OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Danny van Poppel

Danny van Poppel (Moergestel, Oisterwijk, Brabant del Nord, 26 de juliol de 1993) és un ciclista neerlandès, membre d'una il·lustre família de ciclistes: el seu pare és Jean-Paul van Poppel i el germà petit Boy van Poppel. Professional des del 2012, actualment corre a l'equip Bora-Hansgrohe.
El juliol de 2013 va disputar el seu primer Tour de França. Sense haver fet encara els 20 anys es convertia en el ciclista més jove en prendre-hi part des de 1947. Destacà en la primera etapa, en què finalitzà tercer, abans d'abandonar la cursa a la fi de les dues primeres setmanes.
El 2014 destaquen les victòries en una etapa dels Tres dies de Flandes Occidental i la Volta a Luxemburg.
El 2015, a banda de repetir victòria d'etapa als Tres dies de Flandes Occidental, n'aconsegueix dues al Tour de Valònia i sobretot, guanya l'etapa de la Volta a Espanya amb final a Lleida.

## Palmarès

* 2010
** 1r als Tres dies d'Axel i vencedor d'una etapa
* 2011
** Vencedor d'una etapa als Tres dies d'Axel
* 2012
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Turíngia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Lleó
* 2014
** Vencedor d'una etapa als Tres dies de Flandes Occidental
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa als Tres dies de Flandes Occidental
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Valònia
* 2016
** Vencedor d'una etapa als Tour de Yorkshire
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Burgos
** Vencedor d'una etapa a l'Arctic Race of Norway
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
* 2018
** 1r a la Halle-Ingooigem
** 1r a la Binche-Chimay-Binche
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat Valenciana
* 2020
** 1r a la Gooikse Pijl
* 2021
** 1r a l'Egmont Cycling Race
** 1r a la Binche-Chimay-Binche
* 2023
** 1r a la Volta a Colònia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya

### Resultats al Tour de França

* 2013. No surt (16a etapa)
* 2014. Abandona (7a etapa)
* 2021. 120è de la classificació general
* 2022. 109è de la classificació general
* 2023. 116è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 141è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2018. 132è de la classificació general
* 2022. 121è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018. 121è de la classificació general

## Referències

* ↑ Labarga, Nacho «Van Poppel, el guerrero precoz del Tour». Marca, 03-07-2013 [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ Sánchez, Borja «L'efecte papallona». El Punt-Avui, 30-06-2013 [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ «Van Poppel se estrena en Harelbeke». Marca, 08-03-2014 [Consulta: 7 juny 2014].
* ↑ EFE «El holandés Danny van Poppel gana el prólogo de la Vuelta a Luxemburgo». El Mundo Deportivo. EFE, 04-06-2014 [Consulta: 5 juny 2014].
* ↑ López-Egea, Sergi «La Vuelta arriba a Lleida a l'esprint sense Froome i amb triomf de Van Poppel». El Periódico de Catalunya, 03-09-2015 [Consulta: 5 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Danny van Poppel a ProCyclingStats
# Creuer auxiliar

Un creuer auxiliar és un vaixell mercant armat i modificat en temps de guerra per atacar específicament al comerç marítim de l'enemic. Van ser utilitzats àmpliament durant la Primera i Segona Guerra Mundial, especialment per Alemanya. El seu armament principal solia consistir en canons, torpedes i mines.
El seu objectiu era atacar els mercants enemics per tal de dificultar l'abastiment dels països rivals i forçar aquest a desviar recursos bèl·lics (primordialment vaixells de guerra) per a funcions d'escorta. Per altra banda podien passar desapercebuts, camuflats com a mercants de països neutrals o aliats (això s'anomena operació de falsa ensenya). Aquests mercants també tenien l'avantatge de disposar d'una gran autonomia i capacitat de càrrega, això els permetia realitzar llargs creuers de combat.

## Referències

* 1 2 Williamson, Gordon; illustrated by Ian Palmer. Kriegsmarine auxiliary cruisers. 1a ed.. Oxford: Osprey, 2009, p. 4. ISBN 978-1-84603-333-9 [Consulta: 21 maig 2014].
* ↑ Emmerich, Michael. «Kriegsmarine Ships - Auxiliary Cruiser». german-navy.de. [Consulta: 21 maig 2014].

