OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Le Ménil-Vicomte

Le Ménil-Vicomte és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 47 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Le Ménil-Vicomte era de 47 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 19 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 17 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 15 habitatges principals, 8 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 4 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Le Ménil-Vicomte el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 17 eren actives i 11 eren inactives. De les 17 persones actives 12 estaven ocupades (11 homes i 1 dona) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 11 persones inactives 1 estava jubilada, 2 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Le Ménil-Vicomte hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Le Ménil-Vicomte a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Le Ménil-Vicomte a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Universitat de Sheffield

La Universitat de Sheffield (en anglès: University of Sheffield, informalment: Sheffield University) és una universitat de recerca situada a la ciutat de Sheffield a South Yorkshire, Anglaterra. Va rebre la seva royal charter l'any 1905 com a successora de la Sheffield Medical School (1828) i l'University College of Sheffield (1897). Pertany al prestigiós Russell Group d'universitats de recerca intensiva.
Té un equip compost per 5.306 persones. El curs 2013-2014 tenia 26,600 estudiants.
La Universitat de Sheffield està àmpliament reconeguda com a universitat líder en la recerca. La QS World University Rankings de 2015-16 ubica Sheffield en el lloc 88è mundial.
Està organitzada en 5 facultats acadèmiques compostes per molts departaments. El seu pressupost anual per a 2014–15 va ser de £560.6 milions amb un superhàvid de £21.3 milions.
Sheffield també és membre de la Worldwide Universities Network, el N8 Group i la White Rose University Consortium.

## Galeria

* Retrat de Mark Firth, que obrí el Firth College el 1879
* Pòster per recaptar fons (1904/1905)
* Sheffield School of Medicine, fundada el 1828
* Firth College, que més tard va esdevenir part de la universitat
* Firth Court, obert el 1905, per la Royal Charter
* El Drama Studio
* St George's Church
* Broad Lane Court

## Referències

* ↑ Graeme Paton and Ben Bryant. «Third of Britain's elite universities still looking for students». Telegraph.co.uk, 13-09-2012. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ Janet Murray. «Russell Group universities prepare to do battle for top students». the Guardian. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ University of Sheffield. «University of Sheffield top of Russell Group and region for student experience». Arxivat de l'original el 5 de gener 2016. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ «Top students concentrated in just 12 elite universities». Telegraph.co.uk, 13-07-2011. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ «QS World University Rankings® 2015/16». QS, 10-12-2015.
* ↑ «Financial Statements for the Year to 31 July 2015» (PDF) p. 54. University of Sheffield. Arxivat de l'original el 2015-12-25. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «WUN Member Universities».
* ↑ «N8 Research Partnership».
* ↑ «White Rose University Consortium About Us».
There are two official histories of the university:
* Arthur W. Chapman (1955) The Story of a Modern University: A History of the University of Sheffield, Oxford University Press.
* Helen Mathers (2005) Steel City Scholars: The Centenary History of the University of Sheffield, London: James & James.

## Enllaços externs

* Universitat de Sheffield - Lloc web oficial
* University of Sheffield's Union of Students
# Torneig de Shenzhen 2018

«Torneig de Shenzhen 2018» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: ATP Shenzhen Open 2018
* Torneig de tennis femení: Shenzhen Open 2018
# Gueórguievskoie (Adiguèsia)

* Per a altres significats, vegeu «Gueórguievskoie (Krasnodar)».
Gueórguievskoie (en rus Гео́ргиевское) és un poble de la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a 30 km a l'est de Guiaguínskaia i a 30 km al nord-est de Maikop. Pertany al municipi de Serguíevskoie.
# Villiers-en-Morvan

Villiers-en-Morvan és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 43 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villiers-en-Morvan era de 43 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 21 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 49 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 10 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villiers-en-Morvan el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 12 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 23 persones, 12 eren actives i 11 eren inactives. De les 12 persones actives 8 estaven ocupades (5 homes i 3 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 11 persones inactives 9 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villiers-en-Morvan a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villiers-en-Morvan a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ceratocyba umbilicaris

