OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arcynopteryx altaica

Arcynopteryx altaica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Sibèria i l'Extrem Orient Rus, incloent-hi Kamtxatka, Sakhalín, el krai de Primórie, els rierols de la costa àrtica, la conca del riu Kolimà i l'illa de Wrangel.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1904. Rozpr. Ceské. Akad. 13(17):7. «Rozpravy České akademie věd a umění: (Mathematicko-přírodovědecká). - Česká akademie věd a umění. II. Třída - Google Llibres». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zapekina-Dulkeit, 1957. A. N. SSSR Sibirskoje Otdelenje 1957:223.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ New Data on the Fauna of Stoneflies (Plecoptera) of Sakhalin: II Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ I. A. Zasypkina, Alexander S. Ryabukhin, 2001. Amphibiotic insects of the northeast of Asia. Pensoft Publishers. ISBN 9546421383. «Enllaç».
* ↑ Levanidova, I. M. i Zhiltzova, L. A., 1979. An Annotated List of the Stoneflies (Plecoptera). of the Soviet Far East. Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie, 64: 551–576. «Enllaç».
* ↑ Distribution of amphibiotic insects of different trophic groups in mountainous and steppe rivers of Western Tuva (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:352.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:223.
* Zhiltzova, 1995. Katalog tipovykh ekzemplyarov kollektsii zoologicheskogo instituta RAN. Vesnyanki (Plecoptera) (Catàleg d'exemplars tipus a la col·lecció de l'Institut Zoològic de l'Acadèmia Russa de les Ciències. Plecoptera), 7.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Arcynopteryx sajanensis

Arcynopteryx sajanensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el sud de Sibèria i el Kazakhstan, incloent-hi la conca del riu Selengà.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1904. Rozpr. Ceské. Akad. 13(17):7. «Rozpravy České akademie věd a umění: (Mathematicko-přírodovědecká). - Česká akademie věd a umění. II. Třída - Google Llibres». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Zapekina-Dulkeit, 1957. A. N. SSSR Sibirskoje Otdelenje 1957:28.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ On the stonefly (Plecoptera) fauna of the transfrontier Selenga River basin (anglès)
* ↑ Plecoptera Collection of Siberian Zoological Museum Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:354.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Arthur Sérès

Arthur Sérès (Levallois-Perret, 28 de desembre de 1913 - Le Creusot, 25 de desembre de 1998) va ser un ciclista francès, professional del 1937 al 1952. Es va especialitzar en el ciclisme en pista.
El seu pare Georges i el seu germà Georges també van ser ciclistes professionals.

## Palmarès

* 1948
** 1r als Sis dies de París (amb Guy Lapébie)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Dankova

Dankova (en rus: Данькова) és un poble de l'óblast de Tiumén, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 5 habitants.
# Justo Cuervo Arango

Justo Cuervo Arango O.P. (6 de juliol de 1859, Folgueras, Astúries - † 28 de desembre de 1921, Salamanca) fou un dominic espanyol, catedràtic i publicista.
Va ser enviat a estudiar al col·legi de Los Cabos, després es traslladà al col·legi de Corias, on entrà al convent Sant Joan Baptista de l'Orde de Predicadors, prenent-ne l'hàbit el 10 de setembre del 1875. Acabats els seus estudis eclesiàstics inicials, fou traslladat a Salamanca per estudiar-hi filosofia i lletres. Entre el 1887 i el 1889 cursà el doctorat a la Universitat de Madrid, que obtingué amb la tesi El mestre Fr. Diego de Ojeda i la Cristiada. Acabats tots els estudis, fou destinat al col·legi dels dominics de Bergara. El 1891 fou destinat com a professor de filosofia al col·legi de Corias, i posteriorment al com a professor de sagrada escriptura. El 1895 fou nomenat rector de Corias, i fou traslladat després al convent de Sant Esteve (Salamanca), on va morir el 1921.
La Reial Acadèmia de la Història el nomenà acadèmic corresponent el 1913. També el premià, el 1920, amb el Premi al Talent. Durant la seva estada a Salamanca tingué diversos càrrecs d'importància cultural i científica, entre ells el de president de la Comissió de Monuments.

