OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jackie Selebi

Jacob Sello Selebi (Johannesburg, 7 de març de 1950 - Pretòria, 23 de gener de 2015), també conegut com a Jackie Selebi, va ser un mestre i polític sud-africà membre del Congrés Nacional Africà, comissari nacional del Servei de Policia de Sud-àfrica i president de la Interpol. El gener de 2008 Selebi va ser acusat de corrupció a Sud-àfrica natal, i va dimitir com a màxim responsable de la policia sud-africana i d'Interpol. Va ser declarat culpable el 2 de juliol de 2010 i condemnat a 15 anys de presó el 3 d'agost de 2010. Va morir el 2015.
Selebi va néixer el 1950 a Johannesburg, i fou mestre d'història al Soweto dels anys 70. Va ser un destacat activista anti-apartheid, essent detingut dos cops. Va estar exiliat a Zàmbia i la Unió Soviètica, on va rebre formació militar. Va ser representant de la Federació Mundial de la Joventut Democràtica entre 1983 a 1987. El 1987 va ser elegit cap de la Lliga Juvenil del Congrés Nacional Africà (ANC), així com membre del Comitè Executiu Nacional. El 1991 va tornar a Sud-àfrica, i el 1994 va ser elegit diputat de l'Assemblea Nacional. Fou ambaixador sud-africà i representant permanent a les Nacions Unides (1995-1998), director general del Ministeri d'Afers Exteriors de Pretòria (1998-1999), rebent el Premi de Drets Humans del Servei Internacional pels Drets Humans.
L'any 2000, va ser nomenat comissari nacional del Servei de Policia de Sud-àfrica, càrrec que va ocupar fins al 2009. Durant aquest temps, va ser elegit vicepresident de la Interpol (regió africana) el 2002, càrrec que va ocupar fins al 2004. El 2004 va ser elegit president de la Interpol, càrrec que va ocupar fins al 2008. Va dimitir dels seus càrrecs quan va ser acusat de rebre suborns del narcotraficant sud-africà Glenn Agliotti, acusació que el va portar a judici i a ésser condemnat a 15 anys de presó l'any 2010. El seu recurs a la sentència va ser rebutjat per unanimitat del Tribunal Suprem d'Apel·lació el 2 de desembre de 2011, però va ser posat en llibertat condicional per motius de salut el juliol de 2012. El 23 de gener de 2015, Selebi va morir d'un vessament cerebral, segons funcionaris sud-africans.

## Referències

* 1 2 3 «Jackie Selebi: South Africa's 'corrupt' police chief» (en anglès). BBC, 02-07-2010 [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ Smith, David «South Africa's former police chief Jackie Selebi sentenced» (en anglès). The Guardian, 03-08-2010 [Consulta: 28 setembre 2020].
* 1 2 Fox, Margalit «Jackie Selebi, convicted South African ex-police chief, dies at 64» (en anglès). The New York Times, 23-01-2015 [Consulta: 28 setembre 2020].
* 1 2 «'Hero or a villain? Selebi was both'» (en anglès). News 24, 24-01-2015 [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ Chutel, Lynsey «Jackie Selebi: Anti-apartheid activist who became South Africa's Police Commissioner but ended his career in disgrace» (en anglès). The Independent, 02-02-2015 [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «New INTERPOL President chosen by General Assembly» (en anglès). Interpol, 08-10-2004 [Consulta: 28 setembre 2020].
# Gai Fundani (cavaller)

Gai Fundani (en llatí Caius Fundanius) va ser un cavaller romà del segle i aC. Era probablement fill de Gai Fundani (Caius Fundanius) el sogre de Varró. Formava part de la gens Fundània, una gens romana d'origen plebeu.
Ciceró diu que eren amics. Formava part del partit dels optimats o pompeians, i l'any 45 aC en la guerra a Hispània va desertar del bàndol de Gneu Pompeu el jove i es va passar a Juli Cèsar, uns dies abans de la conquesta per les forces de Cèsar de la ciutat d'Ategua, a la Bètica, el 19 de febrer del 45 aC.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/199?view=image&size=100Smith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Londres:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 189. ]
# Dumes

Dumes (pronunciació francesa: [dym]; occità: Dume) és un municipi del departament de les Landes a la regió de Nova Aquitània, al sud-oest de França.

