OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Snæbjörn Galti

Snøbjørn Galte Holmsteinsson (Nòrdic antic: Snæbjörn Galti, ca. 910-978) fou el primer escandinau que va navegar intencionadament fins a Groenlàndia, cap al 978.
El seu viatge és una continuació al descobriment accidental de les terres a l'oest d'Islàndia per Gunnbjörn Ulfsson, probablement a primers del segle x. D'acord amb els registres de l'època, Galti va fer el primer intent de colonitzar la costa oriental de Groenlàndia. No obstant això, el seu esforç no reeixí i fou assassinat en lluites internes. Existia una saga sobre el viatge de Snøbjørn Galta (Snæbjörn Galtier saga), però s'ha perdut.
Erik el Roig (Eiríkr Rauði) seria el primer habitant estable europeu a Groenlàndia. El 982 Eric el Roig arriba procedent d'Islàndia. Segons la Saga d'Erik el Roig (Eiríks saga rauða), va passar tres anys explorant la costa oest de Groenlàndia. Aparentment planejà millor el seu viatge i, segurament, tingué més sort amb el clima, alhora que controlava millor els seus acompanyants.

## Referències

* ↑ Google Books - Grönlands historiske mindesmærker, Volum 3, p. 74
* ↑ History of Medieval Greenland
* ↑ The Saga of Erik the Red (traduït a l'anglès per J. Sephton, 1880)
# Snéjinsk

Snéjinsk - Снежинск (rus) - és una ciutat tancada de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia. A la ciutat s'hi troba un centre de recerca nuclear important.

## Geografia

Snéjinsk s'estén entre el llac Sinara al nord i el llac Silatx al sud. Es troba a 22 km al nord de Kaslí, a 32 km a l'est de Verkhni Ufalei i a 111 km al nord-oest de Txeliàbinsk.

## Història

Snéjinsk fou construïda al voltant d'un centre de recerca científica molt important per a la Unió Soviètica, conegut amb l'acrònim de VNIITF. Aquell centre, fundat el 1955, és el segon que es dedica al programa nuclear a Rússia, l'altre és el VNIIEF de Sarov.
La vila s'anomenà al principi Kaslí, després Txeliàbinsk-50 el 1959 i el 1966 Txeliàbinsk-70. Finalment rebé el nom de Snéjinsk i l'estatus de ciutat el 1993.
# Societat Coral d'Artesans

La Societat Coral d'Artesans és una obra modernista de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'ús públic d'una sola planta, entre mitgeres, situat al carrer Major de Gelida. De l'obra original només se'n conserva la façana, que presenta ornamentació modernista.

## Història

El Casal Gelidenc va ser construït per l'arquitecte Josep Ros i Ros. El projecte, conservat encara per l'entitat "Societat Unió del Casal Gelidenc", porta la data del 1917 (1 d'agost), any que figura també a la façana de l'edifici. Va ser utilitzat com a sala de ball, cafè i billar fins a l'any 1924, en què es va construir un saló d'espectacles en els terrenys annexes. El 1923 va enderrocar-se totalment, salvant-ne únicament la façana, per tal de destinar-lo a ball, cinema i centre de reunió. Per causa de la manca de fons, l'avenç de l'obra es fa molt lentament.

## Referències

* 1 2 «Societat Coral d'Artesans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Societat Coral Perla Agustinenca

