OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Créot

Créot és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 77 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Créot era de 77 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 60 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 26 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 59 eren cases i 1 era un apartament. Dels 31 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Créot el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 30 eren actives i 13 eren inactives. De les 30 persones actives 27 estaven ocupades (16 homes i 11 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 13 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Créot hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 18 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Créot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Créot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Tàngara andina dorsiverda

La tàngara andina dorsiverda (Cnemathraupis eximia) és una espècie d'ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) que habita les formacions boscoses de Colòmbia, oest de Veneçuela, oest i est de l'Equador i nord-oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Tàngara andina dorsiverda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Can Pau (la Vall d'en Bas)

Can Pau és una obra de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una casa orientada al nord, amb teulada a dues vessants. A la part davantera hi ha dues galeries de fusta afegides al cos de la casa. L'entrada es fa mitjançant una escala de pedra, ja que el primer pis és destinat a habitatge i la planta baixa a corrals. Les obertures, nombroses, són petites i, a la part dreta de l'edifici, irregulars. A la llinda de la porta hi havia la data de 1756, però avui està esborrada. Va ser restaurada cap als anys 1970.

## Història

Com la majoria de les cases que pertanyen al nucli central de Joanetes, on hi ha l'església, Can Pau és de mitjans de segle xviii, segle de prosperitat i creixement econòmic i demogràfic d'aquesta sub-comarca.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Pau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Umm al-Samim

Umm al-Samim, també transcrit Umm as-Samim (àrab: أم الصّميم, Umm aṣ-Ṣamīm), és un territori de sorres movedisses i de salines (sabkha) a la part oriental del Rub al-Khali, dins de les fronteres d'Oman cobrint una regió de límits mal definits a l'extrem oriental de l'Aràbia Saudita i Oman.
Les aigües que corren per aquesta àrea, que baixen de les muntanyes d'Oman, queden tancades sota la sal; hi ha un uadi generalment sec a la vora del Rub al-Khali. Al-Samim (coneguda localment com la "Mare dels Peixos") és una zona pantanosa salada amb una crosta sòlida, que pot ser traïdora, ja que es pot trencar. Hi ha poca vegetació. Sir Wilfred Thesiger, viatger i explorador, fou el primer occidental a la zona als anys 1940 del segle xx. Al nord i est d'Umm al-Samim viu la tribu al-Duru o al-Diri, ibadites ghafiris, i la tribu ifar, sunnita.

## Referències

* Wikipèdia en angles (no referenciada)
* Enciclopèdia de l'Islam, X, 924
# Art per l'art

L'art per l'art és un sistema de creences que defensa l'autonomia de l'art, tot deslligant-lo de raons funcionals, pedagògiques o morals, i privilegiant l'estètica.
L'origen d'aquest concepte es remunta a Aristòtil, però només es va desenvolupar i consolidar a mitjans del segle xviii. El seu primer formulador fou Alexander Baumgarten, qui va encunyar la paraula «estètica» el 1750, i la va definir com a aliena a la moral i fins i tot al plaer. Kant immediatament després va aprofundir el tema dient que el plaer estètic és desinteressat i no està destinat a altres objectes que a si mateix, concepte va trobar suport en les idees de Schelling i Hegel. El 1804, Benjamin Constant va resumir el debat encunyant la frase «art per l'art».
Fou una tesi utilitzada pels romàntics alemanys, però aviat França es convertí en el centre d'aquesta teoria, amb el seu gran divulgador Théophile Gautier, que l'utilitzva per atacar el moralisme i l'utilitarisme que ell veia com a enemics del veritable art, fins al punt posar en oposició la bellesa i la funcionalitat. La influència de les seves idees es van estendre als Estats Units, on va tenir en Edgar Allan Poe divulgador de pes, que va aconseguir convertir Baudelaire i Mallarmé a aquest sistema. A Anglaterra, la teoria fou defensada per Swinburne, i en aquest país adquirí un significat profund amb l'obra de John Keats, qui identificava Bellesa i Veritat i també situava l'Estètica en primer pla. Des d'aleshores, «l'art per l'art» és un sinònim de l'esteticisme.

