OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ganivet Bowie

Ganivet Bowie designa, de manera genèrica nord-americana, ganivets de defensa i caça, rústics i de grans proporcions (generalment amb fulles llargues —de més de 25 cm— i amples, tipus clip point), amb empunyadura no cilíndrica, emprats a les fronteres dels Estats Units des de mitjan segle xviii.
El nom que els va eternitzar sorgeix molt després de la popularització del seu ús, amb un duel ocorregut el 19 de setembre de 1827, a la Platja de Vidalia (Riu Missisipi), prop de la ciutat de Natchez (estat de Louisiana). En aquest episodi (en anglès és anomenat Sandbar Fight), el principal protagonista, Jim Bowie, comerciant i aventurer de gran prestigi social en l'època, durant una lluita renyida amb diversos contendents, fins i tot tocat per diversos trets de pistola aconsegueix matar amb un cop del seu gran ganivet al comandant Norris Wright, el seu enemic, després que aquest li doni un cop d'estoc en el pit, sobrevivint a aquesta lluita per morir anys més tard en l'èpica Batalla d'El Álamo, en 1836, a Mèxic.
Aquest i altres episodis protagonitzats per aquests ganivets, narrats pels pioners i colonitzadors de l'oest nord-americà van associar definitivament aquests ganivets a la conquesta del Vell Oest, connectant-les indeleblement a la cultura nord-americana, difosa posteriorment a nivell mundial.
El període daurat d'aquests ganivets als Estats Units va ser de principis del segle xix fins a poc després de la Guerra Civil Americana (1861-1865). Aquest tipus de ganivet, inicialment produït de forma artesanal i amb acabat rústic, sofreix durant aquests anys, modificacions en el seu disseny i, especialment en el seu acabat i fabricació, que van anar sent refinats, fent sorgir diverses variants. Amb la fama va passar a ser fabricat en altres països, trobant-se en producció fins avui.

## Vegeu també

* Fusell Hawken
* Escopeta de dos canons
* Samuel Hawken
* Ganivet matxet
* Ganivet tipus KA-BAR
# Sorosilicat

Els sorosilicats són una divisió de minerals de la classe silicats composts per àtoms de silici i oxigen units per enllaç covalent, amb unions iòniques amb cations molt diversos, produint els diferents minerals que componen aquesta família.
Alguns exemples de sorosilicat són: hemimorfita, epidota, zoisita o tanzanita.

## Estructura molecular

Els sorosilicats corresponen a la unió d'un àtom de silici amb quatre àtoms d'oxigen, conformant un tetraedre, i un dels oxígens unit covalentment a un altre silici amb els seus corresponents tres oxígens, en forma de dos tetraedres units per un vèrtex i amb fórmula [Si₂O₇]$^{6−}$, el qual pot tenir enllaços iònics amb metalls com per exemple sodi, calci, ferro, alumini, potassi, magnesi, etc.
* Fórmula estructural
* Model de boles i barres
* Model polièdric
Els tetraedres units pel vèrtex de Si₂0₇ romanen units entre si amb enllaços iònics per mitjà de cations intersticials les grandàries relatives dels quals i càrregues determinen les estructures dels compostos.

## Classificació de Strunz

Segons la 10ª edició de la classificació de Strunz, els silicats s'enquadren a la "classe 09" i els sorosilicats constitueixen dins d'ella la "divisió 09.B", amb les següents deu famílies:
* 9.BA Grups Si₂O₇, sense anions no tetraèdrics; cations en coordinació [4] tetraèdrica
* 9.BB Grups Si₂O₇, sense anions no tetraèdrics; cations en coordinació [4] i major tetraèdrica
* 9.BC Grups Si₂O₇, sense anions no tetraèdrics; cations en coordinació [6] i major octaèdrica
* 9.BD Grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació [4] i major tetraèdrica
* 9.BE Grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació [6] i major octaèdrica
* 9.BF Sorosilicats amb grups mixts SiO₄ y Si₂O₇; cations en coordinació [4] i major tetraèdrica
* 9.BG Sorosilicats amb grups mixts SiO₄ y Si₂O₇; cations en coordinació [6] i major octaèdrica
* 9.BH Sorosilicats amb anions Si₃O$_{10}$, Si₄O$_{11}$, etc.; ones en coordinació [4] i major tetraèdrica
* 9.BJ Sorosilicats amb anions Si₃O$_{10}$, Si₄O$_{11}$, etc.; cations en coordinació [6] i major octaèdrica
* 9.BK Sorosilicats no classificats

## Referències

* ↑ Estructura dels sorosilicats en webmineral.com.
* ↑ Classificació de sorosilicats en mindat.org.
# Tomas Aritz Oteiza

Tomas Aritz Oteiza (Pamplona, dècada de 1910 - Navarra, 1936) va ser un activista polític basc, militant destacat del Partit Comunista d'Espanya a la localitat navarresa de Pamplona.
Va tenir per companya sentimental a la mestra d'escola Camino Oskoz. Va ser assassinat als 26 anys. Va ser una de les primeres víctimes de la Guerra Civil a Navarra.