## Vegeu també

* Creuers auxiliars de la Kriegsmarine
* Insígnia dels Creuers Auxiliars de Guerra
# Cucurbitacina

Cucurbitacina és qualsevol classe de compostos bioquímics d'algunes plantes, especialment de la família de les cucurbitàcies, que en elles tenen la funció de defensa contra herbívors. Químicament estan classificades com esteroids derivats de la cucurbitana, un triterpè.
Les cucurbitacines són generalment citotòxiques i verinoses per alguns animals i de gust molt amargant pels humans, Es troben en diferents famílies de plantes incloent Brassicaceae, Scrophulariaceae, Begoniaceae, Elaeocarpaceae, Datiscaceae, Desfontainiaceae, Polemoniaceae, Primulaceae, Rubiaceae, Sterculiaceae, Rosaceae, i Thymelaeaceae, en alguns bolets incloent-hi els gèneres Russula i Hebeloma i fins i tot en alguns mol·luscs marins.
Entre les variants hi ha les cucurbitacines de l'A a la T.

## Usos

Algunes cucurbitacines tenen efecte un efecte catàrtic (purgant)
Eltres cucurbitacines i els seus derivats són també citotòxiques. El compost cucurbitacina E és particularment citotòxic; en una concentració de 4,5×10$^{−7}$μg/ml destruirà la meitat de les cèl·lules canceroses presents.

## Referències

* ↑ Jian Chao Chen, Ming Hua Chiu, Rui Lin Nie, Geoffrey A. Cordell and Samuel X. Qiu (2005), "Cucurbitacins and cucurbitane glycosides: structures and biological activities" Natural Product Reports, volume 22, pages 386-399 doi:10.1039/B418841C
# Càncer vulvar

El càncer vulvar és un càncer de la vulva, la porció externa dels genitals femenins. Afecta amb més freqüència els llavis majors. Amb menys freqüència, els llavis menors, el clítoris o les glàndules vaginals. Els símptomes inclouen un bony, picor, canvis a la pell o sagnat per la vulva.
Els factors de risc inclouen neoplàsia intraepitelial vulvar (VIN), infecció pel VPH, berrugues genitals, tabaquisme i moltes parelles sexuals. La majoria dels càncers vulvars són càncers de cèl·lules escatoses. Altres tipus inclouen l'adenocarcinoma, el melanoma, el sarcoma i el carcinoma de cèl·lules basals. La sospita diagnòstica es basa en l'examen físic i es confirma mitjançant una biòpsia. No es recomana fer proves de rutina.
La prevenció pot incloure la vacuna contra el papil·lomavirus humà. Els tractaments estàndard poden incloure cirurgia, radioteràpia, quimioteràpia i teràpia biològica. El càncer de vulva va afectar recentment unes 44.200 persones i va provocar 15.200 morts a tot el món el 2018. Als Estats Units, es va produir recentment en unes 6.070 persones amb 1.280 defuncions a l'any. L'aparició sol passar després dels 45 anys. La taxa de supervivència a cinc anys del càncer de vulva és al voltant del 71% a partir del 2015. Els resultats, però, es veuen afectats per si s'ha produït una propagació als ganglis limfàtics. Junt amb el de vagina, a Catalunya, té una taxa de supervivència a cinc anys al voltant del 57%.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Vulvar Cancer Treatment» (en anglès), 09-04-2019.
* 1 2 3 «Less Common Gynecologic Malignancies: An Integrative Review». Seminars in Oncology Nursing, 35, 2, 01-04-2019, pàg. 175–181. DOI: 10.1016/j.soncn.2019.02.004. PMID: 30867101.
* 1 2 «Vulvar Cancer Treatment» (en anglès), 01-02-2019.
* ↑ «Human papillomavirus 9-valent vaccine for cancer prevention: a systematic review of the available evidence». Epidemiology and Infection, 145, 10, 01-07-2017, pàg. 1962–1982. DOI: 10.1017/S0950268817000747. PMC: 5974698. PMID: 28446260.
* ↑ «Cancer today» (en anglès).
* 1 2 3 «Cancer of the Vulva - Cancer Stat Facts» (en anglès).
* ↑ «Resultats dels Registres de Tumors Hospitalaris de l'Institut Català d'Oncologia en aliança amb l’Institut Català de la Salut 2013-2017». [Consulta: 30 agost 2020].
# Departament de Sololá

El departament de Sololá està situat a la regió Sud Occidental de Guatemala. Limita al Nord amb el departament de Totonicapán i El Quiché, al Sud amb Suchitepéquez, a l'Est amb el departament de Chimaltenango; i a l'Oest Suchitepéquez i departament de Quetzaltenango. La capçalera departamental es troba a una distància de 140 quilòmetres de la Ciutat de Guatemala.

