OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María José Blanes Martínez

María José Blanes Martínez (Elda, 28 de febrer de 1985), més coneguda com Pepa Blanes, és una periodista valenciana de premsa escrita i ràdio.
Va estudiar Batxillerat a l'IES Azorín de Petrer. És llicenciada en Periodisme per la Universitat Complutense de Madrid. Ha treballat a Información, Europa Press i Movistar+. Va ser subdirectora del programa La Script a Cadena SER, on és cap de cultura des de 2019 i directora del programa El Cine en la Ser. També va ser subdirectora del programa Ver-Mú a Movistar+. És investigadora a la Universitat Complutense de Madrid en procés de realitzar el doctorat sobre periodisme, comunicació, xarxes socials i narratives en cinema i televisió.

## Obra publicada

* Abre los ojos. Fuera de Ruta, 2021. ISBN 9788494789755.

## Referències

* ↑ «Pepa Blanes, periodista eldense: Entrevistar a Woody Allen fue emocionante». Valle de Elda (periódico), 23-03-2019. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ RadioHuesca. «Pepa Blanes, nombrada jefa de Cultura, y Javier Ruiz, nuevo jefe de Economía de la SER» (en castellà). Radio Huesca. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «'La Script en Movistar+' se anuncia con un improvisado saludo de sus presentadoras» (en castellà). FormulaTV. [Consulta: 22 maig 2021].
# Allie Haze

Allie Haze (10 de maig de 1987) és el nom artístic d'una actriu pornogràfica nord-americana d'ascendència mexicana.

## Carrera

Al maig de 2011 va signar un contracte exclusiu amb la productora Vivid Entertainment. Va debutar amb la productora al novembre, en la pel·lícula Allie Haze: True Sex. Va renunciar a Vivid al maig de 2012, sent actualment representada per la Direct Models.
Es va anunciar durant el Festival de Cannes 2011 que Haze seria la propera Emmanuelle, paper que realitzaria sota el nom artístic de Brittany Joy. En 2013 va ser triada com una de les 16 actrius retratades en el documental de Deborah Anderson, Aroused.

## Vida personal

Haze es va casar amb un predicador als 18 anys, del qual es va divorciar als 20. S'ha declarat com a bisexual.

## Premis

* 2011 − Premi AVN − Most Outrageous Sex Scene − Belladonna: Fetish Fanatic 8 (amb Adrianna Nicole i Amy Brooke).
* 2011 − Premi NightMoves − Best New Starlet (Editor’s Choice).
* 2011 − Premi TLA Raw − Best Female Newcomer.
* 2011 − Premi XRCO − New Starlet (juntament amb Chanel Preston).
* 2012 − Premi TLA Raw − Performer of the Year (Female).
* 2012 − Premi XRCO − Cream Dream.
* 2013 − Premi XBIZ − Best Actress - Parody Release − Star Wars XXX: A Porn Parody.
* 2013 − Premi XCritic Fans Choice − Best Actress: Parody − Star Wars XXX: A Porn Parody.