## Bibliografia

* Maria Isabel Barbudo. Arte pela arte (Ars gratia artis). E-Dicionário de Termos Literários Arxivat 2010-03-03 a Wayback Machine.
# Josep Llovet i Mont-ros

Josep Llovet i Mont-ros (1907-1996) fou un economista català.
Fill d'un masover de Castelló d'Empúries, va estudiar a l'Granja-Escola de Fortianell. Va exercir de professor d'economia agrícola de l'Escola d'Agricultura de Barcelona durant 45 anys, formant una colla de generacions de tècnics agraris catalans. Més tard, a petició del director de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis, va organitzar l'Obra Social Agrícola, que no només facilitava crèdit agrícola sinó que també formava agricultors en la gestió econòmica i comptable.
El 1983 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ «El DAR convoca el Premi Josep Llovet i Mont-ros corresponent a 2009 per a estudis sobre el sector agroalimentari i el món rural». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 28 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Biografia de Josep Llovet
* "Llovet Mont-Ros, Josep" al Fons de la UPC
# Maikainita

La maikainita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom de la seva localitat tipus, el dipòsit d'or de Maikain, al Kazakhstan.

## Característiques

La maikainita és una sulfosal de fórmula química Cu$_{20}$(Fe,Cu)₆Mo₂Ge₆S$_{32}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2003, sent publicada per primera vegada el mateix any. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la maikainita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'or de Maikain, a la localitat de Bayanaul, dins la província de Pavlodar (Kazakhstan). També ha estat descrita a la mina Tsumeb, a la regió d'Oshikoto (Namíbia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Maikainite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 gener 2021].
# Umm al-wàlad

Umm al-wàlad o umm wàlad era el sobrenom donat a una esclava que donava un fill al seu amo.
El dret de l'amo a prendre una esclava com a concubina, comú entre els àrabs pagans, fou mantingut pel profeta Muhàmmad. Aquest dret, inicialment no regulat, es va anar concretant amb el califa Úmar ibn al-Khattab. El nom va persistir sota successius governants musulmans. L'onzè imam xiïta al-Hàssan al-Askarí fou fill d'una umm wàlad i segurament també el seu predecessor Alí an-Naqí. An-Nàtiq bi-l-Haqq fou proclamat hereu abbàsida i hauria estat el primer califa a ser fill d'una umm wàlad si no hagués estat assassinat abans. A l'Àndalus alguns personatges notables foren fills d'una umm wàlad. L'esclava basca Subh al-Baixkunsiyya va donar dos fills al califa al-Hàkam II i un d'ells, Hixam al-Muàyyad bi-L·lah, fou després califa. Abd-al-Màlik al-Mudhàffar, fill d'Almansor, també era fill d'una umm wàlad.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 924, 925, 926 i 927.
# Amenia

Amenia (Jmn-j3) va ser una dama egípcia de la XVIII Dinastia. Era la primera esposa de Horemheb, l'últim rei de la dinastia.
Se sap molt poc sobre ella, i sembla que va morir durant el regnat d'Ay o a principis del regnat de Tutankamon, abans que Horemheb governés com a faraó.

## Enterrament

Amenia en jeroglífic :
Amenia va ser enterrada a la tomba de Horemheb, a Saqqara (Memfis), a la sala superior de l'eix IV, al costat de la seva segona esposa Mutnedjmet.
Amenia estava representada a la tomba tant en inscripcions com en estàtues. Possiblement va ser representada en una escena al gran pati de la tomba i en una altra escena a l'entrada de la capella major. A Amenia se la va representar també en estàtues acompanyada de Horemheb trobades a dues de les capelles de la tomba.
Les columnes del segon pati hi tenen escrit el seu nom, a la que li atorguen el títol de Cantant d'Amon.

