OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aurovka

Aurovka (en rus: Ауровка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 62 habitants. Es troba al marge esquerre del riu Muraveika.
# Frigil gorjablanc

El frigil gorjablanc (Idiopsar erythronotus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies de la puna i vessants rocosos dels Andes al sud del Perú, nord-oest de Xile i sud-oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Frigil gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Bambalina Teatre Practicable

Bambalina Teatre Practicable és una companyia de teatre valenciana, fundada a Albaida el 1981. Fundada i dirigida per Jaume Policarpo, és la principal companyia teatral valenciana que fa ús de titelles en les seues representacions.

## Trajectòria

La companyia naix el 1981 a Albaida, fundada per un grup de joves que utilitzen el teatre com una forma de canalitzar les seues inquietuds artístiques, on s'hi troben els germans Jaume i Josep Policarpo, i els amics Ester Segrelles, Lali Vicent i Vicent Vila. Les primeres representacions foren El Principito-El gigante egoísta, Claroscuro i Moviscopi, amb una important repercussió de públic. A partir del 1986 el grup es profesionalitza, i representen obres com La cueva del gran Banús, Ferrabràs, Pinocho i Aladino. D'aquelles, és l'adaptació de Pinotxo, exhibida al Teatre Escalante el 1989, la que més repercussió té. El 1990, la companyia s'estableix a València, i combinen espectacles per a adults amb espectacles per a infants. Aquell mateix any, Vicent Vila deixa la direcció artística, que recau en Jaume Policarpo.
A la dècada del 1990 es produeix la consolidació internacional de la companyia, i impulsen iniciatives com la Mostra de Titelles a la Vall d’Albaida i el Museu Internacional de Titelles d’Albaida, que obri les portes el 1997.
El 1992 veu la llum la seua adaptació del Quixot, que ha sigut representada durant dècades i ha girat a diferents països en tots aquells anys.

## Referències

* ↑ «Bambalina Teatre Practicable». Red Aragonesa de Espacios Escénicos.
* ↑ Cuquerella, Toni «La Mostra de Titelles de La Vall d'Albaida celebra los 25 años del grupo Bambalina». El País [Madrid], 09-11-2006. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Alicante, Especialista en Didàctica del Teatre. El teatre en l'Aula. Universidad de. «JAUME POLICARPO». [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ Lloret i Esquerdo, Jaume. Els titelles al País Valencià. Universidad de Alicante, 2019-11-17, p. 317-320. ISBN 978-84-9717-683-5.
* 1 2 Alabor, 2017, p. 27.
* ↑ Rodríguez Gimeno, Rafa. «Josep Policarpo». Verlanga, 05-12-2017. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 «Jaume Policarpo». Centre de Documentació Escènica. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 3 Alabor, 2017, p. 28.
* ↑ Alabor, 2017, p. 28-29.
* ↑ Alabor, 2017, p. 32.
* ↑ «“QUIJOTE” El clásico de Bambalina cumple 25 años – Teatre Micalet – Valencia Teatros» (en castellà). [Consulta: 3 gener 2023].

## Bibliografia

* Alabor Lloret, Ester «La compañía valenciana Bambalina Teatre Practicable: análisis de una poética escénica y musical en evolución (1981-2017)». DT(SE) 2017-098, 29-06-2017.
# Coleonema pulchellum

Coleonema pulchellum és una espècie de planta de la família de les Rutàcies. És nativa de Sud-àfrica.

## Descripció

És un arbust de fulla perenne, erecte, dens i que arriba a mesurar de 0,8 a 1 m d'alçada. Forma una sola tija a la base, des d'on creixen nombroses branques primes i erectes. Les fulles són com agulles i són de 4 a 5 vegades més llargues (de 8 a 10 mm) que amples (0,8 mm). El pecíol és d'1 mm de llarg. Les flors són solitàries, terminals en branquetes curtes axil·lars o en branquetes reduïdes, sovint denses cap a la part superior de les branques. Les flors són de color rosa, sovint blanques i amb forma d'estrella (de 7 a 8 mm de diàmetre), amb 5 pètals ovalats, 5,0-5,7 mm de longitud, cadascun marcat amb una vena central distintiva. Tot l'arbust es cobreix de flors de maig a octubre, atraient les abelles, papallones i altres insectes. El fruit es compon d'una càpsula de 5 càmeres, esquitxada de glàndules. Hi ha una llavor de color negre brillant a cada cambra.

## Distribució i hàbitat

Coleonema pulchellum creix al llarg de planícies costaneres de Knysna a Port Elizabeth. Apareix de manera natural des del nivell del mar fins als 150 m. Floreix al llarg de la costa i a altres llocs. És resistent al vent i tolera gelades suaus.

