OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Túrnez & Sesé

Túrnez & Sesé és una formació musical de cançó d'autor i poesia musicada integrada per Xavi Túrnez (veu), Daniel Sesé (guitarra), Laia Rius (violí i veu), Jordi Ruiz (cello) i Lluís Molas (percussió). Va guanyar els premis Sona9 el 2001, el Disc Català de l'any de Ràdio 4 al 2002 i el Premi Mediterrània, el 2008.
Entre la seva discografia destaquen Quedarà la paraula. Poemes de Desideri Lombarte; L'arbre de l'esperança. Poemes de Josep Carner i Salvador Espriu; Sol Blanc. Poemes de Màrius Torres, Joan Barceló, Dolors Miquel, Jordi Pàmias, Maria-Mercè Marçal i Joan Barceló; Romanços i estampes del 21. Romanços de Dolors Miquel, Jordi Guardans, Jaume Subirana, Laia Noguera, i Montse Gort i Túrnez & Sesé canten Ovidi.

## Referències

* ↑ «Sapo, Túrnez & Sesé i Xot guanyen el concurs musical Sona 9». 324.cat, 13-12-2001.
* ↑ «Acte institucional de la Diada Nacional de Catalunya 2013». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 setembre 2013].
# Un estrany a casa

Un estrany a casa (originalment en anglès, Fatal Flip) és una pel·lícula de televisió estatunidenca dirigida per Maureen Bharoocha, emesa el 29 d'agost de 2015 a Lifetime. El telefilm va ser vist per 1.496 milions d'espectadors quan es va emetre per primera vegada. S'ha doblat al català i es va emetre per primer cop el 21 d'agost de 2021 a TV3.

## Sinopsi

En Jeff i l'Alex decideixen deixar la seva feina i posar tots els seus estalvis en un acord immobiliari: comprar una casa abandonada, restaurar-la i vendre-la immediatament. Tenen quaranta-cinc dies per completar tota la feina. Però molt ràpidament, la càrrega de treball resulta ser massa pesada. Quan un desconegut, en Nate, s'ofereix a ajudar-los gratuïtament fins a la revenda, el reben a casa seva amb els braços oberts. Però molt ràpidament, en Nate utilitza el seu encant per provocar problemes entre els dos amants. Com que sent que l'Alex se li resisteix, en Nate surt amb la seva millor amiga, la Roslyn, que s'encarrega de decorar la casa. Aviat, tot canvia...

## Repartiment

* Dominique Swain: Alex
* Mike Faiola: Nate
* Michael Steger: Jeff
* Tatyana Ali: Roslyn

## Referències

* ↑ «Lifetime's Premiere Highlights - agost 2015» (en anglès). A&E Networks, 16-07-2015.
* ↑ «Saturday Cable Ratings: Football Wins Day, Akame Ga Kill, Boxing, Let The Church Say Amen, Hell on Wheels & More» (en anglès). TVbytheNumbers, Plantilla:1er setembre 2015. Arxivat de l'original el 2016-10-28. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ «Un estrany a casa». ésAdir. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ O’Rourke, Jill. «Lifetime Movie Fatal Flip Was Just Like HGTV, Except With Murder» (en anglès). Crushable, 30-08-2015. Arxivat de l'original el 29 d’octubre 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Un escàndol d'estat

Un escàndol d'Estat (títol original en francés: Enquête sur un scandale d'État) és una pel·lícula francesa dirigida per Thierry de Peretti, estrenada l'any 2022. Aquesta pel·lícula ha estat doblada i subtitulada al català.

## Argument

La pel·lícula és un thriller que tracta sobre un cas real de narcotràfic que l'any 2015 va implicar al govern francès.

## Referències

* ↑ «Un escándalo de estado (película 2022) - Tráiler. resumen, reparto y dónde ver. Dirigida por Thierry de Peretti» (en castellà). La Vanguardia, 18-11-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «Un escàndol d’Estat». Desdelsofà.cat. [Consulta: 19 novembre 2022].
# Un estiu per recordar

Un estiu per recordar (originalment en anglès, Summer Villa) és una pel·lícula de televisió estatunidenca de 2016 dirigida per Pat Kiely. La versió doblada al català es va emetre per primer cop el 22 d'agost de 2021 a TV3.

