OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barraca de pedra en sec del camí de les Tosses

Barraca de pedra en sec del camí de les Tosses és una obra d'Amposta (Montsià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Barraca de pedra en sec de forma circular que s'eleva formant una falsa cúpula. Consta d'una porta central molt enrunada, i a la part posterior hi ha una mena de talús també de pedra en sec. Té uns 3 metres de diàmetre i es conserva una alçada de tres metres.

## Referències

* ↑ «Barraca de pedra en sec del camí de les Tosses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Barraca de la zona del Mas de la Fam VI

La Barraca de la zona del Mas de la Fam VI és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una ferma construcció de planta rectangular orientada al SSE. coberta amb pedruscall. A la part posterior esquerra de la barraca hi ha l'accés a un estret passadís que mena a una petita coveta, que de fet és un petit cossiol. Entenem com a cossiol un indrret destinat a abocar-hi productes del camp, en aquest cas podria ser la berema. El passadís, cobert amb lloses fa una llargada de 3'30m. una alçada de 1'15m. i una amplada de 0'60m. La coveta està coberta amb arcades i fa una alçada de 1'10m. fondària 2'60m. i una amplada de 1'40m.
L'interior de la barraca és cobert amb arcades successives, amb una alçada màxima de 2'13m. la seva planta és rectangular i amida: fondària 5'30m. amplada 2'90m.
Al fons de l'estança, hi veurem una menjadora que ocupa tota l'amplada, a la dreta una combinació de fornícula i cocó, i a l'esquerra, una altra fornícula.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca de la zona del Mas de la Fam VI». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Bettina Blümner

Bettina Blümner (Ratingen, 5 de setembre de 1975) és una directora i guionista alemanya resident a Berlín.

## Trajectòria

Del 1999 al 2004 va estudiar direcció a la Filmakademie Baden-Württemberg de Ludwigsburg i va participar en un programa d'intercanvi amb l'Escola Internacional de Cinema i Televisió de Cuba. Durant aquell temps va realitzar diversos curtmetratges com Forever young (1999), Sommersonne (2001), Wash and go (2003), The chain (2004), La vida dulce (2005) i Naked city (2006).
L'any 2007, Bettina Blümner va debutar al llargmetratge amb la pel·lícula Prinzessinnenbad, que tracta de la vida de tres noies de 15 anys, Klara, Mina i Tanutscha, que creixen al barri berlinès de Kreuzberg. Per aquesta pel·lícula, va rebre el premi «Dialogue en Perspective» al 57è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Al llarg de la seva trajectòria artística, Blümmer ha intercalat els llargmetratges de ficció amb el cinema documental.

## Referències

* ↑ «Mitglied anzeigen» (en alemany). [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ Komplettinfo zum Film Prinzessinnenbad, abgerufen am 29. April 2017.
* ↑ «Halbmondwahrheiten - Produktionen - EIKON», 04-12-2017. Arxivat de l'original el 2017-12-04. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Bettina Blümners Doku "Parcours d'amour": Das Leben ist ein Tanztee» (en alemany). Der Tagesspiegel Online. ISSN: 1865-2263.
* ↑ «Wim-Wenders-Stipendium für vier Projekte vergeben - Kultur - WDR», 28-05-2017. Arxivat de l'original el 2017-05-28. [Consulta: 7 febrer 2024].
# Birkenes

Birkenes és un municipi situat al comtat d'Agder, Noruega. Té 5.147 habitants (2016) i la seva superfície és de 674.20 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Birkeland.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 21 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Birkenes - Lloc web oficial
# Belfield

Belfield és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 866 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Belfield tenia 866 habitants, 355 habitatges, i 235 famílies. La densitat de població era de 309,6 hab./km².
Dels 355 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.619 $ i la renda mediana per família de 31.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.146 $ mentre que les dones 14.609 $. La renda per capita de la població era de 12.478 $. Entorn del 16,7% de les famílies i el 18,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Belfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Belfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Billy Lewis Brooks

Billy Lewis Brooks (Estats Units d'Amèrica, 1943 - 21 d'agost de 2023) fou un percussionista de jazz estatunidenc.
Brooks es va traslladar a Europa el 1964. A principis dels anys setanta, va fundar el grup El Babaku amb el baixista Bert Thompson a Berlín, enregistrant un àlbum, Live At The Jazz Galerie, el 1971 per al segell MPS.
Va tocar a dos àlbums amb Fritz Pauer: Fritz Pauer-Live At The Berlin Jazz Galerie (amb Jimmy Woode) i Water Plants. Altres discs i col·laboracions seves inclouen treballs amb Slide Hampton, Joe Haider Orchestra, Tete Montoliu, Benny Bailey, Miriam Klein, Nathan Davis, Duško Gojković, Philip Catherine o Ximo Tebar.
L'any 1965 va gravar el disc Núria Feliu amb Tete Montoliu amb Erik Peter, Booker Ervin, Tete Montoliu i Núria Feliu.