## Estàtua EA 36

El 2009 es va descobrir que una estàtua doble fins llavors no identificada del Museu Britànic (EA 36) era de fet una estàtua de Horemheb i la seva dona Amenia. L'estàtua va ser adquirida pel Museu el 1837 de la col·lecció Anastasi.
La doble estàtua és una mica diferent de les altres estàtues, ja que Amenia hi apareix agafant la mà del seu marit amb les seves dues mans. Les tres mans entrellaçades s'havien trencat. Tot i així, el 1976 es va trobar el frangment de les mans durant l'excavació de la tomba de Horemheb. El 2009 es va fer un motlle de guix d'aquest fragment i es va demostrar que era realment la part que faltava de l'estàtua del Museu Britànic, demostrant així que l'estàtua tenia relació amb la tomba de Saqqara de Horemheb.

## Referències

* 1 2 3 Dodson i Hilton, 2004, p. 155.
* ↑ Martin, 1991.
* ↑ Dijk, 1993.
* ↑ Martin, 1977, p. 13-19.
* ↑ «In Horemheb's hands» (en anglès). saqqara.nl. Arxivat de l'original el 2012-08-29. [Consulta: 22 febrer 2021].

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dijk, J. van «The New Kingdom Necropolis of Memphis, Historical and Iconographical Studies». Universitat de Groningen, 1993, pàg. 65-83.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Martin, Geoffrey T. «Excavations at the Memphite Tomb of Horemḥeb, 1976: Preliminary Report» (en anglès). The Journal of Egyptian Archaeology, vol. 63, 1977, pàg. 13-19. DOI: 10.1177/030751337706300103.
* Martin, Geoffrey. The Hidden Tombs of Memphis (en anglès). Thames & Hudson, 1991. ISBN 978-0500390269.
# Avatanak

Avatanak (en aleuta Agutanax̂, en rus Аватанак) és una petita illa deshabitada de les illes Krenitzin, un subgrup de les illes Fox de les illes Aleutianes orientals, a l'estat d'Alaska. Es troba al sud-est de l'illa Akun. Dins les illes Krenitzin es troba entre l'illa Rootok (Aayux̂tax̂), a l'oest, i l'illa Tigalda, a l'est. Fa uns 16 km de llargada i té una superfície de 30 km². El punt més alt es troba a 139 msnm. L'interior de l'illa és muntanyós a l'est i a l'oest i ondulat al centre. Els penya-segats escarpats formen la major part de la costa sud i est.
Avatanak és un nom aleuta transcrit pels exploradors russos en diverses grafies i presumiblement relacionat amb el capità tinent Krenitzin i el tinent Levaixov (1768). El nom "Avatanak" va ser popularitzat per Innocenci Veniamínov (1840) i el capità Tebenkov (1852), mentre el capità Litke i el Departament Hidrogràfic de Rússia (1847) van utilitzar l'ortografia Avatanok. L'estret d'Avatanak el separa de l'illa Akun, al nord-oest, i la badia d'Avatanak es troba a la costa sud-est de l'illa.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 27 octubre 2022].
# Josep Lluscà Martínez

Josep Lluscà Martínez (Barcelona, 1948) és un dissenyador industrial. Estudia disseny industrial a l'Escola Eina de Barcelona i amplia estudis al Canadà i França.

## Biografia

El 1972 obre el seu estudi professional dedicat als serveis de disseny industrial i desenvolupament de producte. Ha treballat en el camp del mobiliari, la il·luminació, el packaging o l'electrònica aplicada. El seu equip està format per un grup de professionals de diferents disciplines que fan possible l'adaptació a projectes de diferent envergadura, li donen molta versatilitat i li permeten la recerca de nous materials i tècniques de fabricació per obtenir els millors resultats amb una optimització dels costos. Malgrat el caràcter eminentment funcional dels seus dissenys, va ser un dels impulsors de Disueño, una mostra que pretenia constatar l'existència de nous camps d'interpretació del disseny industrial.
En aquest sentit, la seva tasca com a promotor de la disciplina l'ha portat a ocupar diferents càrrecs. Així va ser vicepresident de l'ADI/FAD (1985-86), membre del consell de disseny de la Generalitat de Catalunya i del consell assessor de la Fundació BCD.
Compagina la seva tasca professional amb la docència a l'Escola Eina de Barcelona de la qual és membre del Consell Rector del departament de disseny de producte. Els seus dissenys han estat presents en exposicions tant nacionals com internacionals i guardonats amb nombrosos premis com els Delta de l'ADI/FAD, els Laus, l'ID Design Award in Furniture o el IF Product Design Award. El 1990 li va ser concedit el Premio Nacional de Diseño. Entre els seus dissenys més representatius podem mencionar el llum de taula Anade (1984), la cadira de braços Andrea (1986), la Chaise-longue Faventia (1992) o el terminal telefònic Spiker (2001).