Ceratocyba umbilicaris és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
És l'únic membre del gènere monotípic Ceratocyba.
Fou descrit per primera vegada per A. Holm l'any 1962,

## Distribució

És un endemisme de Kenya.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Holm, Å. «The spider fauna of the East African mountains. Part I: Fam. Erigonidae.». Zoologiska Bidrag från Uppsala, vol. 35, 1962, pàg. 19–204.
* ↑ «Gen. Ceratocyba Holm, 1962». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a IÓN (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Lliri d'aigua

* Aquest article tracta sobre una planta. Si cerqueu obra de Frederic Soler, vegeu «El lliri d'aigua».
Zantedeschia aethiopica o cal·la (del sinònim, Calla aethiopica) és una espècie de planta d'ús ornamental dins la família Aràcia, és planta nativa del sud d'Àfrica a Lesotho, Àfrica del Sud i Eswatini.

## Descripció

És una planta perenne, perennifòlia (o caducifòlia segons l'ambient on es troba), herbàcia i amb rizoma. Prefereix viure prop de l'aigua. Fa fins a 0,6–1 m d'alt i les fulles fan fins a 45 cm de llargada. La seva inflorescència és grossa i la seva espata és blanca de fins a 25 cm de llargada, amb un espàdix groc de fins a 90 mm de llargada.
Z. aethiopica conté oxalat de calci i, si s'ingereix, és tòxica.

## Cultiu

Com a planta ornamental, se n'han seleccionat un gran nombre de cultivars:
* 'Crowborough', més tolerant al fred.
* 'Green Goddess', amb bandes verdes.
* 'White Sail', amb una espata molt ampla.
* 'Red Desire' amb espàdix roig.
* 'Pink Mist', amb la base de l'espata rosada.
* Blanca
* Emergència de la fulla

## Referències

* ↑ Germplasm Resources Information Network: Zantedeschia aethiopica Arxivat 2014-12-05 a Wayback Machine.
* ↑ Huxley, A., ed. (1992). New RHS Dictionary of Gardening. Macmillan ISBN 0-333-47494-5
* ↑ Poisonous Plants of North Carolina Arxivat 2013-09-03 a Wayback Machine. Retrieved on 8-2-2009
* ↑ «Zantedeschia aethiopica Arum Lily, Calla lily, White Calla Lily PFAF Plant Database». [Consulta: 20 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Alfred Pink. Gardening for the Million.. Project Gutenberg Literary Archive Foundation, 2004.
* Botanicas Annuals & Perennials, Random House, Sydney, 2005, ISBN 0-09-183809-6.
# Tàngara collvermella

La tàngara collvermella (Tangara cyanocephala) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars, bosc, matolls, caatinga i parcs de les terres baixes a l'est del Brasil, est de Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tàngara collvermella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Apol·lòfanes

Apol·lòfanes és el nom dels següents personatges:
* Apol·lòfanes d'Antioquia, filòsof estoic grec del segle iii aC
* Apol·lòfanes d'Atenes, poeta de l'antiga comèdia àtica del segle iv aC
* Apol·lòfanes de Cízic, polític mediador entre perses i espartans el segle iv aC
* Apol·lòfanes de Selèucia, metge de l'antiga Grècia del segle iii aC
* Apol·lòfanes Sòter, rei indo-grec del Panjab Oriental del segle i aC
# Setzena esmena de la Constitució dels Estats Units

La Setzena esmena (en anglès Sixteenth Amendment) de la Constitució dels Estats Units permet al Congrés dels Estats Units gravar un impost sobre la renda sense prorratejar-lo entre els estats segons la població o basant-lo en els resultats d'algun cens. Aquesta esmena va excloure l'impost sobre la renda dels requeriments constitucionals dels imposts directes, després que els imposts sobre les rendes, dividends i interessos van ser qualificats com a imposts directes pel dictamen de la Cort Suprema en el cas Pollock contra Farmers' Lloen & Trust Co. (1895). Va ser ratificada al febrer del 1913.