## Referències

* ↑ «Vivid Signs Allie Haze» (en anglès). AVN, 11-05-2011. Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Allie Haze's Vivid Debut on the Way» (en anglès). AVN. Arxivat de l'original el 2015-06-13. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Allie Haze, Vivid Part Ways Amicably» (en anglès). AVN, 14-05-2012. Arxivat de l'original el 2015-09-26. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Allie Haze Generates Buzz at Cannes».
* ↑ Michael O'Sullivan. «‘Aroused' movie review» (en anglès). Washington Post, 02-05-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 18 abril 2016].
* 1 2 Bob Emanuel Jr. «Allie Haze talks about balancing a relationship with her adult film career» (en anglès). Miami.com, 05-10-2012.
* ↑ «AVN Announces the Winners of the 2011 AVN Awards» (en anglès). AVN, 09-01-2011. Arxivat de l'original el 2011-01-10. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «NightMoves Awards Announces 2011 Winners» (en anglès). AVN, 10-10-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «TLARAW.com Announces 2011 Raw Award Winners» (en anglès). AVN, 12-04-2011.
* ↑ Peter Warren. «Premis XRCO 2011» (en anglès). AVN, 14-04-2011. Arxivat de l'original el 2012-06-04. [Consulta: 21 maig 2011].
* ↑ «TLA Raw Announces 2012 Award Winners» (en anglès). AVN, 19-04-2012. Arxivat de l'original el 2013-05-14. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ John Sanford. «Premis XRCO Winners Announced» (en anglès). XBIZ, 12-04-2012.
* ↑ {{«2013 XBIZ Award Winners Announced» (en anglès). XBIZ, 11-01-2013.
* ↑ {{«XCritic.com Announces 2013 Fans Choice Awards Winners» (en anglès). AVN, 11-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-03-06. [Consulta: 18 abril 2016].
# Resolució 1241 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1241 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de maig de 1999. Després de notar una carta al President del Consell de Seguretat de les Nacions Unides pel President del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (ICTR), el Consell va aprovar una recomanació del Secretari General Kofi Annan que el jutge Lennart Aspegren completés els casos contra Georges Rutaganda i Alfred Musema que havia començat abans de l'expiració del seu mandat.
Tots dos casos es van completar abans del 31 de gener de 2000. El mandat d'Aspegren havia de finalitzar el 24 de maig de 1999, mentre que ambdós casos encara es trobaven en tràmits de la Sala I de l'ICTR.

## Referències

* 1 2 «Security Council endorses recommendation that Rwanda tribunal judge Aspergen finish Rutaganda and Musema cases before expiry of his term of office». United Nations, 19-05-1999.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Genocidi de Ruanda

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# La galeria

La galeria és una pintura (oli sobre fusta) de 63 × 52 cm realitzada per Feliu Elias i Bracons a Barcelona el 1928, la qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Figura influent de l'art català durant les dècades de 1920 i 1930 per la seua fecunda activitat com a historiador, crític d'art i dibuixant, Feliu Elias, que signava els seus escrits amb el pseudònim de Joan Sacs i els dibuixos amb el d'Apa, va ésser també un destacat pintor. Si bé aquesta faceta creativa va ésser més desigual, una part de la seua obra mereix el reconeixement que en el seu moment no va tindre en no encaixar en el classicisme imperant. Les natures mortes i els interiors, amb personatges copsats amb el realisme minuciós dels antics mestres holandesos, apropen l'obra pictòrica d'aquest artista als corrents europeus del moment, molt especialment a la Nova Objectivitat alemanya.
Fou adquirida el 1929 a l'Exposició Internacional de Barcelona, va ingressar al Museu el 1931 i el seu número de catàleg és el 11022.

## Descripció

Quan Elias va pintar La galeria havia abandonat ja la tècnica nonelliana dels seus inicis, consistent a aplicar petites i metòdiques pinzellades entrecreuades, per una tècnica de pinzellades foses, que li permetia representar amb un gran realisme la matèria pura dels objectes. Però el caràcter gairebé fotogràfic que donava a les seues teles no va ésser comprès pels seus coetanis, que confonien la modernitat dels seus plantejaments amb un perfeccionisme acadèmic. No obstant això, La galeria, una de les millors obres de l'autor tant pel caràcter intimista com per les magnífiques irisacions del color, ha esdevingut una de les pintures més singulars d'aquell període de l'art català.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Mercè Doñate a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 280-281.