## Referències

* ↑ Jiménez Maia, Josu. «Urbasako Pilatosen Balkoiko leize-zuloan, arkatz bat» (en basc). Nabarralde.eus, 06-05-2017. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ Egaña, Iñaki. Los crímenes de Franco en Euskal Herria, 1936-1940 (en castellà). Txalaparta, 2009, p. 30. ISBN 9788481365597.

## Bibliografia

* Diversa Autoria. Navarra 1936. De la esperanza al terror (en castellà). Tafalla: Altaffaylla, 2004. ISBN 84-930957-9-6.
# L'Agent gelé

L'Agent gelé és un curtmetratge còmic mut francès del 1908 dirigit per Georges Méliès. No se'n coneix cap número de catàleg de Star Film Company.
La pel·lícula és rara entre les pel·lícules de ficció de Méliès en utilitzar rodatge de localització de paisatges exteriors reals en lloc de paisatges pintats. S'hi poden veure algunes de les propietats de la família Méliès a Montreuil-sous-Bois, incloses vistes exteriors de la casa dels pares de Méliès i el seu primer estudi de vidre, Studio A.
No s'ha documentat cap estrena en anglès per a la pel·lícula, però el títol traduït The Frozen Policeman s'ha utilitzat en treballs acadèmics.

## Referències

* 1 2 Gordon, Rae Beth (2001), Why the French Love Jerry Lewis: From Cabaret to Early Cinema, Stanford, CA: Stanford University Press, p. xvi, <https://books.google.cat/books?id=_FpLENBMIq4C&pg=PP18>
* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 355, ISBN 9782732437323
* ↑ Lack, Roland François (2018), "Lumière, Méliès, Pathé & Gaumont: French Filmmaking in the Suburbs, 1896-1920", in Met, Philippe & Schilling, Derek, Screening the Paris suburbs, from the Silent Era to the 1990s, Manchester: Manchester University Press, <https://www.google.cat/books/edition/Screening_the_Paris_suburbs/9m65DwAAQBAJ?hl=ca&gbpv=1&pg=PP38&printsec=frontcover>
* ↑ Mény, Jacques (1997), "Méliès imaginé ou images de Méliès au cinéma et à la télévision", Georges Méliès, l'illusionniste fin de siècle?: actes du colloque de Cerisy-la-Salle, 13–22 août 1996, Paris: Presses de la Sorbonne nouvelle, p. 400, ISBN 2878541405, <https://books.google.cat/books?id=1n9W-3XrdPAC&pg=PA386>
# Alosa ala-roja

La alosa ala-roja (Mirafra hypermetra) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae)

## Hàbitat i distribució

Habita praderies a les terres baixes del centre i sud d'Etiòpia, Sudan del Sud, sud de Somàlia, Uganda, nord i est de Kenya i nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Alosa ala-roja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Tyrannochthonius caecatus

Tyrannochthonius caecatus és una espècie d'aràcnid de l'ordre Pseudoscorpionida de la família Chthoniidae. Es troba de forma endèmica a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ «Texas A&M University». Arxivat de l'original el 2014-10-13. [Consulta: 6 novembre 2016].
# Caparàcies

Caparàcia , Caparàcies , Capparaceae (o Capparidaceae) és una família de plantes amb flors.
Segons el sistema de classificació APG II conté 16 gèneres i unes 480 espècies.
Tradicionalment contenia 28 gèneres i 700 espècies però s'ha vist que la família estava molt emparentada amb la família Brassicaceae. De tota manera la classificació definitiva encara no està resolta.

## Gèneres inclosos en el Sistema Kubitzki

* Apophyllum F.Muell.
* Atamisquea Miers ex Hook. & Arn.
* Bachmannia Pax
* Belencita H.Karst.
* Boscia Lam.
* Buchholzia Engl.
* Cadaba Forssk.
* Capparis L.
* Cladostemon A.Braun & Vatke
* Crateva L.
* Cristatella Nutt.
* Dhofaria A.G.Mill.
* Dipterygium Decne.
* Euadenia Oliv.
* Isomeris Nutt.
* Maerua Forssk.
* Morisonia L.
* Puccionia Chiov.
* Ritchiea R.Br. ex G.Don
* Steriphoma Spreng.
* Thilachium Lour.

