OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Magdalena Caterina de Wittelsbach

Magdalena Caterina de Wittelsbach (en alemany Magdalena Katharina von Pfalz-Zweibrücken) va néixer a Zweibrücken (Alemanya) el 26 d'abril de 1607 i va morir a l'exili, a Estrasburg, el 20 de gener de 1648. Era una noble alemanya filla de Joan II de Wittelsbach (1584-1648) i de Caterina de Rohan-Frontenay (1578-1607).
Va ser comtessa palatina de Zweibrücken, i arran del seu casament, duquessa i comtessa palatina de Birkenfeld. Magdalena Catalina va portar com a dot al seu marit, el districte de Bischweiler, a Alsàcia. La parella va viure inicialment al castell de Birkenfeld, fins que més tard es va fer construir una nova residència familiar. Bischweiler va ser totalment destruïda el 1635 enmig de la Guerra dels Trenta Anys.

## Matrimoni i fills

El 14 de novembre de 1630 es va casar a Zweibrücken amb Cristià I de Birkenfeld-Bischwieler (1598-1654), fill del comte palatí Carles I de Zweibrücken-Birkenfeld (1560-1600) i de Dorotea de Brunsvic-Luneburg (1570-1649). El matrimoni va tenir nou fills:
* Un fill nascut mort el 1631.
* Gustau Adolf, nascut i mort el 1632.
* Joan Cristià, nascut i mort el 1633.
* Dorotea Caterina (1634-1715), casada amb Joan Lluís de Nassau-Ottweiler (1625-1690).
* Lluïsa Sofia (1635-1691).
* Cristià II (1637-1717), casat amb Caterina Àgata de Rappoltstein (1648-1683).
* Joan Carles (1638-1704), casat primer amb la princesa Sofia Amàlia de Zweibrücken (1646-1695), i després amb Ester Maria de Witzleben (1665-1725).
* Anna Magdalena (1640-1693). casada amb Joan Reinhard II de Hanau-Lichtenberg (1628-1666).
* Clara (1643-1644).

## Bibliografia

* Annelise Stemper: Die Medaillen der Pfalzgrafen und Kurfürsten bei Rhein: pfälzische Geschichte im Spiegel der Medaille, Band 1, Wernersche, 1997, p. 845
# Muhàmmad ibn Thàbit

Muhàmmad ibn Thàbit (àrab: محمد بن ثابت, Muḥammad b. Ṯābit) fou emir dels Awlad Mandil del Chelif.
Era fill de Thàbit ibn Mandil, que després d'un llarga guerra contra els abdalwadites de Tlemcen, només conservava Brechk (1294) i va marxar en vaixell al Marroc per demanar ajut als marínides (1294/1295) deixant encarregat del govern al seu fill Muhàmmad ibn Thàbit. Aquest no va trigar a usurpar el tron, però el 1295, els abdalwadites van posar fi a l'emirat.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Mandīl, Awlād or Banū».
# Can Saló

Can Saló és un edifici civil amb elements de fortificació, és a dir, una masia fortificada al poble de Casavells. Té planta i dos pisos i coberta de teulada de doble vessant sobre les façanes laterals. A la façana principal, encarada a migdia, hi ha el portal, d'arc de mig punt i gran dovellatge i balconades i finestres amb llinda i emmarcament de pedra ben escairada; hi ha diverses inscripcions. A la llinda d'una petita finestra de la planta baixa s'hi afiguren dues eines agrícoles esculpides en baix relleu. A l'angle superior del SW de l'edifici hi ha una grossa garita cilíndrica, amb coberta cònica, feta amb terrissa, excepte el basament de pedra format per prominents cercles motllurats, en degradació. A la mènsula inferior és esculpida: s'hi representa el cap d'un personatge sobre d'un emblema heràldic.
A l'interior, la planta baixa té els compartiments amb voltes de maó i de pedra morterada a la planta noble destaca la sala major, amb volta de llunetes. La masia es construí amb grans pedres desbastades i carreus angulars, amb acabats de remolinat; el de la façana tenia incisions decoratives formant rectangles.

## Referències

* 1 2 «Can Saló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Ponomarevita

La ponomarevita és un mineral de la classe dels halurs. Va rebre el seu nom en honor de Vassili Vassílievitx Ponomariov (1940-1976), vulcanòleg rus de l'Institut de Vulcanologia, qui va estudiar el volcà Tolbàtxik.