## Referències

* 1 2 Suárez, Constantino. «Cuervo Arango (Fr. Justo)». A: Escritores y artistas asturianos: índice bio-bibliográfico (en castellà). voum II, 1936, p. 486-489.
# Planta anual

Una planta anual és una planta que completa el seu cicle de vida, des de la germinació fins a la producció de llavors, en un període de creixement, i després mor. En l'àmbit mundial, només el 6% de totes les espècies vegetals i el 15% de les plantes herbàcies (excepte els arbres i arbustos) són anuals. El cicle de vida anual ha sorgit de manera independent en més de 120 famílies de plantes diferents al llarg de tota la filogènia de les angiospermes.

## Referències

* ↑ Poppenwimer, Tyler; Mayrose, Itay; DeMalach, Niv (en anglès) Nature, 624, 7990, 08-11-2023, pàg. 109–114. arXiv: 2304.13101. DOI: 10.1038/s41586-023-06644-x. ISSN: 1476-4687. PMC: 10830411. PMID: 37938778.
* ↑ Friedman, Jannice (en anglès) Annual Review of Ecology, Evolution, and Systematics, 51, 1, 02-11-2020, pàg. 461–481. DOI: 10.1146/annurev-ecolsys-110218-024638. ISSN: 1543-592X.
# L'Abadia (Falset)

L'Abadia és una obra de Falset (Priorat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de maçoneria de planta rectangular, bastit de maçoneria revestida de carreu a la planta baixa i arrebossada i pintada a la resta, de planta baixa, dos pisos i golfes, i cobert per teulada a dues vessants. A la façana s'obren dues portes i una finestra a la planta baixa, la principal amb la data a la clau, quatre balcons al primer pis i quatre més al segon, amb dues finestres ovalades a les golfes. Interiorment presenta una àmplia escala, coberta per una llumenera hexagonal irregular, que facilita l'accés als pisos, independents entre si.

## Referències

* ↑ «L'Abadia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].

## Enllaços externs

* «L'Abadia». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Davidita-(Ce)

La davidita-(Ce) és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la crichtonita. Rep el se nom en honor del professor Edgeworth David (1858-1934) i el seu contingut en ceri.

## Característiques

La davidita-(Ce) és un òxid de fórmula química Ce(Y,U)Fe₂(Ti,Fe,Cr,V)$_{18}$(O,OH,F)$_{38}$. Cristal·litza en el sistema trigonal en masses allargades de fins a 20 cm, amb traços semi-lineals rugosos. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la davidita-(Ce) pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoïta, hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

La davidita-(Ce) va ser descoberta a la pedrera Tuftane Quarry, a Frikstad, (Iveland, Aust-Agder, Noruega) en en granit d'un dic de pegmatita ric en minerals que contenen terres rares. També ha estat descrita a altres indrets de Aust-Agder; la mina Madawaska, a Faraday (Ontario, Canadà); i en dos indrets de Rússia.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: ilmenita, rútil, gadolinita, euxenita, thortveitita, xenotima, allanita i zircó.

## Referències

* 1 2 «Davidite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Davidite-(Ce)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 21 gener 2018].
# Dinar algerià

El dinar algerià (àrab: دينار جزائري, dīnār jazāʾirī, o, simplement, دينار, dīnār) és la moneda d'Algèria. El codi ISO 4217 és DZD i l'abreviació és DA (o, en àrab, دج). Se subdivideix en 100 cèntims (en àrab سنتيمات, santīmāt; en singular سنتيم, santīm, del francès centime), si bé la fracció ja no s'utilitza.
Es va introduir el 1964 en substitució del nou franc, a raó d'un dinar per franc. És emès pel Banc d'Algèria (en àrab بنك الجزائر, Bank al-Jazāʾir).
En circulen monedes de 5, 10, 20, 50 i 100 dinars. A causa de la forta inflació, les monedes d'1 i 2 dinars pràcticament no s'utilitzen, mentre que les de ¼ i ½ dinar han desaparegut de la circulació. Tot i això, hom anomena els preus en cèntims; així, un preu de 100 dinars és anomenat, en àrab, عشر الاف, ʿaxr alf, això és, ‘deu mil’.
Els bitllets en circulació són els de 100, 200, 500 i 1.000 dinars.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 139,439 DZD (28 d'abril del 2020)
* 1 USD = 128,654 DZD (28 d'abril del 2020)