## Referències

* ↑ «Coleonema pulchellum» a The Plant List. Data consulta: 06 de juny de 2014.
* ↑ «Coleonema pulchellum». Conservatorio y Jardín Botánico de Ginebra: Flora africana. [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ «Coleonema pulchellum». PlantZAfrica.com. South African National Biodiversity Institute. Arxivat de l'original el 2010-12-27. [Consulta: 11 gener 2012].

## Bibliografia

* Gold, M. 1992. The buchus. Cultivation and propagation. National Botanical Institute, Kirstenbosch.
* Joffe, P. 1993. The gardener's guide to South African plants. Tafelberg, Cape Town.
* Pienaar, K. 1991. Gardening with indigenous plants. Struik, Timmins, Cape Town.
# Nava del Rey

Nava del Rey és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Miguel Ángel García Ripollés | Independent | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Juan Antonio García Calvo | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Juan Antonio García Calvo | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Juan Antonio García Calvo | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Juan Antonio García Calvo | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Juan Antonio García Calvo | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Juan Antonio García Calvo | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Cirilo Moro García | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Guzmán Gómez Alonso | PP | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.310 | 2.287 | 2.287 | 2.267 | 2.237 | 2.198 | 2.144 | 2.127 | 2.110 | 2.148 |
# Azfari

Muhammad Zahir al-Din Mirza Ali Bakht Bahadur Gurgani Azfari (1758-1818), fou un escriptor i príncep mogol de l'Índia. Parlava àrab, persa, urdú i turc i una mica d'anglès.
Era descendent d'Aurangzeb, net d'Iffat Ara Begum (filla de Djahandar Shah) i fill de Shah Alam Bahadur Shah I. Va néixer al Fort Roig de Delhi i es va criar a la fortalesa. Estava pensionat per la Companyia Britànica de les Índies Orientals (com altres prínceps mogols). El 1788 es va escapar de la fortalesa i va passar per Jaipur i Jodhpur fins a arribar a Lucknow on fou ben rebut pel nawab d'Oudh Asaf al-Dawla, a la cort del qual va restar set anys; després va anar a Patna i el 1797 a Maksudabad (després Murshidabad) on va romandre uns dotze anys per passar llavors a Madras on va residir fins a la seva mort el 1818.
Va escriure poemes en diverses llengües (un diwan complet en urdú). La seva obra principal és la Wakiat-i Azfari acabat el 1806 després de 9 anys de treball, on relata la seva vida i les seves experiències amb un relat magnífic de l'episodi de Ghulam Kadir Rohilla Khan que va ocupar Delhi el 1788 i va fer cegar a l'emperador Shah Alam I; en aquest llibre, al final, esmenta vuit de les seves obres, entre les quals un diccionari i una gramàtica de txagatai, les quals s'han perdut.
# Waterbury (Connecticut)

Waterbury és una població dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2005 tenia 108.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterbury tenia 107.271 habitants, 42.622 habitatges, i 26.894 famílies. La densitat de població era de 1.449,7 habitants/km².
Dels 42.622 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,8% hi vivien parelles casades, en un 19,1% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.285 $ i la renda mediana per família de 42.300 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.486 $ mentre que les dones 27.428 $. La renda per capita de la població era de 17.701 $. Aproximadament el 12,7% de les famílies i el 16% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Persones il·lustres

* Harry Carver (1890-1977), matemàtic i estadístic
* Annie Leibovitz (n. 1949) fotògrafa
* Kenny Green (n. 1967), exjugador de bàsquet.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Front Girona

Front Girona, més conegut com a Front, va ser un diari de Girona, el qual va estar en actiu entre els anys 1936 i 1939.

## Història

Front va publicar el seu primer exemplar el 26 d'octubre de 1936. Aquest diari actuava com a òrgan d'expressió del Partit Socialista Unificat de Catalunya i de la Unió General de Treballadors. La funció d'aquest diari era específica i inequívoca: donar suport al Front Popular en el context de la guerra i lluitar per aconseguir la “unitat proletària” enfront del feixisme.
Pel que fa a les dades descriptives de l'entrada, el diari es publicava diàriament a la tarda amb un preu de 15 cèntims i amb un format de gran foli que constava de 4 pàgines a 4 columnes amb il·lustracions.
Al llarg de la seva història, Front va ser un diari molt colpejat per la forta censura de l'època; alguns articles i informacions van ser eliminats per aquesta.
Pel que respecte a la temàtica, els editorials comentaven la difícil situació del moment: exigien de la població civil una decidida col·laboració en favor de la causa republicana i es plantejaven la necessitat d'estructurar sòlidament la reraguarda. Publicaven notes del PSUC, de les Joventuts Socialistes Unificades i del comitè comarcal de la UGT, així com de l'alcaldia de Girona. Informaven exhaustivament de la marxa de la guerra i es feien ressò de la situació a l'estranger. Per altra banda, dedicaven un petit apartat als esports i a la cartellera d'espectacles.
Donada la imminent victòria feixista a la Guerra Civil Espanyola, el diari va realitzar la seva darrera publicació el 24 de gener de 1939.