## Característiques

La ponomarevita és un halur de fórmula química K₄Cu₄Cl$_{10}$O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ponomarevita pertany a «03.DA: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Cu, etc., sense Pb» juntament amb els següents minerals: atacamita, melanotal·lita, botallackita, clinoatacamita, hibbingita, kempita, paratacamita, belloïta, herbertsmithita, kapellasita, gillardita, haydeeïta, anatacamita, claringbul·lita, barlowita, simonkol·leïta, buttgenbachita, connel·lita, abhurita, anthonyita, calumetita, khaidarkanita, bobkingita, avdoninita i droninoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al primer con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural, del volcà Tolbàtxik, situat a l'óblast de Kamtxatka, al Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia. També ha estat trobada a les fumaroles Nóvaia i Iadovítaia, al segon con d'escòria de la mateixa zona del volcà. No ha estat descrita en cap altre indret més del planeta.

## Referències

* ↑ «Ponomarevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 novembre 2017].
# Carmel Bonnín i Cortès

Carmel Bonnín i Cortès (Palma, 17 d'octubre de 1942) és un advocat laboralista, escriptor i activista social mallorquí.

## Obra publicada

* Una platja per a cada nàufrag. Palma: Documenta Balear, 2012. ISBN 978-84-15432-20-3.
* El Fons Mallorquí de Solidaritat i Cooperació. Exponent de la solidaritat de la societat civil a Mallorca. Palma: Lleonard Muntaner Editor, 2013. ISBN 978-84-15592-67-9.
* Més enllà del desencís. Palma: Documenta Balear, 2013. ISBN 978-84-15432-75-3.
* Conviure amb els diferents. Els grans reptes de la immigració a Balears. Palma: Lleonard Muntaner Editors, 2016. ISBN 978-84-16554-34-8.
* Un marlloquí a Puerto Rico. L'aventura d'un indià. Palma: Documenta Balear, 2016. ISBN 978-84-16163-72-4.
* El secret de Cas Xigarro. Una família de comerciants i naviliers xuetes (1820-1918). Palma: Lleonard Muntaner Editor, 2017. ISBN 978-84-16554-92-8.
* Cabòries dún ciutadà estupefacte i altres relats. Palma: Documenta Balear, 2019. ISBN 978-84-17113-49-0.

## Referències

* ↑ «El quinzè seminari Blanquerna celebrat a Lluc es clou amb propostes per al futur». dBalears, 27-09-1999. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Manifest contra la corrupció dels polítics». dBalears, 28-11-2009. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ Armendáriz, Felipe. «Sesenta y cuatro veteranos abogados de Balears reciben un homenaje en su Colegio» (en castellà). Diario de Mallorca, 24-06-2006. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ Fullana Puigserver, Pere «Més enllà del desencís». Lluc: revista de cultura i d'idees, 884-885 (setembre - març), 2014, pàg. 60. ISSN: 0211-092X.
* ↑ Manresa, Andreu «Cultura escrita diversa» (en castellà). El País [Madrid], 09-02-2014. ISSN: 1134-6582.
# Manfredo II Correggio

Manfredo II Correggio va ser fill de Borso I Correggio. Va ser comte sobirà de Correggio el 1503 a la mort del seu pare i junt amb son germà gran Gianfrancesco II Correggio, i comte de l'Imperi investit el 27 de maig de 1517 i 16 de desembre de 1520, i a més va obtenir un diploma extraordinari el 20 de gener de 1533 sobre qüestions econòmiques i jurídiques. Va ser també senyor de Campagnola, Rossena i Fabbrico, i senyor de Scurano i Bazzano.
Va ser patrici de Parma i Venècia
Capità de cavalleria a l'exèrcit del duc de Milà el 1513, i a l'exèrcit del rei de França el 1515; va passar al servei de l'emperador el març de 1527.
Va morir a Correggio el 20 de març de 1546. Es va casar el 1514 amb Lucrezia d'Este, filla d'Ercole I d'Este, primer comte de Corteolona i senyor de San Martino in Rio, i va deixar set fills: Giberto VIII Correggio, Camillo Correggio, Fabrizio Correggio, Isabella (+1574), Olimpia (monja que es va casar el 1549 amb dispensa i va morir de part el 1551), Blanca (monja) i Bàrbara.
# Territori de Lagos