## Vegeu també

* Dinar

## Referències

* ↑ Alonso-Gamo, Ms Patricia; Bazzoni, Mrs Stefania; Feler, Mr Alain; Laframboise, Ms Nicole; Nashashibi, Mr Karim A.. Algeria: Stabilization and Transition to Market (en anglès). International Monetary Fund, 1998-08-06. ISBN 978-1-55775-691-6.
* ↑ Stora, Benjamin. Algeria, 1830-2000: A Short History (en anglès). Cornell University Press, 2004. ISBN 978-0-8014-8916-7.
* ↑ Group, Oxford Business. The Report: Algeria 2015 (en anglès). Oxford Business Group, 2015-12-12. ISBN 978-1-910068-47-2.

## Enllaços externs

* Banc d'Algèria (francès)
# Dinar iemenita

El dinar iemenita (en àrab دينار يمني, dīnār yamanī, o simplement دينار, dīnār), també conegut com el dinar del Iemen del Sud, fou la unitat monetària de la Federació d'Aràbia del Sud entre 1965 i 1967, i posteriorment del Iemen del Sud fins al 1990. Quan aquest estat es va unificar amb el Iemen del Nord el 22 de maig, el dinar va continuar tenint valor legal fins a la fi del 1996. Tenia el codi ISO 4217 YDD i se subdividia en 1.000 fils (فلس, fils).
Fou introduït el 1965 en substitució del xíling de l'Àfrica Oriental a raó de 20 xílings per dinar, amb què equivalia a la lliura esterlina. Va ser substituït definitivament pel rial iemenita el 1996, a raó de 26 rials per dinar.
Emès pel Banc del Iemen (مصرف اليمن Maṣraf al-Yaman), al moment de la seva desaparició en circulaven monedes de 2½, 5, 10, 50, 100 i 250 fils i bitllets de 500 fils i d'1, 5 i 10 dinars.

## Vegeu també

* Dinar

## Enllaços externs

* Monedes del Iemen (anglès)
* Bitllets del Iemen del Sud Arxivat 2008-02-12 a Wayback Machine. (anglès)
# Darío Anastacio Verón Maldonado

Dario Anastacio Verón Maldonado (26 de juliol de 1979) és un futbolista paraguaià. També té la nacionalitat mexicana.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 2010.

## Referències

* ↑ Darío Anastacio Verón Maldonado a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 2010». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Darío Adanti

Darío Adanti (Buenos Aires, 1971), és un dibuixant de còmic, il·lustrador i animador argentí establert a Madrid. Considerat un dels autors més renovadors del còmic espanyol, també fa il·lustració en revistes i diaris (com El País de las Tentaciones, La Vanguardia, Más Libros o Nosotros somos los muertos) o llibres, com Vida mostrenca de Jordi Costa. Juntament amb la també il·lustradora Barbara Perdiguera, ha realitzat diversos curts d'animació com Vacaláctica, Minas de cobre o La hora de Hombre Cacto. És membre de l'equip directiu de Mongolia i col·laborador habitual d'El Jueves.

## Referències

* ↑ Serra, Xavi «L'humor gràfic es riu de la crisi». Ara, 08-04-2012.

