OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hamza Mirza

Hamza Mirza (1565/1566-1586) fou un príncep safàvida. Era fill de Muhammad Khudabanda (xa 1578–1587).
El 1577 Ismail II va ordenar que Muhammad Khudabanda i els seus fills Hamza Mirza i Abu Tàlib, però fou assassinat abans que l'ordre fos portada a terme. Amb la pujada al tron del seu pare, vell i quasi ceg (el poder reial el tenia la seva esposa Mahd-i Ulya fins que fou assassinada el 1579), amb el nom de regnat de Muhammad Shah (febrer de 1578) Hamza va esdevenir hereu presumpte afavorit per la seva mare Mahd-i Ulya, i per la facció Turkman-Takkalu dels kizilbaxis.
El 1581 la facció Shamlu-Ustadjlu dels kizilbaxis es va revoltar al Khurasan en favor d'Abbas Mirza, germa d'Hamza, com a hereu, però Hamza va reprimir l'intent. El 1584 fou enganyat pel cap de la facció dels Shamlu-Ustadjlu i va fer matar el cap de la facció dels Turkman-Takkalu, que immediatament es van revoltar en favor del seu germà Tahmasp. Hamza va dominar la rebel·lió però els otomans van aprofitar aquestos incidents per ocupar Tabriz sota el comandament d'Othman Pasha (1585).
El 1586 les faccions Shamlu-Ustadjlu i Turkman-Takkalu es van unir per conspirar conjuntament contra Hamza; el barber personal d'Hamza, part de la conspiració, va assassinar al príncep al campament de Gandja el 6 de desembre de 1586, aprofitant que estava begut.

## Bibliografia

Iskandar Beg Trukman, Tarikh-i alam-ara-yi Abbasi, Teheran 1955-1956
# Hamza al-Isfahaní

Hamza ibn al-Hàssan [ibn] al-Muàddib al-Isfahaní, més conegut senzillament com a Hamza al-Isfahaní fou un historiador i filòleg persa del segle x.
Va morir després del 961 quan va acabar la seva obra, Chronologia amb les llistes de governants islàmics i preislàmics. Va viure sempre a Isfahan però va visitar tres vegades Bagdad. Va escriure també una història 'Isfahan, proverbis, poesia, i lexicografia.
Era considerat un activista de la xubiyya, és a dir, un nacionalista persa contra els àrabs.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, Vol. III, pàg. 159-160
# Guerau IV d'Armanyac

Guerau IV Trencalleó, nascut el 1170, mort el 1215, comte d'Armanyac i de Fezensac (aquest títol es va deixar d'emprar) de 1193 a 1215, fou fill de Bernat IV, comte d'Armanyac i de Fezensac, i d'Estevaneta de Labarta.
El 1204, és testimoni d'un tractat de pau entre el seu cosí Vessià II, vescomte de Lomanha i Ramon VI, comte de Tolosa.
Mascarosa de Labarta és de vegades mencionada com la seva esposa, però com que la seva mare era igualment de la mateixa família de Labarta, és possible que Mascarosa sigui en realitat l'esposa de Guerau V. Igualment, se li atribueix una filla, Agnès, casada amb Guitard d'Albret († 1338), vescomte de Tartas, però és cronològicament impossible, i és més probable que Agnès sigui filla de Guerau VI d'Armanyac. L'única certesa és que no va tenir fills, i que va adoptar a Guerau V de Lomanha per succeir-li.
# Hartford (Dakota del Sud)

Hartford és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.844 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hartford tenia 1.844 habitants, 661 habitatges, i 534 famílies. La densitat de població era de 477,8 habitants per km².
Dels 661 habitatges en un 48,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 19,1% no eren unitats familiars. En el 15,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.333 $ i la renda mediana per família de 53.942 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.792 $ mentre que les dones 25.032 $. La renda per capita de la població era de 20.726 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hartford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Haly

Haly, Haly Yakub o Haly Farun és un oasi de l'Aràbia Saudita que abraça uns 200 km², format per uns 35 poblets prop de la costa de la mar Roja, al sud de Hijaz a la vora de l'extrem nord de la regió d'Asir. La vila principal és al-Suffa on resideix un emir o governador nomenat pel govern saudita. Altres poblacions són Kiyad, al-Shib, Kudwat al-Awadj i al-Baydayn. Rep el nom pel uadi Haly, que rega la zona en temps de pluja. Els seus productes es venen a al-Qunfidhah, el port més proper, a la costa, a uns 50 km nord-oest de l'oasi. Ibn Battuta hi va estar el 1330 i llavors l'oasi estava governat per un xeic de la tribu dels kinana. Al segle xviii els xerifs de la Meca sotmetien el districte periòdicament a tribut. El 1803 fou ocupat temporalment pels wahhabites. En les seves campanyes contra els wahhabites els egipcis van passar per l'oasi. Reconegut com a part de Hijaz, va passar amb aquest regne al Najd el 1925.