## Equip

No hi ha constància de quins van ser els directors del diari durant el seu període en actiu. Pel que fa als redactors i col·laboradors destaquen Joan Ballesta, Guillem Vinyas Escuder, M. Roset Sala, Pere Canals, Angelina Comte, Juli Vicente, Pere Foix i Gómez Martínez.

## Referències

* Huertas, JM., (1995). 200 anys de premsa diària a Catalunya, Barcelona, Espanya: Fundació Caixa de Catalunya

## Enllaços externs

* https://pandora.girona.cat/viewer.vm?id=0000238569&page=4&search=front%20girona&lang=ca&view=hemeroteca
* https://www.girona.cat/sgdap/cat/premsa.php
* https://pandora.girona.cat/results.vm?q=parent:0000238568&lang=ca&view=hemeroteca
# Alcañizo

Alcañizo és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Torralba de Oropesa, Calera y Chozas i Oropesa. El 2020 tenia 274 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2020 |
| 351 | 332 | 327 | 326 | 324 | 318 | 312 | 314 | 318 | 336 | 274 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | César Sánchez Alegría | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | César Sánchez Alegría | Independent | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | César Sánchez Alegría | CDS | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | César Sánchez Alegría | Independiente | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | César Sánchez Alegría | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | César Sánchez Alegría | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | César Sánchez Alegría | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | César Sánchez Alegría | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | César Sánchez Alegría | PSOE | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | César Sánchez Alegría | PSOE | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | María Chiquero Alegría | PP | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
* ↑ «Cifras oficiales de población resultantes de la revisión del Padrón municipal a 1 de enero» (en castellà). Institut Nacional d'Estadística d'Espanya. [Consulta: 22 agost 2021].
# Liu Pi (Dinastia Han)

    En aquest nom xinès, el cognom és Liu.
Liu Pi :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 劉辟 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 刘辟 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Liú Pì |
Liu Pi (mort el 201 EC) va ser un bandit rebel dels Turbants Grocs durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa. Tot i això mai va participar en la Rebel·lió dels Turbants Grocs del 184 EC.

## Biografia

Després del declivi de la Rebel·lió dels Turbants Grocs, els homes de Liu Pi es van aliar amb Yuan Shu i Sun Jian a principis de la dècada del 190. El seu grup va prosperar en les regions de Yingchuan (穎川) i Runan, i cap a mitjans dels 190 van ser comptats en desenes de milers. En el 196, el senyor de la guerra Cao Cao va fer campanyes expeditives contra les forces restants dels Turbants Grocs; en les batalles que van seguir, un company de Liu Pi, Huang Shao (黄邵), és mort i Liu es rendeix juntament amb els altres líders.
Quan al nord Yuan Shao declarà la guerra a Cao Cao en el 200, Liu Pi es va revoltar contra Cao Cao i saquejà Xuchang. Yuan va enviar-hi a Liu Bei per donar suport a Liu Pi, però les forces combinades van ser derrotades pel general de Cao Cao, Cao Ren; Liu Bei va fugir de tornada a Yuan Shao i Liu Pi va ser mort.
El primer volum dels Registres dels Tres Regnes conté relats conflictius sobre la mort de Liu Pi: en un passatge inicial s'indica que Liu Pi va morir amb Huang Shao durant la campanya d'escombrat de bandits de Cao Cao en el 196, mentre que un passatge posterior en el mateix volum s'afirma que ell es va revoltar en el 200 i va ser mort per Cao Ren. Rafe de Crespigny va assenyalar que si bé era possible que el grup sota Liu Pi encara mantingués el seu nom després de la seva mort, és més probable que el primer relat de la mort de Liu Pi siga prematur.

## En la ficció

En la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, Liu Pi s'alià amb Gong Du després de la caiguda dels Turbants Grocs i hostilitzà les regions de Yingchuan i Runan. Ells van repel·lir Cao Hong i més tard es van coordinar amb Yuan Shao en contra de Cao Cao. Posteriorment, ell demanà l'ajuda de Liu Bei i el va lliurar Runan com a base d'operacions. Va morir en la batalla mentre defenia a Liu Bei del general de Cao Cao, Gao Lan.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Referències

* Chen, Shou. Sanguo Zhi. Vol 1, 32.
* de Crespigny, Rafe (2007), A biographical dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23–220 AD), Leiden, The Netherlands: Brill, ISBN 978-90-04-15605-0.
* Luo, Guanzhong. Romance of the Three Kingdoms.
# Naches

