OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penebui

Penebui (P.nb.wj, "Seu/seient dels Dos Senyors") va ser una de les primeres reines d'Egipte. Era probablement l'esposa del rei Djer, que va governar durant la I dinastia.
Penebui en jeroglífic :
Hi ha almenys tres tauletes en ivori que mostren la reina Penebui. Dues es van trobar a la necròpolis del rei Djer a Abidos, i una altra de (bastant malmesa) a Saqqara en una tomba anònima. Aquestes tauletes, anomenades tauletes anuals, mostren representacions de diverses cerimònies, com ara un sacrifici humà, i la presentació de diversos objectes de culte.
Al centre dels gravats s'hi mostren dues figures de reines difuntes. Apareixen en forma de busts amb caps i pentinats femenins, recolzats sobre pedestals decorats palatins. Hi ha fonts de sang que brollen del seu front, simbolitzant la mort de les dones. Abans l'egiptologia interpretava erròniament aquestes fonts de sang com a ornaments florals o diademes de serps. Els dos noms de les dones apareixen en un jeroglífic rar similar al signe posterior d'"excrement", els signes dels gravats simplement signifiquen "morir" o "mort". La primera dama representada es pot identificar com la reina Penebui. El seu nom també es guia pel títol Ueret-hetes, que significa "gran del ceptre d'Hetes", identificant-la com a cònjuge reial. L'altra dama de les etiquetes també devia ser una reina, però de rang inferior. El seu títol era Ma'a-heru, que significa "la que veu Horus". Malauradament, el seu nom és molt difícil de llegir, podria estar escrit amb tres símbols de peixos.
La mort de Penebui sembla estar registrada a la famosa pedra de Palerm, a l'escena de l'esdeveniment del quart any del rei Djer. Wolfgang Helck sospita que la reina Penebui va morir decapitada, ja que el signe de la dama reial difunta a l'escena està guiat pel jeroglífic d'una fredeluga decapitada.

## Referències

* 1 2 Helck, 1987, p. 119 i 154.
* ↑ Grajetski, 2005, p. 65.

## Bibliografia

* Grajetski, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: a hieroglyphic dictionary (en anglès). Londres: Golden House Publications, 2005. ISBN 0954721896.
* Helck, Wolfgang. Untersuchungen zur Thinitenzeit (en alemany). 45. Wiesbaden: Harrassowitz, 1987 (Ägyptologische Abhandlungen). ISBN 3-447-02677-4.

## Vegeu també

* Dona a l'antic Egipte
# Pheidologeton diversus

Pheidologeton diversus és una espècie de formiga de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae) que està distribuïda a Àsia.

## Descripció

P. diversus és un insecte eusocial i els seus individus presenten variacions per a realitzar les seves tasques socials. El pes sec de les obreres més grosses potser 500 vegades superior al de les obreres més petites.

## Subespècies

S'han descrit les següents subespècies, algunes d'elles es mantenen en terraris:
* Pheidologeton diversus diversus (Jerdon, 1851)
* Pheidologeton diversus draco (Santschi, 1920)
* Pheidologeton diversus fictus (Forel, 1911)
* Pheidologeton diversus laotinus (Santschi, 1920)
* Pheidologeton diversus macgregori (Wheeler, 1929)
* Pheidologeton diversus philippinus (Wheeler, 1929)
* Pheidologeton diversus standfussi (Forel, 1911)
* Pheidologeton diversus taprobanae (Smith, 1858)
* Pheidologeton diversus tenuirugosus (Wheeler, 1929)
* Pheidologeton diversus williamsi (Wheeler, 1929)

## Referències

* 1 2 3 4 «Japanese Ant Database Group». Arxivat de l'original el 2007-08-17. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ «myrmecos.net: Pheidologeton (marauder ants)». Arxivat de l'original el 2009-01-04. [Consulta: 10 gener 2016].
* 1 2 «The Ants of Africa: Pheidologeton diversus (Jerdon)». Arxivat de l'original el 2009-01-08. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ Integrated Taxonomic Information System

## Enllaços externs

* Sound recordings of Pheidologeton diversus at BioAcoustica
# Pavelló dels Faisans

El Pavelló dels Faisans o Castell dels Faisans (Fasanenschlößchen) és un pavelló situat al parc del castell de Moritzburg a Saxònia, en una part anomenada el Gran Estany Inferior.