## Referències

* ↑ Andrew Wright Hurley The Return of Jazz: Joachim-Ernst Berendt and West German Cultural Change Berghahn Books 2011, S. 206
* ↑ Jaç. La revista de jazz, blues i músiques improvisdes. Núm. 25., Abril - maig 2009, pàg. 92.
# Billy Mills

William Mills o Makata Taka Hela (Respecta la Terra) (Pine Ridge, Dakota del Sud 1938). Atleta sioux oglala, es quedà orfe als 12 anys i aconseguí beques per anar a l'institut i a la universitat fent atletisme. El 1959 i el 1960 fou campió estatunidenc de cross i deixà un temps l'atletisme per a fer de tinent a la marina. El 1964 participà en els Jocs Olímpics de Tòquio i va obtenir la medalla d'or en la prova de 10.000 metres. Fins al moment ha estat l'únic nord-americà en aconseguir-ho. El 1965 deixà l'atletisme i s'ha dedicat als negocis i a ocupar diversos càrrecs relacionats amb l'esport. També ha participat en diverses activitats a favor dels indis americans i per afavorir l'esport entre els joves indis.
El 1984 es va fer el film Running Brave sobre la seva vida.

## Referències

* ↑ «Billy Mills». Encyclopædia Britannica [Consulta: 25 juny 2017].
# Billy Liddell

William Beveridge Liddell (10 de gener de 1922 - 3 de juliol de 2001) fou un futbolista escocès de la dècada de 1940.
Fou internacional amb la selecció d'Escòcia. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Liverpool durant tota la seva carrera, entre 1938 i 1961, marcant 228 gols en 534 partits.

## Palmarès
### Liverpool

* English First Division (1): 1946-47

## Referències

* 1 2 Perfil a scottishfa
* ↑ Crampsey, Bob (2001), Billy Liddell - a footballing gent, BBC, 4 July 2001. Retrieved 2 June 2008.
* ↑ Scotland and the 1950 World Cup, bbc.co.uk. Retrieved 2 June 2008.
* ↑ Keith, John (2005), Billy Liddell: The Legend Who Carried the Kop, Robson ISBN 1-86105-804-7, pp. 302-5
* ↑ Profile: Billy Liddell, lfchistory.net. Retrieved 29 April 2008.
# Billy McNeill

Billy McNeill (Bellshill, 2 de març de 1940 - Newton Mearns, 22 d'abril de 2019) MBE fou un futbolista escocès de la dècada de 1960 que posteriorment va ser entrenador.
Fou 29 cops internacional amb la selecció d'Escòcia i amb la selecció de la lliga escocesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Celtic FC, essent el capità de l'equip que guanyà la Copa d'Europa el 1967.
Com a entrenador destacà al Celtic, Clyde, Aberdeen FC, Manchester City FC i Aston Villa FC.

## Referències

* ↑ «Billy McNeill | Scotland | Scottish FA». [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ Strack-Zimmermann, Benjamin. «Billy McNeill» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2019].
# Bird on the Wire

Bird on the Wire és una cançó composta pel cantautor canadenc Leonard Cohen. Va ser enregistrada el 26 de setembre de 1968 a Nashville i inclosa en l'àlbum Songs from a Room de 1969, tot i que la primera que va interpretar i enregistrar la peça fou Judy Collins el 1968 al seu àlbum Who Knows Where the Time Goes.
Durant la dècada de 1960, Cohen vivia a l'illa grega d'Hydra amb la seva companya Marianne (la dona representada en la contraportada del disc). Ella va ajudar moltíssim a fer sortir d'una depressió el cantant, li feia tocar la guitarra i va començar a compondre Bird on the wire inspirat per un ocell que estava en un pal de telèfon i la va acabar en un motel de Hollywood.
Cohen ha descrit Bird on the wire com una simple cançó country. Més tard en va fer petites variacions, com la que apareix a Cohen Live. Molts artistes han fet versions de la peça i en el recull The Essential Leonard Cohen se la va titular Bird on a Wire.