## Referències

* ↑ INSEE commune file
# Fiera di Primiero

Fiera di Primiero és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 548 habitants. Limitava amb els municipis de Tonadico i Transacqua. Era el municipi de menor superfície de tot Itàlia. (0,15 km²).
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Siror, Tonadico i Transacqua creant així el nou municipi de Primiero San Martino di Castrozza, del qual actualment és una frazione.

## Fills il·lustres

* Giuseppe Terrabugio (1842-1933) compositor musical
* Alois Negrelli (1799-1858), enginyer civil, un dels pares del Canal de Suez

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Daniele Depaoli | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «Fiera di Primiero». ésAdir. [Consulta: 11 maig 2024].
# Epifani Escolàstic

Epifani Escolàstic (en llatí Epiphanius Scholasticus, en grec antic Ἐπιφάνιος), fou un religiós grec (segons Sixt de Sena) o italià (segons Ceillier i Cave) del principi del segle vi.
Va ser amic de Cassiodor pel qual va traduir del grec al llatí el comentari de Dídim sobre els Proverbis i sobre set de les epístoles canòniques. Se li atribueix una exposició sobre el Càntic dels Càntics de Salomó, feta a petició de Cassiodor. Sixt de Sena li atribueix l'obra Catena, una compilació de comentaris sobre el Llibre dels Salms que havien fet els Pares de l'Església.
La seva obra més important va ser traduir i combinar en una obra anomenada Historiae Ecclesiasticae Tripartitae Epitome les obres sobre el tema de Sòcrates Escolàstic, Hèrmies Sozomen i Teodoret de Cir. També va traduir a petició de Cassiodor, una col·lecció de cartes, principalment sinodals, en defensa del Concili de Calcedònia.

## Referències

* ↑ 11.Epiphanius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 40
# Rumex palustris

Rumex palustris és una espècie de la família de les Polygonaceae. Aquesta planta és un teròfit i un hemicriptòfit. Se la coneix comunament com a paradella palustre.

## Descripció

Planta de port herbaci que ateny una altura de 50 a 100 centímetres. La tonalitat dels seus fruits madurs va des del marró fins al groc. Els seus sèpals són de 4 mil·límetres de llargada, estrets i amb forma de llengua, de color marró. Els seues dents són ovalats i obtusos i aproximadament el doble de llargs que d'amples. Els fruits estan agrupats en tiges rígides que s'alcen cap amunt. Floreix de juliol a setembre.

## Hàbitat

Està adaptada a llocs amb molta humitat o parcialment inundats, com els bancs de les rius. Té una distribució eurosiberiana.

## Referències

* http://www.floragavarres.net/rumex-palustris-sm%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Taisto Mäki

Taisto Mäki (Rekola, 2 de desembre de 1910 - Hèlsinki, 1 de maig de 1979) fou un atleta finlandès, especialista en curses de mig fons i de fons que va competir entre la dècada de 1930 i la de 1940. Va batre els rècords mundials de les dues milles, els 5.000 i els 10.000 metres, posseint els rècords simultàniament entre 1939 i 1942. Mäki va ser el primer home en baixar dels 30 minuts en els 10.000 metres, batent el seu propi rècord mundial amb un temps de 29' 52.6" el 17 de setembre de 1939.
El 1938, al Campionat d'Europa d'atletisme, va guanyar la medalla d'or en els 5.000 metres, tot superant a Henry Jonsson i Kauko Pekuri, segon i tercer respectivament. El 29 de setembre de 1938, menys d'un mes després de guanyar a París, va batre el rècord mundial dels 10.000 metres per primera vegada, superant el vell rècord d'Ilmari Salminen en més de tres segons i deixar-lo en 30' 02.0". Durant la següent temporada va batre cinc rècords mundials. El 7 de juny va millorar en gairebé tres segons el rècord de Miklós Szabó de les dues milles a l'estadi Olímpic de Hèlsinki, amb un temps de 8'53.2". Nou dies després, al mateix estadi, va millorar en vuit segons el rècord dels 5.000 metres de Lauri Lehtinen. Va tancar aquests grans curses el 17 de setembre, quan millorà en gairebé deu segons el seu propi rècord dels 10.000 metres.
A nivell nacional guanyà quatre campionats nacionals, dos en els 5.000 metres (1934 i 1937) i dos en els 10.000 metres (1939 i 1940).
La guerra d'hivern entre Finlàndia i la Unió Soviètica va esclatar el 30 de novembre de 1939. Com molts altres esportistes finlandesos fou desplegat inicialment a l'istme de Carèlia, però el febrer de 1940, junt a Paavo Nurmi, fou enviat a una gira pels Estats Units per recaptar diners pel Fons de Socors finlandès. Durant la gira els seus temps van estar per sota dels demostrats l'any anterior. La guerra de continuació posà punt-i-final a la carrera de Mäki.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3'53.5" (1939)
* 1 milla. 4'12.0" (1939)
* 5.000 metres. 14.08.8" (1939)
* 10.000 metres. 29'52.6" (1939)