## Sinopsi

A la novel·lista romàntica supervendes, la Terry Russel, no li ve la inspiració. S'acaba de divorciar i està cuidant sola a la seva filla adolescent. La seva editora, la Leslie Everston, li organitza una reunió amb el seu germà, en Matthew, un famós xef i propietari d'un popular restaurant de Nova York. La reunió és un fiasco. En Matthew es comporta com un seductor inconstant i la Terry li dona un sermó. A sobre, un crític despietat sopa el mateix vespre al restaurant d'en Matthew i surt decebut per la seva cuina sense ànima. Tan bon punt l'endemà es publica la crítica al diari, el restaurant d'en Matthew es buida i els seus inversors l'abandonen. Per la seva banda, la Terry s'assabenta per la Leslie que si no acaba el seu proper llibre com més aviat millor, perdrà el seu contracte d'edició.

## Repartiment

* Hilarie Burton: Terry Russell
* Victor Webster: Matthew Everston
* Emorphia Margaritis: Abby
* Jocelin Haas: Jean-Luc
* Cristina Rosato: Leslie
* Brittany Drisdelle: Dianne
* Kasia Malinowska: Nadia
* Joseph Bellerose: René-Claude
* Kalinka Petrie: Robyn
* Rebecca Windheim: Jessica
* Tyrone Benskin: Dominic Barone

## Referències

* ↑ «Un estiu per recordar». ésAdir. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Tylochromis lateralis

Tylochromis lateralis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes, que est troba a la conca inferior del riu Congo a República Democràtica del Congo a Àfrica. Va ser descrit per George-Albert Boulenger el 1898.
Els adults poden assolir fins a 26 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Boulenger, George-Albert «A revision of the African and Syrian fishes of the family Cichlidae». Proceedings of the Zoological Society of London, 1899, 1899, pàg. 98–143.
* ↑ Regan, C. Tate «XXII.— A revision of the African Cichlid fishes of the genus Tylochromis» (en anglès). Annals and Magazine of Natural History, 5, 26, 01-02-1920, pàg. 163–169. DOI: 10.1080/00222932008632360. ISSN: 0374-5481.
* ↑ Sa-a, Pascualita; Musschoot, Tobias. «Tylochromis lateralis (Boulenger, 1898)» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 9 agost 2021].

## Bibliografia

* Stiassny, M. L. J. 1989. A taxonomic revision of the African genus Tylochromis (Labroidei, Cichlidae); with notes on the anatomy and relationships of the group. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 258: 1-161.
# Trigonostigma somphongsi

Trigonostigma somphongsi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Maeklong (Tailàndia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trigonoorda

Trigonoorda és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Trigonoorda gavisalis (Walker, 1869)
* Trigonoorda iebelealis Munroe, 1974
* Trigonoorda psarochroa (Turner, 1908)
* Trigonoorda rhodea (Lower, 1905)
* Trigonoorda rhodopa (Turner, 1908)
* Trigonoorda triangularis Munroe, 1974
* Trigonoorda trygoda (Meyrick, 1897)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 13 juliol 2019].
# Una llum tímida

Una llum tímida és una obra de teatre bilingüe creada per l'Àfrica Alonso i dirigida per la Marilia Samper. La història transcorre a l'Espanya franquista, a Barcelona, i té una durada de 100 minuts. Tracta sobre l'enamorament de dues professores durant aquesta època, els problemes que això els comporta i la memòria històrica de les lesbianes a Espanya. Aquest musical està inspirat en una història real, que va transcórrer en l’Espanya franquista.
El musical va obtenir el IV Premi Teatre Barcelona a Millor espectacle musical (temporada 2020 i 2021).

## Sinopsi

L'Isabel és una jove professora d'història que treballa en una escola a la Barcelona franquista. La història comença quan ella s'enamora de la professora de literatura de l'escola, la Carmen. Malgrat la Carmen no vol acceptar-ho al principi, entre les dues neix una bonica història d'amor. El primer problema arriba quan la família de la Carmen, de caràcter molt conservador, no accepta la seva relació amb una dona i, després d'intentar separar-les i no poder aconseguir-ho, internen la Carmen a un hospital de malalts psiquiàtrics per a curar-se de la seva "malaltia" (l'homosexualitat). Allà, la Carmen és sotmesa a teràpia electroconvulsiva per tal de ser guarida. Un temps després, Carmen decideix marxar de l'hospital i tornar a casa amb l'Isabel, deixant enrere la seva família i la seva feina. En tornar, ha de lluitar contra els efectes secundàris de la teràpia, però l'Isabel no la deixa de banda i la cuida tant com pot fins les últimes conseqüències.