## Versions

Entre els artistes que han versionat aquesta cançó cal destacar:
* Joe Cocker en Joe Cocker! (1969) i en el disc en directe Mad Dogs & Englishmen (1970)
* Tim Hardin en el disc Bird on a Wire (1971)
* Pearls Before Swine en el disc Beautiful Lies You Could Live In (1971)
* Rita Coolidge en el disc The Lady's Not for Sale (1972)
* Jennifer Warnes en el disc d'homenatge Famous Blue Raincoat (1987)
* Tom Cochrane and Red Rider a The Symphony Sessions (1989)
* The Neville Brothers en el disc Brother's Keeper (1990), i també en la pel·lícula del mateix nom
* The Lilac Time en el disc d'homenatge I'm Your Fan (1991)
* The Bobs en el disc Cover the Songs of … (1994), en estil ska-punk
* Johnny Cash en el disc American Recordings (1994), i en directe amb orquestra el 2003
* Willie Nelson en el disc d'homenatge Tower of Song (1995)
* Stina Nordenstam en el disc People Are Strange (1998)
* k.d. lang en el disc Hymns of the 49th Parallel (2004)
* Perla Batalla en el disc Bird on the Wire: The Songs of Leonard Cohen (2005)

## Curiositats

El grup noruec Midnight Choir va triar el seu nom en funció de les primeres paraules de la peça: Like a bird on the wire/ like a drunk in a midnight choir/ I haver tried in my way to be free. També foren les paraules que Kris Kristofferson va decidir posar al seu epitafi.

## Referències

* ↑ Hickerson, Joe «The Songfinder: A Reader-Assisted Song Search Service». Sing Out!: The Folk Song Magazine, 22-03-2007 [Consulta: 21 desembre 2012]. Arxivat 11 de juny 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-06-11. [Consulta: 18 març 2017].

## Bibliografia

* Martina Elicker. Semiotics of Popular Music: The Theme of Loneliness in Mainstream Pop and Rock Songs. Gunter Narr Verlag, 1997, p. 113–. ISBN 978-3-8233-4658-6.

## Enllaços externs

* Lletra (versió Songs from a Room)
* Lletra (versió Cohen Live)
# Bilozerske

Bilozerske (en ucraïnès Білозерське, en rus Белозёрское) és una ciutat de l'óblast de Donetsk, Ucraïna. El 2021 tenia 14.940 habitants.

## Referències

* ↑ «Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року. Державна служба статистики України. Київ, 2013.». Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 5 març 2022].
# Block Up Converter

El supraconvertidor de bloc, comunament conegut per les sigles BUC (de l'anglès block up-converter) és un dispositiu utilitzat en la transmissió (enllaç ascendent o uplink) de senyals de comunicació via satèl·lit. Per aquesta qualitat és utilitzat per a la transmissió, i no per a la recepció, també se li denomina Bloc de Transmissió o TXB.
Actua d'interfície convertint a la banda de freqüències de l'antena parabòlica (típicament des de la L fins a la Ca) els senyals de banda basi dels equips locals connectats al mòdem satelital.
En els sistemes VSAT el BUC forma part del que es denomina out-door unit (ODU) i està típicament emplaçat en l'exterior, juntament amb la pròpia antena, el LNB (que s'encarrega de la recepció), el transductor ortogonal (OMT o ortoacoplador) i el feedhorn (o alimentobocina).
La ODU està connectada a la IDU (In-Door-Unit) pel IFL (Inter-Facility-Link) o cable coaxial, que és convenient que no mesuri més de 36,5 metres de llarg i que sol ser del tipus Comscope 5729.
El plat rep el senyal i l'enfoca en la botzina. La botzina lliura el senyal al LNB. El LNB converteix les freqüències de satèl·lit a una freqüència intermèdia (IF) que és més fàcil de transmetre pel cablejat o IFL (Inter-Facility Link) a la Unitat d'Interior (IDU). El BUC, present en les comunicacions de doble via, opera en l'adreça oposada i converteix el senyal d'IF de la IDU a les altes freqüències requerides per a la transmissió al satèl·lit.

