OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Ramon I de Comenge

Pere Ramon I (c. 1295 - 16 d'abril de 1341) va ser senyor de Serrieres i, des de 1339, comte de Comenge.
Era el segon fill de Laura de Montfort i del comte Bernat VII de Comenge, de qui en va heretar la senyoria (o vescomtat) de Serrieres a la seva mort.

## Biografia

Després de la mort del seu nebot, Joan de Comenge, el 1339 quan encara era un nen, les germanes del difunt van reclamar el comtat, però Pere Ramon es va referir al fet que l'herència per línia femenina no es practicava a Comenge i, havent aconseguit el suport del rei, es va establir en les seves noves possessions. A la font d'aquest conflicte successori hi havia també interessos polítics, ja que es temia que la sobirania del comtat de Comenge recaigués a la casa d'Aragó si finalment l'heretava Cecília de Comenge, germana gran de Joan. Cecília era l'hereva legal, però estava casada amb Jaume I d'Urgell, infant de la Corona d'Aragó.
Per resoldre finalment aquest problema, va casar el seu fill amb Joana de Comenge, una de les contendents. Segons altres fonts, el casament va tenir lloc després de la mort de Pere Ramon I.
Poc després de l'accés al tron comtal, Pere Ramon va caure greument malalt i va morir. Tenia uns 46 anys.

## Núpcies i descendència

Pere Ramon I es va casar el 1314 o el 1320 amb Francesca de Fresensac, (filla de Bernat VI d'Armagnac?), amb qui va tenir tres fills:
* Pere Ramon II (m. 1375/1376) - futur comte de Comenge
* Elionor, casada amb Arnau Roger II de Pallars Sobirà (c. 1340) i després amb Gallard de La Mota (c. 1345)
* Joana, casada amb Geraud d'Armagnac, vescomte de Fesansaguet.

## Referències

* 1 2 3 «Pierre Raymond Ier de Comminges» (en francès). Geneanet. [Consulta: 4 gener 2023].
* ↑ Higounet, 1984, p. 158.
* ↑ «Cecília, de Comenge». Diccionari Biogràfic de Dones. [Consulta: 4 gener 2023].

## Bibliografia

* Higounet, Charles. Le Comté de Comminges : De ses origines à son annexion à la Couronne (en francès). 2a (1a edició del 1949). Sent Gaudenç: L'Adret, 1984. ISBN 2-904458-05-0.
# Col·lectivitat d'ultramar

Una col·lectivitat d'ultramar (en francès collectivité d'outre-mer o COM) és una divisió administrativa francesa definida en l'última reforma constitucional del 2003. Inclou els territoris que es regeixen per l'article 74 de la Constitució, que són els antics territoris d'ultramar i altres col·lectivitats amb estatus particulars.
L'any 2019 hi havia cinc col·lectivitats d'ultramar:
Mayotte és una illa de l'oceà Índic, que es va separar de les Comores el 1976. Va tenir un estatus inspirat en els departaments, amb un consell general, i la denominació específica és de col·lectivitat departamental acordada l'11 de juliol del 2001. La reforma constitucional d'aleshores no va implicar-ne cap canvi, però el 2011 va esdevenir un departament d'ultramar.

## Vegeu també

* Dependències d'ultramar franceses
# Literatura islandesa

La literatura islandesa és la literatura escrita a Islàndia, tant en islandès com en nòrdic antic.

## Literatura antiga

La literatura islandesa comença amb les narracions medievals de transmissió oral lligades a la seva mitologia. Destaca l'Edda poètica, un conjunt de poemes sobre mites escandinaus, la poesia escàldica (gestes heroiques similars a la poesia trobadoresca europea però amb més càrrega històrica) i les sagues, el gènere en prosa que agrupa històries de personatges coneguts de la cultura dels vikings. Tot i que la majoria de composicions són anònimes, es coneix algun nom propi com el de Bragi Boddason.
Durant els segles de l'Edat Moderna a Islàndia s'escriuen sobretot refundicions i continuacions de les històries medievals, així com himnes religiosos (per exemple els Passíusálmar) i poemes populars. La Il·lustració va comptar amb representants com Eggert Ólafsson o Magnús Stephensen, però la majoria d'obres del període són traduccions d'altres idiomes.