## Història

El pavelló de caça dels faisans del ducat de Saxònia fou erigit per ordre de Frederic Cristià I de Saxònia en estil rococó a partir de 1769 pels arquitectes de la cort Johann Daniel Schade i Johann Gottlieb Hauptmann i es va acabar el 1782.
Presenta forma d'un petit castell rectangular amb dos nivells. El teulat és rematat per un petit campanar barroc amb escultures. La façana sud i la façana est estan ornades per una escalinata barroca, la del sud està decorada amb putto. Diverses estàtues de gres decoren el jardí del pavelló.
Frederic August I de Saxònia en va fer la seva residència d'estiu i a l'interior, hi ha petits salons i cambres confortables, decorades amb tot el refinament de l'època. El castell fou possessió de la casa de Saxònia fins al 1945, any que els béns d'aquesta família foren nacionalitzats per les autoritats comunistes en virtutu de l'abolició de la propietat privada. L'edifici guarda des de 1996 una col·lecció d'ornitologia, així com un museu d'arts decoratives.

## Enllaços externs

* Web oficial del castell
# Pawnee (Texas)

Pawnee és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 201 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pawnee tenia 201 habitants, 75 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 14,9 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 1,3% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,6 homes.
Entorn del 31% de les famílies i el 29,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pawnee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pawnee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Pawleys Island

Pawleys Island és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 138 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pawleys Island tenia 138 habitants, 81 habitatges i 43 famílies. La densitat de població era de 76,1 habitants/km².
Dels 81 habitatges en un 9,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,6% hi vivien parelles casades, en un 1,2% dones solteres, i en un 46,9% no eren unitats familiars. En el 45,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 8% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 15,9% entre 25 i 44, un 50,7% de 45 a 60 i un 25,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 55 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.964$ i la renda mediana per família de 97.125$. Els homes tenien una renda mediana de 28.750$ mentre que les dones 27.500$. La renda per capita de la població era de 48.183$. Cap de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pawleys Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pawleys Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Petrell prió beccurt

El petrell prió beccurt (Pachyptila turtur) és una espècie d'ocell de la família dels procel·làrids (Procellariidae) d'hàbits pelàgics que habita els mars subantàrtics fins als 35°S. Cria a les illes de l'estret de Bass i a illes petites de Nova Zelanda, des de les Poor Knights fins a les Snares, i a Chatham i Antípodes.
# Petrell suau

El petrell suau (Pterodroma mollis) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics que cria a l'Atlàntic Sud, a les illes de Madeira, Cap Verd i Tristan da Cunha, a l'Índic Sud, a Kerguelen i Sant Pau. Es dispersa per aquests oceans meridionals.
# Platja del Prat de Vilanova

La platja del Prat de Vilanova, o platja d'Ibersol, és una platja urbana situada a l'extrem més meridional del municipi de Vilanova i la Geltrú (Garraf), davant del barri del Prat de Vilanova. Limita a llevant amb la platja Llarga de Vilanova, a l'alçada del carrer de la Nansa, i a ponent amb la platja Llarga de Cubelles, en el límit de terme municipal, on desemboca el torrent de Santa Maria. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 500 metres i una amplada mitjana de 40 metres, formada per sorra fina, amb un pendent d'entrada a l'aigua suau. Uns espigons exempts, paral·lels a la platja, la protegeixen.
A l'estiu disposa de passarel·les accessibles a persones amb mobilitat reduïda en tots els accessos de la platja, dutxes i rentapeus en totes les entrades de la platja, servei de vigilància, salvament i socorrisme, pistes esportives de vòlei platja, futbol/handbol platja, servei de neteja de platges, lavabos gratuïts públics, guinguetes amb terrassa i servei de lloguer d'hamaques.
Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Està adherida a la destinació Costa de Barcelona, certificada per Biosphere des del 2017.

## Toponímia

La platja formava part de l'espai litoral Platja Llarga, que abastava part del litoral de Cubelles i de Vilanova i la Geltrú, fins que el 1965 es construí la 'Urbanización Ibersol', i aquest sector de platja agafà el nom de platja d'Ibersol. El 1994, la urbanització canvià el nom per barri del Prat de Vilanova, canviant també el nom de la platja.