El Territori de Lagos fou un domini colonial britànic que va existir en el període de 1866 a 1886, quan la colònia de Lagos (1861 a 1866) va passar a dependre del governador de Freetown a Sierra Leone com un dels territoris integrants dels Establiments Britànics de l'Àfrica Occidental (1866 a 1874) i quan la colònia va dependre d'Accra a la Costa d'Or com un dels dos territoris integrants de la colònia de Costa d'Or i Lagos (1874 a 1886). El 13 de gener de 1886 el territori va ser restaurat com a colònia separada.
Vegeu també Territori Federal de Lagos
# Mas Oliva

«Mas Oliva» té aquests significats:
* Mas Oliva (Roses) entitat de població del municipi de Roses (Alt Empordà)
* Mas Oliva (Palau-saverdera), masia al nucli de Palau-saverdera (Alt Empordà)
* Mas Oliva (Masarac), masia al municipi de Masarac (Alt Empordà)
# Montserrat Torras i Sans

Montserrat Torras i Sans (Barcelona, 1945) és una pintora formada a l'Escola Massana, l'Escola d'Arts i Oficis de Barcelona i en el taller Jordi Alumà, està especialitzada en la tècnica del retaule. Ha participat en nombroses exposicions. Té obra en diverses col·leccions públiques i privades.

## Referències

* ↑ «Montserrat Torras i Sans». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Torras, Montserrat. Del mar–de la ciutat– : exposició, del 19 de juny al 7 de juliol del 2007, Subex, Galeria d'Art, Barcelona. [Barcelona]: Anuart, 2007. ISBN 978-84-89373-14-3.
# Cantó de Puègmiròl

El cantó de Puègmiròl és un cantó francès del departament d'Òlt i Garona, situat al districte d'Agen. Té 10 municipis i el cap és Puègmiròl.

## Municipis

* Castelculhèr
* Clarmont Sobiran
* Graissas
* Lafox
* Puègmiròl
* Sant Caprasi de l'Èrm
* Sant Joan de Thurac
* Sant Pèire de Clairac
* Sant Róman lo Nòble
* Sent Orsesi

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1994 | Michel Fauré | RPR |
| 1994- | Marc Boueilh | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.625 | 3.880 | 4.080 | 4.646 | 5.447 | 6.011 | 7.192 |
# Manuel Cuña Novás

Manuel Cuña Novás (Pontevedra, 1924-1992) és un escriptor i polític gallec.
Va passar la infància a Pontevedra, fins al període republicà, en què la seva família es trasllada a Ciudad Real, on els sorprèn la Guerra Civil. Amb el final de la guerra el seu pare s'exilia, i ell torna a Galícia. Comença a escriure poesia al final de la seva adolescència. Posteriorment contreu matrimoni amb Josefina i té dos fills, un d'ells el poeta Jorge Cuña Casasbellas. En aquesta època estableix amistat amb el poeta Virgilio Nóvoa Gil. El 1951 viatja a França, on escolta i aprèn de Jean-Paul Sartre, Albert Camus, Edith Piaf, Paul Éluard o Arthur Rimbaud i descobreix autors alemanys com Hölderlin i Rainer Maria Rilke. El 1952 publica Fabulario Novo, amb el qual es va crear una nova tendència en la lírica gallega que es va denominar Escola da Tebra (Escola de la Tenebra), molt acostada a l'existencialisme.
Afiliat al Partido Socialista Obrero Español, membre d'Izquierda Socialista, va ser senador per la província de Pontevedra entre 1982 i 1992.

## Obres

* Frauta na noite, (1947)
* Fabulario Novo (primera edició 1952)
* Mar de Otra Luz
* Canto e fuga da irmandade sobor da terra e da morte, (1976)
* Contribucions a la revista Litoral i all Diario de Pontevedra, del qual era redactor de taula.

## Referències

* ↑ «Manuel Cuña Novás». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fabulario Novo, Pontevedra, Fundación Cuña-Casasbellas, 2008, 112 pàgines, 978-84-935925-3-0
* ↑ Mar de Otra Luz, Pontevedra, Fundación Cuña-Casasbellas, 2008, 104 pàgines, ISBN 978-84-935925-4-7
* ↑ Autoeditat, Pontevedra, 1976, 6 pàgines, ISBN 9788440022103
* ↑ Ana Alfageme, «Manuel Cuña Novàs» (castellà), El País, 17 de maig 1989
# Territori de Michigan

El Territori de Michigan va ser una organització territorial dels Estats Units d'Amèrica que va existir entre el 30 de juny de 1805 i el 26 de gener de 1837, data en la qual es convertiria en Michigan, l'estat nombre 26 de la Unió. La seua capital va ser la ciutat de Detroit.