## Literatura moderna

Amb el Romanticisme l'islandès va viure un auge similar al d'altres llengües fins aleshores poc escrites i es va produir una renovació total de la seva literatura. Els autors van seguir les tendències europees del romanticisme (com els poemes de Bjarni Thorarensen o Benedikt Gröndal) i el realisme (Stephan G. Stephansson o les sàtires de Gestur Pálsson).
Al segle xx destaquen les figures de Gunnar Gunnarsson i de Halldór Kiljan Laxness, guanyador d'un Premi Nobel, durant la primera meitat i Tómas Guðmundsson després de la Segona Guerra Mundial. Dins del teatre, sobresurt l'aportació de Matthías Jochumsson. Molts autors escriuen les seves obres en danès o alternant els dos idiomes.
# Cardàmila

Cardàmila (grec antic: Καρδαμύλη) era una antiga ciutat de Messènia, un dels set llocs que Agamèmnon va oferir a Aquil·les, segons la Ilíada. Estava situada sobre una muntanya rocosa a 7 estadis del mar i a 60 de Leuctra de Messènia, segons Pausànias i Estrabó. Heròdot diu que era una ciutat de Lacònia, car Messènia, en època de l'historiador, estava inclosa dins del territori de Lacònia.
Quan Messènia va aconseguir la independència, Cardàmila va tornar a ser una de les seves possessions, però finalment en va tornar a ser separada per August i assignada a Lacònia quan va fundar l'Eleutero-Lacònia. Pausànias descriu un santuari d'Atena i un altre d'Apol·lo Carneu a la ciutat, i en un barri un temple dedicat a les Nereides. En parlen també Plini el Vell i Claudi Ptolemeu.
Hi ha ruïnes de la ciutat al lloc anomenat actualment Kardamyli, a uns 1.300 metres del mar.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 962. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cardamyle». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 desembre 2020].
# Fòrum d'estudiants de Salt

El Fòrum d'estudiants de Salt és un projecte d'abast educatiu i social, dirigit a estudiants (des de batxillerat i cicles formatius CFGM, així com universitaris i alumnes de cicles formatius de grau superior CFGS), graduats, docents i antics docents, per orientar, compartir experiències i informar els joves amb l'ànim que continuïn estudiant i s'encoratgin a fer un grau universitari o superior. Compta amb col·laboradors i voluntaris i promou - amb l'ajuda d'una pàgina web de referència - trobades, tallers, coaching personalitzat i altres iniciatives. Les Trobades, organitzades per un equip de treball format per estudiants i professors, se celebren a Salt i compten amb el suport de l'Ajuntament i altres institucions.

## Història

La primera trobada va ser la fundacional i va tractar com enfocar el futur acadèmic. es va celebrar l'u de desembre de 2017, va ser inaugurada per l'alcalde de Salt Jordi Viñas, i va comptar amb les intervencions de l'Estació Jove de Salt i l'escriptor Antoni Puigverd sobre l'educació com a ascensor social, així com l'actuació del grup Bboys Girona.
El 17 març de 2018 es va celebrar la segona trobada, sobre "Continuar estudiant i treballar", que va tractar com compaginar la feina amb els estudis. Aquesta trobada es va celebrar a l'Auditori de la Coma Cros, on cinc experts van donar motius als joves sobre per què estudiar, en una taula de debat moderada pel periodista i president de l'associació Xarxa de Convivència, Mohamed El Amrani.
La tercera trobada va ser el 16 de novembre de 2018 a Les Bernardes sobre els programes de mobilitat internacional com l'Erasmus, i va portar per títol "Més enllà de les aules. Estudiants que es mouen". Va comptar amb una ponència de l'excorresponsal Martí Anglada i Birulés. Hi va haver relats personals, inspiradors i motivacionals i una taula rodona on diversos estudiants van explicar la seva experiència a l'estranger. La quarta Trobada va estar centrada en el tema "Què estudiar? Vine i prova-ho!" i es va desenvolupar el 30 de març a la Factoria Cultural de la Coma Cros, a Salt