## Referències

* ↑ Garrido, Lydia «Juntas hasta la muerte» (en castellà). El País [Madrid], 03-12-2001. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «La Calòrica i Clàudia Cedó triomfen a la IV edició dels Premis Teatre Barcelona». [Consulta: 20 novembre 2022].
* 1 2 3 «Una llum tímida». [Consulta: 20 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Una llum tímida al teatre Condal.
* L'amor valent no mor mai per Ana Huertas Grifell.
* Isabel & Carmen per Oriol Osan.
# Torrent de Can Balasc

El torrent de Can Balasc, també anomenat torrent Fondo o riera de ca n'Esteper, és un curs d'aigua de Rubí, que neix a prop del barri de Can Pere. Desemboca a la riera de Rubí després de rebre les aigües del torrent de Can Tallafigueres dins del polígon industrial de Can Calopa.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent de Cal Morros

El Torrent de Cal Morros, que en el primer tram del seu curs rep també el nom del Barranc del Maçana, és un afluent per la dreta de la Riera de Mantellí al Solsonès.
Neix al vessant de migjorn del Pinós, a poc més de 800 metres a ponent del nucli de Pinós. De direcció predominant cap al sud-oest, fa tot el seu curs pel terme municipal de Pinós. Desguassa a la Riera de Mantellí al sud-est de la masia de Ca l'Isidre.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Cal Morros està constituïda per 50 cursos fluvials que en total sumen una longitud de 22.902 m. Tota la xarxa transcorre pel terme de Pinós

### Principals afluents

   * El Barranc de Ca l'Andreu

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Mantellí full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Universitat Laboral de Còrdova

La Universitat Laboral de Còrdova va ser inaugurada el 5 de novembre de 1956 amb el nom de Onésimo Redondo, a Còrdova, Espanya. Situada en el "km 395" de l'antiga carretera de Madrid, ocupava més de 20 ha de terreny.

## Història

La Universitat Laboral de Còrdova constava de 6 col·legis, en respectius edificis simètrics, amb noms de personalitats cordoveses, denominats: Sant Rafael, Luis de Góngora, Juan de Mena, Gran Capitan, Sant Álvaro i Albert el Gran; tallers per a la formació professional, aularis teòriques, menjadors, centre logístic amb fleca, bugaderia, manteniment; instal·lacions esportives, pista d'atletisme, piscines, gimnasos, apartaments per al professorat.
Entre els edificis a la Universitat Laboral, destacaven el Paranimf, dedicat a despatxos i la secretaria del Centre, així com l'església.
En 1979 es transforma en Centre d'Estudis Integrats -CEI-, per més tard transformar-se en dos centres d'ensenyament secundari: I.I.S. Gran Capità, i I.I.S. Alhaken II.

## Referències

* ↑ «Paraninf». web. Universitat de Còrdova. Arxivat de l'original el 24 de novembre 2015. [Consulta: 8 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Associació de Laborals de la Universitat Laboral de Còrdova Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine. Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine.
* Antics alumnes Universitat Laboral de Còrdova
# Val de Moder

Val de Moder és un municipi nou francès, situat al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.
Creat a l'1 de gener de 2016 amb la fusió del municipis de La Walck, Pfaffenhoffen i Uberach.

## Referències

* ↑ Arrêté du 7 décembre 2015 portant création de la commune nouvelle de Val de Moder
# Val de descompte

Un val de descompte o simplement val és un document comercial, per pagar un producte, ja sigui bé o servei. Pot representar el pagament total o parcial (descompte immediat en el moment de la compra per la quantitat que apareix en el val).
És habitual que els establiments comercials proporcionin vals als seus clients per fidelitzar-los. El val serveix per a descomptes, i també serveix per donar-se a conèixer a clients nous, oferint-los un article més barat o gratuït. En altres casos forma part del procés de devolució, el comerç estén un val que permet canviar un producte adquirit per un altre en un temps futur.