## Referències

* 1 2 3 4 «Pony Express». Time, 08-04-1940 [Consulta: 25 agost 2008]. Arxivat 21 de juliol 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-07-21. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* 1 2 «World Record Progression: 10,000 m. men». Athletix.org, 2007. Arxivat de l'original el 16 de gener 2014. [Consulta: 25 agost 2008].
* ↑ «Men, Two miles». saunalahti.fi, 1997. [Consulta: 25 agost 2008].
* ↑ «World Record Progression: 5000 m. men». Athletix.org, 2007. Arxivat de l'original el 14 d’abril 2013. [Consulta: 25 agost 2008].
* ↑ «Mäki, Taisto (1910 - 1979)». [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Deconstructing Janne: too independent for a national sporting hero?». Helsingin Sanomat, 2002. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 25 agost 2008].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 29 abril 2020].
# Microscopi electrònic de transmissió d'escaneig

Un microscopi electrònic de transmissió d’escaneig (STEM, de l'anglès scanning transmission electron microscope) és un tipus de microscopi electrònic de transmissió o TEM amb característiques típiques de microscopis electrònics de rastreig o SEM. Com passa amb un microscopi electrònic de transmissió convencional (CTEM), les imatges estan formades per electrons que passen a través d'una mostra prima. No obstant això, a diferència de CTEM, en la microscopia STEM el feix d'electrons està enfocat en un punt amb una mida típica de 0,05 - 0,2 nm, que s'escaneja sobre la mostra de manera que s'il·lumini en cada punt amb el feix paral·lel a l'eix òptic del microscopi. L'escaneig amb el feix a través de la mostra fa que la tècnica STEM sigui adequada per a tècniques analítiques com ara el mapatge espectroscòpic mitjançant espectroscòpia de raigs X d’energia dispersiva (EDX) o l'espectroscòpia per pèrdua d’energia d'electrons (EELS). Aquests senyals es poden obtenir simultàniament, permetent una correlació directa entre les imatges obtingudes i les dades espectroscòpiques.
Normalment els aparells STEM són microscopis electrònics de transmissió, o microscopis electrònics de rastreig convencionals equipats amb bobines d'exploració addicionals, així com amb els detectors i circuits necessaris, que li permeten canviar entre funcionar com a STEM o com a CTEM; no obstant, també es fabriquen STEM dedicats.
Els microscopis electrònics de transmissió d’escaneig d’alta resolució requereixen ambients ambients excepcionalment estables. Per obtenir imatges de resolució atòmica amb STEM, els nivells de vibració, les fluctuacions de temperatura, les ones electromagnètiques i les ones acústiques han d'estar controlats en la sala on s'allotja el microscopi.