## Referències

* 1 2 Puigdemont, Gerard «Primer Fòrum d'Estudiants Universitaris de Salt». El Punt Avui, 01-12-2018 [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ Serra, Xavier «Venen de les nostres escoles i instituts». Diari de Girona.
* ↑ Serra, Xavier «Joves que aconsegueixen saltar les fronteres invisibles». ARA, 15-11-2018 [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ «Joves de Salt analitzen el sentit d'estudiar i miren cap al futur». Diari de Girona, 03-04-2018 [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ Pladeveya, Gisela «“Compartim el que ens inspira, a Salt”». El Punt Avui, 17-11-2018 [Consulta: 17 novembre 2018].
* ↑ «Salt aplega a 200 alumnes a la Coma Cros en una nova edició del Fòrum d'estudiants». Gironanotícies, 19-03-2030. [Consulta: 15 juliol 2019].
# Definició basada en models

La definició basada en models (MBD), de vegades anomenada definició de producte digital (DPD), és la pràctica d'utilitzar models 3D (com ara models sòlids, PMI 3D i metadades associades) dins del programari CAD 3D per definir (proporcionar especificacions per) components individuals i muntatges de productes. Els tipus d'informació que s'inclouen són dimensionament geomètric i tolerància (GD&T), materials a nivell de components, llistats de materials a nivell de muntatge, configuracions d'enginyeria, intenció de disseny, etc. Per contra, altres metodologies han requerit històricament l'ús acompanyant de dibuixos d'enginyeria 2D per proporcionar aquests detalls.

## Ús del conjunt de dades digitals 3D

Les aplicacions CAD 3D modernes permeten la inserció d'informació d'enginyeria com ara dimensions, GD&T, notes i altres detalls del producte dins del conjunt de dades digitals 3D per a components i conjunts. MBD utilitza aquestes capacitats per establir el conjunt de dades digitals 3D com a font d'aquestes especificacions i autoritat de disseny del producte. El conjunt de dades digitals en 3D pot contenir prou informació per fabricar i inspeccionar el producte sense necessitat de dibuixos d'enginyeria. Els dibuixos d'enginyeria tradicionalment contenen aquesta informació.
En molts casos, l'ús d'alguna informació del conjunt de dades digitals en 3D (per exemple, el model sòlid) permet la creació ràpida de prototips de producte mitjançant diversos processos, com ara la impressió 3D. És possible que un fabricant pugui alimentar dades digitals en 3D directament a dispositius de fabricació com ara màquines CNC per fabricar el producte final.

## Normalització

El 2003, ASME va publicar ASME Y14.41 Digital Product Definition Data Practices, que es va revisar el 2012 i de nou el 2019. L'estàndard preveu l'ús de molts aspectes MBD, com ara la visualització de GD&T i altres comportaments d'anotació dins de l'entorn de modelatge 3D. ISO 16792 estandarditza MBD dins dels estàndards ISO, compartint moltes similituds amb l'estàndard ASME. Altres estàndards, com ISO 1101 i AS9100 també fan ús de MBD.
El 2013, el Departament de Defensa dels Estats Units va publicar MIL-STD-31000 Revisió A per codificar l'ús de MBD com a requisit per als paquets de dades tècniques (TDP).

