OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caja España-Duero

Caja España-Duero (Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, Caja de Ahorros y Monte de Piedad) és una caixa d'estalvis resultant de la fusió entre dues caixes, Caja España i Caja Duero.
Davant les noves exigències plantejades pel Banc d'Espanya a principis de l'any 2011, la caixa resultant de la fusió estudia la possibilitat d'una nova fusió. En un inici hi havia dues negociacions, una fusió amb Unicaja i Ibercaja, o unir-se al grup Banc Mare Nostrum (BMN),. Aquest últim grup (BMN) ha trencat les negociacions per no haver arribat a un acord.

## Referències

* ↑ «Caja Duero y Caja España aprueban su fusión» (en castellà). Expansión, 05-06-2010. [Consulta: 13 març 2011].
* ↑ «El Banco de España promueve la fusión de Unicaja, Ibercaja y Duero-España» (en castellà). El Economista, 08-03-2011. [Consulta: 13 març 2011].
* ↑ «Caja Duero-España comunica a la Comisión Nacional del Mercado de Valores la negociación con Mare Nostrum» (en castellà). La Gaceta de Salamanca. Arxivat de l'original el 2011-11-19. [Consulta: 13 març 2011].
* ↑ «Banco Mare Nostrum rompe las negociaciones con Caja España-Duero» (en castellà). El Economista, 15-03-2011. [Consulta: 17 març 2011].

## Vegeu també

* Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvis
# Caja Granada

Caja Granada és una caixa d'estalvis andalusa amb seu a Granada. Forma part del nou Grup Banc Mare Nostrum (Cajamurcia, Caixa Penedès, Caja Granada i Sa Nostra), fusió realitzada mitjançant el Sistema Institucional de Protecció (SIP).

## Referències

* ↑ «La SIP de Caixa Penedès ja té nom: Banc Mare Nostrum». Economia Digital, 01-01-2010. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2010. [Consulta: 17 octubre 2010].

## Vegeu també

* Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvis
* Joan Caellas Fernández
# CNC

CNC té els següents significats:
* Control numèric per ordinador (en anglès Computer Numerical Control), també Control Numèric Continu
* Congrés Nacional de Canàries, partit polític nacionalista de Canàries, Espanya
* Conceju Nacionaliegu Cántabru, partit polític nacionalista de Cantàbria
* Centre Nacional Català, grup polític catalanista fundat a Barcelona 1899
* Consell Nacional Català, organització d'àmbit internacional fundada com a resultat de la Conferència Nacional Catalana de Mèxic de 1953
# Organització territorial de Jamaica

Jamaica està dividida administrativament en 14 parròquies, que estan integrades en tres comtats històrics.

## Comtats

Tot i que el país està dividit en tres comtats, aquests no tenen actualment significació administrativa; el valor administratiu el tenen les catorze parròquies enumerades a continuació.
* Comtat de Cornwall
* Comtat de Middlesex
* Comtat de Surrey

## Parròquies

A continuació hi ha una llista de les parròquies numeradas segons l'ordre en què apareixen al mapa que mostra la divisió territorial de Jamaica:
Població cens 2011 :
| Comtat de Cornwall |||||
| 1 | Hanover | Lucea | 450,4 | 69.533 |
| 2 | Saint Elizabeth | Black River | 1.212,4 | 150.205 |
| 3 | Saint James | Montego Bay | 594,9 | 183.811 |
| 4 | Trelawny | Falmouth | 874,6 | 75.164 |
| 5 | Westmoreland | Savanna-la-Mar | 807,0 | 144.103 |
| Comtat de Middlesex |||||
| 6 | Clarendon | May Pen | 1.196,3 | 245.103 |
| 7 | Manchester | Mandeville | 830,1 | 189.797 |
| 8 | Saint Ann | Saint Ann's Bay | 1.212,6 | 172.362 |
| 9 | Saint Catherine | Spanish Town | 1.192,4 | 516.218 |
| 10 | Saint Mary | Port Maria | 610,5 | 113.615 |
| Comtat de Surrey |||||
| 11 | Kingston | Kingston | 21,8 | 89.057 |
| 12 | Portland | Port Antonio | 814,0 | 81.744 |
| 13 | Saint Andrew | Half Way Tree | 430,7 | 573.369 |
| 14 | Saint Thomas | Morant Bay | 742,8 | 93.902 |

## Referències

* ↑ «Population Usually Resident in Jamaica, by Parish: 2011» (en anglès). Institu d'Estadística de Jamaica, 2011. Arxivat de l'original el 10 gener 2021. [Consulta: 28 gener 2021].