## Referències

* ↑ «Scanning Transmission Electron Microscopy Detector - COXEM STEM Module» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «TEM Imaging - US» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ Muller, A.; Grazul, J. «Optimizing the environment for sub-0.2 nm scanning transmission electron microscopy». Microscopy, 50, 3, 01-05-2001, pàg. 219–226. DOI: 10.1093/jmicro/50.3.219. ISSN: 2050-5698.
# Jacinto Higueras

Jacinto Higueras (Santisteban del Puerto, 22 de febrer de 1877 - Madrid, 20 de novembre de 1954) fou un escultor espanyol.
Marxà a Madrid l'any 1894, on es forma als tallers, primer de l'escultor Agustí Querol i més tard amb Mariano Benlliure. Regressa a la seva població, on el 1909 rep el seu primer encàrrec important, el monument a Las Batallas de Jaén, que es inaugura l'any 1912. A partir de llavors, té multitud d'encàrrecs, que després de la guerra civil espanyola, són principalment d'obres religioses per a cofradies i imatges per a esglésies.
Participa en les Exposicions Nacionals, obtenint la segona medalla el 1910 i la primera l'any 1920. Va ser nomenat acadèmic l'any 1942 de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando.
Després de la seva defunció i per donació de la seva família, es va constituir el Museu Jacinto Figueres a Santisteban del Puerto, on se celebra bienalment un concurs internacional d'escultura.

## Obres

* Monumento a Las Batallas de Jaén. 1909/1912
* La Gitanita. 1916
* San Juan de Dios. Museo Provincial de Jaén
* Bética. Museo Jacinto Higueras. Santisteban del Puerto (Jaén). 1920
* Monumento al General Saro. Úbeda (Jaén)
* Cristo de la Buena Muerte. Catedral de Jaén. 1927
* Virgen del Collado. Santisteban del Puerto. 1940
* Jesús Nazareno.Cofradía de Jesús Nazareno de Úbeda (Jaén). 1940
* Inmaculada Concepción. Iglesia de Guarromán (Jaén)

## Premis i distincions

* 1942. Premi extraordinari de la Diputació Provincial de Girona, Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona. Obra El manijero andaluz.

## Enllaços externs

* Museu Jacinto Higueras

## Bibliografia

* Alix, Josefina (1985), Escultura Española 1900/1936, Madrid, Ed. El Viso. ISBN 84 7483 412 0

## Referències

* ↑ «Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona, 1942». ABC, 19-07-1942, p. 17.
# Gai Fufici Fangó

Gai Fufici Fangó (en llatí Caius Fuficius Fango o Phango) era un soldat ras probablement d'origen africà al qual Juli Cèsar va fer senador.
L'any 40 aC August va annexionar la província de Numídia i part d'Àfrica a les seves províncies i va nomenar Fangó com el seu prefecte però a Numídia el mateix títol el portava Tit Sexti en nom de Marc Antoni. Va esclatar una guerra civil, i després de diverses victòries i derrotes per les dues bandes, finalment Fangó es va haver de retirar cap a les muntanyes del nord-oest (probablement l'Alt Tell tunisià).
Una nit va confondre el soroll d'una manada de búfals amb l'atac de la cavalleria númida de l'enemic i es va suïcidar.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/145?rgn=full+text;view=image;q1=FangoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 135-136. ]
# Dumfries

«Dumfries» té aquests significats:
* Dumfries (Virgínia), població dels Estats Units a l'estat de Virgínia
* Dumfries i Galloway, council area (subdivisió administrativa) d'Escòcia
* Dumfries (Escòcia)
* Johnny Dumfries, pilot de curses automobilístiques escocès
# Fieseler

Gerhard Fieseler Werke (GFW) va ser una empresa alemanya fabricant d'aeronaus amb base a Kassel entre els anys 1930 i 1940. L'empresa és recordada majoritàriament per la seva aeronau militar construïda per la Luftwaffe durant la Segona Guerra Mundial.