## Referències

* ↑ «Premios Nacionales de Diseño 1990» (en castellà). Idi.mineco.gob.es, 1990. Arxivat de l'original el 2016-10-22. [Consulta: maig 2016].
* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Vegeu també

* Maribel Querol Carrillo

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Cyrilovita

La cyrilovita és un mineral de la classe dels fosfats que rep el seu nom de la localitat de Cyrilov, a la República Txeca, on va ser descoberta l'any 1953. És l'anàleg de ferro de la wardita, de la qual també n'és isostructural. Pertany al grup wardita de minerals.

## Característiques

La cyrilovita és un fosfat hidratat de ferro i sodi. La cyrilovita cristal·litza en una forma similar a la wardita perquè les seves composicions químiques estan estretament relacionades. Aquestes dues espècies formen els termes extrems d'una sèrie de solucions sòlides. Cristal·litza en el sistema tetragonal, i ho pot fer en forma pseudocúbica, tot i que també se'n troba massiva, granular, radial, en agregats botrioides i en crostes.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cyrilovita pertany a «08.DL - Fosfats, etc. amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 2:1» juntament amb els següents minerals: foggita, mil·lisita, wardita, agardita-(Nd), agardita-(Y), agardita-(Ce), agardita-(La), goudeyita, mixita, petersita-(Y), zalesiïta, plumboagardita, calciopetersita, cheremnykhita, dugganita, kuksita, wallkilldellita-(Mn), wallkilldellita-(Fe) i angastonita.

## Formació

És un mineral accessori poc comú en algunes pegmatites de granit que contenen fosfats i en els dipòsits de ferro. Es forma per percolació d'aigües meteòriques sota una creixent fugacitat d'oxigen.

## Referències

* ↑ «Cyrilovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 juny 2014].
* ↑ «Wardite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 juny 2014].
* ↑ Lottermoser, B., Lu, J. (1997) Petrogenesis of rare-element pegmatites in the Olary Block, South Australia .1. Mineralogy and chemical evolution. Mineralogy & Petrology, 59, 1-19
# Viars

Viars és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori del poble de Pessonada. Està situat al sud-oest de Pessonada, a migdia de la Vinya i al sud-est de Llagunes, a l'extrem sud-oest del Serrat Gros. És també al nord dels Noguers de Santa.
# Malki

Malki (en rus: Малки) és un poble (un possiólok) del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2020 tenia 19 habitants. Pertany al districte de Iélizovo.

## Referències

* ↑ Населенные пункты Камчатки (даты возникновения, наименования, переименования, упразднения; краткая топонимика Камчатки)
* ↑ Березняки (Камчатский край — Россия)
# Can Torredà

Can Torredà és una masia de Tiana (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici civil, es tracta d'una masia amb planta basilical, amb un cos central més elevat cobert per una teulada de dos vessants i dos cossos laterals d'un sol vessant. L'alçat està conformat per una planta baixa, un pis i unes golfes.
Destaca la porta adovellada d'arc de mig punt, original, malgrat la resta d'obertures hagin estat modificades, així com els annexos laterals -un per banda-, especialment el de la dreta. Aquesta darrera, és una petita capella en desús a la qual s'accedeix mitjançant una porta rectangular amb els brancals i la llinda de pedra; a la part superior hi ha un petit òcul a la part superior i un coronament amb els angles tallats amb forma còncava, i del qual falta la seva part central, possiblement formada per un campanar simple.