## Orografia

El departament té un clima relativament fred, encara que posseeix una varietat de climes a causa de la seva topografia. El sòl és naturalment fèrtil, apte per a una diversitat de cultius. La precipitació pluvial és de 2.895,9 mm.
Aquest departament està enclavat sobre la Sierra Madre, per la qual cosa presenta un paisatge abrupte, amb enormes muntanyes i profunds barrancs. Els Volcans Atitlán, Tolimán i San Pedro el fan un lloc ple d'atractius.

## Divisió administrativa

El departament de Sololá se troba dividit en 19 municipis que són:
* Sololá
* Concepción
* Nahualá
* Panajachel
* San Andrés Semetabaj
* San Antonio Palopó
* San José Chacayá
* San Juan La Laguna
* San Lucas Tolimán
* San Marcos La Laguna
* San Pablo La Laguna
* San Pedro La Laguna
* Santa Catarina Ixtahuacán
* Santa Catarina Palopó
* Santa Clara La Laguna
* Santa Cruz La Laguna
* Santa Lucía Utatlán
* Santa María Visitación
* Santiago Atitlán

## Enllaços externs

* web Governamental de Santa Lucía Utatlán.
* Mercado de Solola
# Departament de Sucre

Sucre és un departament de Colòmbia. Es troba al nord del país a la regió Carib. Limita al nord i a l'orient amb el Bolívar, al nord-occident amb el Mar Carib, en el golf de Morrosquillo, al sud i occident amb el de Córdoba.
El departament adopta el nom d'Antonio José de Sucre en honor d'una de les figures cabdals per a la independència del Colòmbia. Es divideix en 24 municipis i 5 subregions. Els principals nuclis urbans són Sincelejo, Corozal, Tolú, San Marcos, Sampués i Sincé.

## Municipis

Sucre està dividit en cinc subregions natural que són les següents:
| La Mojana | Montes de María | Morrosquillo |
| Guaranda • Majagual • Sucre. | Chalán • Colosó • Morroa • Ovejas • Sincelejo. | Coveñas • Palmito • San Onofre • Tolú (Santiago de Tolú) • Tolú Viejo. |
| Sabanas | San Jorge |
| Buenavista • Corozal • El Roble • Galeras • Los Palmitos • Sampués • San Juan de Betulia • San Pedro • Sincé. | Caimito • La Unión • San Benito Abad • San Marcos. |

## Enllaços externs

* «DANE - Departamento Administrativo Nacional de Estadistica».
* Governació de Sucre Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* «INSTITUTO GEOGRAFICO AGUSTIN CODAZZI». Arxivat de l'original el 2017-04-17. [Consulta: 31 març 2006].
# Delray Beach International Tennis Championships 2015