Societat Coral Perla Agustinenca va ser fundada el 1879 a partir de l'escissió de la prestigiosa Colla del Born, creada per Sebastià Junyent i Comas, amic personal de Josep Anselm Clavé. Inicialment va ser un cor exclusiu per homes i no es va transformar en mixt fins al 1987, sota la batuta del mestre Josep Guinart. Actualment en formen part 23 membres i forma part de la Federació de Cors de Clavé.
Integrada a la Federació de Cors de Clavé des dels seus inicis, ha participat en esdeveniments que han marcat la història de Barcelona, com ara les exposicions universals de 1888 i 1929, els Jocs Olímpics de 1992 o el més recent Any Clavé (1999). La Societat ha guanyat premis en moltes trobades corals, ha participat en grans manifestacions culturals d'arreu de l'Estat espanyol, així com en accions solidàries, com la recollida de regals de Reis pels nens més desfavorits, la col·lecta pels afectats en el gran incendi del barri de la Ribera de 1952, etc. Entre els directors de la coral cal destacar Jaume Brotat (1935), el seu fill Joan, que va ser substituït per malaltia el 1953, pel mestre Planes, i Josep Guitart (1959), un dels més recordats. Des de 1998 Jordi Gargallo n'és el director.
El nom de la coral és un homenatge a la dona que va acollir els fundadors a casa seva durant la primera època, raó per la qual tots els veïns del barri de Sant Agustí la consideraven una veritable «perla». Durant la seva llarga història, la Societat Coral ha hagut de canviar diverses vegades d'hostatge, des del carrer Jaume Giralt a l'actual seu al Centre Sant Pere Apòstol (Sant Pere més Alt), passant per espais com La Granota, al carrer Mercader, on va ser-hi durant molts anys fins que la Telefónica s'hi va instal·lar, o la Cooperativa Obrera Segle XX de la Barceloneta. EL 2005 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* ↑ Societat Coral Perla Agustinenca Arxivat 2017-01-16 a Wayback Machine. al web dels Cors de Clavé
* ↑ «Societat Coral Perla Agustinenca». Medalles d'honor de Barcelona 2005. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 27 gener 2014].
* ↑ Coral Perla Agustinenca Arxivat 2017-01-16 a Wayback Machine. al web del Centre Sant Pere
# Stanton (Iowa)

Stanton és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 714 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanton tenia 714 habitants, 271 habitatges, i 188 famílies. La densitat de població era de 309,7 habitants/km².
Dels 271 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.607 $ i la renda mediana per família de 46.136 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 20.852 $. La renda per capita de la població era de 15.628 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stanton (Tennessee)

Stanton és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 615 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanton tenia 615 habitants, 254 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 456,6 habitants/km².
Dels 254 habitatges en un 39,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,8% hi vivien parelles casades, en un 35,8% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 60,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.422 $ i la renda mediana per família de 18.229 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 13.888 $. Entorn del 36,5% de les famílies i el 40,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stantonsburg

Stantonsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 746 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stantonsburg tenia 726 habitants, 305 habitatges i 207 famílies. La densitat de població era de 528,9 habitants per km².
Dels 305 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.167 $ i la renda mediana per família de 38.906 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.203 $ mentre que les dones 21.806 $. La renda per capita de la població era de 13.585 $. Entorn del 6,3% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stantonsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stantonsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Stanton

«Stanton» té aquests significats:
* Toponímia:
** Stanton (Califòrnia)
** Stanton (Dakota del Nord)
** Stanton (Iowa)
** Stanton (Kentucky)
** Stanton (Nebraska)
** Stanton (Tennessee)
** New Stanton, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* Biografies:
** Elizabeth Cady Stanton (Johnstown, 1815 − Nova York, 1902), activista estatunidenca, abolicionista i figura destacada del moviment feminista
** Harry Dean Stanton (1926–2017), actor estatunidenc
* Miscel·lània: Nombre de Stanton, nombre adimensional que mesura el quocient entre la calor transferida dins un fluid i la seva capacitat calorífica
# Sogda

Sogda (en rus: Согда) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 133 habitants. Pertany al districte rural de Verkhnebureïnski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Sogdianita

La sogdianita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'osumilita. Rep el nom per Sogdiana, l'històric nom del país medieval on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La sogdianita és un silicat de fórmula química K(□,Na)₂Li₃(Zr,Fe,Ti)₂[Si₁₂O$_{30}$]. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sogdianita pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, brannockita, chayesita, darapiosita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sugilita, yagiïta, berezanskita, dusmatovita, shibkovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats al Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb els números de registre: 72028, 74962 i vis3595.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la glacera Dara-i-Pioz, a la Regió sota subordinació republicana (Tadjikistan). També ha estat descrita a la mina Wessels (Cap Septentrional, Sud-àfrica) i a Washington Pass (Washington, Estats Units). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sogdianite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 gener 2020].
# Artàban II de Pàrtia