## Text

El text de la Setzena esmena a la Constitució dels Estats Units diu així:
| « | (català) El Congrés tindrà facultats per a establir i recaptar impostos sobre els ingressos, sigui quina sigui la font de la qual provinguin, sense prorratejar-los entre els diferents estats i sense atendre a cap cens o recompte. | (anglès) The Congress shall have power to lay and collect taxes on incomes, from whatever source derived, without apportionment among the several States, and without regard to any census or enumeration. | » |

## Vegeu també

* Constitució dels Estats Units.
* Esmenes a la Constitució dels Estats Units.

## Referències

* ↑ United States Government Printing Office. «Sixteenth Amendment». gpo.gov.

## Enllaços externs

* Constitució dels Estats Units d'Amèrica (castellà).
# Tomàs Aldàs Conesa

Tomàs Aldàs Conesa (Província de València, País Valencià, 1880 - 1965) fou un músic, pianista, professor de música i catedràtic de Conservatori.
Després d'estudiar al Conservatori Professional de Música i Declamació de València, com a alumne pensionat, desenvolupà la seva tasca professional, a més de com a músic i violinista, i també com a professor de música i de solfeig, i com a professor numerari a partir de 1928. Entre els anys 1923 i 1951 fou president de l'"Asociación de Profesores Músicos Santa Cecilia de Valencia". El 1932 va crear 'La Massa Coral Normalista', agrupació coral no professional que va estar integrada, en un principi, per alumnes i alumnes de l'Escola Normal de Magisteri Primari de València. Més endavant, va exercir, com a catedràtic, al mateix Conservatori en què es formà, del qual es convertiria, posteriorment, a partir de 1943, en el director, succeint en el càrrec a l'anterior director, Francisco Comes. Fou autor de diversos mètodes de solfeig i de teories de la música, a més de diverses obres força interpretades i de dues sarsueles, El Matador i La Virgen de la Buena Guía, que es van estrenar al Teatre Ruzafa de València.

## Referències

* ↑ José, Climent «Aldás Conesa, Tomás». Diccionario de la música española e hispanoamericana (Vol. 1). SGAE [Madrid], 1999, pàg. 238. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ «Aldás Conesa, Tomás, 1880-1965». ATRIL - Catálogo de Obras Sinfónicas Españolas. Associació Espanyola de Documentació Musical (AEDOM). [Consulta: 15 febrer 2021].
* 1 2 Fontestad Piles, Ana. El Conservatorio de Música de Valenciaː antecedentes, fundación y primera etapa (1879-1910). Servei de Publicacions de la Universitat de València, 2006, pàg. 415. [Consulta: 15 febrer 2021].
* 1 2 Miravet Lecha, Juan «La vida musical en Valencia durante la Guerra Civil (1936-1939). Percepción de la vida musical valenciana a través de la prensa y otras fuentes documentales». Tesi doctoral. Universitat Politècnica de València, pàgs. 89, 93, i 147, 156, 180, 188, 232, 347, 358 [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ «Presidentes de la Asociación desde su fundación hasta nuestros días: Cuadro de presidentes de la Asociación de Profesores Músicos Santa Cecilia de Valencia». Asociación de los Músicos Valencianos. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ «Destacó como comerciante a mediados del siglo XX en la calle Enmedio». El Periódico Mediterráneo, 16-03-2013 [Consulta: 15 febrer 2021].