## Referències

* ↑ «Platja del Prat de Vilanova». Ajuntament de Vilanova i la Geltrú.
* 1 2 «Platja de L'Ibersol». Oficina Municipal de Turisme de Vilanova i la Geltrú.
* 1 2 «Platja d'Ibersol». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «S'arrangen els espigons de la platja del Prat de Vilanova». Eix Diari, 08-11-2013.
* 1 2 «Ibersol». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «95 platges i 23 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2024». Generalitat de Catalunya, 07-05-2024.
* ↑ «El Prat de Vilanova, un paradís abandonat». Eix diari, 04-03-2024.
# Platja del Port de Malaspina

La platja del Port de Malaspina és una platja urbana situada al poble de Calella de Palafrugell, al municipi de Palafrugell (Baix Empordà). És una de les tres platges enllaçades que hi ha al centre de la població. Limita a ponent amb la platja de Port Bo i a llevant amb un sortint rocallós anomenat la punta del Conill, on hi ha un espigó, antic port de pescadors, amb una petita zona de sorra i pedres que pot servir per al bany els dies de mar agitada, ja que queda completament a redós. Sobre la punta de Conill hi ha la 'Casa Rosa' (ara ja blanca) i més enllà la platja del Canadell. Està flanquejada per velles cases de poble i un camí de pedra que comunica amb les altres dues platges, on hi ha bars i restaurants.
Orientada al sud, té una longitud de 57 metres i una amplada de 10 metres, formada per sorra gruixuda, amb un pendent d'entrada al mar poc pronunciat, però el fons marí és molt rocallós. Disposa de dutxes.

## Referències

* 1 2 3 «Malaspina». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «La “casa rosa”, ara, és blanca a Calella». El Punt Avui, 11-06-2021.
* ↑ «Platja del Port de Malaespina». Visita Costa Brava.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Platja del Prat d'en Forès

La platja del Prat d'en Forès, també coneguda com del Regueral, és una de les platges més conegudes del municipi de Cambrils (comarca del Baix Camp). Està situada al nucli urbà de Cambrils, al costat est del port nàutic, a l'inici de l'avinguda Diputació. Està delimitada a l'oest per la banya del port (on hi el far verd) i a l'est per la desembocadura de la riera de Maspujols. És de sorra molt fina i amb unes aigües tranquil·les. Té una longitud de 1.210 m i una amplada mitjana 78 m.
S'hi accedeix per la carretera AP-7 (sortida 37) i les nacionals A7 i antiga N-340. La platja del Prat d'en Forès està ben comunicada amb transport públic, ja que compta amb parades d'autobús de la línia Cambrils- Salou i també amb les del bus interurbà, de parada de taxis i queda propera a l'estació de tren i d'autobusos.
És una de les platges amb un índex més alt d'ocupació. La neteja de platja es fa diàriament en temporada alta. És possible trobar allotjament en primera línia, ja que l'oferta hotelera és àmplia. Disposa de servei de vigilància de platges (punt de Creu Roja) i de policia de platges, accés per discapacitats, senyalització de l'estat de la mar i altres serveis com zona de pàrquing, papereres, dutxes, lavabos (adaptats), bars de platja, servei de lloguer de tendals, hamaques i patins. Al llarg de les platges de llevant s'estén el passeig marítim que connecta Cambrils amb Salou. En la platja d'en Prat d'en Forès aquest passeig té la màxima ampliada i disposa de bancs sota l'ombra i fonts al llarg de tot el recorregut. També compta amb diversos punts d'oci: amb gronxadors a la desembocadura de la riera del Regueral i amb pistes per practicar esports de platja com el voleibol a la part oriental. Degut a la seva situació a la varietat de serveis que ofereix, tradicionalment s'ha considerat una platja ideal pel turisme familiar.
Com a punts d'interès compta amb el Pi rodó, un arbre centenari declarat d'Interès Local i Comarcal.

## Referències

* ↑ "Guia de platges”: Patronat de Turisme- Ajuntament de Cambrils, 2005. p.4.
* ↑ Las Mejores playas de Cataluña (en espanyol). Barcelona: Planeta, 1999, p. 32-35. ISBN 8408029657.
# Peter Mayr

Peter Mayr (Ritten, 15 d'agost de 1767- Bozen, 28 de febrer de 1810) fou un patriota sudtirolès, fill d'un agricultor, regentava una posada a Klausen. El 3 d'abril de 1797 fou cap dels schützen de Ritten s'enfrontaren a Napoleó Bonaparte, i es retiraren a Bozen. El 1804 treballava a un hostal a Meran, on hi organitzava reunions conspiratòries contra Napoleó. El 1807 s'uní als Bauernkonvent d'Andreas Hofer, amb qui organitzà la insurrecció del Tirol. El 25-29 de maig de 1809 dirigí les tropes tiroleses a Pfeffersberger i defensà Brixen. Després de la treva de Znaim (12 juliol), les tropes austríaques es retiraren del Tirol. Aleshores es juramentà amb Peter Kemenater i Martin Schenck a Brixen (jurament dels tres o Dreischwur).
L'agost va desplegar els seus schützen sobre Pustertal i amb Josef Speckbacher s'enfrontà al francès François-Joseph Lefebrvre, però no va poder impedir que entrés a Sterzing el 6 d'agost amb 7.000 i es replegà a Innsbruck. A la tercera batalla de Bergisel (13 d'agost) comandà totes les tropes tiroleses. Però la pau de Schönbrunn (14 d'octubre) atorgà el Tirol al regne de Baviera i s'oferí una amnistia. No l'acceptà i el 5 de novembre oferí batalla a Stenach del Brenner, i amb Hofer, que havia reprès la lluita pressionat per Joachim Haspinger, es replegaren per Sarntal i intentaren ocupar Brixen, però fracassaren. Aleshores va fugir però fou capturat el 10 de febrer de 1810 amb Andreas Hofer. El 14 de febrer fou condemnat a mort. El general francès Louis Baraguey d'Hilliers li oferí la possibilitat de salvar-se si afirmava públicament no haver dut armes públicament el dia de la proclama del virrei Eugène de Beauharnais, però es va negar a salvar-se amb una mentida. Fou afusellat a Bozen el mateix dia que Hofer ho era a Talvera i el seu cos enterrat al cementiri local.