## Enllaços externs

* Jamaican Parish Reference Arxivat 2012-03-26 a Wayback Machine., una concisa i ben il·lustrada història de l'evolució dels noms de les parròquies a Jamaica. (anglès)
# Col·legi de Música de Bakú

El Col·legi de Música de Bakú (àzeri: Asəf Zeynallı Adina Musiqi Kolleci) és una institució d'educació secundària a Bakú.

## Història

En 1885 Antonina Yermolayeva, l'estudiant de Conservatori de Moscou, va obrir una escola privada. Ella es va convertir en directora de l'escola. El personal pedagògic de l'escola va ser format principalment pels graduats dels conservatoris russos. El 1922 l'escola va ser dirigida pel famós compositor de l'Azerbaidjan, Üzeyir Hacıbəyov.
Des de 1953 el col·legi porta el nom del compositor Asəf Zeynallı.

## Informació general

El Col·legi de Música de Bakú és una escola especial de quatre anys. Aproximadament 1400 estudiants estudien i 400 professors ensenyen en aquest col·legi. Actualment el director de l'escola és Nazim Kazımov, l'artista d'Honor de l'Azerbaidjan.

## Famosos alumnes

* Xan Şuşinski
* Asəf Zeynallı
* Səid Rüstəmov
* Ahmad Bakıhanov
* Müslüm Maqomayev
* Zeynəb Xanlarova
* Məmməd Quliyev
* Alim Qasimov
* Lütfiyar İmanov
* Elnur Hüseynov
* Sabina Babayeva
* Flora Kərimova
* Valentí Jenevskiy

## Referències

* ↑ «Бакинский музыкальный колледж (БМК)» (en rus). www.mugam.musigi-dunya.az [Consulta: 6 novembre 2018].
* ↑ «Asəf Zeynallı adına musiqi kolleci 110 yaşını Opera və Balet Teatrında qeyd edib» (en àzeri). www.trend.az, 22-05-2008 [Consulta: 6 novembre 2018].
# Búfag bec-roig

El búfag bec-roig (Buphagus erythrorynchus) és un ocell de la família dels bufàgids (Buphagidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a les sabanes d'Àfrica oriental, des del sud-est d'Angola, Zàmbia, sud-est, est i nord-est de la República Democràtica del Congo, sud-est de Sudan, Etiòpia, Eritrea, Djibouti, Somàlia, Ruanda, Uganda, Kenya, Tanzània, Malawi, cap al sud fins al nord-est de Namíbia, nord i est de Botswana, Zimbabwe i sud de Moçambic i nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Búfag bec-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 18/10/2023(català)
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1913

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1913 es va celebrar a Leipzig i a Berlín (Imperi Alemany) del 23 al 31 d'agost de 1913.
Les competicions professionals es van realitzar a Leipzig del 23 al 24 d'agost, i les amateurs a Berlín del 28 al 31 d'agost. En total es va competir en 4 disciplines, 2 de professionals i 2 d'amateurs.

## Resultats
### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Walter Rütt Imperi Alemany | Thorvald Ellegaard Dinamarca | André Perchicot França |
| Darrere moto | Paul Guignard França | Jules Miquel França | Richard Scheuermann Imperi Alemany |

### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | William Bailey Regne Unit | Harry Ryan Regne Unit | Christel Rode Imperi Alemany |
| Darrere moto | Leon Meredith Regne Unit | Alex Beyer Imperi Alemany | Cor Blekemolen Països Baixos |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Regne Unit | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 | Imperi Alemany | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 3 | França | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Barbus marmoratus

Barbus marmoratus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Lualaba.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bassiano

Bassiano (Vassiàno en el dialecte local) és una ciutat (un comune) italiana amb 1.655 habitants. És el segon municipi a més altitud de la província de Latina al Lazio, el de més altitud és Rocca Massima

## Geografia fisica

Hi discorre el torrent Brivolco, que va a parar al riu Ufente.

