OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bosc de Bernwood

El bosc de Bernwood va ser un dels diversos boscos de l'antic Regne d'Anglaterra i va ser un Bosc de caça real. Es creu que va ser reservat com a terra de caça real quan els reis anglosaxons tenien un palau a Brill i església a Oakley, al segle X i era un lloc preferit per Eduard el Confessor, que havia nascut a les rodalies d'Islip.
Des d'aproximadament el 1217 fins al segle xvii, el bosc va passar per un període gradual de desforestació. Enric II d'Anglaterra (va regnar entre 1154 i 1189) va preparar un mapa del bosc en aquest moment que és una eina inavaluable per ajudar a definir els seus límits antics; no obstant això, el seu propòsit per dibuixar el mapa era dividir el bosc entre els seus nobles. Al segle xvi, un altre mapa del bosc va ser elaborat per quan s'havia reduït molt en grandària. Una vegada més, el mapa es va elaborar sota els auspicis de la Corona com una auditoria dels ingressos que es podrien obtenir en vendre el bosc. Per al regnat de Jaume I d'Anglaterra (va regnar entre 1603 i 1625), el bosc havia perdut el seu estatus de Real i havia desaparegut per complet.
A principis del segle xxi, el nom es refereix a l'àrea de Buckinghamshire i Oxfordshire on estava el bosc en l'època del rei Enric II, cobrint 400 km². Els límits aproximats de l'àrea designada avui recauen dins de la zona delimitada pel riu Gran Ouse, el Padbury Brook, el Claydon Brook i el riu Thame.
El petit i modern bosc de Bernwood a Buckinghamshire té aproximadament 1 km² i és contigu amb Hell Coppice, York's Wood, Oakley Wood i Shabbington Wood.

## Notes

* ↑ Google Maps etiqueta al proper Bosc Waterperry com a Bosc Bernwood. Informació precisa està representada pels mapes d'Ordnance Survey (mapes US) que es mostren a Streetmap, que agrupa a Oakley Wood, Shabbington Wood, York's Wood i Hell Coppice com a Bosc Bernwood.

## Referències

* ↑ Bernwood Forest
* ↑ «Shabbington Woods Complex [SSSI citation]». Natural England, 1981. Arxivat de l'original el 1 gener 2015. [Consulta: 4 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Find out more about Bernwood Forest and the people who lived there in medieval times.
* Bernwood Jubilee Way guide
# Maria Campillo i Guajardo

Maria Campillo i Guajardo (Alhama de Aragón, 9 d'abril de 1953) és professora de Literatura Catalana Contemporània a la Universitat Autònoma de Barcelona i vicedirectora del CEFID (Centre d'Estudis sobre les Èpoques Franquista i Democràtica). Ha publicat estudis d'història cultural, entre els quals Escriptors catalans i compromís antifeixista, 1936-1939 (1994), i sobre diferents períodes i autors de la literatura catalana del segle xx. Ha fet diverses contribucions a l'estudi de la narrativa dels exiliats, n'ha editat correspondència i ha estat assessora científica de l'exposició "Literatures de l'exili" produïda pel CCCB de Barcelona l'any 2005. És membre del consell de redacció de L'Avenç. El 2010 va publicar a L'Avenç Allez! Allez! Escrits del pas de frontera, 1939.

## Referències

* ↑ «Maria Campillo i Guajardo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Manuel Almendros Muñoz

Manuel Almendros Muñoz (Villar de Cañas, Conca, 1 de gener de 1940-Madrid, 15 de març de 2018) va ser un periodista espanyol.

## Biografia

Sent molt jove es va traslladar a Madrid i després de finalitzar els seus estudis de Periodisme, va ingressar en Televisió espanyola el 1966. Rostre habitual dels serveis informatius durant l'etapa de la Transició, entre 1976 i 1977 va ser editor del Telediario que dirigia i presentava en aquell moment el periodista Pedro Macía.
Aviat es va especialitzar en informació parlamentària i a partir de 1980 va conduir l'espai setmanal Parlamento (1980-1982), que donava compte de l'activitat política en les Corts espanyoles.
En aquesta època, a més, exerceix el càrrec de Subdirector d'informatius especials.
En les eleccions sindicals de 1982, el seu nom va figurar en les llistes de l' Associació Professional Lliure i Independent, alternativa a CC. OO. i UGT. Aquest mateix any, va estampar la seva signatura en un escrit col·lectiu de defensa del llavors director de RTVE Carlos Robles Piquer.
En 1983, després del nomenament de José María Calviño com a nou director de l'ens, Almendros i altres més, van ser destituïts del càrrec que ocupaven.
A partir de 1984 se li assigna a la retransmissió dels sortejos de loteria, fins a la temporada 1989-1990, en què presenta el magazín Sábado Revista, junt a María San Juan. Va ser guardonat amb l'Antena de Oro 1993.