## Vegeu també

* Heterodí

## Referències

* ↑ http://www.cpe-labs.com/PDFs/SkyVistaPDFs/SurfBeam%20Modem%20Manual.pdf

## Enllaços externs

* Descripció de www.tech-faq.com (anglès)
* Descripció en Eclips Systems Arxivat 2008-04-13 a Wayback Machine. (en anglès)
* BUC per a Banda Ca
* ODU (Out-Door Unit)
# Blockchain.com

Blockchain.com (anteriorment Blockchain.info) és una criptomoneda blockchain, així com una criptomoneda de cartera suportant les tecnologies Bitcoin, Bitcoin Cash i Ethereum. Blockchain.com també proporciona gràfics de dades, estadístiques i informació de mercat.

## Història

Blockchain.com va ser llançat a l'agost de 2011 i va ser fundat per Ben Reeves, un membre fundador de l'equip de Coinbase. Reeves va tenir una opinió diferent en el futur de Coinbase, així que va deixar Coinbase per començar a treballar a Blockchain.com. Aquesta tecnologia proporciona dades en transaccions reals, blocs minats en la cadena blockchain, gràfics en l'economia del bitcoin, i estadística i recursos per a desenvolupadors.
Al febrer de 2014, Apple Inc. va treure l'app Blockchain.com de l'App Store, incitant a una resposta dura de la comunitat Blockchain. Al juliol de 2014, Apple va restablir l'app Blockchain.com.
A l'octubre de 2014, Blockchain.com va tancar una ronda de beneificis de 30.5$ milions.
Al juliol de 2019, Blockchain.com va llançar la seva criptomoneda d'intercanvi. Al setembre de 2020, l'empresa va unir-se a la Coalició per App Fairness, el fi d'aquesta és apuntar per negociar en condicions millors per la inclusió de apps en les botigues digitals.
Al febrer de 2021, Blockchain.com va aixecar un 120$ milions de finançament al voltant de les empreses Moore Strategic Ventures, Kyle Bass, Access Industries, Rovida Advisors, Lightspeed Venture Partners, GV, Lakestar, Eldridge i altres.

## Referències

* ↑ McMillan, Robert «The Fierce Battle for the Soul of Bitcoin». Wired, 26-03-2014.
* ↑ McMillan, Robert. «Apple Yanks World's Most Popular Bitcoin Wallet From App Store | Wired Enterprise». Wired. [Consulta: 6 febrer 2014].
* ↑ Paul Vigna. «Blockchain's Bitcoin App Reinstated in Apple's App Store». The Wall Street Journal blogs. [Consulta: 28 juliol 2014].
* ↑ Sydney Ember. «Bitcoin Start-Ups Luring Ever More Investment», 07-10-2014. [Consulta: 2 octubre 2015].
* ↑ Dillet, Romain «Blockchain (the company) launches an exchange (The Pit)». .
* ↑ Amadeo, Ron. «Epic, Spotify, and others take on Apple with “Coalition for App Fairness”» (en anglès americà). Ars Technica, 24-09-2020. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Crypto wallet and exchange company Blockchain.com raises $120 million» (en anglès americà). TechCrunch. [Consulta: 18 febrer 2021].

## Vegeu també

* Llista d'empreses bitcoin
# Bebi Macrí

Bebi Macrí (en llatí Baebius Macrinus) va ser un retòric romà que va viure durant els segles II i III
És mencionat juntament amb Juli Frontí i Juli Granià com a mestre de l'emperador Alexandre Sever.

## Referències

* ↑ Lampridi. Alexander Severus, 3
# Becample fosc

El becample fosc (Corydon sumatranus) és una espècie d'ocell de la família dels eurilaimids (Eurylaimidae) i única espècie del gènere Corydon. Habita boscos, principalment de ribera del sud de Myanmar, Tailàndia, Cambodja, sud de Laos, centre i sud del Vietnam, Malaia, Sumatra i Borneo.
# Becard barrat

El becard barrat (Pachyramphus versicolor) és un ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es troba a Panamà, Costa Rica, Colòmbia, Veneçuela, Equador, Perú, Brasil i Bolívia. Els seus hàbitats són els matollars i boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, bé com els boscos molt degradats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «becard barrat». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 453. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Barred Becard. Pachyramphus versicolor» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 29 agost 2022].
# Becard blanc-i-negre

El becard blanc-i-negre (Pachyramphus albogriseus) és un ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es troba a Costa Rica, Panamà, Colòmbia, Veneçuela, Equador i Perú. Els seus hàbitats inclouen els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, així com els boscos tropicals i subtropicals de frondoses secs. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «becard blanc-i-negre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 454. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-and-white Becard. Pachyramphus albogriseus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 29 agost 2022].
# Bosc Comunal d'Orbanyà

