OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El plor de la Xina

El plor de la Xina (títol original:China Cry) és una pel·lícula biogràfica del Regne Unit de 1990 ambientada durant l'ascens del règim comunista a la Xina. La història està basada en el llibre de Nora Lam, i situada en la dècada del 1950, i tracta de la història de la vida de la missionera xinesa Sung Neng Yee. La pel·lícula va ser dirigida per James F. Collier. Ha estat doblada al català.

## Argument

Nascuda en una família de xinesos rics, Yee es presenta com la primera amb ganes de formar part de la "nova societat" de Mao Tse Tung. No obstant això, el règim maoista porta penúries i misèria a la seva família. En ser investigada sobre el seu passat, es descobreix que durant la seva infància havia assistit a una escola cristiana, per la qual cosa, és arrestada i interrogada per les autoritats. En una nit és a punt de ser afusellada, però salvada pel que ella creu que va ser una intervenció divina de Jesucrist. En els anys següents és portada a un camp de treballs forçats malgrat estar embarassada, i hi sobreviu per poder veure als seus fills i familiars en llibertat.

## Repartiment

* Julia Nickson-Soul: Sung Neng Yee
* France Nuyen: Frau Sung
* James Shigeta: Herr Dr. Sung
* Russell Wong: Lam Cheng Shen
* Philip Tan: Coronel Cheng
* Jak Castro: Guàrdia del camp de treball

## Referències

* ↑ «El plor de la Xina». esadir.cat.
* ↑ «China Cry». The New York Times.
# Oak Trail Shores

Oak Trail Shores és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.475 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Trail Shores tenia 2.475 habitants, 934 habitatges, i 665 famílies. La densitat de població era de 380,7 habitants/km².
Dels 934 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.047 $ i la renda mediana per família de 26.077 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.250 $ mentre que les dones 11.538 $. La renda per capita de la població era d'11.665 $. Aproximadament el 14,6% de les famílies i el 18,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Trail Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Trail Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Isfjorden (desambiguació)

«Isfjorden» té aquests significats:
* Isfjorden (Svalbard), un fiord a l'oest de Spitsbergen, Svalbard
* Isfjorden (població), una població
* Isfjorden (fjord in Møre og Romsdal)
* SS Isfjord, un vaixell noruec
# Enghien

Enghien (en való Inguî, en neerlandès Edingen) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona, però és un dels municipis amb facilitats lingüístiques per a la minoria neerlandesa. Està compost per les seccions d'Enghien, Marcq (Mark), Petit-Enghien (Lettelingen) i Labliau

## Enllaços externs

* Web d'Enghien
* Parc d'Enghien Arxivat 2013-05-01 a Wayback Machine.
# Eleccions federals alemanyes de 1969

Les eleccions federals alemanyes de 1969 se celebraren el 28 de setembre de 1969 per a elegir els membres del Bundestag de la República Federal d'Alemanya.
← Eleccions federals alemanyes, 28 de setembre de 1969 → :
| Partit | Vots | Percentatge de vots | Diferència vers 1965 | Total d'escons | Diferència vers 1965 | Percentatge d' Escons |
| Partit Socialdemòcrata (SPD) | 14.065.716 | 42,7% | +3,4% | 224 | +22 | 45,2% |
| Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya (CDU) | 12.079.535 | 36,6% | -1,4% | 193 | -3 | 38,9% |
| Unió Social Cristiana (CSU) | 3.115.652 | 9,4% | -0,2% | 49 | +0 | 9,9% |
| Partit Democràtic Lliure (FDP) | 1.903.422 | 5,8% | -3,7% | 30 | -19 | 6,0% |
| Partit Nacional Democràtic (NPD) | 1.422.010 | 4,3% | +2,3% | 0 | | 0,0% |
| Altres | 379.689 | 1,1% | | 0 | | 0,0% |
| Totals | 32.966.024 | 100,0% | | 496 | +0 | 100,0% |

## Post-elecció

El SPD trenca la coalició amb la CDU/CSU, i amb el FPD forma el primer govern socialdemòcrata de la postguerra presidit per Willy Brandt. I malgrat l'expectació creada, el partit neonazi NPD no assolí representació al Bundestag.
# Josep Montalat i Cufí

Josep Montalat i Cufí (Figueres, 27 de juny de 1928- 1995) fou un empresari i polític català.