## Història

Hi ha opinions que diuen que Bassiano va ser fundat per l'emperador Caracalla. A partir del segle x comença la història documentada de Bassiano i la primera notícia escrita és de 1169. El 1240 el Papa Gregori IX nomenà Signore dei Castelli di Sermoneta a Bassiano Trasmondo Annibaldi, per recompensar-lo del seu ajut contra la temptativa d'invasió per part de Frederic II.

### Persones relacionades amb Bassiano

* Aldo Manuzio, editor i humanista, nascut a Bassiano el 1449;
* Fra Vincenzo Maria Pietrosanti, escultor nascut a Bassiano el 1624;
* Francesco Lambiasi, Vescompte de Rímini, nascut a Bassiano el 1947;

## Notes

* ↑ {{{títol}}}.
* ↑ Dato Istat Arxivat 2012-03-09 a Wayback Machine. - Popolazione residente al 31 dicembre 2010
# Barigo

Barigo va ser una empresa francesa fabricant de motocicletes amb seu a Thouars que va tenir activitat entre el 1976 i el 1997. Fundada pel pilot de motocròs Patrick Barigault, l'empresa va destacar pels seus models de motocicleta de disseny progressista i atrevit, molts dels quals feien servir motors Rotax.

## Història

A mitjan dècada del 1970, un amic de Patrick Barigault li va demanar que li construís un bastidor artesanal per a la seva Bultaco. Quan Barigault el va haver fet, va despertar l'interès d'un majorista, el qual li'n va encarregar una sèrie per a motocicletes Honda 350cc. El 1976, Barigault va lliurar la seva primera sèrie de bastidors sota el nom de "Barigo" (transcripció fonètica de Barigault). Algunes unitats de motocicletes Barigo es van motoritzar amb motors Honda (Barigo HB) i altres, amb Yamaha (Barigo YB).
La producció en sèrie va començar realment després d'un assaig favorable d'una Barigo a la revista francesa Moto Verte. Havent aconseguit una licitació per a l'exèrcit francès, el 1984 Barigault es va associar amb els Ateliers de Construction Siccardi, una col·laboració que va durar fins al 1986. Les Barigo van obtenir diversos èxits al ral·li París-Dakar i a diverses competicions de Supermotard.
El 1992, l'empresa va ser adquirida per la fàbrica de maquinària Perrotin Automation. Des d'aleshores, a més de motocicletes de fora d'asfalt i supermotard, Barigo va produir models de carretera.

## Referències

* ↑ Ewald, S.; Murrer, G. Enzyklopädie des Motorrads, Marken - Modelle - Technik (en alemany). Bechtermünz Verlag, 1999. ISBN 3-8289-5364-6.
* 1 2 3 «Barigo Motorcycles» (en anglès). cybermotorcycle.com. [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ Brown, Roland. Classic Motorcycles, the complete book of motorcycles and their riders (en anglès). Annes Publishing Ltd, 1996, 1999. ISBN 1-84081-174-9.
# John Butler

John Butler (Memphis (Tennessee), 29 de setembre, 1920 - Nova York, 14 de setembre, 1993), fou un ballarí i coreògraf estatunidenc, deixeble de la Martha Graham. El 1953 fundà la seva pròpia companyia la John Butler Dance Theatre. El reconeixement li va arribar amb Medea, obra estrenada a Spoleto (1975) amb Carla Fracci i Mikhail Baryshnikov i música de Samuel Barber.