## Enllaços externs

* El temps en Feliu Elias - Mètode Arxivat 2016-09-26 a Wayback Machine. (català)
* Pinterest
* El MNAC a 13 veus, segona part - RTVE (català)
# Lliga Sud

La Lliga Sud és una organització política del sud d'Itàlia, formada el 14 de setembre de 1997 a Melfi, Basilicata, amb seccions als Abruços, Molise, Campània, Pulla, Basilicata, Calàbria, Sicília i Sardenya, amb l'objectiu de formar una república separada al sud d'Itàlia que portarà el nom de República Federal d'Ausònia.
# Resolució 1235 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1235 del Consell de Seguretat de l'ONU de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 30 d'abril de 1999 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, el consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) dues setmanes més fins al 14 de maig de 1999.
El Consell va prendre nota d'un informe del secretari general Kofi Annan i de les seves recomanacions. A l'informe, va afirmar que la implementació oportuna del calendari revisat es va trobar entre molts temes: el desplegament complet de les tropes de la MINURSO abans de juliol de 1999; la cooperació d'ambdues parts en el procés d'identificació dels votants; la finalització dels acords de repatriació a final de 1999; El desplegament d'unitats militars, observadors policials i militars fins al gener de 2000; la reducció i confinament de tropes d'ambdós costats; la proclamació d'una amnistia general. Per tant, el secretari general va recomanar que el mandat de la MINURSO es prorrogués fins al 30 d'octubre de 1999.
Es va instruir al Secretari General que informés al Consell sobre l'evolució del Pla de Regularització, en particular pel que fa a les discussions entre el Govern del Marroc i el Front Polisario i la viabilitat del mandat de la MINURSO.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 – 2000)

## Referències

* ↑ «Security Council extends Western Sahara mission until 14 May». United Nations, 30-04-1999.
* ↑ United Nations. Yearbook of the United Nations 1999. 5th. United Nations Publications, 2002, p. 180. ISBN 978-92-1-100856-2.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Afinitat

«Afinitat» té aquests significats:
* Afinitat afectiva
* Afinitat electrònica
* Afinitat protònica
* Afinitat química
* Afinitat (dret)
Viccionari
# Josep Maria Tormo i Tarrés

Josep Maria Tormo i Tarrés (Barcelona, 22 de juliol de 1894 - Barcelona, 4 de gener de 1970) fou un futbolista català de la dècada de 1910.
Excel·lent golejador. Fou jugador del Salut SC, Casual SC i RCD Espanyol, club amb el qual disputà tres campionats de Catalunya, guanyant l'edició de 1915.
També fou directiu de l'Espanyol.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1914-15

## Referències

* ↑ «Perfil a periquito.cat». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Toma posesión la Junta Directiva del RCD Español». La Vanguardia, 26-09-1947. [Consulta: 9 abril 2019].
# Las balanzas fiscales de las comunidades autónomas con la Administración Pública Central, 1991-2005

Las balanzas fiscales de las comunidades autónomas con la Administración Pública Central, 1991-2005 és un estudi publicat per la Fundació BBVA el 28 de novembre de 2007. Fou publicat en format llibre.
L'estudi fou realitzat pels professors Ezequiel Uriel, catedràtic d'Anàlisi Econòmica de la Universitat de València i investigador de l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques (IVIE), i Ramón Barberán, professor titular d'Economia Pública de la Universitat de Saragossa.
L'estudi tenia com a objectiu aportar xifres actualitzades i fiables sobre els fluxos fiscals interregionals provocats per l'activitat financera de l'Administració Pública Central, i millorà el coneixement que hi havia llavors de la distribució territorial dels ingressos i despeses de l'Administració Pública Central, entesa com la suma de l'Estat, els Organismes de l'Administració Central i les Administracions de la Seguretat Social no transferida.
L'estudi és citat quan es parla de les balances fiscals a l'Estat Espanyol juntament amb estudis semblants de la Fundació Josep Irla, del Govern Català i del Govern Espanyol.