El Bosc Comunal d'Orbanyà és un bosc de domini públic del terme comunal d'Orbanyà, a la comarca del Conflent (Catalunya del Nord).
Està situat al nord de la comuna d'Orbanyà. Dividit en dos sectors separats entre ells, el més extens és al nord-oest de la comuna, al Solà de la Pinosa de Portapàs, on es forma la Ribera d'Orbanyà; el segon sector, un xic més petit, és al nord i nord-est del poble d'Orbanyà, en els vessants sud-occidental del Serrat Gran. Té en total una extensió de 445 hectàrees i el codi F16223Y de l'ONF (Office National des Forêts).
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per la comuna d'Orbanyà, ja que la propietat del bosc és del comú de Noedes. Cal tenir en compte que a Orbanyà, una part del sud del territori comunal és ocupada pel Bosc Comunal de Noedes - Orbanyà.

## Referències

* ↑ El Bosc Comunal d'Orbanyà en els ortofotomapes de l'IGN
# Bosc Comunal d'Estavar

El Bosc Comunal d'Estavar (oficialment en francès Forêt communale d'Estavar) és un bosc del terme comunal d'Estavar, a la comarca de l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
El bosc, de 0,97 km² està situat a la zona central - occidental del terme comunal, al nord del poble d'Estavar. La carretera D - 33f corre en paral·lel al bosc i el travessa en alguns trams.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per la comuna d'Estavar, atès que es bosc és propietat comunal. Té el codi F16237M dins de l'ONF (Office national des forêts).

## Referències

* ↑ El Bosc Comunal d'Estavar en els ortofotomapes de l'IGN
# Bosc de la Pineda

El Bosc de la Pineda és un bosc del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental. És a la part occidental del terme, a la dreta del Tenes i a ponent de la masia de la Pineda, masia a la qual pertany. És al sud de les Vinyes de la Pineda, al sud-est de les Costes de la Pineda. Té a tocar seu, al sud, la Roca Rodona. Es tracta d'un topònim romànic modern, derivat de la pertinença d'aquest bosc a la propera masia de la Pineda. Un gran incendi forestal esdevingut l'estiu del 1994 el devastà, com ho feu amb el conjunt de la zona.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
* ↑ Bonàs Piella, Alba; Carmona Jové, Eva. Home i natura a la Vall de Riells Volum I: Introducció a l'estudi i diagnosi ambiental, p.111.

## Vegeu també

* Bac de la Pineda.
# Bosc de ribera

Els boscos de ribera o galeria són boscos caducifolis que creixen a banda i banda dels cursos fluvials, (és a dir, formant galeries sobre sòls que, a partir d'una certa profunditat, acostumen a estar amarats d'aigua provinent del riu o torrent veí (mantell freàtic).
A l'àrea mediterrània i submediterrània, són els més productius perquè rarament els falta l'aigua, el principal factor limitador del creixement de la vegetació en aquestes àrees. Si a aquest fet hi afegim la riquesa en nutrients minerals que acostuma a caracteritzar els sòls formats a partir de sediments portats per les aigües fluvials (al·luvions), no és estrany que les alberedes, els boscos que corresponen a la major part de les ribes amb sòls profunds dels rius i rieres del Bages, puguin superar fàcilment els 20 metres d'alçària. La vegetació dels boscos de ribera està adaptada a les inundacions periòdiques que eventualment poden tombar o arrancar arbres i arbustos.
A continuació, s'indiquen algunes de les espècies més habituals en els boscos de ribera dels Països Catalans:
* Àlber (Populus alba)
* Freixe (Fraxinus excelsior i Fraxinus angustifolia)
* Gatell (Salix cinerea)
* Om (Ulmus minor)
* Pollancre (Populus nigra) i els seus híbrids
* Salze blanc (Salix alba)
* Sarga (Salix eleagnos)
* Tamariu (Tamarix sp.)
* Vern (Alnus glutinosa)
Aquests boscs solen anar acompanyats de diversa vegetació de ribera, que en zones baixes o de mitja muntanya a les nostres contrades pot incloure plantes com ara baladres, murtra, aloc, diverses herbes, falgueres, etc., a més de plantes aquàtiques, joncs, canyes, etc.