## Bibliografia

* Everitt, J.H.; Lonard, R.L., Little, C.R.. Weeds in South Texas and Northern Mexico. Lubbock: Texas Tech University Press, 2007. ISBN 0-89672-614-2
* Hall, J. C., K. J. Sytsma and H. H. Iltis. 2002. Phylogeny of Capparaceae and Brassicaceae based on chloroplast sequence data. American Journal of Botany 89: 1826-1842 (resum ací Arxivat 2011-02-18 a Wayback Machine.)
* Hall, J. C., H. H. Iltis and K. J. Sytsma. 2004. Molecular phylogenetics of core Brassicales, placement of orphan genera Emblingia, Forchhammeria, Tirania, and character evolution. Systematic Botany 29: 654-669 (resum ací).
* Kers, L. E. (2003). Capparaceae. In: Kubitzki, K. (Series Editor):The Families and Genera of Vascular Plants, Vol.5: K. Kubitzki & C. Bayer (Volume Editors). Springer-Verlag Berlin, 36-56. ISBN 3-540-42873-9
* Takhtajan, A. (1997). Diversity and classification of flowering plants. ISBN 0-231-10098-1

## Enllaços externs

* Fotos de la pàgina web de la universitat de Hawaii Arxivat 2006-08-27 a Wayback Machine.
* Capparaceae, com a Capparidaceae a L. Watson i M.J. Dallwitz (del 1992 endavant) Arxivat 2006-11-01 a Wayback Machine. (anglès)
* Flors israelianes de la família Capparaceae Arxivat 2008-12-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Sorolla

«Sorolla» té aquests significats:
* Joaquim Sorolla i Bastida, pintor valencià contemporani
* Nom que reben certes espècies de plantes del gènere Rhinanthus
* Fruit de l'atzeroler
# Alosa agone

Alosa agone és una espècie de peix de la família dels clupeids i de l'ordre dels clupeïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 39 cm de llargària total i 760 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: llacs Como, Garda, Orta, Maggiore, Lugano i Iseo (nord d'Itàlia i Suïssa). Ha estat introduït als llacs Bolsena, Bracciano i Vico (Itàlia central).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Alosa agone» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ IGFA 2001. Database of IGFA angling records until 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Estats Units.

## Bibliografia

* Bianco, P.G. 2002. The status of the twaite shad, Alosa agone, Italy and the western Balkans. P.S.Z.N. Mar. Ecol. 23(Suppl.1):51-64.
* Economidis, P.S. 1991. Check list of freshwater fishes of Greece (recent status of threats and protection). Hellenic Society for the Protection of Nature, Special publication, 48 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Kottelat, M. 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Quignard, J.-P. i J.A. Tomasini 2000. Mediterranean fish biodiversity. Biol. Mar. Mediterr. 7(3):1-66.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Whitehead, P.J.P. 1985. FAO species catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
# Saint-Quentin-sur-Nohain

Saint-Quentin-sur-Nohain és un municipi francès del departament del Nièvre, a la regió de Borgonya - Franc Comtat.

## Geografia
### Situació geogràfica i comunicacions

Saint-Quentin-sur-Nohain està a 54 km al nord de Nevers, la capital del departament. La població important més propera és Cosne-Cours-sur-Loire, la capital del districte. A prop del poble de Saint-Quentin-sur-Nohain hi ha la carretera D33 (de Cosne-Cours-sur-Loire a Donzy) i la D1 (de La Charité-sur-Loire a Donzy. L'autopista més propera és l'A77 que va de Nevers cap a París.

### Comunes veïnes

* Saint-Martin-sur-Nohain, a 4,1 km.
* Saint-Laurent-l'Abbaye, a 4,3 km.
* Suilly-la-Tour, a 4,7 km.
* Pougny, a 6,3 km.
* Saint-Andelain, a 9 km.
* Donzy, a 10,5 km.
* Cosne-Cours-sur-Loire, a 11,4 km.