## Biografia

Va crear la seva pròpia empresa turística, Viajes Ibertrans S.A, amb la que va fer de guia de viatges col·lectius a l'estranger, i també treballà en el sector del cinema i del vídeo. El 1947 va dirigir les pel·lícules Aquella parábola, Hacia el mañana i Camino de Gloria. Ha estat president del Patronat de la catequística de Figueres.
L'estiu de 1987 va rodar a Figueres la pel·lícula El Teatre Museu Dalí tanca a les set, amb els artistes Emilio Gutiérrez Caba, Mercedes Molina, Amparo Moreno, Toni Montal i el grup Els Nens de Boadella.
Fou un dels fundadors de Convergència Democràtica de Catalunya a l'Alt Empordà i fou escollit regidor de l'ajuntament de Figueres a les eleccions municipals espanyoles de 1979. Ha estat diputat per la circumscripció de Girona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988. De 1986 a 1992 fou president de la Junta Directiva de la Federació d'Ateneus de Catalunya i en 1988 fou membre del consell assessor de RTVE a Catalunya.

## Referències

* ↑ Els cinemes de Figueres per Josep Bernils i Mach, Annals de l'IEE, 1995

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 3 de maig de 1984
* Referència al Consell Comarcal de l'Alt Empordà
* El Cas Montpuro
# Atiriàcies

Les atiriàcies (Athyriaceae) són una família de falgueres terrestres de l'ordre dels polipodials, amb una distribució cosmopolita.

## Gèneres

La família Athyriaceae conté els següents cinc gèneres.
* Anisocampium
* Athyrium - present als Països Catalans
* Cornopteris
* Deparia
* Diplazium
Athyriaceae tenia inclosos, abans, els gèneres Cystopteris i Gymnocarpium, actualment part de Cystopteridaceae. Inversament, aquesta família alguns la posaven dins la família Woodsiaceae, però una Woodsiaceae definida així podria ser parafilètica si omet les Onocleaceae i Blechnaceae.

## Relacions filogenètiques

Aquest diagrama filogenètic mostra la possible relació entre els gèneres de la família Athyriaceae.
| Athyriaceae | Deparia Diplazium Anisocampium Cornopteris Athyrium |

## Referències

* ↑ PPG I «A community-derived classification for extant lycophytes and ferns». Journal of Systematics and Evolution, 54, 6, 2016, p. 563–603. DOI: 10.1111/jse.12229.
* ↑ Maarten J. M. Christenhusz, Xian-Chun Zhang & Harald Schneider 2011, A linear sequence of extant families and genera of lycophytes and ferns, =Phytotaxa volume=19pages=7–54
* Lehtonen-2011 Towards Resolving the Complete Fern Tree of Life PLoS1
* Chen Liu, Wen-Liang Chiou & Masahiro Kato 2011 Molecular phylogeny and taxonomy of the fern genus Anisocampium (Athyriaceae), Revista Taxon
# Isfora

