OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festival de la Cançó d'Eurovisió 1993

El XXXVIII Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 15 de maig de 1993 en Millstreet, Irlanda. La presentadora va ser Fionnuala Sweeney, i la victòria va ser per al representant d'Irlanda, Niamh Kavanagh amb la cançó "In Your Eyes".

## Final

| Núm. | País | Intèrpret(s) | Cançó | Posició | Pts |
| 01 | Turquia | Burak Aydos | Esmer yarim | 21 | 10 |
| 02 | Espanya | Eva Santamaría | Hombres | 11 | 58 |
| 03 | Finlàndia | Katri Helena | Tule luo | 17 | 20 |
| 04 | Països Baixos | Ruth Jacott | Vrede | 6 | 92 |
| 05 | Regne Unit | Sonia | Better the devil you know | 2 | 164 |
| 06 | Xipre | Zymboulakis & Van Beke | Mi stamatas | 19 | 17 |
| 07 | Itàlia | Enrico Ruggeri | Sole d'Europa | 12 | 45 |
| 08 | Islàndia | Inga | Þá veistu svarið | 13 | 42 |
| 09 | Àustria | Tony Wegas | Maria Magdalena | 14 | 32 |
| 10 | Bèlgica | Barbara Dex | Iemand als jij | 25 | 3 |
| 11 | Malta | William Mangion | This time | 8 | 69 |
| 12 | Croàcia | Put | Don't ever cry | 15 | 31 |
| 13 | Irlanda | Niamh Kavanagh | In your eyes | 1 | 187 |
| 14 | Portugal | Anabela | A cidade | 10 | 60 |
| 15 | República de Bòsnia i Hercegovina | Fazla | Sva bol svijeta | 16 | 27 |
| 16 | França | Patrick Fiori | Mama Corsica | 4 | 121 |
| 17 | Israel | Lahakat Shiru | Shiru | 24 | 4 |
| 18 | Suïssa | Annie Cotton | Moi, tout simplement | 3 | 148 |
| 19 | Suècia | Arvingarna | Eloise | 7 | 89 |
| 20 | Eslovènia | 1X Band | Tih deževen dan | 23 | 9 |
| 21 | Alemanya | Münchener Freiheit | Viel zu weit | 18 | 18 |
| 22 | Noruega | Silje Vige | Alle mine tankar | 5 | 120 |
| 23 | Luxemburg | Modern Times | Donne-moi une chance | 20 | 11 |
| 24 | Dinamarca | Tommy Seebach Band | Under stjernerne på himlen | 22 | 9 |
| 25 | Grècia | Keti Garbi | Ellada, hora tou photos | 9 | 64 |

## Enllaços externs

* Eurovision Song Contest
# Fairfield (Washington)

Fairfield és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 494 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairfield tenia 494 habitants, 172 habitatges, i 121 famílies. La densitat de població era de 302,8 habitants per km².
Dels 172 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 22,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.545 $ i la renda mediana per família de 40.694 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 23.250 $. La renda per capita de la població era de 14.022 $. Aproximadament el 17,1% de les famílies i el 20,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Persones il·lustres

* Edward Kienholz (1927 - 1994) escultor

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Edward Kienholz | American sculptor» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2021].
# Fes memòria, Bel

Fes memòria, Bel és una novel·la de l'escriptor Vicenç Riera i Llorca guanyadora del premi Sant Jordi de novel·la el 1971.
És un testimoni dels fets d'octubre del 1934 a partir dels esdeveniments públics de més relleu i dels fets quotidians de les classes treballadores, que són les protagonistes de l'obra. El sis d'octubre de 1934 la pugna entre el govern català i l'espanyol va provocar una gran tensió, amb aldarulls i fins i tot pèrdues humanes, i va desembocar en la suspensió de l'autonomia, l'anul·lació de l'Estatut i la detenció del president Companys i dels seus consellers (entre molts altres represaliats), que foren sotmesos a consells de guerra sumaríssims.