## Bibliografia

* Peter Rosegger, Der Wirt an der Mahr. Hartleben, Vienna 1891.
* Joseph Psenner, Peter Mayr, Wirt an der Mahr. Ein Held von anno 1809. Museo di Bolzano, 1892.
# Sun Jihai

Sun Jihai (Dalian, Xina, 30 de setembre de 1977), és un futbolista xinès, un dels més famosos de la història d'aquest país. Fa de lateral dret i juga al Shaanxi Zhongjian Chanba.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Dalian Shide | Xina | 1995 - 1998 | 71 | 1 |
| Crystal Palace FC | Anglaterra | 1998 - 1999 | 23 | 0 |
| Dalian Shide | Xina | 1999 - 2002 | 52 | 6 |
| Manchester City FC | Anglaterra | 2002 - 2008 | 130 | 3 |
| Sheffield United FC | Anglaterra | 2008 - 2009 | 12 | 0 |
| Chengdu Blades FC | Xina | 2009 | 10 | 0 |
| Shaanxi Zhongjian Chanba | Xina | 2010 - | 27 | 0 |

## Referències

* ↑ «孙继海证实签约陕西两年 坦言将与朱广沪配合默契». Sina, 08-01-2010 [Consulta: 22 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Sun Jihai a soccerbase.com
# Teodor de Colofó

Teodor de Colofó, en llatí Theodorus, en grec antic Θεόδωρος, fou un poeta grec d'època desconeguda, probablement del segle V aC. Va escriure un poema titulat ἀλῆτις, (la vagabunda) que es cantava en un festival atenenc anomenat ἀλῆτις o αἰῶραι (la vagabunda penjada) per commemorar la llarga recerca d'Erígone per buscar a Icari, el seu pare.
Aristòtil en la seva obra sobre la constitució de Colofó diu que Teodor fou una persona luxuriosa i auto complaent, i li semblava que així era també la seva poesia. Afirma que va morir violentament.

## Referències

* ↑ 23.Theodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1050
# Festival internacional d'escacs Vila de Platja d'Aro

El Festival internacional d'escacs Vila de Platja d'Aro és un torneig d'escacs que es juga a Platja d'Aro des de l'any 2013. El torneig es disputa a nou rondes per sistema suís. Està organitzat conjuntament pel Club Escacs Platja d'Aro. L'Obert Vila de Platja d'Aro és computable pel Circuit Català d'Oberts Internacionals d'Escacs. L'edició del 2016 va comptar amb la presència de l'ex-campió del món Anatoli Kàrpov.

## Historial

Quadre de totes les edicions amb els tres primers de la classificació general:
| Any | Dates | Edició | Campió | Subcampió | Tercer |
| 2013 | Del 24 al 29 de juny | I Obert | Sergejs Gromovs | Didier Fernández Pérez | Vasily Radionov |
| 2014 | Del 21 al 28 de juny | II Obert | Sergejs Gromovs | Pol Sabrià Batlle | Adrià Martorell Aubanell |
| 2015 | Del 20 al 27 de juny | III Obert | Gennady Kozlov | Sergejs Gromovs | Jaume Mundet Riera |
| 2016 | Del 25 de juny al 3 de juliol | IV Obert | Mikhail Mozharov | Jordi Fluvià Poyatos | Mikhail Krylov |