## Referències

* ↑ «Butler, John su Enciclopedia | Sapere.it» (en italià). [Consulta: 10 febrer 2022].
# Organització territorial de Kosovo

La parcialment reconeguda República de Kosovo està dividida en 7 districtes, subdividits en 30 comuns. Hi ha 3 comuns septentrionals (Leposavić, Zvečan i Zubin Potok), poblades principalment pels serbis. Les autoritats de Kosovo no tenen cap control d'aquestes municipalitats, però al mateix temps la capital de facto dels serbis kosovars és la part nord de la ciutat de Mitrovica, on, amb l'objectiu de la integració dels districtes serbis en el territori de Kosovo, en un futur està planejada la creació d'una municipalitat independent anomenada Mitrovica Septentrional.
* Districte de Gjakovë (albanès: Komuna e Gjakovës), serbi: Ђаковички округ)
* Districte de Gjilani (albanès: Komuna e Gjilanit, serbi: Гњилански округ)
* Districte de Mitrovica (albanès: Komuna e Mitrovicës, serbi: Косовскомитровачки округ)
* Districte de Pejë (albanès: Komuna e Pejës, serbi: Пећки округ)
* Districte de Pristina (albanès: Komuna e Prishtinës, serbi: Приштински округ)
* Districte de Prizreni (albanès: Qarku i Prizrenit, serbi: Призренски округ)
* Districte de Ferizaj (albanès: Komuna e Ferizajit, serbi: Урошевачки округ)

## Enllaços externs

* OSCE — UNMIK Regulation 2000/43: en albanès Arxivat 2017-12-13 a Wayback Machine., en serbi Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ EUA i Sèrbia tenen punt de vista diferent sobre l'estatut de Kososvo
# Organització territorial de Mònaco

Sens perjudici de les funcions de govern del país que tenen el Príncep i el Consell Nacional electe, el Principat de Mònaco presenta una organització territorial basada en un municipi únic regit per un alcalde i un Consell Comunal de quinze membres, electes, que s'encarrega de l'administració dels afers d'àmbit local tal com estipula el Títol IX de la constitució de 1962.
A principis del segle XX el Principat havia estat dividit en tres municipis: Mònaco, Montecarlo i La Condamina.

## Els sectors de Mònaco

Així doncs, l'única subdivisió que existeix actualment són els sectors (secteurs), que assumeixen alguns serveis. En són 10 i està previst que, a partir de 2014, en siguin 11 quan es pugui afegir el sector de Le Portier amb terrenys guanyats al mar (com ja es va fer anteriorment amb el sector de Fontvieille).
Són els següents:
| | Sector secteur | Superfície (Ha) |
| 01 | Montecarlo | 28,1 |
| 02 | La Rossa e Sant Roman | 10,5 |
| 03 | Larvòt | 32,8 |
| 04 | La Condamina | 23,7 |
| 05 | Vila de Mònaco | 18,5 |
| 06 | Fòntvielha | 32,4 |
| 07 | La Còla | 18,8 |
| 08 | Las Reveras | 7,6 |
| 09 | Moneguet | 10,4 |
| 10 | Sant Miquel | 14,2 |
| 11 | Lo Pòrt | 27,5 |

## Referències

* ↑ [«La Constitució al lloc oficial de Govern de Mònaco (francès)». Arxivat de l'original el 2010-05-16. [Consulta: 27 febrer 2010]. La Constitució al lloc oficial de Govern de Mònaco (francès)]
* ↑ «Recensament del 2008». Arxivat de l'original el 2011-11-14. [Consulta: 11 juny 2011].
# Olmedilla de Eliz

Olmedilla de Eliz és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 36 | 36 | 29 | 29 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Olmedillo de Roa

Olmedillo de Roa és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 270 | 241 | 213 | 194 |
# Pan Jin-yu

Pan Jin-yu (xinès 潘金玉, 21 de juliol de 1914 – 24 d'octubre de 2010) va ser l'última parlant de la llengua pazeh de Taiwan. Va néixer el 1914 com la cinquena de sis fills el 1914 de pares kaxabu a Puli. Més tard, va ser adoptada per pares que eren parlants pazeh que vivien al poble d'Auran. (Taiwanès: Ailan), que ara és part de la vila de Puli. Ella es va dir que era totalment monolingüe en la llengua, tot i ser l'única parlant restant. Tanmateix, el taiwanès Hokkien era la llengua viva que parlava habitualment. Va fer classes de pazeh a uns 200 alumnes habituals a Puli i també donava classes amb menys alumnes a Miaoli i Taichung.