## Història

L'empresa va ser fundada l'1 d'abril de 1930 amb el nom de Fieseler Flugzeugbau Kassel per l'as de vol de la Primera Guerra Mundial i campió d'acrobàcies Gerhard Fieseler. Fieseler havia estat director de la Raab-Katzenstein, però quan aquesta empresa va anar a suspensió de pagaments, Fieseler va comprar una fàbrica de planadors a Kassel i va començar a construir avions esportius tot i que continuava construint planadors sota comanda per a alguns dels més prominents dissenyadors i pilots d'Alemanya, incloent els models Musterle de Wolf Hirth i Wien i Austria de Robert Kronfeld.
L'any 1934, l'empresa va adquirir certa prominència en guanyar Fieseler el Campionat Mundial d'Acrobàcies en un avió fabricat per la seva empresa, el Fieseler F2 Tigre. Aquest va anar seguit pel reeixit Fieseler Fi 5, generalment considerat com un clàssic entre els avions esportius. Fieseler encara va aconseguir major renom en guanyar un concurs de la Luftwaffe l'any 1936 contra avions de Messerschmitt i Siebel en que demanaven un avió d'observació i enllaç STOL. L'avió presentat va rebre el nom de Fieseler Fi 156 Storch, i l'empresa produiria més de 3.000 unitats durant la Segona Guerra Mundial. L'any 1937 Fieseler també va produir el Fieseler Fi 253.
L'1 d'abril de 1939 el nom de la empresa va canviar a Gerhard Fieseler Werke GmbH.
L'altre producció de Fieseler durant la guerra consistia, en gran part, en la construcció sota llicència d'aeronaus d'altres empreses, com el Messerschmitt Bf 109 i el Focke-Wulf Fw 190. Tanmateix, l'any 1941, un projecte de Fieseler d'una bomba volant no tripulada (el Fi 103) va atreure l'atenció del RLM (Reichsluftfahrtministerium - "Ministeri d'Aviació del Reich"). Aquesta va anar a producció amb el nom de Fieseler FZG-76 (flakzielgerät), millor conegut com a V-1.
La fàbrica de Fieseler va ser objectiu de molts bombardeijos aliats, però va continuar la producció durant tota la guerra. Després d'aquesta, part de la fàbrica va continuar durant uns anys construint components d'automoció. Els seus productes més famosos, el Storch i el V1, van continuar sent produïts per empreses estrangeres.

## Aeronaus

Les aeronaus construïdes per Fieseler van incloure:
* F2 Tigre avió esportiu acrobàtic, 1932
* F5 avió esportiu acrobàtic i d'entrenament, 1933
* Fi 97, monoplà de competició, 1934
* Fi 98, caça biplà, 1936
* Fi 99, avió esportiu
* Fi 103 (V-1), primer míssil de creuer
* Fi 103 Reichenberg, versió pilotada del V-1
* Fi 156 Storch, avió de reconeixement STOL
* Fi 157, drone no tripulat objectiu antiaeri
* Fi 158, aeronau de recerca
* Fi 166, caça de reacció de llençament vertical
* Fi 167, biplà embarcat, torpediner i de reconeixement
* Fi 168, avió d'atac a terra
* Fi 253, aeronau esportiva
* Fi 333 transport (concepte)

## Planadors

* Kassel 12, planador d'entrenament.
# Element de funció holomorfa

Un element de funció holomorfa és un parell $\left(U,f\right)$, on $U$ és un conjunt obert a connexió simple del pla complex, $f:U\rightarrow \mathbb {C}$ una funció holomorfa definida en $U$, que pren valors en $\mathbb {C}$.
# Ràtzia de 825

La Ràtzia de 825 fou una extensa ofensiva islàmica sobre el Regne d'Astúries, finalment frustrada gràcies a la resistència dels defensors: un exèrcit al comandament de Ubayd-Al·lah al-Balansi, oncle de l'emir Abd-ar-Rahman II, ataca Àlaba amb èxit (el mes d'agost), vencent a la batalla de Yabal al-Mayus ("muntanya dels adoradors del foc" segons Ibn Hayyan), i dos exèrcits més, al comandament dels germans Al-Abbas i Malik al-Qaisi, de la família Quraisi, Galícia. Al-Abbas és derrotat i mort per Alfons II d'Astúries a Piedrafita (Lugo) i Malik derrotat en el llogaret d'Anceo (prop de Puentecaldelas; Pontevedra). De manera similar a com feren en la Ràtzia de 794 on els també mentre Abd-al-Karim ibn Abd-al-Wàhid ibn Mughith atacava Àlaba, el seu germà Abd-al-Màlik ibn Abd-al-Wàhid ibn Mughith.
Per venjar la doble derrota, l'emir Abd-ar-Rahman II envia un altre exèrcit (el mes de desembre) contra Al-Kila (Castella), al comandament de Faray ibn Massarra (o Farach ibn Masarra), que remunta el Pisuerga i arriba fins Muntanya Cildá o Cildad ("Olleros de Pisuerga", prop d'Aguilar de Campoo; Palència) (on probablement troba una ciutat medieval successora del castro romà, encara que abandonada).