## Referències

* ↑ Ibn Battuta, II, traducció de Gibb
# Halysidota tessellaris

Halysidota tessellaris és una papallona nocturna de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.
Igual que moltes espècies relacionades d'aquesta subfamília té defenses químiques que adquireix de les seves plantes nutrícies, en aquest cas, alcaloides (Weller et al., 1999, Hristov i Conner 2005), almenys en els adults. Els comportaments de les larves suggereixen que estan també químicament protegides; si bé encara no s'han analitzat per conèixer el seu contingut d'alcaloides.

## Distribució

Es troba a Amèrica del Nord, des del sud del Canadà fins al sud de Texas i el centre de Florida (Wagner 2005).

## Cicle de vida

Una generació cada any al nord, i dues o més al sud (Wagner 2005).

### Ou

Els ous són posats en grups en el revers de les fulles (Rosa i Lindquist, 1982).

### Larva

Les erugues estan cobertes amb flocs de llargs pèls. La seva coloració varia des del groc i taronja fins al gris fosc. Tenen llargs pinzells de pèls blancs, negres i ataronjats en la part davantera i del darrere. Les càpsules cefàliques són de color taronja brillant.
Al nord les erugues madures es troben a partir de juliol en el gel (Wagner 2005). Les erugues freqüentment descansen sobre la superfície superior de les fulles, i encara que no gregàries, són molt visibles (Wagner 2005). Arriben a fer una longitud de 35 mm.

### Pupa

Les pupes passen l'hivern en capolls grisos entrelligats amb pèls de les larves (Wagner, 2005).

### Adults

Les ales són de color marró clar. Les ales anteriors tenen franges de color beix rivetejades de negre. El cos és 'pelut' i groc. El tòrax té línies i verdes en els seus costats superiors.
Els adults són atrets per les plantes en descomposició amb alcaloides pirrolizidínics (Krasnoff i Dussourd, 1989). Els regurgiten per a continuació beure els fluids i adquirir els productes químics defensius.

## Plantes nutrícies

Les larves s'alimenten d'algunes espècies de verns, freixes, bedolls, nabius, castanyers, oms, vinyes, lledoners, avellaners, roures, nogueres, salzes, i moltes altres (Wagner, 2005). No causen perjudicis greu als arbres (Rose i Lindquist, 1982).

## Galeria

* Larva
* Detall de l'adult, amb pèls blaus i taronja visibles en el seu tòrax
* Adult
* Adult

## Referències

* Krasnoff SB, and DE Dussourd, (1989) Dihydropyrrolizine attractants for arctiid moths that visit plants containing pyrrolizidine alkaloids. Journal of Chemical Ecology 15: 47-60.
* Hristov, NL, and WE Conner, 2005. Effectiveness of tiger moth (Lepidoptera, Arctiidae) chemical defenses against an insectivorous bat (Eptesicus fuscus). Chemoecology 15(2):105-113.
* Rose, AH and OH Lindquist (1982). Insects of eastern hardwood trees. Canadian Forestry service, Forestry Tech Rep 29. Government of Canada, Ottawa. ISBN 0-660-11205-1.
* Wagner, DL, (2005) Caterpillars of Eastern North America. Princeton University Press.
* Weller SJ, Jacobsen NL, Conner WE (1999) The evolution of chemical defenses and mating systems in tiger moths (Lepidoptera: Arctiidae). Biol J Linn Soc 68:557–578

## Enllaços externs

* Funetː Halysidota tessellaris
* Butterflies and Moths of North Americaː Halysidota tessellaris
# Hahha