## Referències

* ↑ Presentació de diapositives (Ppt) (castellà)
* ↑ Document informatiu (Rtf) (castellà)
* ↑ Fundación BBVA Arxivat 2010-03-26 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Vilaweb, 15-07-2008
* ↑ Entrevista a Elisenda Paluzie a Vilaweb.tv
* ↑ El Periódico de Cataluña, 30-11-2007

## Enllaços externs

* Lloc web de l'estudi Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* El document PDF
* Las balanzas fiscales de las comunidades autónomas con la Administración Pública Central, 1991-2005 a Google Books
# Lliga Santa

«Lliga Santa, Santa Lliga o Lliga Catòlica» té aquests significats:
* Lliga Santa (1495) o Lliga de Venècia, formada pels Estats Pontificis, Venècia, Espanya, Milà i el Sacre Imperi Romanogermànic contra França
* Lliga Santa (1511), formada pels Estats Pontificis, Venècia, Espanya, Suïssa i Anglaterra contra França
* Lliga Catòlica (1538), formada pels prínceps catòlics alemanys i l'emperador Carles V, contra els protestants de la Lliga Smalkalda
* Lliga Santa (1571), formada pels Estats Pontificis, Venècia, Espanya, Gènova i altres estats italians contra l'Imperi Otomà
* Santa Lliga de París (1576), formada pels nobles catòlics francesos encapçalats pels Guisa contra els hugonots (protestants francesos)
* Lliga Santa (1594)
* Lliga Catòlica (1609), fundada a Múnic, formada pels prínceps catòlics contra els de la Unió Protestant
* Santa Lliga (1683), aliança contra l'Imperi Otomà entre els Habsburg, Polònia, Rússia i Venècia que es va formar el 1683
# Mertzig

Mertzig (luxemburguès Mäerzeg, alemany Mertzig) és una comuna i vila al nord-est de Luxemburg, que forma part del cantó de Diekirch. Fou creada el 1874 com a escissió de Feulen.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 1.048 | 72,83% |
| Forasters | 391 | 27,17% |
| - portuguesos | 208 | 14,45% |
| - francesos | 26 | 1,81% |
| - italians | 56 | 3,89% |
| - belgues | 35 | 2,43% |
| - alemanys | 12 | 0,83% |
| - iugoslaus | 7 | 0,49% |
| - altres | 47 | 3,27% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.439 |
| 01/01/2002 | 1.476 |
| 01/01/2003 | 1.528 |
| 01/01/2004 | 1.499 |
| 01/01/2005 | 1.534 |
# Resolució 1239 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1239 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 14 de maig de 1999. Després de recordar les resolucions 1160 (1998), 1199 (1998) i 1203 (1998), el Consell demana accés de les Nacions Unides i altre personal humanitari que treballen a Kosovo a altres parts de la República Federal de Iugoslàvia (Sèrbia i Montenegro).
El Consell de Seguretat va recordar la Carta de les Nacions Unides, la Declaració Universal dels Drets Humans, convenis i convencions internacionals sobre drets humans, la Convenció i el Protocol relatiu a l'Estatut dels refugiats, als Convenis de Ginebra de 1949 i altres instruments del dret internacional humanitari. Va expressar la seva preocupació per la catàstrofe humanitària que es produïa a Kosovo i els seus voltants a conseqüència de la contínua crisi. A més, hi havia preocupació per l'arribada de refugiats de Kosovo a Albània, Macedònia, Bòsnia i Hercegovina i altres països. En aquest sentit, va assenyalar la intenció del secretari general Kofi Annan d'enviar una missió a Kosovo per avaluar les necessitats humanitàries.
La resolució elogia els esforços realitzats pels Estats membres, l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) i altres organitzacions humanitàries d'ajuda humanitària. Es va demanar que ampliés l'assistència als desplaçats interns a Kosovo, Montenegro i altres parts de la República Federal de Iugoslàvia. El Consell de Seguretat va demanar accés a les Nacions Unides i al personal humanitari que operés a Kosovo i altres parts de la República Federal de Iugoslàvia, reafirmant el dret dels refugiats a tornar a casa amb seguretat. Va subratllar que, sense una solució política, la solució humanitària continuaria deteriorant-se d'acord amb els principis adoptats pel G8.
La resolució 1239 va ser aprovada per 13 vots contra cap i dues abstencions de la Xina i Rússia, que van argumentar que el bombardeig de l'OTAN sobre Iugoslàvia sense autorització del Consell de Seguretat havia contribuït a la crisi i lamentava que això no es mencionés en la resolució.