## Referències

* ↑ «What Is MBD? | Model-Based Definition | PTC» (en anglès). https://www.ptc.com.+[Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ «What is Model-Based Design (MBD)? – How it Works? | Synopsys» (en anglès). https://www.synopsys.com.+[Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ «An Introduction to Model-Based Systems Engineering (MBSE)» (en anglès). https://insights.sei.cmu.edu,+21-12-2020.+[Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ «ISO 16792 Technical product documentation — Digital product definition data practices» (en anglès), 2015.
# Rutili Llop

Rutili Llop és el nom dels següents personatges:
* Publi Rutili Llop, cònsol el 90 aC.
* Publi Rutili Llop, pretor el 49 aC i fill de l'anterior.
* Rutili Llop, gramàtic romà fill de l'anterior o germà, si no eren la mateixa persona.
# Pattonomys semivillosus

Pattonomys semivillosus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu al nord de Colòmbia i Veneçuela. Probablement es tracta d'un animal nocturn i s'alimenta de fruita i llavors. Els seus hàbitats naturals són els boscos de galeria, boscos espinosos, boscos secs, els llanos i, rarament, la jungla. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Aguilera, M.; Gómez-Laverde, M.; Delgado, C. Pattonomys semivillosus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 març 2015.
# Liuran de Besièrs

Liuran de Besièrs (en francès Lieuran-lès-Béziers) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Casa Nova del Terri

La Casa Nova del Terri és una torre del municipi de Sant Julià de Ramis (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una torre de planta quadrada amb nucli central que situa l'escala i que es reflecteix en dos cossos centrals com a llanternes. Al voltant de l'escala hi ha les dependències que es formen en "U" i on el forat de la "U" permet el marc de l'entrada per un jardinet i per balcons treballats i obertures compostes. És de planta baixa i pis. La façana està encarada a migdia. La de nord té una galeria d'arcs de punt rodó a la planta pis. La façana est té obertures en planta baixa per a la masoveria i a dalt per les estances. La façana oest presenta una gran obertura per les cavallerisses. El conjunt té una pallissa separada i una piscina. El teulat és a quatre vessants als dos cossos centrals i de terrat planer el cos en forma d'"U".

## Referències

* 1 2 «Casa Nova del Terri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 novembre 2015].
# Front oclús

Un front oclús és el front meteorològic que separa dues masses d'aire fred posades en contacte per un procés de minvament d'un sector càlid, que es produeix quan el front fred atrapa el front càlid que el precedeix. Un front oclús es forma durant el procés de la ciclogènesi. El punt on es troben el front càlid i el front oclús s'anomena punt triple.
Hi ha dos tipus d'oclusió, calenta i freda. En l'oclusió freda la massa d'aire que atrapa el front càlid és més freda que l'aire sobre el front càlid. En l'oclusió calenta la massa d'aire que atrapa el front càlid no és tan freda com l'aire que està sobre el front càlid. Hi ha dos tipus d'oclusió: freda i temperada.
El temps meteorològic en cas de fronts oclusos pot ser variat, són possibles les tempestes però normalment el seu pas està associat amb un assecament de la massa d'aire. És possible la formació de núvols amb un nucli en forma d'embut. En les mapes meteorològics els fronts oclusos s'indiquen amb línies porpra alternant amb semicercles i triangles apuntant en la direcció que viatgen. Normalment els fronts oclusos es formen al voltant de zones de baixes pressions madures.

## Referències

* ↑ «Front oclús». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Djurić, D. Weather Analysis (en anglès). Prentice Hall, 1994. ISBN 0-13-501149-3.

## Enllaços externs

* Occluded Front
* Triple Point
# Dolores Recordings

Dolores Recordings és una companyia discogràfica sueca, fundada el 1991 per Ismail Samie, que treballava per Telegram Studios. Ha passat per diverses distrubuidoras la discogràfica i diverses empreses matrius.
Principalment s'enfoca a recollir artistes de Suècia, principalment del rock, indie pop i indie rock.
El maig de 2021, Dolores Recordings va passar a ser propietat de Round Hill Music.