## Demografia

Els censos efectuats no cobrien la major part de la població nadiua americana. En 1800 es contava una població de 43.365 persones, mentre que l'estimació total estava en més de 60.000.
| Any | Població |
| 1810 | 4.762 |
| 1820 | 8.896 |
| 1830 | 31.639 |
| 1834 | 87.273 |
| 1840 | 212.267 |

## Congressistes

En 1819 Michigan va poder triar a ses congressistes.
| Delegats | Període | Partit polític |
| William Woodbridge | 1819-20 | Whig |
| Solomon Sibley | 1820-23 | |
| Gabriel Richard | 1823-25 | |
| Austin Eli Wing | 1825-29 | |
| John Biddle | 1829-31 | |
| Austin Eli Wing | 1831-33 | |
| Lucius Lyon | 1833-35 | Demócrata |
| George Wallace Jones | 1835-37 | Demòcrata |

## Vegeu també

* Territori d'Illinois
* Territori d'Iowa
# Malvas

Malvas (en francès Malves-en-Minervois) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Carcharhinus macloti

Carcharhinus macloti és una espècie de peix de la família dels carcarínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 110 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kenya, Tanzània, el Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Mar d'Andaman, Myanmar, Vietnam, Xina, Taiwan, Hong Kong, les Filipines, Nova Guinea i el Mar d'Arafura.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plesiops mystaxus

Plesiops mystaxus és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig, Comores, Madagascar i el sud d'Oman.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mooi, R.D., 1995. Revision, phylogeny, and discussion of biology and biogeography of the fish genus Plesiops (Perciformes: Plesiopsidae). Life Sci. Contrib. Núm. 159, 108 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cas possessiu

El cas possessiu és un cas gramatical que indica qui és el posseïdor d'un objecte determinat (noció que pot expressar-se també amb el cas genitiu, d'abast semàntic més ampli, depenent de l'idioma o amb estructures similars, com el genitiu saxó de l'anglès). Aquest cas està present en algunes llengües australianes i s'afegeix com un morfema a l'arrel de l'entitat posseïda.
* Casos gramaticals
* Llista de casos gramaticals
* Cas abessiu
* Cas ablatiu
* Cas absolutiu
* Cas adessiu
* Cas adverbial
* Cas al·latiu
* Cas benefactiu
* Cas causal
* Cas causal final
* Cas comitatiu
* Cas datiu
* Cas dedatiu
* Cas delatiu
* Cas disjuntiu
* Cas distributiu
* Cas distributiu temporal
* Cas elatiu
* Cas essiu
* Cas essiu formal
* Cas essiu modal
* Cas exessiu
* Cas final
* Cas formal
* Cas genitiu
* Cas il·latiu
* Cas inessiu
* Cas instructiu
* Cas instrumental
* Cas latiu
* Cas locatiu
* Cas modal
* Cas multiplicatiu
* Cas objectiu
* Cas oblic
* Cas partitiu
* Cas possessiu
* Cas postposicional
* Cas preposicional
* Cas prolatiu
* Cas prosecutiu
* Cas separatiu
* Cas sociatiu
* Cas sublatiu
* Cas superessiu
* Cas temporal
* Cas terminatiu
* Cas translatiu
* Cas vial
* Cas vocatiu
* Arranjament morfosintàctic
* Cas absolutiu
* Cas acusatiu
* Cas ergatiu
* Cas instrumental
* Cas instrumental comitatiu
* Cas intransitiu
* Cas nominatiu
* Declinació
* Declinació alemanya
* Declinació basca
* Declinació eslovaca
* Declinació eslovena
* Declinació irlandesa
* Declinació islandesa
* Declinació llatina
* Declinació polonesa
* Declinació russa
* Declinació sèrbia
* Declinació txeca
# Torrent de Coma (Berguedà)

El Torrent de Coma és un corrent fluvial que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol (Berguedà) i que en confluir amb el Riu de Torrentsenta, dona lloc al naixement de l'Aigua de Valls.