## Bibliografia

* Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso, 1873-2000. Madrid: Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez, 2000. ISBN 84-89384-23-1.
# Disc horari

Un disc horari o disc d'aparcament és un tipus de computador lliscant que es fa servir com a base d'un sistema per permetre l'aparcament lliure de pagament, durant un temps limitat (normalment entre una i dues hores), mitjançant un disc lliscant o disc rellotge que mostra l'hora en què s'ha aparcat el vehicle. Antigament en alguns casos "computava" automàticament l'hora límit d'estada sense pagament, indicant "hora d'arribada" i "hora de sortida", però ha estat anul·lat a la majoria de països.

## Zona blava

A la majoria de països d'Europa, rep la qualificació de Zona blava la zona que està regida per la regulació abans esmentada, és a dir:
| « | "Zona on es permet l'aparcament lliure de pagament, durant un temps limitat (normalment entre una i dues hores)". | » |
Una patrulla d'agents d'estacionament pot inspeccionar el disc per comprovar si s'ha passat del temps autoritzat, i posar la denúncia en cas afirmatiu. El sistema és comú a molts països d'Europa.

### Exemple

       Hora d'arribada Temps d'aparcament
    Matí: 08:00 - 14:00; 1 hora
    Tarda: 16:0 - 20:00; 1 hora
Tot i que la definició del reglament europeu està ben clara, fa uns anys que a molts municipis de l'estat espanyol han passat a definir Zona blava com una zona on es pot aparcar amb un sistema de pagament per franja de temps, que es paga a amb metàl·lic o targeta a uns terminals (o parquímetres) situats cada certa distància al mateix carrer. Aquests terminals emeten un rebut o justificant que cal deixar a un lloc visible a l'interior del cotxe a la part frontal (p.e.: parabrisa, tauler d'instruments).

## Vegeu també

* Parquímetre
* Planisferi celeste
* Volvelle
* Detector de pàrquing

## Referències

* 1 2 «Disque_europeen_de_stationnement». Arxivat de l'original el 2013-09-01. [Consulta: 25 desembre 2012].
* ↑ Zona blava a Optimot

## Enllaços externs

* reglamentació alemanya
* Imprimir disc horari
# Domingo Izquierdo y García Escudero

Domingo Izquierdo y García Escudero (Viniegra de Abajo, 1 d'agost de 1743 - València, 22 de desembre de 1807) fou un militar castellà de finals del segle xviii i començaments del segle xix. Va lluitar a la Guerra Gran i en desembre de 1794 fou encarregat de la defensa del castell de Roses, que el febrer de 1795 va haver de lliurar als francesos. Fou ascendit a tinent general i en 1795 encarregat de defensar Pamplona contra els francesos. Després també va participar en el setge de Toló. De 1799 a 1800 fou capità general de Catalunya i de 1803 a 1807 fou capità general de València. Era cavaller de l'Orde de Sant Joan.

## Referències

* ↑ Ozanam, Didier. «Domingo Izquierdo y García Escudero» (en castellà). Diccionario Biográfico Español. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ Gaceta de Madrid, Edicions 53-105 p. 1199
* ↑ «Domingo Izquierdo y García Escudero». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Delinquent Habits

Delinquent Habits és un grup estatunidenc de música rap, format a Norwalk el 1991. Són coneguts pel seu rap chicano, que és alhora melòdic i hardcore. El seu primer àlbum va ser produït pel membre de Cypress Hill Sen Dog i va comptar amb aparicions convidades del propi Sen i del raper Hurricane G. Al seu segon àlbum, Here Come The Horns, hi torna a aparèixer Sen Dog així com el germà, el raper Mellow Man Ace. El melòdic Merry Go Round va comptar amb la cantant Michelle Belle.