Hahha era una ciutat propera a Samuha on el governador de Pitteyarika, Hattusilis, el futur Hattusilis III, va derrotar els kashkes de manera important, i hi va deixar una estela commemorativa.
Un text conservat, l'Apologia d'Hattusilis, diu que el rei Muwatallis II, el seu germà, el va enviar a buscar i li va donar soldats d'infanteria i carros de guerra. Es va posar en marxa, amb algunes tropes auxiliars, i a la ciutat de Hahha va encerclar l'enemic kashka i el va combatre. Va poder capturar els cabdills dels kashkes i els va enviar al seu germà, i va alliberar els presoners hitites que hi havia a la ciutat. Diu que aquesta va ser la seva primera victòria, aconseguida gràcies a l'ajuda de la deessa Arinnitti, la deessa solar de la ciutat d'Arinna.
Una altra ciutat, o potser la mateixa, anomenada Hahhu, situada al nord de Síria, va ser atacada i destruïda per Hattusilis I, juntament amb la ciutat de Zippasna, quan va fer la guerra al regne de Iamkhad amb el propòsit d'aïllar la ciutat de Khalab. Va alliberar tots els presoners d'aquesta ciutat, probablement perquè eren súbdits hitites, i es va emportar un botí molt substanciós.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 209. ISBN 8446022532.
* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 92. ISBN 8446011239.
# Grandvaux (Vaud)

Grandvaux és un municipi de Suïssa del cantó de Vaud, situat al districte de Lavaux-Oron.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Helvina

La helvina és un mineral de la classe dels silicats, que pertany i dona nom al grup de l'helvina. Rep el nom del llatí helvus, groc, pel seu color característic. El nom reconegut oficialment per l'IMA és helvina (en anglès helvine), no helvita, tot i que el sinònim "helvita" pot ser més comú en la literatura.

## Característiques

La helvina és un silicat de fórmula química Be₃Mn$^{2+}$₄(SiO₄)₃S. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6 i 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'helvina pertany a «09.FB - Tectosilicats sense H₂O zeolítica amb anions addicionals» juntament amb els següents minerals: afghanita, bystrita, cancrinita, cancrisilita, davyna, franzinita, giuseppettita, hidroxicancrinita, liottita, microsommita, pitiglianoïta, quadridavyna, sacrofanita, tounkita, vishnevita, marinellita, farneseïta, alloriïta, fantappieïta, cianoxalita, balliranoïta, carbobystrita, depmeierita, kircherita, bicchulita, danalita, genthelvita, haüyna, kamaishilita, lazurita, noseana, sodalita, tsaregorodtsevita, tugtupita, marialita, meionita i silvialita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres de les mines Brüder Lorenz i Friedefürst, totes dues localitzades a Breitenbrunn (Saxònia, Alemanya). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a les mines de Costabona, situades a la localitat de Prats de Molló-la Presta, al departament francès dels Pirineus Orientals.

## Referències

* ↑ «Helvine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 març 2020].
# Helvécio Ratton

Helvecio Ratton Helvecio Ratton (nascut a Divinópolis el 14 de maig de 1949) és un director de cinema, guionista i productor brasiler.
Exiliat a Xile als anys setanta a conseqüència de la dictadura militar al Brasil, treball en diverses produccions cinematogràfiques.

## Filmografia

* Criação (1978; curtmetratge)
* Em Nome da Razão (1979; curtmetratge)
* João Rosa (1980; curtmetratge)
* Um Homem Público (1981; curtmetratge)
* Cidadão Favelado (1982; curtmetratge)
* A Dança dos Bonecos (1986)
* Menino Maluquinho: O Filme (1995)
* Pequenas Estórias (1996; curtmetratge)
* Amor & Cia (1998)
* Uma Onda No Ar (2002)
* Batismo De Sangue (2006)
* Pequenas Histórias (2007)
* O Segredo dos Diamantes (2014)

## Referències

* ↑ Quem e quem a filmeb.com.br
* ↑ Nagib, Lúcia; Rosa, Almir O cinema da retomada: depoimentos de 90 cineastas dos anos 90. Editora 34, 2002, p. 360–365.
* ↑ Marco do cinema infantojuvenil, 'A dança dos bonecos' completa 30 anos, consultat el 21 d'agost de 2016.
* ↑ Batismo de Sangue, acesso em 20 de julho de 2016.
* ↑ 'Batismo de Sangue' conta a história do envolvimento de frades dominicanos na luta contra o regime militar Arxivat 2021-05-19 a Wayback Machine., consultat el 20 de juliol de 2016.
# Hakan Yakin

Hakan Yakin (en turc Hakan Yakın, Basilea, 22 de febrer, 1977) és un futbolista suís d'ascendència turca.