## Descripció

Neix a 2.047 msnm a l'est de la Collada de les Tores. En la primera meitat del seu curs porta la direcció oest-est i en la segona agafa la direcció nord-sud. Banya la banda oriental del poble de Gósol i dona lloc al naixement de l'Aigua de Valls a 1.300 m al sud d'aquesta població.
El tram comprès entre de la seva confluència amb el Torrent dels Escanagats fins a la seva arribada a la localitat de Gósol és conegut també amb el nom de Torrent dels Rucs.
Els primers 1.200 m. del seu curs formen part del Parc Natural del Cadí-Moixeró

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Coma està constituïda per un total de 9 cursos fluvials que sumen una longitud de 13.290 m. que també transcorren íntegrament pel terme de Gòsol.

### Afluents destacables

   * El Torrent dels Escanagats

## Enllaços externs

* Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Medina (Nova York)

Medina és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 6.415 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medina tenia 6.415 habitants, 2.567 habitatges, i 1.576 famílies. La densitat de població era de 757,4 habitants/km².
Dels 2.567 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,3% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.300 $ i la renda mediana per família de 37.857 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.857 $ mentre que les dones 21.633 $. La renda per capita de la població era de 16.138 $. Entorn del 13% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Cantó de Saint-Étienne-de-Montluc

El cantó de Saint-Étienne-de-Montluc (bretó Kanton Sant-Stefan-Brengoloù) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 5 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Cordemais | Kordevez | 2.515 | 37,15 | 44360 | 44045 |
| Couëron | Koeron | 17.808 | 44,03 | 44220 | 44047 |
| Le Temple-de-Bretagne | Templ-Breizh | 1.557 | 1,60 | 44360 | 44203 |
| Saint-Étienne-de-Montluc | Sant-Stefan-Brengoloù | 6.231 | 57,57 | 44360 | 44158 |
| Vigneux-de-Bretagne | Gwinieg-Breizh | 4.712 | 54,68 | 44360 | 44217 |
| Cantó | Sant-Stefan-Brengoloù | 32.823 | 195,03 | - | 4435 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1992-1998 | Jean Redor | Divers droite |
| 1998- | Jean-Pierre Fougerat | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Plesiops thysanopterus

Plesiops thysanopterus és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mooi, R.D., 1995. Revision, phylogeny, and discussion of biology and biogeography of the fish genus Plesiops (Perciformes: Plesiopsidae). Life Sci. Contrib. Núm. 159, 108 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Marianela Szymanowski

Marianela Szymanowski (Buenos Aires, 31 de juliol de 1990) és una futbolista argentina que juga de davantera al Valencia CF.

## Carrera

Szymanowski començà a jugar a futbol al xicotet equip Rayo Ciudad Alcobendas Club de Futbol de Madrid, on va estar mentre tenia entre 11 i 18 anys. Aleshores fitxa pel Atlético de Madrid, passant per les categories inferiors i on va arribar al primer equip, debutant en Primera Divisió.
En 2011 va patir una greu lesió que la va mantenir allunyada dels terrenys de joc fins 2013.
Després de dos anys, Szymanowski va deixar l'Atlético i fitxa pel Rayo Vallecano, on debutaria en la Lliga de Campions. Després de cinc temporades, signa amb el València en la temporada 2016-17.

## Carrera internacional

Szymanowski ha disputat amb Argentina la Copa América Femenina de 2014.

## Vida personal

El seu germà Alexander Szymanowski és també futbolista, jugant actualment al CD Leganés.

## Referències

* ↑ Profile in UEFA.com
* ↑ «Las rojiblancas, listas para la Superliga». [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «Marianela Szymaniowski: "En el Atleti tenemos muchas ganas de conseguir algo grande" - MARCA.com». www.marca.com. [Consulta: 25 agost 2016].
* 1 2 futfem.com. «futfem.com: Marianela Szymanowski: Un menisco no me iba a quitar mi felicidad». www.futfem.com. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ Corachán Latorre, Pau. «Marianela Szymanowski, nova davantera del València CF Femení». València Extra, 14-07-2016.
* ↑ «Copa América Femenina: Colombia y Argentina, iguales (0-0) | Conmebol.com». www.conmebol.com. [Consulta: 25 agost 2016].