## Referències

* 1 2 3 (castellà) Cronología histórica, Año 825, consultat el 9 de setembre de 2016.
* ↑ (francès) Lévi-Provençal, Évariste. Histoire de l'Espagne musulmane (en francès). París: Maisonneuve et Larose, 1999. ISBN 9782706813863.
# Tamariu africà

El tamariu africà (Tamarix africana) és un arbust o arbret que pertany a la família Tamaricaceae que es troba al Mediterrani occidental.

## Descripció

Fa de 3 a 4 m d'alt amb les branques llargues i flexibles, difícils de trencar, d'escorça brunovermellosa fosca. Fulles molt petites esquamiformes, que fan d'1,5 a 4 mm i se semblen a les del xiprer. Els branquillons foliosos (braquiblasts) són caducs quan s'acosta l'hivern. Flors blanques o rosa pàl·lid agrupades en espigues de 5 a 8 cm de llargada. Floreix de març a maig. Fruit en càpsula.

### Hàbitat

En sòls humits i un poc salins: en les sorres i llacunes litorals, al llarg de rius i corrents d'aigua, sobretot en les que travessen margues i altres dipòsits subsalins. S'associa als baladres i salzes.

### Distribució

En la regió mediterrània occidental, des de la península Ibèrica i el Magrib a les dues bandes de l'Adriàtic. Es troba en tots els Països Catalans, des del nivell del mar als 400 m d'altitud, en general prop de la costa, però penetrant per la vall de l'Ebre i fins a la vall de Cofrents i en totes les Illes Balears. A la península Ibèrica, principalment en la seva part sud.

## Taxonomia

Tamarix africana va ser descrita per Jean Louis Marie Poiret i publicada en Voyage en Barbarie 2: 139, l'any 1789.

### Sinonímia

* Tamarix hispanica Boiss.
* Tamarix africana f. leptostachya Maire
* Tamarix font-queri Maire & Trab.
* Tamarix speciosa Ball

## Usos

Entre altres usos, es fa servir per a estabilitzar dunes de sorra.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbres dels Països Catalans. 3a edició. Barcelona: Pòrtic Natura, 1994, p. 144-145. ISBN 84-7306-390-2.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-08-02. [Consulta: 29 juny 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya» (en català). [Consulta: 29 juny 2016].
* ↑ Bolos i Vigo Flora dels Països Catalans
* ↑ Tamariu africà a Trópicos
* ↑ Jean Louis M. Poiret. Voyage en Barbarie, ou Lettres écrites de l'ancienne Numidie, 1789, p. 139–.
* ↑ Tamariu africà a PlantList

## Bibliografia

* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* Correll, D. S. & M. C. Johnston. 1970. Man. Vasc. Pl. Texas i–xv, 1–1881. The University of Texas at Dallas, Richardson.
* Munz, P. A. 1974. Fl. S. Calif. 1–1086. University of California Press, Berkeley.
# Gai Fulvi Flac (cònsol)

Gai Fulvi Flac (en llatí: Caius Fulvius Flaccus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Fúlvia, una família romana d'origen plebeu. Era germà del també cònsol Servi Fulvi Flac.
Va ser elegit cònsol l'any 134 aC. Va fer la guerra contra els esclaus revoltats a la Primera Guerra Servil dirigits per Èunous a Sicília, junt amb el seu col·lega al consolat Publi Corneli Escipió Emilià Africà Menor, però sense cap victòria destacada.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Flaccus, Fulvius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 31 octubre 2023].