## Referències

* ↑ Marín Bellón, F. «Manuel Almendros Muñoz: Rostro de la Transición». ABC [Madrid], 19-03-2018, pàg. 62.
* ↑ Se confirma la depuración en Televisión Española, ABC, 30 de març de 1983
* ↑ Manuel Almendros Muñoz a apmadrid.es
* ↑ La FART entregó ayer las Antenas de Oro 1992, ABC, 14 d'abril de 1993
# Manfredo do Carmo

Manfredo Perdigão do Carmo (Maceió, Brasil, 15 d'agost de 1928 - Rio de Janeiro, 30 d'abril de 2018) va ser un matemàtic brasiler conegut pels seus resultats en el camp de la geometria diferencial. Fou president de la Societat Brasilera de Matemàtiques i investigador emèrit de l'Instituto Nacional de Matemática Pura e Aplicada.
Entre els seus àmbits de recerca s'hi trobaven les varietats riemannianes, la topologia, l'estudi d'immersions isomètriques, les superfícies minimals, l'estabilitat d'hipersuperfícies, problemes d'isoperimetria, les subvarietats minimals d'esferes, les varietats de curvatura mitjana constant, les d'escalar de curvatura fugaç i les de curvatura total finita.
Va obtenir el seu doctorat a la Universitat de Califòrnia a Berkeley l'any 1963 sota la supervisió de Shiing-Shen Chern.
Va obtenir una Beca Guggenheim en 1965 i 1968. És membre de l'Acadèmia Brasilera de Ciències i de la TWAS. Va rebre el Premi Nacional del Brasil en Ciència i Tecnologia, atorgat pel Consell Nacional de Desenvolupament Científic i Tecnològic (CNPq) brasiler. Ha rebut també l'Orde Nacional del Mèrit Científic del Brasil l'any 1995, un doctorat honoris causa de la Universitat d'Alagoas en 1991 i el premi del TWAS en 1992. És membre de la Societat Americana de Matemàtiques.
L'any 1978 va ser convidat com a conferenciant al Congrés Internacional de Matemàtics a Hèlsinki per parlar sobre superfícies minimals.
Do Carmo fou conegut també pels seus llibres de text, que s'han traduït a diverses llengües i es fan servir als cursos d'universitat d'arreu del món.
Alguns dels seus estudiants més destacats són Celso Costa, Marcos Dajczer i Keti Tenenblat.

## Publicacions

* Differential Geometry of Curves and Surfaces, Prentice-Hall, 1976
* Riemannian Geometry, Birkhäuser, 1992
* Differential Forms and Applications, Springer Verlag, Universitext, 1994
* Manfredo P. do Carmo – Selected Papers (ed. Keti Tenenblat), Springer, 2012, primer volum de la col·lecció “Selected Works of Outstanding Brazilian Mathematicians”
* Eduardo Wagner, Augusto Cezar de Oliveira Morgado, Manfredo Perdigão do Carmo . Trigonometria – Nombres Complexos ISBN 8583370168

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Manfredo Perdigao do Carmo» (en anglès). John Simon Guggenheim Memorial Foundation. Arxivat de l'original el 13 de gener 2015. [Consulta: 25 maig 2017].
* 1 2 Manfredo do Carmo al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «Prizes and Awards». The World Academy of Sciences, 2016.
* ↑ List of Fellows of the American Mathematical Society, retrieved 2015-01-13.
* ↑ do Carmo, Manfredo P. Proceedings of the International Congress of Mathematicians (Helsinki, 1978). Acad. Sci. Fennica, Helsinki, 1980, p. 401–405. «Minimal surfaces: stability and finiteness»
* ↑ Shozo Motoyama. Prelúdio para uma história: ciência e tecnologia no Brasil (en portuguese). EdUSP, 2004, p. 358. ISBN 978-85-314-0797-0.
# Manfredonia