El Torneig de Delray Beach 2015, conegut oficialment com a Delray Beach International Tennis Championships 2015 és una competició tennística disputada sobre pista dura que pertany a les sèries 250 del circuit ATP. La 23a edició del torneig es va celebrar entre el 13 i el 22 de febrer de 2015 al Delray Beach Tennis Center de Delray Beach, Florida, Estats Units.
El tennista croat Ivo Karlović va esdevenir el tennista més veterà en guanyar aquest títol, tot just una setmana abans de complir el 36 anys.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | K. Anderson | 6⁶ | 3 | |
| | Y-H. Lu | 7 | 6 | | | Y. Lu | 6 | 1 | 1 |
| WC | D. Kudla | 2 | 2 | | 5 | A. Mannarino | 3 | 6 | 6 |
| 5 | A. Mannarino | 6 | 6 | | | | | | | 5 | A. Mannarino | 3 | 4 | |
| 4 | I. Karlović | 7 | 7 | | | | | | | 4 | I. Karlović | 6 | 6 | |
| Q | T. Kokkinakis | 6$^4$ | 6² | | 4 | I. Karlović | 6 | 7 | | | | | | |
| WC | A. Rublev | 3 | 3 | | 7 | S. Johnson | 2 | 6$^4$ | | | | | | |
| 7 | S. Johnson | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 4 | I. Karlović | 6 | 6 |
| | A. González | 3 | 2 | | | | | | | | | | | | | D. Young | 3 | 3 |
| | D. Young | 6 | 6 | | | D. Young | 2 | 6 | 6 | | | | | |
| | T. Smyczek | 2 | 4 | | 3 | A. Dolgopòlov | 6 | 3 | 4 | | | | | |
| 3 | A. Dolgopòlov | 6 | 6 | | | | | | | | D. Young | 4 | 6 | 6 |
| 8 | V. Troicki | 3 | 7 | 4 | | | | | | | B. Tomic | 6 | 4 | 2 |
| | B. Tomic | 6 | 6² | 6 | | B. Tomic | 6 | 6 | | | | | | |
| | Y. Nishioka | 6 | 6 | | Q | Y. Nishioka | 3 | 1 | |
| | M. Matosevic | 1 | 3 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 6 | 6 | |
| | John-Patrick Smith Michael Venus | 1 | 3 | | 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 4 | 6 | [10] |
| 3 | Ivan Dodig Max Mirnyi | 4 | 7 | [4] | | Eric Butorac Rajeev Ram | 6 | 3 | [4] |
| | Eric Butorac Rajeev Ram | 6 | 5 | [10] | | | | | | 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 6 | 3 | [10] |
| | Aljaz Bedene Alejandro González | 4 | 2 | | | | | | | 2 | Raven Klaasen Leander Paes | 3 | 6 | [6] |
| | Bernard Tomic Viktor Troicki | 6 | 6 | | | Bernard Tomic Viktor Troicki | 4 | 4 | |
| | Treat Huey Scott Lipsky | 3 | 4 | | 2 | Raven Klaasen Leander Paes | 6 | 6 | |
| 2 | Raven Klaasen Leander Paes | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Delray Beach :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2015
< 2014
2016 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Deacon Blue

Deacon Blue és una banda escocesa de pop-rock formada a Glasgow durant 1985. La formació de la banda està composta per Ricky Ross i Lorraine McIntosh, vocals, James Prime, teclat i Dougie Vipond, bateria.
La banda va llançar el seu àlbum debut, Raintown, l'1 de maig de 1987 al Regne Unit i als Estats Units al febrer de 1988. El seu segon àlbum, When the World Knows Your Name (1989), va superar el quadre dels Albums al Regne Unit durant dues setmanes i incloïa "Real Gone Kid", que es va convertir en el seu primer senzill top 10 en el Regne Unit.
Deacon Blue va llançar el seu quart àlbum, Whatever You Say, Say Nothing el 1993. La banda es va separar el 1994, després de la qual Vipond va començar una carrera televisiva.
Cinc anys més tard, la banda va organitzar un concert de reunió, que va portar a un nou disc, Walking Back Home, amb la banda treballant a temps parcial. La banda va llançar un altre àlbum, Homesick, el 2001. Tot i que Graeme Kelling va morir del càncer de pàncrees el 2004, la banda va continuar i el 2006 va veure Deacon Blue tornar a l'estudi per gravar tres noves cançons per a un àlbum de Singles, incloent la cançó "Bigger than Dynamite".
El següent àlbum de Deacon Blue va ser The Hipsters, el 2012. La banda va llançar un altre disc, A New House, al setembre de 2014. L'àlbum més recent, Believers, va ser llançat al setembre de 2016. Un concert gravat del seu retorn a la Barrowlands, Glasgow, va ser llançat el 31 de març de 2017.
A partir de 2012, les vendes d'àlbums totals de Deacon Blue es van situar en sis milions, amb dotze primers del Top 40 del Regne Unit, juntament amb dos discos número u en vendes del Regne Unit.

## Referències

* ↑ «Deacon Blue - Single and Albums official charts.» (en anglès). The Official UK Charts Company 2018. [Consulta: 27 gener 2018].
* ↑ «Deacon Blue and Ricky Ross Official Site» (en anglès). [Consulta: 27 gener 2018].
# Mamadix

Mamadix - Мамадыш (rus) - és una ciutat de la República del Tatarstan, a Rússia.