## Projecte cinematogràfic

La novel·la va ser objecte d'un projecte cinematogràfic l'any 1977. El diari Avui del 3 de setembre de 1977 anunciava que el rodatge tindria lloc "properament", en diverses localitzacions catalanes, amb guió del mateix Riera Llorca i amb la participació com a intèrprets de Teresa Gimpera i Ovidi Montllor. La pel·lícula finalment no va arribar a fer-se realitat. Se'n desconeixen els motius.

## Referències

* 1 2 3 4 «Fes memòria, Bel». Adesiara. Arxivat de l'original el 26 de novembre 2022. [Consulta: 26 novembre 2022].
* 1 2 Ventura Pedrol, Albert. La proposta literària de Vicenç Riera Llorca: anàlisi de la seva obra novel·lística (1946-1991) (Tesi: Doctorat). Departament de Filologia Catalana. Universitat Rovira i Virgili, 2021-11-19, p. 189 [Consulta: 15 desembre 2022].
# Font del Teixó (Guixers)

La font del Teixó és una font d'aixeta de polsador obrada en pedra del municipi de Guixers.
Es troba en un planell lleugerament inclinat cap al sud, vora un bosc de pins i a 1.325 m d'altitud, al costat de la carretera de Solsona a Coll de Jou (50 m al nord)a l'alçada del km 21. Aquesta proximitat a la carretera així com el seu fàcil accés fa que sigui una font força concorreguda per a fer-hi fontades. Una tapa de ciment que hi ha davant de la font indica la data en què va ser obrada: 5 de febrer de 1993. S'ignora l'origen del seu nom.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine. però sí a l'edició digital (escales 1:10.000 i inferiors) del mapa de Catalunya de l'ICC.
# Font del Tibell

La Font del Tibell és una font del terme de Llimiana, a la vall del barranc de Barcedana.
Està situada a 757 m d'altitud, en el Bosc de Llimiana, al capdavall (nord) del Serrat Ample, a l'esquerra del barranc de Barcedana i a la dreta de la llau del Serrat Estret.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Filàtovka

«Filàtovka» té aquests significats:
* Filàtovka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Filàtivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Filí

«Filí» té aquests significats:
* Filí d'Agrigent, historiador grec
* Filí d'Atenes, orador atenenc
* Filí de Cos, metge grec
* Filí, ciutat grega
# Forces de l'Iraq Lliure

Les Forces de l'Iraq Lliure és una organització militar iraquiana creada pels Estats Units d'Amèrica amb exiliats iraquians, que constitueix la branca armada del Congrés Nacional Iraquià dirigit per Ahmed Chelabi.
Entrenats en un campament d'Hongria, uns set-cents soldats que formaren el nucli essencial d'aquestes forces, foren enviats a l'Iraq abans del final de la guerra (2003), però no van jugar cap paper rellevant. Se'ls va acusar de participar en saqueigs.

## Referències

* ↑ Free Iraqi Forces: 'Members of the Team' Liberating Iraq Arxivat 2017-09-30 a Wayback Machine., Departament de Defensa dels EUA
* ↑ Pratap Chatterjee. Iraq, Inc.: A Profitable Occupation. Nova York: Seven Story Press, 2004, p.121.
* ↑ 3,000 Iraqi exiles to train at US base in Hungary for secret role in war, The Guardian, 17 de gener de 2013
* ↑ Mobilization of Iraqi Exiles Falls Short LA Times, 29 de març de 2003
# Francesc Alabart i Sedó

Francesc Alabart i Sedó, conegut com a Quico Alabart, (Reus, 10 de setembre de 1959) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Format al Reus Deportiu, l'any 1976 debutà al primer equip, juntament amb Francesc Xavier Ibarz. Jugà al Reus Deportiu fins a 1984, any en què fou fitxat pel Liceo HC. Jugà amb el conjunt gallec fins a 1989, club on fou diversos cops campió d'Europa. Retornà al Reus Deportiu, on jugà fins a 1992.
Amb la selecció espanyola jugà durant 10 anys, entre 1978 i 1988, amb la que fou un cop campió del món i quatre cops campió d'Europa.