Manfredonia és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la província de Foggia, al peu de la península del Gargano. L'any 2022 tenia 54.342 habitants.
Té indústries químiques i alimentàries. És seu d'un arquebisbat.
El nom prové de Manfred I de Sicília, que va fundar la ciutat a prop de l'antiga Sipont. El castell, iniciat pel rei el 1256 i acabat per Carles I d'Anjou, va resistir les tropes franceses el 1528 però va ser devastat el 1620, juntament amb la ciutat, pels turcs.
Limita amb els municipis de Carapelle, Cerignola, Foggia, Monte Sant'Angelo, San Giovanni Rotondo, San Marco in Lamis i Zapponeta.

## Fills il·lustres

* Luigi Mazzone (1820-1897), compositor, periodista i escriptor.

## Referències

* 1 2 «Manfredonia». A: Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia.
* 1 2 «Manfredonia». A: Enciclopedia Treccani (en italià). Roma: Treccani [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ «Popolazione residente al 1° gennaio» (en italià). Statistiche Istat. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ Bunbury, Edward Herbert. «Sipontum». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Manfredo I Pio

Manfredo I Pio fou vicari imperial de Mòdena el 25 de desembre de 1329 i fins al 1336 quan va renunciar i se li va reconèixer els feus de Carpi (17 d'abril de 1336) que havia comprat el 1319, i de San Marino. Es va casar amb Franchina Brocchi i va tenir al seu successor Galasso I Pio i dues filles (Agnese i una de nom desconegut). Va morir a Carpi el 12 de setembre de 1348.
# Maria Lluïsa Vigo

Maria Lluïsa Vigo (Barcelona, 1913 - Catalunya, p. segle XX) fou un nedadora catalana, considerada una de les pioneres de la natació catalana.
Membre del Club Natació Barcelona, es proclamà campiona de Catalunya en catorze ocasions destacant en les proves de 100 m lliures (1928, 1930), 100 m braça (1926, 1928), 100 m esquena (1928, 1930, 1931, 1932) i 4×50 m (1926, 1927, 1928, 1930). En l'àmbit estatal, es proclamà campiona d'Espanya en 100 m lliures (1928, 1930). Entre 1926 i 1933 establí 21 rècords de Catalunya i d'Espanya en l'estil lliure, braça, esquena i relleus. El 1928 guanyà la primera edició de la Copa Nadal en competició femenina.

## Palmarès

* 14 campionats de Catalunya de natació
* 2 en 100 m lliures (1928, 1930)
* 4 en 100 m esquena (1928, 1930, 1931, 1932)
* 2 en 100 m braça (1926, 1928)
* 4 en 4×50 m lliures (1926, 1927, 1928, 1930)
* 1 en 3×50 m lliures (1932)
* 1 en 4×100 m lliures (1932)
* 2 campionats d'Espanya de natació
* 2 en 100 m lliures (1928, 1930).

## Referències

* ↑ «Maria Lluïsa Vigo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcoyent Corominas, Carles «Guillem Pujol i Laura Rodríguez, guanyadors de la Copa Nadal 2018». beteve.cat, 25-12-2018 [Consulta: 5 setembre 2020].
# Maria Lluïsa d'Espanya

Maria Lluïsa d'Espanya és el nom dels següents personatges:
* Maria Lluïsa d'Espanya (emperadriu romanogermànica) (1745 - 1792).
* Maria Lluïsa d'Espanya (reina d'Etrúria) (1782 - 1824).
# Manuel García