Artàban II (en part: 𐭍𐭐𐭕𐭓 'Ardawān'; en grec antic: Ἀρτάβανος Artàbanos; en llatí: Artăbănus) va ser rei de Pàrtia de l'any 127 aC al 124 aC. Formava part de la dinastia dels Arsàcides.
A la mort del rei Fraates II l'any 127 aC en la lluita contra la devastadora invasió dels saces, Artàban II, el seu oncle, que era germà de Mitridates I, el va succeir.
L'any 124 aC el rei va organitzar una expedició contra els tocaris i va morir en els combats. El va succeir el seu fill Mitridates II.

## Referències

* ↑ Curtis, Vesta Sarkhosh; Stewart, Sarah. The Age of the Parthians, Ideas of Iran, vol. 2, (en anglès). Londres: I. B. Tauris, 2007, p. 11.
* ↑ Curtis, Vesta Sarkhosh (et al.) (eds.). The age of the Parthians. Londres: I.B. Tauris in association with the London Middle East Institute at SOAS and the British Museum, 2007, p. 9, 15. ISBN 9781845114060.
| Precedit per: Fraates II | Imperi Part | Succeït per: Mitridates II |
# Cucurbituril

Un cucurbituril és una molècula macrocíclica formada per unitats de glicoluril ${\ce {=C4H2N4O2=}}$ unides per grups metilè ${\ce {-CH2 -}}$ a cada costat.
La comprensió de les propietats dels cucurbiturils s'inicià l'any 1980 quan el químic estatunidenc William Leo Mock repetí la síntesi descrita pel químic alemany Robert Behrend el 1905 de condensació de glicoluril i formaldehid que produí un polímer. Mock confirmà l'estructura cristal·lina del sis-glicoluril o cucurbit[6]uril, i investigà la seva química hoste-convidat amb convidats d'alquilamoni en una dissolució aquosa. Mock batejà aquesta molècula «cucurbituril» per la seva semblança amb una carabassa, ja que les carabasses pertanyen a la família de les cucurbitàcies.
L'interès pels cucurbiturils augmentà a principis dels anys 2000, quan tres nous membres de la família dels cucurbiturils amb unitats de cinc, set i vuit glicolurils foren aïllats independentment pels grups del químic sud-coreà Kimoon Kim (1954) i de l'australià Anthony Day. Des de llavors, tant CB[n] com Q[n] s'han emprat com a abreviatures de cucurbituril on n representa el nombre d'unitats de glicoluril. La característica més atractiva dels cucurbiturils és la seva afinitat i selectivitat sorprenentment alta cap a una sèrie de molècules hoste en solucions aquoses. Durant les últimes dècades, la investigació vers els cucurbiturils i compostos relacionats s'ha incrementat amb aplicacions emergents en diversos camps.

## Referències

* ↑ Freeman, W. A.; Mock, W. L.; Shih, N. Y. «Cucurbituril» (en anglès). Journal of the American Chemical Society, 103, 24, 01-12-1981, pàg. 7367–7368. DOI: 10.1021/ja00414a070. ISSN: 0002-7863.
* 1 2 Hur, Moon Young; Hwang, Ilha; Kim, Kimoon. «Introduction: History and Development». A: Cucurbiturils and Related Macrocycles. Cambridge: Royal Society of Chemistry, 2019, p. 1–14. DOI 10.1039/9781788015967-00001. ISBN 978-1-78801-500-4.
# Norbert Jacques

Norbert Jacques (Eich, Ciutat de Luxemburg, 6 de juny de 1880 - Coblença, 16 de maig de 1954) fou un escriptor luxemburguès, especialitzat en la novel·la negra. Es feu popular per haver donat vida al personatge del Docteur Mabuse (1921), geni del crim, hipnotitzador i mestre de les arts de la dissimulació en múltiples identitats, semblant al personatge de Fantômas creat a la mateixa època a França per Pierre Souvestre i Marcel Allain.