Naches és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 643 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Naches tenia 643 habitants, 258 habitatges, i 175 famílies. La densitat de població era de 620,7 habitants per km².
Dels 258 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.083 $ i la renda mediana per família de 47.679 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 22.961 $. La renda per capita de la població era de 15.084 $. Aproximadament el 10,7% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Naches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Naches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Ausonia (Laci)

Ausonia és una localitat i comune italià de la província de Frosinone, regió de Laci, amb 2.623 habitants. Ausonia és una ciutat i comuna al sud del Laci, al centre d'Itàlia. Pren el seu nom dels ausonis (auruncis). A les rodalies hi havia l'antiga ciutat d'Ausona (membre de la Auruncan Pentàpolis) que va ser destruïda pels romans l'any 314 abans de Crist. A l'edat mitjana era coneguda com a Fratte.
* Gràfica d'evolució de Ausonia entre 1861 i 2001

## Referències

* ↑ Dades de l'Istituto Nazionale di Statistica. Dades demogràfiques Arxivat 2017-06-22 a Wayback Machine. (2009)

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial d'Ausonia (en italià)
# Yahalom

La unitat Yahalom: (en hebreu: יחידה הנדסית למשימות מיוחדות) és una unitat especial d'enginyers de combat d'elit del Cos d'Enginyers de les Forces de Defensa d'Israel (FDI). La paraula Yahalom significa "diamant" en hebreu) i és una abreviació d'unitat especial d'operacions d'enginyers.
La unitat s'especialitza en missions especials d'enginyeria que són les següents:
* Missions de comando i contraterrorisme.
* Demolicions precises i col·locació d'explosius.
* Desactivació de bombes, mines terrestres i munició sense esclatar.
* Sabotatge marítim i superació d'obstacles.
* Recerca i destrucció de túnels.
* Desenvolupament de mètodes avançats i d'eines per dur a terme demolicions i desactivació de munició sense explotar.
* Ensenyament i entrenament dels soldats del Cos d'Enginyers i d'altres unitats especials de demolicions i desactivació de munició sense esclatar.

## Referències

* ↑ «www.idfblog.com/». Arxivat de l'original el 2017-11-07. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Gai Claudi Centó (general)

Gai Claudi Centó (en llatí Caius Claudius Centho o Cento) va ser un militar romà. Era probablement net de Caius Claudius APP. F. C. N. Centho o Cento. Formava part de la gens Clàudia, i era de la família dels Claudi Centó.
Va servir sota el cònsol Publi Sulpici Servi Galba Màxim l'any 200 aC en la guerra contra Filip V de Macedònia. Va ser enviat per intentar aixecar el setge d'Atenes, rodejada per un exèrcit macedònic, i ho va aconseguir. Llavors va ocupar Calcis (Eubea) i va derrotar en alguns encontres a les forces de Filip que va haver de dirigir-se personalment cap a Atenes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 769.
# Batasio feruminatus

Batasio feruminatus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H.H. & Kottelat, M. 2007. Batasio feruminatus, a new species of bagrid catfish from Myanmar (Siluriformes: Bagridae), with notes on the identity of Batasio affinis and Batasio fluviatilis. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (4): 289-300.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comandament d'Operacions

El Comandament d'Operacions (en castellà: Mando de Operaciones, MOPS) és, juntament amb l'Estat Major Conjunt de la Defensa, el Centre d'Intel·ligència de les Forces Armades i els òrgans auxiliars, un òrgan bàsic de l'Estat Major de la Defensa d'Espanya, i té com a funció la planificació, conducció operacional i el seguiment de les operacions militars a través del cap de l'Estat Major de la Defensa.
El comandant del Comandament d'Operacions, que serà un general en servei actiu pertanyent als cossos generals de l'Exèrcit de Terra, l'Exèrcit de l'Aire o l'Armada, ostenta la Prefectura, auxiliat en les seves funcions d'un Estat Major, i és el responsable de:
* Planejament i l'execució o el seguiment de les operacions conjuntes, combinades i específiques, excepte les corresponents a les missions permanents en temps de pau, que tinguin assignades els caps d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra, l'Exèrcit de l'Aire i l'Armada espanyola.
* Elaborar la documentació relativa al planejament operatiu.
* Efectuar el seguiment de l'actuació de les forces transferides a una autoritat no nacional.
* Dur a terme el control dels mitjans de desplegament i proposar les necessàries per a tal fi, a més de la seva inspecció.

## Bibliografia

* Llei Orgànica 5/2005, de 17 de novembre, de la Defensa Nacional
* Reial Decret 1551/2004, de 25 de juny, d'estructura orgànica bàsica del Ministeri de Defensa espanyol
* Orde de defensa 1076/2005, de 19 d'abril, per la que es desenvolupa l'estructura de l'Estat Major de la Defensa

## Enllaços externs

* Conoce el Mando de Operaciones Arxivat 2016-12-23 a Wayback Machine. a Oficina de Comunicación del JEMAD