## Demografia

font=INSEE
* 1962 - 140 hab.
* 1975 - 125 hab.
* 1990 - 130 hab.
* 1999 - 124 hab.
* 2007 - 126 hab. (població prevista)

## Patrimoni i turisme
### Vestigis prehistòrics i antics

* Lloc mosterià de la Mouillée
* Traços de via romana

### Arquitectura civil

* Vila rural de Nivernais
* Antic castell de Chevroux, del segle xvi
* Molins d'aigua

### Arquitectura religiosa

* Església del segle xv, restaurada al segle xix

### Naturalesa

* Riba del Nohain
* Pesca

## Referències

* ↑ Saint-Quentin-sur-Nohain sur le site de l'Insee
# Sosialurin

Sosialurin [sjalʊrɪn] (català: el social) és un diari feroès amb seu a Tórshavn. Està escrit en llengua feroesa. El diari, en col·laboració amb Føroya Tele, l'empresa pública de telecomunicacions feroesa, gestiona el lloc web d'informació in.fo

## Història

El diari va publicar el seu primer exemplar el 27 de maig de 1927, com a Føroya Social Demokrat i el primer editor del diari va ser Maurentius Viðstein. Originalment estava associat al Partit Socialdemòcrata. De 1945 a 1955 el diari va circular amb el nom de Føroya Sosial-Demokatur. El 2006 el Partit Socialdemòcrata va vendre la seva part de les accions a una nova empresa, Miðlahúsið, que era propietària de la direcció del diari, els empleats i Føroya Tele.
En col·laboració amb Føroya Tele, Sosialurin va operar el portal de notícies d'Internet portal.fo fins al 2013, que era i és un lloc web feroès molt utilitzat. Després que Føroya Tele vengués portal.fo a Knassar, Miðlahúsið (Sosialurin, Rás2 i in.fo) va obrir el portal de notícies d'Internet in.fo, que és avui un dels més llegits a les Illes Fèroe.
Sosialurin venia 7.300 exemplars l'any 2000, i era el segon diari més venut de les Illes Fèroe després de Dimmalætting. Tanmateix la tardor del 2013 el Dimmalætting. que era també el diari més antic de l'arxipèlag, va fer fallida i el Sosialurin es va convertir en l'únic diari nacional feroès. El Dimmalætting va tornar a publicar-se a partir de l'octubre de 2014 com a diari de cap de setmana.
Avui en dia el Sosialurin té una tirada d'aproximadament 8.100 exemplars. L'editor en cap és Eirikur Lindenskov (2022), i el diari dona feina a 10 periodistes i un fotògraf.

## Editors

* Anton Nielsen (1927)
* M. S. Viðstein (1927 - 1932)
* H. M. Jacobsen (1932 - 1934)
* Petur Mohr Dam (1934 - 1959)
* P. K. Mouritsen (1934 - 1940)
* P. K. Mouritsen (1949 - 1950)
* Villi Sørensen (1950 - 1968)
* Torfinn Smith (1968 - 1971)
* Vilhelm Johannesen (1972 - 1979)
* Torfinn Smith (1979 - 1984)
* Jan Müller (1984 - 1998)
* Eirikur Lindenskov (1998 - actualitat)

## Referències

* ↑ «From the history of the Social Democratic Party of the Faroe Islands» (en anglès). Javnaðarflokkurin. [Consulta: 4 juny 2022].
* 1 2 3 «Sosialurin itið »Sosialurin« í 60 ár» (en feroès). in.fo, 02-04-2015. [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ «Faroe Islands Press, Media, TV, Radio, Newspapers» (en anglès). pressreference.com. [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ «Dimma kemur aftur 10. oktober» (en feroès). aktuelt.fo, 22-09-2014. Arxivat de l'original el 2014-09-24. [Consulta: 4 juny 2022].
# St. Charles (Minnesota)

St. Charles és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.295 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Charles tenia 3.295 habitants, 1.238 habitatges, i 870 famílies. La densitat de població era de 387,9 habitants per km².
Dels 1.238 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.813 $ i la renda mediana per família de 50.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.653 $ mentre que les dones 23.173 $. La renda per capita de la població era de 17.727 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Charles». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Charles». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# St. Clair (Pennsilvània)

St. Clair és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.254 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Clair tenia 3.254 habitants, 1.497 habitatges, i 887 famílies. La densitat de població era de 1.029,8 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.497 habitatges en un 20,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,1% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 26,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.161$ i la renda mediana per família de 35.024$. Els homes tenien una renda mediana de 28.566$ mentre que les dones 20.719$. La renda per capita de la població era de 15.418$. Entorn del 7,7% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Clair». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Clair». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Siti Nurhaliza

Siti Nurhaliza binti Tarudin (o més conegut com a Siti Nurhaliza; Kampung Awah, Temerloh, Pahang, Malàisia, 11 de gener de 1979) és una cantant, actriu, compositora, productora musical i empresària discogràfica de Malàisia.