## Obra

* 1910: Der Hafen
* 1919: Landmann Hal
* 1920: Der heilige Lant
* 1922: Pulvermühle
* 1922: Dr. Mabuse, der Spieler
* 1926: Der Feueraffe
* 1929: Die Limburger Flöte

## Enllaços externs

* http://www.woxx.lu/cntr/articleNew/id_article/792
* http://www.land.lu/html/dossiers/dossier_luxemburgensia/thill_210203.html Arxivat 2008-04-24 a Wayback Machine.
* http://www.sulb.uni-saarland.de/extra/litarchiv/projekte/jacques/njbibl.html Arxivat 2008-12-21 a Wayback Machine.
* http://www.literaturkritik.de/public/rezension.php?rez_id=7378&ausgabe=200409
# Falsos positius i falsos negatius

En les proves mèdiques i, més generalment, en la classificació binària (del sí o no), on un fals positiu és un error en què el resultat de la prova indica indegudament la presència d'una condició, com una malaltia (un resultat positiu), quan en realitat no hi és present; mentre que un fals negatiu és un error en què un resultat de prova no indica, indegudament, la presència d'una condició (el resultat és negatiu), quan en realitat hi és present. Es tracta dels dos tipus d'errors d'una prova binària (i es contrasten amb el resultat correcte, ja sigui un vertader positiu o un vertader negatiu). Un fals positiu es distingeix del sobrediagnòstic (quan augmenten els criteris per a incloure més pacients sota un diagnòstic), i també és diferent de la d'un excés de proves diagnòstiques.
A les proves d'hipòtesis estadístiques, els conceptes anàlegs es coneixen com a errors de tipus I i de tipus II, on un resultat positiu correspon a rebutjar la hipòtesi nul·la i un resultat negatiu correspon a no rebutjar-la. Els termes s'utilitzen sovint de forma intercanviable, però hi ha diferències en el detall i la interpretació a causa de les diferències entre proves mèdiques i proves d'hipòtesis estadístiques.

## Referències

* ↑ False Positives and False Negatives
* ↑ Brodersen, J; Schwartz, LM; Heneghan, C; O'Sullivan, JW; Aronson, JK; Woloshin, S «Overdiagnosis: what it is and what it isn't.». BMJ Evidence-based Medicine, 23, 1, 01-02-2018, pàg. 1–3. DOI: 10.1136/ebmed-2017-110886. PMID: 29367314.
* ↑ O’Sullivan, Jack W; Albasri, Ali; Nicholson, Brian D; Perera, Rafael; Aronson, Jeffrey K; Roberts, Nia; Heneghan, Carl «Overtesting and undertesting in primary care: a systematic review and meta-analysis». BMJ Open, 8, 2, 11-02-2018, pàg. e018557. DOI: 10.1136/bmjopen-2017-018557. PMC: 5829845. PMID: 29440142.
# Fair Play

Fair Play és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 418 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fair Play tenia 418 habitants, 160 habitatges, i 107 famílies. La densitat de població era de 538 habitants per km².
Dels 160 habitatges en un 40% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,7% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.438 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.422 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 9.151 $. Entorn del 22,1% de les famílies i el 29,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fair Play». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fair Play». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Eutichurus