Manuel García és el nom dels següents personatges:
* Manuel García o Manuel del Pópulo Vicente García (Sevilla, 1775 - París, 1832), cantant, compositor, empresari operístic i mestre de cant espanyol
* Manuel García o Manuel Patricio Rodríguez Sitches (Madrid, 1805 - Londres, 1906), cantant, professor de cant i home de ciència espanyol.
* Manuel García Alonso (Oviedo, 1998), futbolista asturià
* Manuel García Amigo (Fuentespreadas, província de Zamora, 1933), jurista i polític espanyol
* Manuel Garcia i Grau (Benicarló, 1962 - Castelló de la Plana, 2006), filòleg i poeta valencià
* Manuel Garcia Marí (Eivissa, 1975), poeta i escriptor eivissenc que resideix habitualment a València.
* Manuel García Matos (Plasencia, 1912 - Madrid, 1974) musicòleg
* Manuel García del Moral y de Lamata, comerciant i polític valencià, membre del Partit Liberal
* Manuel García Morente (Arjonilla, Jaén, 1886 − Madrid, 1942), filòsof espanyol
* Manuel García Nieto (Macotera, Salamanca, 1894 - Comillas, Cantàbria, 1974), sacerdot jesuïta, proclamat servent de Déu
* Manuel García Prieto (Astorga, 1859 - Sant Sebastià, 1938), ministre en diverses ocasions i cinc cops President del Govern d'Espanya (1912, 1917, 1917-18, 1918 i 1922 -23).
* Manuel García de Villanueva Hugalde y Parra (Galícia, segle xviii - Madrid, 1803), actor, escriptor i músic espanyol
* Manuel José García Caparrós, treballador malagueny de la fàbrica de Cerveza Victoria i militant de Comissions Obreres
* Manuel 'Manu' Alejandro García Sánchez (Vitòria, 1986), futbolista basc
# Manuel García-Carpintero

Manuel García-Carpintero Sánchez-Miguel (Daimiel, Ciudad Real, 1957) és un filòsof, historiador de la filosofia i professor universitari espanyol que ha realitzat la seva tasca professional a Catalunya.
Llicenciat el 1979, i doctorat el 1988 en filosofia per la Universitat de Barcelona, ha estat professor des d'aquell mateix any 1988, i catedràtic des del 2001, a la Facultat de Filosofia de la UB. Fou professor visitant del Center for the Study of Language and Information (CSLI), de la Universitat Stanford, durant un any acadèmic 1990-1991, i durant períodes més curts als departaments de filosofia del MIT (1992), a la Universitat de Nova York (1997), a Oxford (1998) i Lisboa (2011, 2012). El 2001 va ser membre del Centre for the Advanced Studies in the Humanities d'Edimburg, i ha estat nomenat professor visitant a la Universitat de Lisboa entre els anys 2013 i 2020. La Generalitat de Catalunya li va concedir una "Distinció de Recerca" per a investigadors sèniors entre 2002 i 2008, i el 2008, 2013 i 2018 el premi ICREA Acadèmia per excel·lència en recerca, finançat també per la Generalitat de Catalunya. El seu camp de treball se centra en la història de la filosofia analítica, la lògica filosòfica, la filosofia del llenguatge, la filosofia de la ment i qüestions epistemològiques i metafísiques relacionades. Ha publicat nombrosos articles i ha col·laborat en diversos llibres. Destaquen les seves obres Las palabras, las ideas y las cosas (1996), Two-Dimensional Semantics (2006, amb Josep Macià), i Relative Truth (2008, amb Max Kölbel).

## Referències

* ↑ Montserrat i Molas, Josep «Manuel García-Carpintero». Gran Enciclopèdia Catalana (GEC). Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ «Manuel García-Carpintero Sánchez-Miguel». ICREA Academia 2008, 2013 & 2018 - Universitat de Barcelona. [Consulta: 24 octubre 2020].
# Ludwig Biermann

Ludwig Franz Benedict Biermann (Hamm, 13 de març de 1907 – Múnic, 12 de gener de 1986) va ser un astrònom alemany.
Va obtenir el seu doctorat de la Universitat de Göttingen el 1932. Va fer importants contribucions a l'astrofísica i la física del plasma i participà en el descobriment de la bateria Biermann. També va predir l'existència del vent solar, que el 1947 el va denominar "radiació corpuscular solar". Fou professor visitant a l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton a la tardor de 1961. Va guanyar la Medalla Bruce el 1967 i la Medalla d'Or de la Reial Societat Astronòmica el 1974.
L'asteroide 73640 Biermann porta el seu nom.