## Palmarès
### Reus Deportiu

* Recopa d'Europa:
** 1983-84
* Copa d'Espanya:
** 1983

### Liceo HC

* Copa d'Europa:
** 1986-87, 1987-88
* Recopa d'Europa:
** 1989
* Copa Continental:
** 1987, 1988, 1989
* Copa Intercontinental:
** 1987, 1989
* Lliga d'Espanya:
** 1985-86, 1986-87
* Copa d'Espanya:
** 1988, 1989

### Espanya

* Campionat del Món:
** 1980
* Campionat d'Europa:
** 1979, 1981, 1983, 1985
* Campionat d'Europa Júnior:
** 1978

## Referències

* ↑ «Los 10 de Trullols». Mundo Deportivo, 06-09-1988. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Francesc Alabart i Sedó». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Las plantillas». Mundo Deportivo, 03-10-1976. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Estos son nuestros poderes». Mundo Deportivo, 14-09-1984. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Plantilla Reus D.». Mundo Deportivo, 06-12-1989. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Pablo Cairo (Roller Monza) al Reus». Mundo Deportivo, 09-04-1992. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Franz Christoph Neubauer

Franz Christoph Neubauer (Hořín vers el 1760 - Bückeburg, 11 d'octubre de 1795) fou un compositor i violinista txec-alemany originari de Bohèmia.
Dotat de gran precocitat, encara era un infant quan ja es feia aplaudir en públic, tant com a compositor o com a violinista. Després de romandre alguns anys a Praga, es traslladà a Viena, on freqüentà l'amistat de Haydn i Mozart i va fer representar la seva òpera Ferdinand und Yarico. Després residí successivament a Espira, Heilbronn, Magúncia i Coblença, trobant arreu una acollida excel·lent. El 1798 fou nomenat mestre de capella del príncep de Neilburg, però en set envaït el país pels francesos el seu refugi de Minden, residint allà fins que el príncep de Schaumburg el cridà a Bückeburg com a director de concerts a les ordes de Johann Christoph Friedrich Bach, que dirigia la capella càrrec en el qual el succeí a la mort de J.C.F. Bach.
Dotat de gran talent natural i d'extraordinàries aptituds musicals, les seves composicions, tanmateix es ressenten de la precipitació amb què foren escrites i de la manca de sòlids estudis, però es recomanen, per contra, per la fluïdesa de la melodia i el sentiment del ritme. Deixà Simfonies, quartets, trios, sonates, concerts i melodies vocals, tot en gran nombre.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa num nº. 38, pàg. 310 (ISBN 84-239-4538-3)
# Franz Conrad von Hötzendorf

Franz Graf Conrad von Hötzendorf, o comte Franz Conrad von Hötzendorf (Penzing, Viena, 11 de novembre de 1852 – Bad Mergentheim, Württemberg, 25 d'agost de 1925) fou un militar austríac i cap d'estat major de l'exèrcit austrohongarès des de 1908 i durant la Primera Guerra Mundial fins al 1917.
En el context de les crisis balcàniques que es van succeir fins a 1914, va ser partidari de la guerra amb caràcter preventiu contra Sèrbia per salvaguardar territorialment l'Imperi Austrohongarès, en aquells moments ja en una situació política precària i fou el principal proponent de l'atac contra Sèrbia després de l'assassinat de l'arxiduc Francesc Ferran d'Àustria. Com a cap de l'exèrcit en promogué la modernització, mentre que des del punt de vista de la planificació estratègica, en general, els historiadors el consideren capaç però poc realista, a causa de la seva tendència a crear plans grandiosos sense tenir en compte el terreny, el clima i les capacitats de l'enemic; altres, com el britànic Ciryl Falls, en canvi, el consideren un dels més brillants estrategs de la Primera Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «Franz Graf Conrad von Hötzendorf». Encyclopædia Britannica [Consulta: 22 setembre 2017].
* ↑ Tucker, Spencer C. World War I: The Definitive Encyclopedia and Document Collection [5 volumes]: The Definitive Encyclopedia and Document Collection. ABC-CLIO, 28 d'octubre de 2014, p. 404–405. ISBN 978-1-85109-965-8 [Consulta: 22 setembre 2017].
* ↑ Tucker, Spencer C. 500 Great Military Leaders [2 volumes]. ABC-CLIO, 16 de desembre de 2014, p. 166–168. ISBN 978-1-59884-758-1 [Consulta: 22 setembre 2017].