## Trajectòria

Començà a jugar al FC Basel de la seva ciutat natal. També jugà al Grasshoppers i St. Gallen suïssos, al VfB Stuttgart, al Galatasaray (cedit) i des del 2005 al BSC Young Boys.
És internacional amb Suïssa des de l'any 2000. També se li oferí participar amb Turquia, fet que ell rebutjà. Ha disputat les Euro 2004, Euro 2008 (on marcà 3 gols) i el Mundial de 2006.
Després d'aconseguir ser el màxim golejador del campionat suís i d'una gran actuació a l'Eurocopa 2008, el juliol de 2008 va fitxar pel club de Qatar Al-Gharafa Sports Club per uns 2 milions i mig d'euros.
És considerat per molts especialistes com el millor futbolista suís de les dècades dels 90 i 2000. És el germà petit del també internacional per Suïssa Murat Yakin.

## Referències

* ↑ «Hakan Yakin – International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation [Consulta: 14 maig 2013].
* ↑ «Yakin follows Streller to Stuttgart». UEFA.com, 02-02-2004. [Consulta: 12 abril 2008].
* ↑ «Galatasaray give Yakin a go». UEFA.com, 26-01-2005. [Consulta: 12 abril 2008].
* ↑ «Young Boys welcome Yakin». UEFA.com, 10-06-2005. [Consulta: 12 abril 2008].
* ↑ «Switzerland vs Turkey match report». Arxivat de l'original el 2009-01-11. [Consulta: 16 juny 2008].
* ↑ «Switzerland vs Portugal match report». Arxivat de l'original el 2008-05-26. [Consulta: 16 juny 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial dels germans Yakin Arxivat 2006-02-22 a Wayback Machine.
Hakan Yakin - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Suïssa – Eurocopa 2004
1 Stiel •
2 Haas •
3 Berner •
4 Henchoz •
5 Murat Yakin •
6 Vogel •
7 Cabanas •
8 Wicky •
9 Frei •
10 Hakan Yakin •
11 Chapuisat •
12 Zuberbühler •
13 Zwyssig •
14 Magnin •
15 Gygax •
16 Celestini •
17 Spycher •
18 Huggel •
19 Barnetta •
20 Müller •
21 Rama •
22 Vonlanthen •
23 Roth •
Entrenador: Kuhn
Selecció de futbol de Suïssa – Copa del Món de Futbol 2006
1 Zuberbühler •
2 Djourou •
3 Magnin •
4 Senderos •
5 Margairaz •
6 Vogel •
7 Cabanas •
8 Wicky •
9 Frei •
10 Gygax •
11 Streller •
12 Benaglio •
13 Grichting •
14 D. Degen •
15 Džemaili •
16 Barnetta •
17 Spycher •
18 Lustrinelli •
19 Behrami •
20 Müller •
21 Coltorti •
22 Hakan Yakin •
23 P. Degen •
Entrenador: Kuhn
Selecció de futbol de Suïssa – Eurocopa 2008
1 Benaglio •
2 Djourou •
3 Magnin •
4 Senderos •
5 Lichtsteiner •
6 Huggel •
7 Cabanas •
8 Inler •
9 Frei •
10 Hakan Yakin •
11 Streller •
12 Derdiyok •
13 Grichting •
14 Gygax •
15 G. Fernandes •
16 Barnetta •
17 Spycher •
18 Zuberbühler •
19 Behrami •
20 Müller •
21 Jakupović •
22 Vonlanthen •
23 P. Degen •
Entrenador: Kuhn
Selecció de futbol de Suïssa – Copa del Món de Futbol 2010
1 Benaglio •
2 Lichtsteiner •
3 Magnin •
4 Senderos •
5 von Bergen •
6 Huggel •
7 Barnetta •
8 Inler •
9 Frei •
10 Nkufo •
11 Behrami •
12 Wölfli •
13 Grichting •
14 Padalino •
15 Yakin •
16 G. Fernandes •
17 Ziegler •
18 Bunjaku •
19 Derdiyok •
20 Schwegler •
21 Leoni •
22 Eggimann •
23 Shaqiri •
Entrenador: Hitzfeld :
# Glossogobius kokius