## Discografia

* Siti Nurhaliza 1 (1996)
* Siti Nurhaliza 2 (1997)
* Cindai (1997)
* Adiwarna (1998)
* Seri Balas (1999)
* Pancawarna (1999)
* Sahmura (2000)
* Safa (2001)
* Sanggar Mustika (2002)
* E.M.A.S (2003)
* Anugerah Aidilfitri (2003)
* Prasasti Seni (2004)
* Transkripsi (2006)
* Hadiah Daripada Hati (2007)
* Lentera Timur (2008)
* Tahajjud Cinta (2009)
* CTKD: Canda, Tangis, Ketawa & Duka (2009)
* All Your Love (2011)
* Fragmen (2014)
* SimetriSiti (2017)
* ManifestaSITI2020 (2020)
* Legasi (2021)
* Sitism (2023)

## Enllaços externs

* Siti Nurhaliza a Instagram
# Stalkerware

Stalkerware és un programa o spyware que és utilitzat per espiar. El terme va ser encunyat quan la gent va començar a utilitzar àmpliament el programari espia comercial per saber què estaven fent les seves parelles o socis.
Els stalkerware són difícils de detectar per l'usuari espiat. El control dels moviments que es realitzen en el mòbil infectat és rebut per l'espia des del seu propi dispositiu, i aquesta informació s'allotja en servidors externs. No obstant això, hi ha maneres de descobrir si el dispositiu està afectat:
* si la parella comença a descobrir coses que l'usuari només ha manifestat en converses privades,
* si el dispositiu es reescalfa en excés o la bateria dura menys del normal,
* si la quantitat de correus brossa rebuts és diferent de la quantitat normal,
* si, en el navegador web, apareixen finestres emergents.

## Referències

* ↑ «What is stalkerware?». [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «What's wrong with "legal" commercial spyware». [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ Franceschi-Bicchierai, Joseph Cox,Lorenzo. «'I'm Going to Burn Them to the Ground': Hackers Explain Why They Hit the Stalkerware Market» (en anglès). Vice, 19-04-2017. [Consulta: 8 octubre 2019].
# Stalne

«Stalne» té aquests significats:
* Stalne (Bakhtxissarai), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
* Stalne (Djankoi), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Tarter (Sant Martí de Canals)

Tarter és una zona de camps de conreu del Pallars Jussà situat en el terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Claverol, en terres del poble de Sant Martí de Canals.
Està situada a llevant de Sant Martí de Canals, de les Omets i de la Carretera de Pessonada, al sud de les Ortiguetes i al nord de Murgulla. És al sud-oest de les Boïgues.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# TDMA

TDMA és l'acrònim de Time Division Multiple Access (Accés múltiple per divisió en temps), i és una tecnologia de multiplexació] en un medi compartit (normalment l'espectre radioelèctric). Aquests sistema permet, a un nombre limitat d'usuaris, compartir el mateix radiocanal dividint-lo en diferents reticles temporals (time slots). Els usuaris se succeeixen en la transmissió d'informació al medi utilitzant el reticle temporal que se'ls ha estat assignat. Així doncs cada usuari transmet de forma ininterrumpuda durant el seu espai temporal (diem que es transmet a ràfegues) i passa a estar inactiu durant la resta del temps. Aquest sistema es fa servir en els estàndards de comunicacions digitals GSM, PDC i iDEN entre d'altres.
Les sigles "TDMA" són també usades en Amèrica per referir-se a un estàndard de comunicacions mòbils digitals concret (IS-136 o D-AMPS). Aquests estàndards utilitzen el sistema de multiplexació en temps per distribuir l'amplada de banda del radiocanal.
Els dos possibles significats de les sigles TDMA poden portar a confusió. La tècnica TDMA es fa servir a l'estàndard GSM. En canvi, TDMA (l'estàndard IS-136) ha estat un competidor de GSM i els sistemes CDMA.
Un exemple actual seria l'aplicació en la telefonia mòbil, mitjançant l'ús d'una Multiplexació de tipus TDMA es divideix una única freqüència de ràdio en diferents ranures de temps. A cada persona que realitza una trucada se li assigna una ranura de temps especifica, fent possible que diverses persones utilitzin el mateix canal sense interferir entre si, aprofitant així al màxim cada canal.

## Referències

* ↑ Guowang Miao; Jens Zander; Ki Won Sung; Ben Slimane. Fundamentals of Mobile Data Networks. Cambridge University Press (en anglès). Cambridge University Press, 2016. ISBN 978-1107143210.