## Referències

* 1 2 «Security Council calls for access for UN and other humanitarian personnel operating in Kosovo and other parts of Federal Republic of Yugoslavia». United Nations, 14-05-1999.
* ↑ Malone, David. The UN Security Council: from the Cold War to the 21st century. Lynne Rienner Publishers, 2004, p. 545. ISBN 978-1-58826-240-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Estatut polític de Kosovo
* Guerra de Kosovo

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# John Powell (pianista)

John Powell (Richmond, 6 de setembre de 1882 - Charlottesville, 15 d'agost de 1963) va ser un pianista, etnomusicòleg i compositor estatunidenc. Va ajudar a fundar el "White Top Folk Festival", que va promoure la música de la gent de les Muntanyes Apalatxes.
Creient ferm en la segregació i en el Supremacisme blanc, Powell també va ajudar a fundar els Clubs anglosaxons d'Amèrica, que aviat van tenir nombrosos llocs a Virgínia. Va contribuir a la redacció i aprovació de la Llei d'integritat racial de 1924, que va institucionalitzar la "regla d'una gota" classificant-se com a negres (colorits) amb ascendència africana.
Batxiller en arts el 1901, va estudiar els principis de la música privadament; piano i harmonia amb el professor F. C. Hahr de Richmond, i ampliació en piano amb Teodor Leszetycki, de Viena, i composició amb Karel Navrátil, en la mateixa capital austríaca. Com a pianista debutà a Berlín el 1907 i després donà concerts a Viena, París, Londres entre d'altres ciutats importants d'Europa.
Entre les seves composicions, cal citar les següents:
* In the South, suite per a piano (1909);
* Variacions i doble fuga (1911);
* At the fair, suite (1912);
* Sonata psicològica (1913);
* Concert per a violí, en mi major (1904), i 24 volums comprenent sonates per a piano. per a piano i violí, quartets de corda i oratoris, drames simfònics, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 46, pàg. 118. (ISBN-84-239-4546-4)
# Afinéievo

Afinéievo (en rus: Афинеево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Josep Cuchy Arnau

Josep Cuchy Arnau (Arecibo, 1857 - Barcelona, 1925) fou un pintor i il·lustrador porto-riqueny. Pintà sobretot el gènere costumista i fou director de l'Enciclopèdia il·lustrada Seguí.
Es traslladà a Madrid amb la seva família i gràcies a una beca de la Direcció General d'Instrucció Pública començà els seus estudis a l'Escola de Belles Arts de San Fernando. Tingué com a professors Casto Plasencia, Emili Sala i Eugeni Oliva. Marxà a París per a continuar la seva formació i quan tornà a Espanya entrà al Círculo Artístico de Madrid. El 1879 fundà el seminari Madrid Cómico i col·labora com a dibuixant en diferents publicacions. Participà en l'Exposició Universal de Barcelona (1888), en l'Exposició Universal de París (1900) on obtingué medalla d'or amb la pintura La verdad desnuda. El 1887 es va instal·lar a Barcelona i allà participà en diferents mostres d'art. Sobretot amb obres d'influència francesa i retrats.

## Referències

* ↑ «Museo Nacional del Prado». [Consulta: 3 desembre 2013].