Isfora o eisfora (en grec antic εἰσφορά, literalment contribució o tribut) era un impost extraordinari sobre la propietat que es recaptava a Atenes només en temps de guerra, pagat tant pels ciutadans com pels estrangers (metecs) i votat a l'ekklesia o assemblea cada vegada que es necessitava.
No és segur quan es va iniciar aquest impost, perquè la majoria de ciutadans ja pagava amb el seu servei militar, però així que l'exèrcit es va ampliar amb mercenaris (ξένοι) va veure's la necessitat d'aplicar-lo. La primera informació de la isfora la dona Tucídides, quan explica que durant la guerra del Peloponès, l'any 428 aC, se'n va votar una per import de 200 talents. Aristòfanes sembla dir que la isfora era anterior als inicis d'aquesta guerra. El segon decret de Càl·lies ja parla de la isfora com un impost arrelat. Els atenencs tenien una certa aversió als impostos directes, i per això s'exigia sempre una votació prèvia.
L'estat recollia la isfora amb els seus propis agents, i si no es pagava tenien dret de confiscar els béns d'aquella persona per incompliment. Al capdavant hi havia els generals, que tenien sota les seves ordres els ἐκλογεῖς ("eklogeis" elegits) i altres recaptadors d'impostos subordinats, entre els que es mencionen els epigrafis. Segons Demòstenes, l'impost es determinava sobre el capital. Si una persona tenia 6.000 talents pagava un impost equivalent a la centèsima part, o per algú disposat a sacrificar-se, la cinquantena part. La recaptació, no obstant, podia ser força minsa. Se sap que entre els anys 347 aC i el 327 aC es van recollir per aquest impost 10 talents anuals per a la construcció de l'arsenal del Pireu.
La isfora es cobrava proporcionalment al nivell econòmic de les quatre classes en què es dividia la societat atenenca segons les lleis de Soló, encara que aquesta només feia referència als béns immobles. Amb l'augment del comerç s'aplicava també als béns mobles. Els esclaus estaven inclosos en l'inventari. De fet, el repartiment de la isfora anava d'acord amb les divisions socials de la societat atenenca. Segons Filòcor els atenencs van ser dividits en simmòries (o grups de repartiment) durant l'arcontat de Nausinic (378/377 aC), que reunia diversos ciutadans per fer pagaments en comú. Clidem diu que els ciutadans també van ser repartits en grups que s'anomenen naucràries.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Eisphoria». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9-XII-2020].
# Oak Ridge

«Oak Ridge» té aquests significats:
* Oak Ridge (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord.
* Oak Ridge (Florida), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida.
* Oak Ridge (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana.
* Oak Ridge (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
* Oak Ridge (Tennessee), ciutat dels Estats Units a l'estat de Tennessee.
# Julio Romero Funes

Julio Romero Funes (? - Granada, 26 de març de 1944) va ser un policia espanyol, reconegut membre de la Policia franquista a Granada.

## Biografia

Policia de professió, al juliol de 1936 era inspector i estava adscrit a la Comissaria de Vigilància de Granada.
Després del triomf de la revolta militar a Granada i el començament de la Guerra Civil, Romero Funes va ser nomenat cap de la policia, va quedar a les ordres del comandant Valdés. Des d'aquest càrrec, Romero Funes va ser un dels responsables de la repressió a Granada, i alguns autors assenyalen la seva responsabilitat en la mort de centenars de persones. Per a les labors de repressió va arribar a disposar fins i tot del seu propi grup d'executors, l'«Escuadra del Panadero». Romero Funes també va dirigir al costat del capità José Nestares Cuéllar i el policia Ángel Martí la seva pròpia esquadrilla de repressió, les anomenades «Patrulles volants».
Alguns autors han assenyalat a Romero Funes com un dels implicats en la detenció i assassinat del poeta Federico García Lorca.
Després del final de la contesa va passar al Cos General de Policia i va seguir adscrit a la Comissaria de Granada. El 26 de març de 1944 va resultar mort en un confús tiroteig amb guerrillers antifranquistes. Encara que durant molt de temps la seva mort s'ha atribuït als germans Quero, caps d'una coneguda partida del «Maquis» de Granada, la veritat és que l'autoria continua sent una incògnita. La seva mort va produir una gran mobilització social a Granada, i va motivar l'enviament des de la Direcció General de Seguretat a Madrid d'un grup especialitzat de la Brigada Político-Social per a la lluita contra les guerrilles antifranquistes de la serralada.
El 1945 va ser condecorat pòstumament amb la Medalla d'Or del Mèrit Policial.

## Referències

* ↑ Molina Fajardo, 1983, p. 46.
* ↑ Gibson, 1981, p. 101-102.
* ↑ Gibson, 1981, p. 101.
* ↑ Reig Tapia, 1983, p. 729n.
* ↑ Grande, 1987, p. 115.
* ↑ Gómez Oliver i 2007, 303.
* ↑ Gran, 1987, p. 178.
* ↑ Molina Fajardo, 1983, p. 61.
* ↑ Aróstegui i Marco, 2008, p. 162-163.
* ↑ Aigualit, 1975, p. 568.
* ↑ Aróstegui i Marco, 2008, p. 162.
* ↑ Aróstegui i Marco, 2008, p. 163.