## Referències

* 1 2 «Can Torredà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Unió General de Treballadors de Catalunya

La UGT de Catalunya és el sindicat català vinculat organitzativament a la Unió General de Treballadores i treballadors (UGT), d'orientació originalment socialista. El seu secretari general és Camil Ros.
L'organisme juvenil de la UGT de Catalunya és l'Avalot.

## Missió i objectiu

La UGT de Catalunya és un sindicat majoritari que utilitza la seva força representativa en les empreses i la seva presència als àmbits de concertació social per defensar els interessos dels treballadors i influenciar en el desenvolupament de polítiques que afavoreixin la igualtat d'oportunitats i la justícia social.

## Estructura sectorial

L'estructura sectorial integra els treballadors i treballadores des del seu lloc de treball, atenent al sector industrial a què pertanyi l'empresa.
* Secció sindical d'empresa
* Federació de Catalunya de cada sector d'activitat
* Federació estatal
Les federacions de sector professionals de la UGT de Catalunya:
* Federació d'empleats i empleades dels Serveis Públics (FeSP)
* Federació de Serveis, Mobilitat i Consum (FeSMC)
* Federació d'Indústria, Construcció i Agro (FICA)

## Història

Va ser fundada al mateix temps que la UGT per Pablo Iglesias, però fins a la Guerra Civil espanyola sempre va ser un sindicat minoritari dins de Catalunya. Durant la guerra civil va aconseguir superar la CNT en nombre d'afiliats i en força sindical, però la derrota del bàndol republicà va comportar la pràctica desaparició del sindicat. La UGT de Catalunya va tornar a reaparèixer amb normalitat amb la vinguda de la democràcia a l'estat Espanyol recollint antics militants de la UGT i treballadors de diversos sectors que es volien afiliar a un sindicat que no tingués una base marxista com la CONC.
Durant la dècada dels 90 el sindicat va col·laborar activament en la normalització de la llengua catalana, va reorientar la seva afiliació cap a una major pluralitat i va integrar sectors polítics més enllà dels socialistes. La seva tasca de normalització cultural i lingüística va ser premiada amb la Creu de Sant Jordi. El XII Congrés celebrat a Lleida l'any 2005 ratificà a Josep Maria Àlvarez com a secretari general.
El Govern de Catalunya li atorgà la Creu de Sant Jordi a la sectorial de construcció el 2003 i a tota l'entitat el 2014.

## Referències

* ↑ Camil Ros és escollit nou secretari general de la UGT de Catalunya amb el 83,55% dels vots, vilaweb, 7 d'abril de 2016
* ↑ Què és la UGT de Catalunya
* ↑ Les federacions al web del a UGT de Catalunya
* ↑ Álvarez deja la UGT de Catalunya defendiendo los "puentes" con España, El Periódico, 6 d'abril de 2016
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 persones i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 01-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 2 abril 2014].

## Enllaços externs

* Unió General de Treballadors de Catalunya - Lloc web oficial
* Història del sindicat Arxivat 2016-10-02 a Wayback Machine.
* Notícies de la UGT de Catalunya a Regió 7
# Android Cupcake

Android 1.5 Cupcake és la tercera versió d'Android desenvolupada per Google, una versió de la plataforma principal desplegable per a telèfons amb tecnologia d'Android a partir de maig de 2009, que ja no és compatible. El llançament inclou noves funcions per als usuaris i desenvolupadors, així com canvis en l'API de marcs d'Android. Per als desenvolupadors, la plataforma d'Android 1.5 està disponible com a component que es pot descarregar per a l'SDK d'Android.
Android 1.5 inclou noves funcions, com ara un teclat en pantalla i suport per a Bluetooth així com millores en les característiques existents com ara canvis a la interfície per a la gestió d'aplicacions i diverses aplicacions de Google.

## Vegeu també

* Historial de versions d'Android

## Referències

* ↑ «Android 1.5 Platform Highlights | Android Developers». [Consulta: 6 setembre 2017].
| Precedit per: Android 1.1 | Android 1.5 2009 | Succeït per: Android 1.6 |