## Bibliografia

* Beaver, Jan G. Collision Course: Franz Conrad Von Hötzendorf, Serbia, and the Politics of Preventive War. ISBN 978-0-557-09600-8.
# Freqüència (estadística)

Per a l'ús d'aquest terme en Física, vegeu Freqüència.
Es diu freqüència a la quantitat de vegades que es repeteix un determinat valor d'una variable aleatòria en una mostra o població estadística. Aquest valor de la variable aleatòria sol identificar-se amb un esdeveniment o succés, el qual ocorre durant la realització d'un experiment o estudi que té com a objecte la descripció, mitjançant l'esmentada variable aleatòria junt amb l'aparat matemàtic que s'hi pot aplicar, d'un aspecte o característica d'interès de la mostra o població. Així doncs, hom parlarà per exemple de "freqüència d'un esdeveniment en estudiar una característica d'una mostra".
El conjunt de freqüències associades a cada valor de la variable aleatòria (a cada esdeveniment associat a la descripció de la característica d'interès) se sol representar gràficament mitjançant un histograma o un diagrama de Pareto.

## Tipus de freqüència

En estadística es poden distingir fins a quatre tipus de freqüència (vegeu fig.1), que són:
* Freqüència absoluta $n_{i}$ d'una variable estadística $X_{i}$ és el nombre de vegades que apareix en la mostra el valor $x_{i}$. El total de la suma de les freqüències absolutes de cada valor $x_{i}$ és igual al nombre total $N$ d'ocurrències que componen la mostra estudiada.
* Freqüència relativa $f_{i}$ és el quocient que expressa la proporció entre la freqüència absoluta $n_{i}$ de cada valor $x_{i}$ i la mida $N$ de la mostra. És a dir,
    $f_{i}={\frac {n_{i}}{N}}={\frac {n_{i}}{\sum _{i}n_{i}}}$
Es presenta en una taula (fig.1) o mitjançant un núvol de punts en una distribució de freqüències (fig. 2).
La suma de les freqüències relatives és una suma de proporcions que té com a resultat el total 1:
$\sum f_{i}=1$
Com que la freqüència relativa és una proporció, es pot expressar en forma de percentatge o tant per cent $p_{i}$ si la multipliquem per 100 (el total $N$ és en aquest cas el 100% de les ocurrències).
* Freqüència absoluta acumulada $N_{i}$ és el nombre de vegades que apareixen en la mostra tant el valor $x_{i}$ com els valors inferiors a ell. L'última freqüència absoluta acumulada ha de ser igual a $N$.
* Freqüència relativa acumulada $F_{i}$ és el quocient entre la freqüència absoluta acumulada i el nombre total $N$ d'ocurrències. És a dir,
    $F_{i}={\frac {N_{i}}{N}}$
Multiplicant la freqüència relativa acumulada per 100 s'obté el percentatge acumulat $P_{i}$. De manera anàloga a $N_{i}$, el darrer valor de $F_{i}$ és 1 i el de $P_{i}$ és 100%.

## Exemples

Aquestes són les notes d'un alumne de 2n grau de secundària:
18, 13, 12, 14, 11, 08, 12, 15, 05, 20, 18, 14, 15, 11, 10, 10, 11, 13
La freqüència absoluta del valor "11" és 3. La freqüència relativa del valor "11" és 0,17 (3/18).

## Referències

* ↑ «Frequency statistic – Explanation & Examples» (en anglès americà). [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ «How to Find Frequency Statistics: A Clear Description | Linquip» (en anglès americà), 03-02-2021. [Consulta: 28 gener 2022].
* ↑ «Frequency Distribution - Definition, Types, Examples» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2022].