## Referències

* ↑ Li, Ren-gui.(李壬癸),/Academician of the Academia Sinica (Taipei) (中央研究院院士(台北市),"下一個消失的語言是？ (Which language will be extinct next in Taiwan?)", United Daily News,2010.10.29/01:39am. (xinès)
* ↑ Blust, Robert. 1999. Notes on Pazeh Phonology and Morphology. Oceanic Linguistics, Vol. 38, No. 2 (Dec., 1999), pp. 321-365.
* ↑ Blust, Robert «Notes on Pazeh Phonology and Morphology». Oceanic Linguistics, 38, 2, 1999, pàg. 321–365. DOI: 10.1353/ol.1999.0002.
* ↑ Loa, Iok-sin «Pazeh poets honored at ceremony». Taipei Times, 26-06-2008, pàg. 4.

## Vegeu també

* Llista dels darrers parlants coneguts de llengües

## Enllaços externs

* News clip including interviews with Pan Jin-yu a YouTube
* El secret de les llengües formosanes (inclou entrevistes amb Pan Jin-yu) (xinès)
* The Last Speakers (inclou foto de Pan Jin-yu; Pazih language, Taiwan)
* The Linguists a YouTube (Tata Pan Jin-yu in this film with Prof. Li Ren-gui/李壬癸/)
# Operació Ladbroke

L'Operació Ladbroke va ser l'aterratge britànic en planadors prop de Siracusa, la nit del 9 de juliol de 1943 com a part de la Invasió aliada de Sicília.
La nit del 9/10 de juliol de 1943, un grup de 135 planadors Waco, remolcats per avions Douglas Dakota, Handley Page Halifax i Albemarle britànics i americans van enlairar-se des del nord d'Àfrica per prendre part en l'Operació Ladbroke, el primer intent aliat d'aterrar planadors en massa durant la II Guerra Mundial.
El pla era desplaçar una gran força d'invasió fins a Siracusa, assegurar el pont Ponte Grande i llavors prendre el control de la ciutat, inclòs el seu port estratègicament vital, com a preludi per a la invasió a gran escala de Sicília.
El Major General G.F. Hopkinson, comandant de la 1a Divisió Aerotransportada estava totalment segur que seria un èxit total, però el seu entusiasme es demostrà sense fonaments. A la pràctica, l'operació va resultar un desastre, doncs la meitat dels planadors van caure al mar, i només 1.600 soldats de la 1a brigada, van aconseguir aterrar a prop de Siracussa amb la missió d'assegurar els accessos a la ciutat i el pont que enllaça amb l'illa d'Ortigia.
Els cossos dels caiguts a la missió reposen al Cementiri de Guerra de Siracusa.
# Parc zoològic de Kíiv

El Parc zoològic de Kíiv (en ucraïnès: Київський Зоопарк) és un dels zoològics més grans de l'antiga Unió Soviètica i l'únic zoològic a Kíiv, la capital d'Ucraïna. S'estén sobre prop de 34 hectàrees (99 acres), el zoològic és atès per un equip de 378 persones i rep al voltant de 280.000 visitants a l'any.
El parc zoològic de Kíiv va ser establert per primera vegada el 1909 per la Societat d'amants de la naturalesa i va ser finançat per diverses donacions privades. Durant els seus primers anys, el zoològic va experimentar algunes dificultats econòmiques i només mostrava 17 espècies d'animals.
Des de 1914, en plena expansió de la inestabilitat política a la Rússia Imperial, el desenvolupament del zoològic va ser difícil. Només després de la Revolució Russa el zoològic va tornar a recuperar-se. Durant la dècada de 1940 (Segona Guerra Mundial), Kíiv va ser ocupada per les forces nazis, i el zoològic va ser utilitzat per la guarnició alemanya. Els animals van ser evacuats de Kíiv, i tornarien només després del final de la guerra.
L'any 1970 s'hi va afegir el pavelló dels ocells, considerat fins avui dia el més gran d'Europa. L'any 1982 es va presentar l'Illa dels Animals, separada dels visitants per petits canals. L'illa dels animals acull els grans felins del zoològic.
El 1996, el zoo va ser admès a l'European Association of Zoos and Aquaria, tot i que el 2017 va ser expulsat per les condicions de vida dels animals. L'any 2009, el govern d'Ucraïna va publicar un segell postal per commemorar el 100è aniversari del zoo.
El 26 de febrer de 2022, durant la invasió russa d'Ucraïna, es van produir diversos combats al voltant d'aquest equipament. El zoo va tancar indefinidament les seves portes però els cuidadors van continuar tenint cura dels animals. Al cap de pocs dies, però, bona part dels animals van ser transportats a un santuari de Poznan, a Polònia.