## Discografia
### Àlbums

* Delinquent Habits (1996)
* Here Come the Horns (1998)
* Merry-Go-Round (2000)
* Freedom Band (2003)
* Dos Mundos, Dos Lenguas (2005)
* New and Improved (2006)
* The Common Man (2009)
* It Could Be Round Two (2017)

## Cultura popular

* La cançó «Return of the Tres» apareix als llargmetratges Double Take (2001) i Harsh Times: vides al límit (2005). «Tres Delinquentes» va aparèixer a la comèdia de terror coreana The Quiet Family (1998) i a la pel·lícula Caos (2005).
* Diverses de les seves cançons apareixen a les bandes sonores de videojocs com Tony Hawk's Pro Skater 4, Total Overdose: A Gunslinger's Tale in Mexico i la seqüela oficial de Total Overdose, Chili Con Carnage.

## Referències

* ↑ «Delinquent Habits» (en castellà). La Nación, 13-11-1998. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Entrevistamos en exclusiva a Delinquent Habits... Chequealó ya!» (en castellà). I am Rap, 12-05-2017. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ Mosquera, Pablo. «Trabajo de la semana: Delinquent Habits - It Could Be Round Two (2017)» (en castellà). I am Rap, 10-03-2017. [Consulta: 30 agost 2023].
# Delio Onnis

Delio Onnis (Giuliano di Roma, 24 de març de 1948) és un exfutbolista italià, nacionalitzat argentí, de la dècada de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Almagro, Gimnasia y Esgrima La Plata, Reims i AS Monaco. A data de 2018 és el màxim golejador històric de la lliga francesa de futbol.
També fou entrenador a Toulon i Paris FC.

## Referències

* ↑ Barreaud, Marc. Dictionnaire des footballeurs étrangers du championnat professionnel français (1932–1997). L'Harmattan, Paris, 1998. ISBN 2-7384-6608-7.
* ↑ «Futbol Factory profile (castellà)». Arxivat de l'original el 20 d'octubre 2007. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ BDFA profile (castellà)
* ↑ Monaco profile (francès)
# Domini (matemàtiques)

En matemàtiques, el domini d'una funció matemàtica $\,f:X\to Y$ és el conjunt dels valors de $\,X$ pels quals la funció està definida. Es representa com $\,D_{f}$ o $\operatorname {dom} (f)$ i es defineix formalment com:
   $D_{f}=\;\left\{x\in X\mid \exists y\in Y:f(x)=y\right\}$
El conjunt $\,X$ és el domini de definició de $\,f$. Direm domini de definició d'una funció al conjunt d'existència de l'esmentada funció, és a dir, els valors per als quals la funció està definida. El conjunt $\,Y$ és el codomini de $\,f$.

## Propietats

Donades dues funcions reals
$f\colon X_{1}\to \mathbb {R} \,\qquad {\mbox{i}}\quad g\colon X_{2}\to \mathbb {R} \,$
Es tenen les següents propietats:
* $D_{f+g}=X_{1}\cap X_{2}$
* $D_{f-g}=X_{1}\cap X_{2}$
* $D_{f\cdot g}\ =X_{1}\cap X_{2}$
* $D_{f/g}=\{x\in X_{1}\cap X_{2}\mid g(x)\neq 0\}$

## Exemples

Alguns dominis de funcions reals de variable real:
$f(x)=x^{2}$. El domini d'aquesta funció és $\mathbb {R}$.
$f(x)={\frac {1}{x}}$. El domini d'aquesta funció és $\mathbb {R} \setminus \lbrace 0\rbrace$.
$f(x)=\log(x)\,\!$. El domini d'aquesta funció és $\left]0,+\infty \right[$.
$f(x)={\sqrt {x}}$. El domini d'aquesta funció és $\left\lbrack 0,{+}\infty \right[$.

## Anàlisi de reals i complexes

En l'anàlisi real i complex, el domini és un subconjunt obert connexió d'un espai vectorial real i complex. En les equacions en derivades, un domini és un subconjunt obert connectat per l'espai euclidià $\mathbb {R} ^{n}$, on es planteja el problema p.e. on la funció es defineix com desconeguda.

## Referències

* ↑ Domain. MathWorld. (anglès)
* 1 2 Maths, Sangaku. «Domini d'una funció». [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «Resum de funcions I: Domini i recorregut». [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «Domain of definition - Encyclopedia of Mathematics». [Consulta: 26 gener 2022].

