herman era fill de Rosa de Vries-van Os (1828-1889), la qual va tenir quatre fills que tots foren cantants; Jeanne (1850-1924); Fidès (1852-1941); Maurice (1858-1949) i Hermann.

## Referències

* ↑ Forbes E. Devriès [De Vries]. In: The New Grove Dictionary of Opera. Macmillan, Londres i Nova York, 1997.
* ↑ Soubies A, Malherbe C. Histoire de l'opéra comique — La seconde salle Favart 1840–1887. Flammarion, Paris, 1893.
* ↑ Metropolitan Opera archive Arxivat 2018-08-12 a Wayback Machine. Accessed 21 November 2011.
# Lore City

Lore City és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 305 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lore City tenia 305 habitants, 125 habitatges, i 88 famílies. La densitat de població era de 356,9 habitants/km².
Dels 125 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.000 $ i la renda mediana per família de 39.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.357 $ mentre que les dones 16.635 $. La renda per capita de la població era de 16.272 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lore City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lore City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].