## Bibliografia

* Aguado Sánchez, Francisco. El maquis en España. Su Historia. Madrid: Editorial San Martín, 1975.
* Aróstegui, Julio; Marco, Jorge. El último frente: la resistencia armada antifranquista en España, 1939-1952. Madrid: Los Libros de la Catarata, 2008.
* Gibson, Ian. El Asesinato de Federico García Lorca. Barcelona: Editorial Bruguera, 1981.
* Grande, Félix. La Calumnia: de cómo a Luis Rosales, por defender a Federico García Lorca, lo persiguieron hasta la muerte. Mondadori, 1987.
* Gómez Oliver, Miguel. José Palanco Romero: la pasión por la "res pública". Universidad de Granada, 2007.
* Molina Fajardo, Eduardo. Los últimos días de García Lorca. Plaza & Janes, 1983.
* Reig Tapia, Alberto. La represión franquista y la guerra civil: consideraciones metodológicas, instrumentalización política y justificación ideológica. Volumen 2. Universidad Complutense de Madrid, 1983.
# Kamenuixka (Khabàrovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Kamenuixka».
Kamenuixka (en rus: Каменушка) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 15 habitants. Pertany al districte rural de Viàzemski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт Вяземского района Хабаровского края. Arxivat 2009-06-30 a Wayback Machine.
# Juan Cabanes Sanchis

Juan Cabanes Sanchis (el Genovés, 4 de març de 1975), més conegut com a Juan, és un pilotari valencià, rest en la modalitat de raspall. El 1994, amb vint-i-un anys, Juan fon el raspaller més jove en guanyar per primera volta l'Individual, un rècord que ostentà fins a l'any 2017 quan Ian de Senyera es proclamà campió amb vint anys i onze mesos.

## Palmarés

* Campió de l'Individual de Raspall: 1994 i 1995
** Subcampió de l'Individual: 1992, 2004 i 2005
* Subcampió per equips de raspall: 1996
* Subcampió de l'Autonòmic al carrer: 2008 (per a Rafelbunyol)
* Campió del Trofeu Mancomunitat de municipis de la Safor: 2005
** Subcampió del Trofeu Mancomunitat de municipis de la Safor: 2009

## Referències

* ↑ David Sarasol. «Saps qui ha sigut el campió individual de raspall més jove?», 28-02-2018. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2018. [Consulta: 15 juliol 2018].
# Jurgen Van De Walle

Jurgen Van De Walle (Oostende, 8 de febrer de 1977) és un ciclista belga, professional des del 1999. Actualment corre a l'equip Quick Step.
En el seu palmarès destaquen dues victòries a la Halle-Ingooigem, el 2009 i 2010.

## Palmarès

* 1995
** Campió de Bèlgica júnior
* 2000
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés
* 2009
** 1r a la Halle-Ingooigem
* 2010
** 1r a la Halle-Ingooigem

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. Abandona (3a etapa)
* 2006. 75è de la classificació general
* 2007. Abandona (14a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2008. 78è de la classificació general
* 2009. No surt (3a etapa)
* 2010. 63è de la classificació general
* 2011. Abandona (4a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2011. 127è de la classificació general
* 2013. Abandona (14a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Jurge van de Walle a sitiodeciclismo.net
# Jurgen Ekkelenkamp

Jurgen Ekkelenkamp (nascut el 5 d'abril de 2000) és un futbolista professional neerlandès que juga de centrecampista pel Royal Antwerp FC belga.

## Carrera

Ekkelenkamp va fer el seu debut professional en l'Eerste Divisie amb el Jong Ajax el 9 d'abril de 2018 en un partit contra l'FC Den Bosch. El seu debut en l'Eredivisie amb l'AFC Ajax va ser el 19 d'abril de 2018 en un encontre contra el VVV-Venlo.

## Referències

* ↑ «Ekkelenkamp tevreden: “Een mooi debuut”». Ajax1, 10-04-2018.
* ↑ «Neres leidt Ajax naar zege, Ekkelenkamp debuut». Ajax, 19-04-2018.