Glossogobius kokius és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Reunió i Maurici.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1859. Description of a new generic form of Gobinae from the Amazon River. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 7 (núms. 1-3). 45-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xavier Viura i Rius

Xavier Viura i Rius (Barcelona, 1 de desembre de 1882 - abril de 1947) fou un poeta i autor teatral català.
Neix a Barcelona al carrer de la Cera, núm.4 fill de Ignasi Viura i Dutrux i Manuela Rius i Carner nascuts a Barcelona. De formació autodidàctica, fou dependent de comerç. Fou redactor de Joventut i de Catalunya Artística i col·laborador d'altres nombroses publicacions. Escriví poesia, sentimental i preciosista, i teatre. En col·laboració amb Joaquim Pena traduí gairebé tot Richard Wagner. Fruit d'aquestes experiències és la seva obra Impressions wagnerianes (1908).

## Obres
### Poesia

* Preludi (1904)
* Pasqua florida (1905)
* Poesies d'amor (1910)

### Obres presentades als Jocs Florals de Barcelona'

* Elegia (1906), premi de la Flor Natural
* Amor (1906), premi extraordinari

### Teatre

* Fra Garí (1906)
* Conte de tardor (1907)
* El rostre ideal (1910)

## Referències

* ↑ «Naixements. 1882.Registre núm.6176. Jutjat "Pino".». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 01-12-1882. [Consulta: 2 febrer 2022].
* ↑ «Xavier Viura i Rius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals
* ↑ «Obra "Elegia" a la revista Cu-Cut». Cu-Cut p. 35, (10 maig 1906). [Consulta: 10 maig 2012].
* ↑ Llibre dels Jocs Florals de Barcelona de 1906

## Enllaços externs

* Els Jochs Florals del 1906 i Xavier Viura i Rius al bloc "Els Potols Místics"
# Gens Tícia

La gens Tícia (en llatí: Titia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu que comença a aparèixer durant el període republicà, però sense sortir de l'obscuritat fins a un període molt tardà. Cap dels seus membres va obtenir el consolat durant la república, però l'any 31 aC, als inicis de l'Imperi, va ser cònsol Marc Tici.
Durant l'Imperi van portar diversos cognoms. Per altra banda, Ticià fou un cognomen derivat del gentilici Tici.

## Personatges

* Gai Tici, cavaller i orador romà de final del segle ii aC.
* Gai Tici, polític romà de començament del segle i aC.
* Sext Tici, tribú de la plebs el 99 aC.
* Publi Tici, tribú de la plebs el 43 aC.
* Marc Tici el Vell, polític romà proscrit el 43 aC.
* Marc Tici el Jove, cònsol romà el 31 aC.
* Tici Septimi, amic d'Horaci.
* Tici Sabí, amic de Germànic.
* Tici Aristó, jurista romà dels temps de Trajà.
* Tici Aquilí, cònsol l'any 125.
* Tici Flavi Ticià, governador de la Tarraconense entre el 199 i el 208.
* Publi Tici Perpetu, cònsol el 237.
* Tici, escultor romà.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1165?q1=Silius&view=image&size=100Smith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1157. ]
# Mahaban

«Mahaban» té aquests significats:
* Mahaban (ciutat), a Uttar Pradesh
* Muntanya Mahaban, a Pakistan, a la NWFP (PFNO)
# Sagitari

«Sagitari (Sagittarius)» té aquests significats:
* Antiga Roma:
** Sagitari (lluitador), combatents de l'Antiga Roma contra les feres
** Sagitari (soldat), nom donat als arquers en l'exèrcit romà
* Astrologia: Sagitari (astrologia), signe astrològic creuat pel Sol entre el 22 de novembre i el 20 de desembre i emparentat amb la constel·lació homònima
* Astronomia:
** Constel·lació del Sagitari, constel·lació zodiacal a uns 250 anys llum
** Núvol Estel·lar de Sagitari, cúmul estel·lar en la constel·lació de Sagitari
** Braç de Sagitari, un dels braços de l'espiral de la via Làctia
* Ornitologia: Sagittarius (gènere), gènere que només conté l'ocell Sagittarius serpentarius, rapinyaire africà
Viccionari