## Vegeu també

* Llei dels grans nombres
* Taula de freqüències
Viccionari
# Font de Beu-i-tanca

La Font de Beu-i-tanca és una font del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, en territori del poble de Puig de l'Anell, de l'antic municipi d'Orcau.
Està situada a 515,9 m d'altitud, al sud-est del poble de Puig de l'Anell, a l'extrem nord de la vall de Montesquiu. És situada a l'esquerra de la llau de Lliser.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font de Barrera

La Font de Barrera és una font de l'enclavament dels Masos de Baiarri, de l'antic terme de Claverol, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Està situada a 1.240 m d'altitud, a la Roqueta, al peu de la pista rural coneguda com a Pista vella de Baiarri, al nord del Serrat Pelat.

## Referències

* ↑ «Font de Barrera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font de Borrell

La Font de Borrell és una font del municipi de Tremp, del Pallars Jussà, al terme de Fígols de Tremp, en territori del poble de Puigverd. És a 673 msnm, a llevant de Puigverd i de la Casa Blanca, i a ponent del Serrat de Cabicerans.

## Enllaços externs

* Font de Borrell al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Front Popular de Nagaland

El Front Popular de Nagaland (Nagaland People's Front) és un partit polític de l'Índia, limitat a l'estat de Nagaland. Es considera un partit pacifista, favorable a la cultura naga i progressista.
Des del 2003 dirigeix el govern de l'estat en coalició amb el Bharatiya Janata Party, formant la Democratic Alliance of Nagaland. El partit està presidit per Shürhozelie i el cap principal és el ministre en cap Neiphiu Rio. El 2004 va absorbir al Partit Democràtic de Nagaland. A les eleccions del 2008 va obtenir 26 dels 60 escons i el 12 de març del 2008 Rio fou reelegit com a ministre en cap amb el suport d'alguns independents i els dos electes del BJP.
El seu lema és "fide non armis" (amb fe no calen armes).
La bandera del partit és de tres franges horitzontals, la superior blava, la central blanca i la inferior vermella; al centre l'emblema o símbol del partit, el gall. La proporció és 2:3. La bandera ve determinada per l'article 4 dels seus Estatuts.

## Referències

* ↑ Nagaland People's Front Constituació de l'organització (anglès)
# Friedrich Hebbel

Friedrich Hebbel (Wesselburen, 18 de març de 1813 - Viena, 13 de desembre de 1863) va ser un poeta i dramaturg alemany. Conreà un teatre pessimista, influït per Hegel i Schopenhauer: Judith (1839), Genoveva (1841), Maria Magdalene (1843), Herodes und Marianne (1847-49), Gyges und sein Ring (‘Gyges i el seu anell', 1854) i Nibelungentrilogie (‘Trilogia dels Nibelungs', 1861-62).
Va casar-se amb l'actriu Christine Enghaus.

## Referències

* ↑ «Friedrich Hebbel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Futur Sistema Aeri de Combat

El Futur Sistema Aeri de Combat (anglès: Future Combat Air System; francès: Système de combat aérien du futur; castellà: Futuro Sistema Aéreo de Combate) és un avió de combat europeu en fase de desenvolupament. Alemanya, Espanya i França són els tres socis actuals del projecte, amb una inversió inicial de 330 milions d'euros repartida per igual. L'adhesió d'un quart soci, Bèlgica, està prevista per al juny del 2025. A llarg termini, es calcula que el pressupost total del projecte superarà els 100.000 milions d'euros, cosa que en faria el projecte militar europeu de major envergadura.

## Referències

* 1 2 Ortega, P. «El nou caça bombarder europeu». El Punt Avui, 16 setembre 2019. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ Martin, T. «Belgium to join Europe’s FCAS next-gen fighter program in June 2025» (en anglès), 27-11-2023. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ Valls, F. H. «Espanya, Alemanya i França tanquen el contracte del nou avió de combat». La Vanguardia, 19 novembre 2022 [Consulta: 6 desembre 2023].
# Frédéric Weis

Frédéric Weis (nascut el 22 de juny de 1977 a Thionville, França) és un jugador de bàsquet professional francès.