## Premis

* Atorgant de Bruce Medalla
* Atorgant de medalla d'or del RAS

## Referències

* ↑ Hockey, Thomas. The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing, 2009. ISBN 978-0-387-31022-0 [Consulta: 22 agost 2012].
* ↑ Institute for Advanced Study: A Community of Scholars

## Necrologies

* MitAG 66 (1986) 10 (alemany)
* QJRAS 27 (1986) 698

## Enllaços externs

* Pàgina de medalla de Bruce
# Marianistes

La Societat de Maria, Companyia de Maria o marianistes és una congregació clerical catòlica, de germans i sacerdots dedicada a l'ensenyament cristià. La Societat va ser fundada per Guillaume-Joseph Chaminade, un sacerdot que va sobreviure a la persecució anticlerical durant la Revolució Francesa, a Bordeus en 1817. Els marianistes consideren Maria (mare de Jesús) com a model de fe i espiritualitat. Creuen que les millors maneres de viure una vida espiritual han de compartir la seva fe amb altres, treballar amb els pobres, i educar i nodrir la ment, el cos i l'ànima.

## Enllaços externs

* «The Society of Mary» (en anglès). Forward in Faith Lincolnshire, 2009. [Consulta: 15 octubre 2016].
* «The Marianist Family» (en francès, anglès i espanyol). World Council of the Marianist Family. [Consulta: 15 octubre 2016].
* «Society of Mary of Paris (Catholic Encyclopedia)» (en anglès). New Advent.org. [Consulta: 15 octubre 2016].
# Marano Lagunare

Marano Lagunare (friülà Maran) és un municipi italià, dins de la província d'Udine, a la regió de la Bassa Friülana. L'any 2007 tenia 1.997 habitants. Limita amb els municipis de Carlino, Grado (GO), Latisana, Lignano Sabbiadoro, Muzzana del Turgnano, Palazzolo dello Stella, Precenicco i San Giorgio di Nogaro.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Graziano Pizzimenti | Centredreta |
# Marandeuil

Marandeuil és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Marandeuil era de 66 persones. Hi havia 22 famílies, de les quals 3 eren unipersonals (3 dones vivint soles i 3 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 3 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 30 habitatges eren cases. Dels 23 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Marandeuil el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 32 eren actives i 6 eren inactives. De les 32 persones actives 32 estaven ocupades (17 homes i 15 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 6 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Marandeuil hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Marandeuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Marandeuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bolxoie Xuvàtovo

Bolxoie Xuvàtovo (en rus: Большое Шуватово) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 173 habitants. Pertany al districte d'Inza.

## Referències

* ↑ «Энциклопедия Ульяновской области: Забалуйка».
# Paraspeckle

Els paraspeckles són compartiments subcel·lulars de forma irregular presents a l'espai intercromatínic, amb una mida d'aproximadament 0,2 a 1 μm. Se sap que existeixen a totes les cèl·lules primàries humanes, llinatges cel·lulars transformats i seccions de teixits. El seu nom deriva de la seva distribució al nucli: para és una abreviatura de «paral·lel» i speckles fa referència als speckles d'excisió, als quals sempre estan pròxims.

## Enllaços externs

* Nuclear Compartments:Paraspeckle Arxivat 2006-05-02 at Archive.is - Nuclear Protein Database - escrit per Dr. Archa Fox i Dr. Wendy Bickmore (anglès)
# Matthew James Upson

Matthew James Upson (nascut a Hartismere, Anglaterra el 18 d'abril de 1979), és un jugador de futbol professional anglès. Actualment juga al West Ham United FC de la Premier League com a defensa central amb el dorsal 15. Upson ha estat internacional amb selecció de futbol d'Anglaterra en 21 ocasions d'ençà que debutà l'any 2003 i amb la qual ha marcat 2 gols i ha participat en una Copa del Món.

## Enllaços externs

* Perfil d'Upson al web del West Ham Arxivat 2009-02-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Serra de Mul

Mul és una serralada muntanyosa al districte de Chanda (modern districte de Chandrapur) a Maharashtra, propera a la ciutat de Mul, que s'estén a uns 30 km al nord i sud i 25 km a l'oest de la ciutat. Estan regats pels rius Dhoni i Jhiri al sud i Kholsa a l'oest. Hi viuen alguns gonds antigament dedicats a la cacera dels elefants.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Madison (Nova Jersey)

Madison és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 16.046 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Madison tenia 16.530 habitants, 5.520 habitatges, i 3.786 famílies. La densitat de població era de 1.519,6 habitants/km².
Dels 5.520 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 17,6% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 82.847 $ i la renda mediana per família de 101.798 $. Els homes tenien una renda mediana de 62.303 $ mentre que les dones 42.097 $. La renda per capita de la població era de 38.416 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Madison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Madison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.