## Referències

* ↑ «Round Hill Music acquires master recordings from Swedish label Telegram Studios» (en anglès americà), 18-05-2021. [Consulta: 5 maig 2024].
# Direcció general de la Marina Mercant

La Direcció general de la Marina Mercant (DGMM) d'Espanya és l'organisme oficial situat a Madrid i dependent del Ministeri de Foment, que regula i supervisa la marina mercant espanyola. Aquesta institució exerceix les funcions que li encomana la Llei 27/1992, de 24 de novembre de Ports de l'Estat i de la Marina Mercant:
* Ordenació general de la navegació marítima i de la flota civil espanyola, inclòs tot el relatiu a la nàutica professional i a la nàutica d'esbarjo o esportiva, a les titulacions professionals que faculten per exercir una professió en un buc mercant i a les titulacions que faculten per manejar una embarcació d'esbarjo o esportiva que no tingui fi comercial.
* Ordenació i execució de les inspeccions i controls tècnics, radioelèctrics, de seguretat i prevenció de la contaminació.
* Atorgament de concessions i autoritzacions de serveis de navegació marítima i funcions relacionades amb el règim tarifari.
Per a l'exercici i compliment de les seves funcions, la Direcció general de la Marina Mercant compta, en cadascun dels ports on es desenvolupa un determinat nivell de navegació o on ho requereixin les condicions de seguretat marítima, amb una Capitania Marítima.

## Dependències

La Direcció general de la Marina Mercant s'estructura en els següents òrgans amb rang de sotsdirecció general:
* Subdirecció General de Seguretat, Contaminació i Inspecció Marítima.
* Subdirecció General de Normativa Marítima i Cooperació Internacional.
* Subdirecció General de Coordinació i Gestió Administrativa.

## Llista de directors generals

* Benito Núñez Quintanilla (2018-)
* Rafael Rodríguez Valero (2012-2018)
* María Isabel Durántez Gil (2009-2012)
* Felipe Martínez Martínez (2004-2009)
* José Luis López-Sors González (2000-2004)
* Fernando Casas Blanco (1996-2000)
* Pedro Anatael Meneses (1995-1996)
* Rafael Lobeto Lobo (1989-1995)
* José Antonio Madiedo Acosta (1986-1989)
* Fernando Salvador y Sánchez-Caro (1982-1986)
* Máximo Alfonso Garzón (1982)
* Alfonso Soler Turmo (1982)
* Vicente Rodríguez-Guerra y Luque (1980-1982)

## Referències

* ↑ «LEY 27/1992, de 24 de noviembre, de Puertos del Estado y de la Marina Mercante.». BOE nº283, 25-11-1992. [Consulta: 16 setembre 2009].
* ↑ Benito Núñez Quintanilla, nuevo director general de la Marina Mercante, anave.es
* ↑ «Rafael Rodríguez Valero, nuevo director general de la Marina Mercante. Juan Luis Pedrosa Fernández, director de Sasemar.» (en espanyol europeu). [Consulta: 15 setembre 2017].
# Rwanda Development Board

Rwanda Development Board (RDB) és un departament governamental de Ruanda que integra totes les agències governamentals responsables de l'atracció, retenció i facilitació d'inversions en l'economia nacional.

## Localització

La seu del RDB es troba a KG 220 Street, a Kigali, la capital i ciutat més important de Ruanda. Les coordenades de la seu del RDB són: 01°57'10.0"S, 30°06'10.0"E (Latitud-1.952778; Longitud:30.102778).

## Informació general

La Rwanda Development Board (Junta de Desenvolupament de Rwanda) es va crear el 2009 per coordinar, estimular i promoure el desenvolupament econòmic nacional. La RDB inclou organismes responsables del registre d'empreses, promoció d'inversions, autoritzacions mediambientals, privatitzacions i agències especialitzades que donen suport als sectors prioritaris de les TIC i el turisme, així com les pimes i el desenvolupament de la capacitat humana en el sector privat. La posició del Director Executiu és una posició en el govern de Ruanda i el titular és nomenat i informa directament al president de Ruanda. RDB mesura els seus èxits en (a) inversions estrangeres i nacionals directes, (b) augment de les exportacions i (c) nombre de llocs de treball creats.