## Història

Mamadix era al començament un poble tàtar, però al segle xvii s'hi instal·laren els russos. Aconseguí finalment l'estatus de ciutat el 1781.
# Resolució 763 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 763 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 6 de juliol de 1992 després d'examinar l'aplicació de Geòrgia per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Geòrgia fos admesa. La recomanació es va produir enmig de la Dissolució de Iugoslàvia.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2011-08-14 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives italianes de 1963

Les eleccions legislatives italianes de 1963 se celebraren el 28 d'abril. S'aplica per primer cop la reforma constitucional de 29 de febrer de 1963, que establia un nombre de 630 diputats a la Cambra i 315 senadors.

## Cambra dels Diputats

← Eleccions legislatives italianes, 1963 → :
| Partits | vots | % | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 11.775.970 | 38,29 | 260 |
| Partit Comunista Italià (PCI) | 7.768.228 | 25,26 | 166 |
| Partit Socialista Italià (PSI) | 4.257.300 | 13,84 | 87 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 2.143.954 | 6,97 | 39 |
| Partit Socialista Democràtic Italià (PSDI) | 1.876.409 | 6,10 | 33 |
| Moviment Social Italià (MSI) | 1.571.187 | 5,11 | 27 |
| Partit Democràtic Italià d'Unitat Monàrquica (PDIUM) | 536.991 | 1,75 | 8 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 420.419 | 1,37 | 6 |
| Südtiroler Volkspartei (SVP) | 135.458 | 0,44 | 3 |
| Unió Valldostana (UV) | 31.844 | 0,10 | 1 |
| altres | 240.271 | 0,78 | 0 |
| Total | 30.758.031 | 100,00 | 630 |

## Senat d'Itàlia

| Partits | vots | vots (%) | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 10.032.458 | 36,52 | 129 |
| Partit Comunista Italià (PCI) | 6.933.842 | 25,24 | 84 |
| Partit Socialista Italià (PSI) | 3.849.878 | 14,01 | 44 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 2.028.379 | 7,38 | 18 |
| Partit Socialista Democràtic Italià (PSDI) | 1.744.213 | 6,35 | 14 |
| Moviment Social Italià (MSI) | 1.459.046 | 5,31 | 14 |
| Partit Democràtic Italià d'Unitat Monàrquica (PDIUM) | 429.339 | 1,56 | 2 |
| DC - PRI | 185.889 | 0,68 | 4 |
| MSI - PDIUM | 134.656 | 0,49 | 1 |
| Südtiroler Volkspartei (SVP) | 112.023 | 0,41 | 2 |
| PCI - Independents | 43.355 | 0,16 | 1 |
| Unió Valldostana (UV) | 29.510 | 0,11 | 1 |
| PLI - Independents | 22.583 | 0,08 | 1 |
| altres | 465.915 | 1,70 | 0 |
| Total | 27.471.086 | 100 | 315 |

## Notes

* ↑ candidatures presentades a Emília-Romanya
* ↑ candidatures presentades a Ligúria, Vèneto i Sardenya
* ↑ candidatures presentades a Sicília com a Sicilia con colomba e ramoscello d'olivo
* ↑ candidatura presentada a Campània com a Bandiera a 3 bande i inscrita "Independent catòlic"
# Antònia Gironès i Bofill