## Vegeu també

* Recorregut (matemàtiques)
Viccionari
# Domini de l'Índia

El Domini de l'Índia (o Unió de l'Índia) fou un estat federal independent de la Commonwealth establert el 1947 arran de la Partició de l'Índia, que convertí l'antic Raj Britànic en dos estats independents (essent l'altre el Domini del Pakistan). Malgrat que el país fou suceït oficialment per la República de l'Índia, el terme Unió és encara usat al país per referir-se al govern unificat del país, en contraposició amb els antics regnes.
Durant la curta vida d'aquest estat, els monarques britànics seguiren essent caps d'estat del país. El primer ministre fou Jawaharlal Nehru a més de cap de govern.
# Domini de Fatou Bieberbach

Un domini de Fatou-Bieberbach és un subconjunt obert propi $\mathbb {B}$ de $\mathbb {C} ^{n}$ biholomòrfic a $\mathbb {C} ^{n}$. En altres paraules, existeix una aplicació biholomorfa $\Psi :{\mathbb {B} }\rightarrow \mathbb {C} ^{n}$, és a dir holomorfa amb aplicació inversa holomorfa. Per a $n=1$ no existeix cap domini de Fatou Bieberbach: una aplicació biholomorfa sobre $\mathbb {C}$ és necessàriament una aplicació afí, car surjectiva. Es poden trobar uns exemples en dimensió complexa almenys 2, com ara els bassins d'actració dels punts fixos de les aplicacions de Hénon.

## Referències

* J.-P.Rosay and W.Rudin: Holomorphic maps from $\mathbb {C} ^{n}$ to $\mathbb {C} ^{n}$, Trans. of the A.M.S. 310/1, November 1988.
* Fatou, Pierre: "Sur les fonctions méromorphs de deux variables. Sur certains fonctions uniformes de deux variables." C.R. Paris 175 (1922)
* Bieberbach, Ludwig: "Beispiel zweier ganzer Funktionen zweier komplexer Variablen, welche eine schlichte volumtreue Abbildung des ${\mathcal {R}}_{4}$ auf einen Teil seiner selbst vermitteln". Preussische Akademie der Wissenschaften. Sitzungsberichte (1933)
# Dinos de Tetis i Peleu

El Dinos de Tetis i Peleu és un atuell de ceràmica grega de figures vermelles de 53 cm d'alçada incloent el pedestal, que mostra el rapte de Tetis per part de Peleu i el posterior casament entre tots dos. L'obra es conserva al Museu Arqueològic Nacional a Madrid amb el número d'inventari 2001/89/2.

## Història

El dinos era una peça de ceràmica utilitzada en l'antiga Grècia per contenir vi durant els banquets. Aquest atuell del museu va tenir com a destí formar part d'un aixovar funerari, per això la història que es narra en ella és un símbol, la metàfora del qual és la mort representada amb el rapte de la núvia, les nereides donen sentit a la seva posada en escena, ja que són les que assisteixen, segons l mitologia, als mortals tant a les noces com a la mort. Elles van entonar el lament fúnebre, pujades sobre dofins, en honor de Pàtrocle a Troia i també quan Aquil·les va morir, com van ser les que van acompanyar a les seves noces a Europa i Andròmaca.

## Descripció

Aquesta peça que conserva el museu és de procedència de la Pulla i realitzada per l'anomenat Pintor del Louvre MNB 1148, al qui se'l considera autor de diversos vasos de gran mida i un dels millors representants de l'escola de la Pulla. La representació de les escenes pintades resumeixen unes de les creences gregues més importants com són la mort i la vida d'ultratomba, les nereides sobre dofins acompanyen els morts a l'Illes dels Benaventurats on viuran eternament feliços.

## Referències

* 1 2 3 «Ficha completa. Dinos de Tetis y Peleo» (en castellà). CERES. Museo Arqueológico Nacional. [Consulta: 14 gener 2016].