## Gestió

A partir de setembre de 2017, els alts directius del RDB són:
* Clare Akamanzi, Executiu en cap
* Emmanuel Hategeka, Cap d'Operacions
* Mark Nkurunziza, Director Financer
* Belise Kariza, Director de Turisme
* Winifred Ngangure, cap interí del Departament de Promoció d'Inversions
* Eugene Mutangana, cap del Departament de Conservació
* Louise Kanyonga, Secretari General.

## Vegeu també

* Parlament de Ruanda
* Parcs Nacionals de Ruanda

## Referències

* ↑ Aine, Kim. «Clare Akamanzi Named Rwanda Development Board Boss». Kampala: Chimpreports Uganda, 14-02-2017. [Consulta: 4 setembre 2017].
* 1 2 3 TIGC. «Business Registration in Rwanda: The Rwanda Development Board, A One-Stop Shop for Investors». Kigali: Theiguides.org (TIGC), 28-03-2017. [Consulta: 4 setembre 2017].
* ↑ RDB. «Rwanda Development Board: Contact Us - Address». Kigali: Rwanda Development Board(RDB), 05-09-2017. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2017. [Consulta: 5 setembre 2017].
* ↑ Google. Google Maps [mapa]. (5 setembre 2017)
* ↑ Kimenyi, Felly. «Rwanda gets new Cabinet, who is in?». New Times (Rwanda), 31-08-2017. [Consulta: 5 setembre 2017].
* ↑ Administrator. «Rwanda is developing a world-class business climate to attract investors: Vivian Kayitesi, Head of the Investment Promotion and Implementation Department, Rwanda Development Board». Singapore: Macigindaba.com, 03-09-2013. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2017. [Consulta: 5 setembre 2017].
* ↑ RDB. «Rwanda Development Board: Senior Management». Kigali: Rwanda Development Board (RDB), 05-09-2017. [Consulta: 5 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Web del Rwanda Development Board
* RDB a flickr
* Canl de RDB a Youtube
# Perry (Utah)

Perry és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 2.383 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perry tenia 2.383 habitants, 747 habitatges, i 643 famílies. La densitat de població era de 120 habitants per km².
Dels 747 habitatges en un 46,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 13,8% no eren unitats familiars. En el 12,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,2% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.500 $ i la renda mediana per família de 57.857 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.761 $ mentre que les dones 26.806 $. La renda per capita de la població era de 19.092 $. Entorn de l'1,2% de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Club de Deportes Ñublense

El Club de Deportes Ñublense és un club de futbol xilè de la ciutat de Chillán. Va ser fundat el 20 d'agost de 1916 i disputa els seus partits a l'estadi Bicentenario Municipal Nelson Oyarzún, amb capacitat per a 12.000 espectadors.

## Palmarès

* 1 Lliga xilena de segona divisió: 1976
* 3 Lliga xilena de tercera divisió: Clausura 1985, 1992, 2004

## Jugadors destacats

* Danilo Aceval
* Julio Barroso
* Mario Cáceres
* Cristián Canío
* Humberto Cruz
* José Luis Jeréz
* Tomás Lanzini
* Gabriel Migliónico
* Reinaldo Navia
* Álvaro Ormeño
* Mario Osbén
* Humberto Suazo
* Juan Pablo Úbeda

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2009-10-06 a Wayback Machine. a anfp.cl
* ↑ «Bachelet inauguró el nuevo Estadio "Nelson Oyarzún" de Chillán». Cooperativa.cl. [Consulta: 12 juliol 2008].

## Enllaços externs

* Club de Deportes Ñublense - Lloc web oficial