Antònia Gironès i Bofill (Figueres, c. 1850 - Peña Roa, 1916) fou una impulsora d'art i cultura catalana. Va formar una família de músics i artistes plàstics amb projecció internacional. Es va casar amb el barceloní Ramon Pichot Mateu i va ser mare de set fills: Josep (1869, advocat i paisagista), Ramon (1871, pintor modernista), Antoni (1873, emigrat a Cuba), Maria Gay (1879, mezzosoprano i intèrpret de lied), Mercè (1881, pianista), Lluís (1887, violoncel·lista) i Ricard (1888, violinista). El 1891, va comprar la península d'es Sortell a Cadaqués on va fer una casa de linees modernes que es va finalitzar el 1899, convertint-se la família en un dels primers estiuejants de Cadaqués. A través de Ramon Pichot van anar a Cadaqués Santiago Rusiñol, Albéniz i Enric Granados; i Picasso, Derain i els Dalí. El 1908, Josep Pichot, el fill gran, va vendre una part d'es Sortell al notari Dalí que hi va fer una casa i amb qui van arribar Lorca, Buñuel, Éluard o Duchamp.
El 1904, Antònia va llogar una casa al barri d'Auteuil, a l'oest de París, on es va emportar als seus dos fills petits Lluís va estudiar musica amb el violinista belga Mathieu Crickboom i el francès Jacques Thibaud; i Ricard amb el viol·loncelista belga Ernest Gillet i Pau Casals. A la casa "Villa Reunion” si aplegaven tambe amb els germans grans Ramon i Nini i es va convertir fins al 1911 en lloc de trobada i esperit d'amistat dels Pichot per convidats de la creació (pintura, cant, música i escriptura). El 1909 va morir Ramon Pichot Mateu. Antònia va continuar a París però va tornar a Figuerés el 1913 fins que va morir el 1916 quan va anar a visitar a la seva filla Nini a Peña Roa.

## Referències

* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 53.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 54.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 55 i 56.

## Bibliografia

* Bassas, Assumpta; Masanés, Cristina. «Antònia Gironès i Bofill». A: Ajuntament de Figueres. Pintar, crear, viure. Dones artistes a l'Alt Empordà (1830-1939), 2020, p. 53-56. ISBN 978-84-120316-5-2.
# Carlosbarbosaïta

La carlosbarbosaïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor de Carlos do Prado Barbosa (Alfenas, Minas Gerais, Brasil, 7 de gener de 1917 - 7 d'abril de 2003), enginyer químic, mineralogista i comerciant de minerals. Va treballar a l'Institut Nacional de Tecnologia de Rio de Janeiro, al Brasil. Com a comerciant, era conegut per portar al mercat moltes espècies rares i inusuals. Va ser coautor de les descripcions de la bahianita i de la minasgeraisita-(Y).

## Característiques

La carlosbarbosaïta és un òxid de fórmula química (UO₂)₂Nb₂O₆(OH)₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010, sent publicada per primera vegada el 2012. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita de Jaguaraçu, a l'estat de Minas Gerais, al Brasil, tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Carlosbarbosaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 setembre 2020].
# El Talaiador

El Talaiador és una muntanya de 1.323 metres que es troba al municipi de Capolat, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Elionor de Blois

Elionor de Blois o de Xampanya (1104-1141), filla d'Esteve II de Blois, comte de Blois, ce chartres i de Meaux, i d'Adela d'Anglaterra, fou una comtessa francesa esposa de Raül I el Valent, comte de Vermandois i comte de Valois. Certes genealogies li atribueixen un fill Hugues II que s'hauria fet monjo sota el nom de Fèlix de Valois, però aquesta afirmació sembla una broma del segle xvi.
El seu matrimoni amb Raül de Vermandois va ser dissol a la demanda d'Elionor d'Aquitània, de la qual la germana Peronel·la d'Aquitània estava enamorada de Raül.

## Notes

* ↑ Com genealogy.eu, de Miroslav Marek
# Elionor d'Este

Elionor d'Este (Ferrara, Ducat de Ferrara 1515 - íd. 1575) fou una membre de la Casa d'Este que va esdevenir religiosa.

## Orígens familiars

Va néixer el 3 de juliol de 1515 a la ciutat de Ferrara sent filla del duc Alfons I d'Este i la seva segona esposa, Lucrècia Borja. Fou neta per línia paterna d'Hèrcules I d'Este i Elionor de Nàpols; i per línia materna de Roderic de Borja, futur papa Alexandre VI, i la seva amistançada Vannozza Cattanei. Fou germà, entre d'altres, del duc Hèrcules II d'Este, Francesc d'Este, Alfons d'Este i Hipòlit d'Este.

## Vida religiosa

Orientada a la vida religiosa des de ben jove, es convertí en monja del Convent de Corpus Christi de la ciutat de Ferrara. A la seva mort, ocorreguda el 15 de juliol de 1575, fou enterrada en aquest convent al costat de la seva mare i d'altres membres de la família.

## Bibliografia

* Bradford, Sarah: Lucrezia Borgia. Mondadori, Milà. 2005. ISBN 88-04-55627-7