## Enllaços externs

* Jurgen Ekkelenkamp, Fitxa a Soccerway
# Józef Walczak

Józef Walczak (Łódź, 3 de gener de 1931 - 13 d'abril de 2016) va ser un entrenador i futbolista polonès que jugava en la demarcació de defensa. Va jugar dos partits amb la selecció de futbol de Polònia. Va fer el seu debut el 8 d'agost de 1954 en un partit amistós contra Bulgària que va finalitzar amb un resultat d'empat a dos. El seu segon i últim partit amb Polònia ho va disputar el 22 de juliol de 1956, també en qualitat d'amistós, contra Alemanya Oriental i amb un marcador final de 0-2 a favor del combinat alemany.

## Clubs com a futbolista

| Club | País | Any |
| ŁKS Łódź | Polònia | 1952 - 1955 |
| Zawisza Bydgoszcz | Polònia | 1955 - 1957 |
| ŁKS Łódź | Polònia | 1957 - 1966 |

## Clubs com a entrenador

| Club | País | Any |
| ŁKS Łódź | Polònia | 1971 - 1972 |
| Lechia Gdańsk | Polònia | 1977 - 1978 |
| ŁKS Łódź | Polònia | 1980 |
| Stal Mielec | Polònia | 1981 - 1982 |
| KS Cracovia | Polònia | 1983 - 1984 |

## Referències

* ↑ «Józef Walczak nie żyje» (en polonès). 90minut, 14-04-2016. [Consulta: 14 abril 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a Eu-Football (anglès)
# Juvenc

Gai Veti Aquilí Juvenc (llatí: Gaius Vettius Aquilinus Juvencus) va ser un dels primers poetes cristians durant l'imperi de Constantí I el Gran. Era nadiu d'Hispània i descendent d'una família il·lustre que pertanyia a la gens Vètia. Va ser sacerdot de l'Església. Aquestes dades es deuen principalment a Jeroni d'Estridó.
Les seves obres són:
* Historiae Evangelicae Libri IV, publicada el 332, una vida de Crist en vers hexàmetres
* Liber in Genesim, en 1.541 hexàmetres
* Uns hexàmetres sobre els sagraments que s'han perdut

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 690.
# Kanianka

Kanianka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1463.

## Viles agermanades

Kanianka està agermanada amb les viles de:
* Fryšták, República Txeca
* Ruda nad Moravou, República Txeca

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Historický vývoj – Obec Kanianka». Arxivat de l'original el 2021-12-23. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «Partnerské obce – Obec Kanianka». Arxivat de l'original el 2021-12-23. [Consulta: 23 desembre 2021].
# Kanik (cràter)

Kanik és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 16,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim sakhalín, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Kanik». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Karlová

Karlová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. És documentat per primera vegada el 1272.
# Karlowitz

«Karlowitz» té aquests significats:
* Sremski Karlovci, ciutat de la Voivodina (Sèrbia), coneguda pel seu nom alemany Karlowitz
* Tractat de Karlowitz (1699)
# Katee Sackhoff

Kathryn Ann «Katee» Sackhoff (Portland, Oregon, 8 d'abril de 1980) és una actriu estatunidenca coneguda principalment pel paper de lloctinent Kara Starbuck Thrace a la sèrie de ciència-ficció Battlestar Galactica (2003–2009). La van nominar per a quatre Premis Saturn per aquesta feina, i va guanyar el premi a Millor Actriu Secundària l'any 2005.
També va protagonitzar la sèrie de televisióThe Fearing Mind (2000–2001) i The Education of Max Bickford (2001–2002); va aparèixer repetidament a la sèrie La dona biònica (2007), Robot Chicken (2007–2014), Nip/Tuck (2009), CSI: Crime Scene Investigation (2010-2011) i a Star Wars: The Clone Wars (2012–2013); i va tenir una paper principal a la vuitena temporada de 24 en el paper de Dana Walsh (2010). Actualment protagonitza a Netflix la sèrie Longmire fent de l'ajudant del xèrif Victoria "Vic" Moretti (2012–present).
També ha tingut papers importants en les pel·lícules Halloween: Resurrecció (2002); White Noise: The Light (2007); Batman: Year One (2011); The Haunting in Connecticut 2: Ghosts of Georgia, Sexy Evil Genius i Riddick (2013), i va tenir un paper principal a Oculus.