## Referències

* ↑ Levy, Clifford J. «Tight Times in Ukraine Means Cramped Quarters for Its Zoo Animals» (en anglès). The New York Times, 23-12-2009. ISSN: 0362-4331.
* ↑ http://www.globalpost.com/dispatch/global/100629/worst-world-zoos
* ↑ «As it happened: Kyiv warned of toxic fumes after strike on oil depot» (en anglès britànic). [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Russian attacks in Ukraine close Kyiv Zoo; some animals evacuated to Poland» (en anglès). [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «A blast-stressed elephant and an abandoned lemur: The war within Kyiv’s zoo» (en anglès), 06-03-2022. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ Reuters «Lions and tigers driven out of Ukraine to safety in Polish zoo» (en anglès). Reuters, 03-03-2022.
# Parcel·la permanent

En fitosociologia una parcel·la permanent és una superfície limitada i localitzada amb precisió, en què els inventaris de vegetació (de vegades microfauna) es realitzen diverses vegades durant un període. La mida varia des d'uns pocs metres quadrats (fitosociologia), desenes m² (inventari forestal, REDD - Monitoratge, informe i verificació de la cobertura forestal) a 1 ha (per exemple, parcel·les de recerca CTFS).
Parcel·les temporals: són més ràpides d'implementar un inventari de parcel·les permanents, però no segueixen de manera contínua a la població (creixement, la transició cap al bosc ...).
Xarxa de parcel·les permanents: es tracta d'una xarxa de parcel·les que representen la variabilitat de la selva o de les dades que es recullen amb regularitat. Aquesta xarxa permet al gestor o gestor forestal fer un rastreig amb precisió del creixement i desenvolupament dels assentaments a llarg termini; mitjançant la comparació de les dades recollides en diverses dates.
Tipus de parcel·les:
* circular (amb diversos segments, l'elecció de diàmetre de l'arbre limitada)
* poligonal
* rectangular
Mida:
* fixa
* variable
Àrea:
* superfície de la parcel·la definida
* superfície de la parcel·la no definida, o parcel·la relascòpica

## Referències

* R. Hédl, M. Svátek, M. Dancak, Rodzay A.W., M. Salleh A.B., Kamariah A.S. A new technique for inventory of permanent plots in tropical forests: a case study from lowland dipterocarp forest in Kuala Belalong, Brunei Darussalam Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine., In Blumea 54, 2009, p 124–130. Publié 30. 10. 2009.

## Vegeu també

* Monitoratge, informe i verificació de la cobertura forestal
* REDD
* Inventari forestal
# Pallarès de Baix

Pallarès de Baix és una masia del municipi d'Olius inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular i teulada a dos vessants, la banda oest, molt més llarga que la cara est. Està orientada nord-sud. Portal d'entrada, a la cara sud-oest i porta d'arc de mig punt adovellada. Damunt de la porta i ocupant la cara sud-oest, hi ha dues terrasses, aguantades per un gran pilar de pedra.
Planta baixa amb sòl de pedra i coberta amb volta.
Construcció: parament de carreus irregulars, no en filades; a les cantonades i a les llindes de les finestres, són pedres tallades i picades.
La masia es troba a la part nord-oest del terme, a llevant del nucli de Clarà. S'hi accedeix per una pista que surt del km. 101,8 de la carretera C-26 (de Bassella a Solsona), cap a ponent. El recorregut és de dos km. També s'hi pot anar des de la propera masia de Pallarès de Dalt.

## Història

La masia de Pallarès de Baix, és l'antiga Vil·la Pallariense, de la que ja se'n tenen notícies des de l'any 977.
El nom "Vil·la", és de sentit molt discutit, però al Solsonès, sembla voler significar "gran propietat amb diferents cases o albergs habitats, agregades o disperses, amb una església prop de la principal o de l'agregat".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pallarès de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Vegeu també

* Pallarès de Dalt.