## Referències

* ↑ «IV Festival Internacional Vila Platja d'Aro». escacs.cat. [Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ «Anatoly Karpov jugará una partida de ajedrez en Platja d'Aro». lavanguardia.com. [Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ «I Festival Internacional d'Escacs "Vila de Platja d'Aro"». http://chess-results.com.+[Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ «Sergejs Gromovs s´imposa en el Festival d´Escacs de Platja d´Aro». diaridegirona.cat. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ «II Festival Internacional d'Escacs "Vila de Platja d'Aro"». http://chess-results.com.+[Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ «III Festival Internacional d'Escacs "Vila de Platja d'Aro"». http://chess-results.com.+[Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ «IV Festival Internacional d'Escacs "Vila de Platja d'Aro"». http://chess-results.com.+[Consulta: 3 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Festival internacional d'escacs Vila de Platja d'Aro - Lloc web oficial
# Model de Màrkov

En teoria de la probabilitat, un model de Màrkov és un model estocàstic utilitzat per modelar sistemes que canvien pseudoaleatòriament. Se suposa que els estats futurs depenen només de l'estat actual, no dels esdeveniments que van passar abans (és a dir, assumeix la propietat de Màrkov). En general, aquesta hipòtesi permet raonar i calcular amb el model que d'altra manera seria intractable. Per aquest motiu, en els camps de la modelització predictiva i la predicció probabilística, és desitjable que un model determinat mostri la propietat de Màrkov.

## Introducció

Hi ha quatre models de Màrkov comuns utilitzats en diferents situacions, depenent de si cada estat seqüencial és observable o no, i si el sistema s'ha d'ajustar en funció de les observacions realitzades:
| | L'estat del sistema és totalment observable | L'estat del sistema és parcialment observable |
| El sistema és autònom | cadena de Màrkov | Model de Màrkov ocult |
| El sistema està controlat | Procés de decisió de Màrkov | Procés de decisió de Màrkov parcialment observable |

## Cadena de Màrkov

El model de Màrkov més simple és la cadena de Màrkov. Modela l'estat d'un sistema amb una variable aleatòria que canvia amb el temps. En aquest context, la propietat de Màrkov suggereix que la distribució d'aquesta variable depèn només de la distribució d'un estat anterior. Un exemple d'ús d'una cadena de Màrkov és la cadena de Màrkov de Montecarlo, que utilitza la propietat de Màrkov per demostrar que un mètode particular per realitzar una caminada aleatòria mostrarà a partir de la distribució conjunta.

## Model de Màrkov ocult

Un model de Màrkov ocult és una cadena de Màrkov per a la qual l'estat només és observable parcialment o observable amb soroll. En altres paraules, les observacions estan relacionades amb l'estat del sistema, però normalment són insuficients per determinar-ne amb precisió. Existeixen diversos algorismes coneguts per als models de Màrkov ocults. Per exemple, donada una seqüència d'observacions, l'algoritme de Viterbi calcularà la seqüència d'estats corresponent més probable, l'algoritme directe calcularà la probabilitat de la seqüència d'observacions i l'algoritme de Baum-Welch estimarà les probabilitats inicials, la transició. funció, i la funció d'observació d'un model de Màrkov ocult.
Un ús comú és per al reconeixement de veu, on les dades observades són la forma d'ona d'àudio de la parla i l'estat ocult és el text parlat. En aquest exemple, l'algoritme de Viterbi troba la seqüència més probable de paraules parlades donat l'àudio de la parla.

## Procés de decisió de Màrkov

Un procés de decisió de Màrkov és una cadena de Màrkov en què les transicions d'estat depenen de l'estat actual i d'un vector d'acció que s'aplica al sistema. Normalment, s'utilitza un procés de decisió de Màrkov per calcular una política d'accions que maximitzarà una certa utilitat respecte a les recompenses esperades.

## Referències

* ↑ «What is a Markov Model?» (en anglès). https://www.techtarget.com.+[Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «Markov Model» (en anglès). https://deepai.org,+17-05-2019.+[Consulta: 24 juny 2023].
# Museu Municipal de la Batalla de Creta i de la Resistència nacional

El Museu de la Batalla de Creta i de la Resistència nacional és una institució creada per la municipalitat de Càndia (Heràkleion) després d'una exhibició de documents del període 1941-1945 feta el 1991 (50è aniversari de la batalla de Creta). És en un edifici al centre de la ciutat i conté milers de fotografies, pintures, dibuixos, banderes, emblemes, i altres objectes usats a la batalla de Creta o per la resistència als ocupants alemanys, així com llibres, monografies, assajos, diaris, revistes i similars sobre els temes. També inclou armes, uniformes, accessoris, objectes quotidians, etc., del mateix període. Un equip investigador ha reunit documentació de 10 països i al museu actua com a centre de recerca.

## Referències

* ↑ Как Югославия и Греция помогли нам накануне Второй мировой войны