## Bibliografia

* Agulló Díaz, M. del Carmen; Juan Agulló, Blanca. Mestres de mestres: 150 anys de formació de mestres valencianes. Universitat de València, 2020. ISBN 978-84-9134-604-3.
# Gufa

Gufa és un camp volcànic situat a la regió meridional del mar Roig d'Eritrea, prop de la frontera amb Djibouti. Està format per un grup de cons d'escòria basàltica i colades de lava. La cota màxima és de 600 msnm. Es desconeix la data de formació de Gufa així com la de la seva darrera erupció.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Gufa» (en anglès). [Consulta: 31 març 2024].
# Carmichael (cràter)

Carmichael és un cràter d'impacte que està situat al llarg de la vora oriental del Sinus Amoris, en el quadrant nord-est de la cara visible de la Lluna. Dins d'un parell de diàmetres del cràter es troba al sud-sud-oest el cràter Hill, més petit. Més cap a l'est-nord-est apareix el destacat cràter Macrobi. Carmichael va ser designat Macrobi A abans de rebre el seu nom actual per la UAI.
Carmichael és generalment circular, amb una petita plataforma al centre de les parets interiors inclinades. Hi ha una baixa altura de talús al llarg de la paret interior del sud-est. El cràter està lliure d'impactes notables al llarg de la vora o l'interior, encara que una petita márca de cràter està situada en la mar lunar just fora del brocal cap al sud-sud-oest.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Carmichael (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 19 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 19 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Carmichael» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-12-11. [Consulta: 19 juliol 2018].
# Llengua SVO

Una llengua SVO, o Subjecte Verb Objecte (l'últim un sinònim de complement directe) és aquella que, més freqüentment, disposa els constituents d'una frase transitiva en aquell ordre, per exemple: El noi menja les taronges. S'ha de tenir en compte que moltes llengües permeten diversos ordres dels constituents, però típicament es pot discernir un ordre bàsic, i és segons aquest que una llengua es classifica.
Les llengües romàniques, incloent-hi el català, són exemples de llengües SVO, junt amb l'anglès, les llengües xineses, l'hebreu modern, el finès, el rus, el suahili, el polonès, l'indonesi, i moltes d'altres. És l'ordre de constituents segon més comú entre les llengües del món, amb un 41,79% de llengües, segons un estudi de 402 llengües.
La classificació de llengües pel seu ordre de constituents pertany a la tipologia, un camp lingüístic que categoritza les llengües segons característics compartits.

## Llengües V2

Alguns llengües germàniques, com ara l'alemany, l'holandès, i el suec (però no l'anglès) requereixen, en clàusules no subordinades, que el segon constituent ha de ser el verb conjugat. Un exemple en alemany:
| Frase | Ich las dieses Buch gestern. | Ich las dieses Buch gestern. | Ich las dieses Buch gestern. | Ich las dieses Buch gestern. |
| Paraules | ich | las | dieses Buch | gestern |
| Glose | jo | vaig llegir | aquest llibre | ahir |
| Parts | subjecte | verb | CD | adverbi |
| Traducció | Vaig llegir aquest llibre ahir. | Vaig llegir aquest llibre ahir. | Vaig llegir aquest llibre ahir. | Vaig llegir aquest llibre ahir. |
Però:
| Frase | Gestern las ich dieses Buch. | Gestern las ich dieses Buch. | Gestern las ich dieses Buch. | Gestern las ich dieses Buch. |
| Paraules | gestern | las | ich | dieses Buch |
| Glose | ahir | vaig llegir | jo | aquest llibre |
| Parts | adverbi | verb | subjecte | CD |
Si l'adverbi es mou al principi de la frase, és necessari que el subjecte segueix el verb, deixant el verb en la segona posició. En aquestes llengües, per tant, l'ordre canònic dels constituents és SVO, però la seva sintaxi imposa un requisit que no existeix en les altres llengües SVO.

## Vegeu també

* Llengua SOV
* Llengua VSO
* Llengua OVS
* Llengua VOS
* Llengua OSV

## Referències

* ↑ Tomlin, Russel S. Basic Word Order: Functional Principles (en anglès). Londres: Croom Helm, 1986. ISBN 0709924992.