## Biografia

Sackhoff va néixer a Portland (Oregon), i va créixer a St. Helens (Oregon). La seva mare, Mary, va treballar com a coordinadora de programa de l'ESL, i el seu pare, Dennis, té una empresa de moviment de terres.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | PAper | Notes |
| 2001 | My First Mister | Ashley | |
| 2002 | Halloween: Resurrection | Jen | |
| 2007 | White Noise: The Light | Sherry Clarke | Paper principal |
| 2007 | The Last Sentinel | Girl | |
| 2011 | Batman: Year One | Detectiu Sarah Essen | Veu; Vídeo |
| 2012 | Campus Killer | Suzanne | |
| 2013 | The Haunting in Connecticut 2: Ghosts of Georgia | Joyce | |
| 2013 | Sexy Evil Genius | Nikki Franklyn | |
| 2013 | Riddick | Dahl | |
| 2014 | Oculus | Marie Russell | |
| 2014 | Tell | Beverley | |
| 2015 | Power/Rangers | Kimberly Scott | Curtmetratge |
| 2015 | Don't Knock Twice | | |
| 2015 | Girl Flu | Jenny | |

## Referències

* ↑ «Netflix Picks up 'Longmire' For Season 4». Variety.com. [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ Crawford, William. «Katee Sackhoff: The Portland-born actress talks Beaverton, Battlestar and bionic boobs». Willamette Week, 24-10-2007. [Consulta: 16 agost 2015].
* ↑ «Katee Sackhoff Film Reference biography». Filmreference.com. [Consulta: 18 abril 2010].

## Enllaços externs

* Katee Sackhoff - Lloc web oficial
# Karadj

Karadj (també Karadj Abi Dulaf o al-Karaf) fou una antiga vila del Djibal a l'Iran, de situació exacta desconeguda, però segurament al sud-est de Hamadan, a mig camí entre aquesta ciutat i Isfahan. Abu Dulaf al-Kasim ibn Isa al-Idjili la va engrandir i va construir la fortalesa. Fou capital dels dulàfides fins al 897, quan els seus dominis van retornar al califat i va formar un districte. Va desaparèixer probablement el segle xiii.

## Bibliografia

Schwarz, Iran, pag. 577.
# Kadada

Kadada (Al-Kadada) és un llogaret a uns 180 km al nord de Khartum, a la vora de Shendi.
S'hi han fet excavacions i s'han trobat vestigis de diversos períodes. Hi ha un cementiri neolític datat des de vers el 4000 aC on s'ha comprovat l'existència d'un poble d'agricultors i ramaders. 300 tombes han estat excavades, però n'hi ha milers. Reynold va excavar el 1984 una necròpolis similar a Kadruka, al nord de Kerma.
També hi ha dos cementiris de túmuls de l'època meroítica, del període precristià, un al mateix Kadada i un altre a Hobagi (o Al-Hobagi, a l'altre costat del riu), on s'han trobat set tombes molt riques atribuïdes a reis.

## Referències

* Article a The Daily Telegraph
* Article a www.stonepages.com
# Kaukura

Kaukura és un atol de les Tuamotu, a la Polinèsia Francesa. Administrativament és una comuna associada a la comuna d'Arutua. Està situat a 55 km al sud-oest de Rangiroa i a 340 km al nord-est de Tahití. Geogràficament forma part de les illes Palliser.
Kaukura és un atol ovalat de 50 km de llarg i 14 km d'ample amb una superfície total, inclosa la llacuna, de 447 km². L'escull només és trencat per un pas poc profund situat a l'est: Faape. La llacuna és poc profunda amb 65 illots al voltant. La vila principal és Raitahiti, al nord-oest, amb un aeròdrom al nord. Els 353 habitants (cens del 2002) viuen principalment de la pesca i proveeixen el mercat de Tahití.