## Bibliografia

* BERNARD Y OSORIO, Manuel. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Ediciones Giner, 1975. ISBN 84-7273-084-0.
# La Châtre

La Châtre és un municipi francès situat al sud-est del departament de l'Indre, a la regió de Centre-Vall del Loira. El 2021 tenia 4.034 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Liu Feifang

Liu Feifang (xinès simplificat: 刘飞芳, pinyin: Liú Fēifāng; Yuanping, 1981) és un fotògraf, guionista i director de cinema xinès.

## Biografia

Li Feifang, de nom real Liu Guanming (刘关明), va néixer l'any 1981 a Yuanping, província de Shanxi (Xina). Es va graduar al Departament de Fotografia de la Meishi Film School de la Universitat de Chongqing. Durant tres anys va treballar com a fotògraf en una empresa de publicitat.
Com a fotògraf, va participar en diverses pel·lícules i sèries de televisió abans de decidir fer les seves pròpies pel·lícules.
El 2008 i el 2010, va dirigir per primera vegada dos curtmetratges, "Pink Flowers" (粉色小花) i "Big Names" (大人物).
El 2019 va acabar el seu primer llargmetratge documental en el qual va treballar durant quatre anys: 春去东来 (Spring and Winter Comes) però presentat com (The Fading Village), que era el títol original (失落的山村).
La pel·lícula es situa en un poble al nord-oest de Shanxi, Heishuigetuo (黑水圪妥村), a una altitud de 2.300 metres, on només queden 15 habitants. És un cas extrem de l'èxode rural que deixa despoblat el camp xinès, sobretot a les regions muntanyoses i aïllades on la vida és difícil. De fet es el poble on va néixer Liu Feifang, que com el protagonista, és dels que van marxar, per anar a la universitat, i feia més de deu anys que no tornava perquè el seu pare va morir l'any 2003, i la seva mare es va anar a viure a la ciutat, amb la seva germana.
La pel·lícula està rodada en el dialecte de Shanxi se centra en Hou Junli ,un home jove de 35 anys que s'ha quedat al poble i segueix criant el seu ramat d'ovelles amb la seva mare i el seu pare mentre la seva dona i el seu fill se'n van a viure a la ciutat on poden comprar un pis amb els estalvis familiars. Igual que a altres llocs del país, els membres de la generació més jove que viuen a la província de Shanxi, al nord de la Xina, han d'abandonar les seves llars perquè el treball tradicional ja no els pot proporcionar un salari sostenible. Les cases en ruïnes continuen resistint la neu i la pluja, però quant de temps pot sobreviure el poble si s'han trencat tots els vincles familiars. Aquest documental presenta una mirada atractiva i completa de la vida de persones humils que estimen el seu lloc de naixement malgrat les seves dures realitats.
Es va presentar com a estrena mundial al 57è Festival de Karlovy Vary de l'any 2019, on va competir a la secció DokuFest.
Va obtenir diversos guardons com el premi a la millor pel·lícula del Festival Nacional de Cinema de Belgrad de l'any 2019, i el "Ecran d'Or" al Festival "Ecrans de Chine 2021". També va ser ser seleccionada per al 35è Festival Internacional de Cinema de Haifa a Israel i el 33è Festival Internacional de Cinema de Leeds al Regne Unit.

## Referències

* 1 2 «刘飞芳». [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ «Liu Feifang - dafilms.com» (en anglès). [Consulta: 16 desembre 2022].
* 1 2 «chinesemovies.com.fr». [Consulta: 16 desembre 2022].
* 1 2 «KVIFF | The Fading Village». [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ «« Écrans de Chine » 2021, un beau millésime ! - Informations et actualité Chine - QuestionChine.net». [Consulta: 17 desembre 2022].
# Mertensophryne mocquardi

Mertensophryne mocquardi és una espècie d'amfibi que viu a Kenya.

## Referències

* Poynton, J.C., Tandy, M. & Howell, K. 2004. Bufo mocquardi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
* Frost, Darrel et. al. «The Amphibian Tree of Life». Bulletin of the American Museum of Natural History, 297, 2006, pàg. 365.