## Carrera professional

Weis va jugar a l'Unicaja de Màlaga i el Iurbentia Bilbao Basket de l'ACB, i abans que això al PAOK Thessaloniki en la Lliga grega i al CSP Limoges en la Lliga francesa.
El 28 de gener de 2009, el Iurbentia Bilbao Basket va renunciar-hi després que es perdés 3 partits seguits per problemes de salut, i el 13 de febrer del mateix any va signar pel ViveMenorca.
Havia sigut seleccionat pels New York Knicks en la 15a posició de la primera ronda del Draft de l'NBA de 1999, però no va signar contracte, i mai no va jugar a l'NBA. L'elecció de Weis per part dels Knicks, però, va fer enfadar a molts fans, ja que encara estava disponible en Ron Artest, jugador nascut a Nova York. El 29 d'agost de 2008, els drets del draft sobre Weis van ser traspassats als Houston Rockets a canvi del jugador Patrick Ewing.

## Le dunk de la mort

Weis es feu conegut per haver rebut la famosa esmaixada del jugador Vince Carter de l'equip nacional dels Estats Units als Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 a Sydney. En Vince Carter (1,98m) va saltar obrint les cames a l'aire, de manera que passàper sobre del cap d'en Weis, i acabà esmaixant la pilota. La premsa francesa va anomenar-ho "le dunk de la mort" ("l'esmaixada de la mort").

## Equip nacional de França

Weis va guanyar la medalla de plata al torneig de bàsquet dels Jocs Olímpics de l'any 2000 de Sydney amb l'equip nacional francès de bàsquet. També va jugar amb l'equip nacional francès al Campionat del Món de 2006 i en el Campionat d'Europa en els anys 1999, 2001, 2005 i 2007. En l'Eurobasket de l'any 2005 va guanyar la medalla de bronze amb el seu equip.

## Referències

* ↑ El Iurbentia Bilbao Basket y Fred Weis acuerdan rescindir el contrato (en castellà). ACB.com, 2009/01/29.
* ↑ El ViveMenorca firma a Weis y da de baja a Vladimir Boisa (en castellà). ACB.com, 2009/02/13.
* ↑ http://www.nytimes.com/2008/10/28/sports/basketball/28nba.html?_r=1&ref=sports&oref=slogin
* ↑ Ballard, Chris. «Bet You Wish You Could Dunk», 20-02-2008. [Consulta: 10 setembre 2008].
* ↑ Vídeo: Vince Carter esmaixa per sobre de Frédéric Weis Youtube.com.

## Enllaços externs

* Perfil a Euroleague.net
* Perfil a Eurobasket2007.org Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine.
* Perfil a ACB.com Arxivat 2016-06-27 a Wayback Machine.
# Fumio Obata

Fumio Obata (Tòquio, anys 70) és un autor de còmic japonés-britànic. Ha treballat també en el camp de l'animació i la il·lustració.
En 1991 s'instal·la al Regne Unit, estudiant a la Glasgow School of Art i el Royal College of Art de Londres, on va eixamplar les seues referències artístiques, que fins aleshores sols tenien com a exemple el Manga. En un primer moment es va dedicar a la il·lustració, realitzant treballs per al grup musical Duran Duran.
L'èxit com a autor de còmic li arriba amb la novel·la gràfica Just so Happens (2014), còmic semi-autobiogràfic on es conta una història de xoc cultural d'una japonesa residint al Regne Unit. Pel fet d'utilitzar una protagonista femenina a una obra amb contingut autobiogràfic, hi va haver lectors que pensaven que es tractava d'una autora. L'estil de dibuix està a mitjan camí entre el manga comercial i el còmic d'autor occidental, amb un grafisme simple però una història complexa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Entrevista a Fumio Obata Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a Spacemanbooks, de l'11 de febrer de 2015 (castellà)
* ↑ Ressenya de 'Casualmente' (Just so Happens) a Entrecómics del 18 de febrer de 2015 (castellà)

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-03-22 a Wayback Machine. (anglès)