Eutichurus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels euticúrids (Eutichuridae). Fou descrit per primera vegada l'any 1897 per Simon.
Hi ha 26 espècies que s'han trobat a Amèrica del Sud, 3 a Amèrica Central (Panamà, Costa Rica) i 2 espècies a l'Índia.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog, versió 19.0 del 21 de febrer de 2018, existeixen 31 espècies, 4 sinonímies i 2 espècies nomen dubium:
* Eutichurus abiseo Bonaldo, 1994
* Eutichurus arnoi Bonaldo, 1994
* Eutichurus chingliputensis Majumder & Tikader, 1991
* Eutichurus cumbia Bonaldo & Ramírez, 2018
* Eutichurus cuzco Bonaldo, 1994
* Eutichurus ferox Simon, 1897
* Eutichurus furcifer Kraus, 1955
* Eutichurus ibiuna Bonaldo, 1994
* Eutichurus itamaraju Bonaldo, 1994
* Eutichurus keyserlingi Simon, 1897
* Eutichurus lizeri Mello-Leitão, 1938
* Eutichurus luridus Simon, 1897
* Eutichurus madre Bonaldo, 1994
* Eutichurus manu Bonaldo, 1994
* Eutichurus marquesae Bonaldo, 1994
* Eutichurus murgai Bonaldo & Lise, 2018
* Eutichurus nancyae Bonaldo & Saturnino, 2018
* Eutichurus pallatanga Bonaldo, 1994
* Eutichurus paredesi Bonaldo & Saturnino, 2018
* Eutichurus putus O. Pickard-Cambridge, 1898
* Eutichurus ravidus Simon, 1897
* Eutichurus saylapampa Bonaldo, 1994
* Eutichurus sigillatus Chickering, 1937
* Eutichurus silvae Bonaldo, 1994
* Eutichurus tequendama * Bonaldo & Lise, 2018
* Eutichurus tezpurensis Biswas, 1991
* Eutichurus tropicus (L. Koch, 1866)
* Eutichurus valderramai Bonaldo, 1994
* Eutichurus yalen Bonaldo, 1994
* Eutichurus yungas Bonaldo & Ramírez, 2018
* Eutichurus zarate Bonaldo, 1994

### Sinonímies

* Eutichurus birabeni Mello-Leitão, 1941 = Eutichurus lizeri Mello-Leitão, 1938 (Bonaldo, 1994: 117).
* Eutichurus brescoviti Bonaldo, 1994 = Eutichurus tropicus (L. Koch, 1866) (Bonaldo et al., 2018: 344).
* Eutichurus ecuadorensis Schmidt, 1971 = Eutichurus putus O. Pickard-Cambridge, 1898 (Bonaldo, 1994: 133).
* Eutichurus pallidus (Mello-Leitão, 1943, Traslladat des de Philisca) = Eutichurus ravidus Simon, 1897 (Bonaldo, 1994: 125).

### Nomina dubia

* Eutichurus nigropilosus Mello-Leitão, 1941b: 286, f. 14 (m, Colombia) -- Bonaldo, 1994: 108.
* Eutichurus paucalensis (Keyserling, 1879: 332, pl. 4, f. 27, f, Peru, originalment a Cheiracanthium, Traslladat aquí per Simon, 1897a: 84) -- Bonaldo, 1994: 108.

## Referències

* ↑ Simon, 1897: Histoire naturelle des araignées. Paris, vol.2, p.1-192 (text íntegre).
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Eutichurus Simon, 1897 en la família Eutichuridae +base de dades, accés el 13 de desembre de 2018
# Ferran d'Aragó i Conejo

Ferran d'Aragó i Conejo (nascut a València a mitjans del segle XV) fou un cavaller de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem que arribà ser Prior de Catalunya (1491-1511).
Era fill natural d'Alfons d'Aragó i Escobar, duc de Vilafermosa, comte de Ribagorça i Cortes i baró d'Arenós, i de Estenga Conejo. Era net de Joan II d'Aragó per part de pare.
El 1487 va intentar usurpar el càrrec de Prior de Catalunya al seu legítim possessor, fra Jaume de la Geltrú, que s'havia traslladat a Rodes per defensar-la dels turcs. Des del Convent es va nomenar Bernat Hug de Rocabertí com a jutge del conflicte, que va determinar que el priorat pertanyia a Geltrú, però quan aquest va morir fou succeït per Ferran d'Aragó.

## Referències

* ↑ Segons Joaquim Miret i Sans (Les cases de Templers i Hospitalers a Catalunya, Barcelona: Impremta de la Casa Provincial de Caritat, 1910, p. 520), Ferran d'Aragó fou Prior de Catalunya entre 1487-1495.