## Vegeu també

* Cupó
* Volant

## Bibliografia

* Alonso Leache, Betlem. Animació del punt de venda (en castellà). Pozuelo de Alarcón (Madrid, Espanya): Editorial Editex, SA, 2003. ISBN 84-9771 -177-7.
* Lobato Gómez, Francisco. Màrqueting en el punt de venda (en castellà). Madrid (Espanya): Thomson Paranimf, 2005. ISBN 84-9732-381-5.
# Aglutinant (pintura)

Un aglutinant és una substància desenvolupada per a utilitzar-la barrejada amb pigment i produir així una pintura. La denominació aglutinant s'utilitza per a pintures artístiques; mentre que el terme base s'utilitza per als aglutinants utilitzats en màquines dispensadores de color.
Els aglutinants es poden definir com substàncies que s'adhereixen al pigment i el mantenen fixat a un suport. A l'època clàssica, per exemple, s'ha utilitzat com a aglutinant l'ou, la cera, el betum i fins i tot la mel. Altres aglutinants poden ser la resina de pi cuita amb oli o bé el tremp d'ou, una tècnica molt habitual a l'edat mitjana i en època moderna, quan progressivament fou substituït per la l'oli.
Els aglutinants acostumen a ser de dos tipus, segons el seu origen: animals o vegetals: els primers normalment s'obtenen bullint peülles, ossos o pell d'animals per després mesclar el residu gelatinós que s'obté amb aigua i pigments; mentre que els segons s'obtenen a partir de gomes adhesives naturals presents a les plantes, com la goma aràbiga.
Segons llur composició les pintures resultants es poden catalogar com pintures d'assecat físic i pintures d'assecat físic-químic. Les primeres s'assequen quan els dissolvents de l'aglutinant s'evaporen, per exemple, les laques de nitrocel·lulosa (la laca d'ungles és un bon exemple). Les segones, a part de l'evaporació dels dissolvents, es dona una reacció química,amb l'oxigen de l'aire que per oxidació uneix cadenes amb una polimerització que fa augmentar la seva longitud (i el seu pes molecular) fins a esdevenir un sòlid (vernís o pintura).
Diferent és el cas de les pintures de dos components, en les quals la pintura base reacciona amb un enduriment orto.

## Referències

* ↑ «Aglutinant (pintura)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 2 novembre 2014].
* ↑ Arthur Williams. The sculpture reference illustrated: contemporary techniques, terms, tools, materials, and sculpture. Sculpture Books, 2005, p. 40 [Consulta: 17 gener 2012].
* ↑ Janet Burnett Grossman. Looking at Greek and Roman sculpture in stone: a guide to terms, styles, and techniques. Getty Publications, 2003, p. 18 [Consulta: 17 gener 2012].
* ↑ «LO Alkyd». [Consulta: 19 juliol 2012].
* ↑ Collector's Guide. WingSpread, 1995, p. 109 [Consulta: 17 gener 2012].
* ↑ Tim Bruckner, Zach Oat, and Ruben Procopio. Pop Sculpture: How to Create Action Figures and Collectible Statues. Random House Digital, 2010, p. 37 [Consulta: 17 gener 2012].
* ↑ Oppi Untracht. Jewelry concepts and technology. Random House Digital, 1982, p. 351 [Consulta: 17 gener 2012].
Viccionari
# Tomàs Cavalleria

Tomàs Cavalleria (?- 1765 a Girona) fou un antic escolà de Ripoll.

## Biografia

Va formar-se a la catedral de Girona amb Tomàs Milans, entre el 1715 i 1720. El 26 de febrer de 1726 es van celebrar les oposicions per a la plaça de primer violí de la capella de Santa Maria de Mataró, Cavalleria es va presentar juntament amb el clergue vigatà Joan Serrat, que fou qui les guanyà.
Cavalleria va actuar com a procurador de Tomàs Milans l'any 1728 i regí el magisteri de cant de Sant Feliu de Girona, sent mestre d'aquesta col·legiata des de l'any 1739 fins que traspassà l'any 1765.

## Obra

Del seu repertori compositiu solament es conserva una obra al Fons musical de la catedral de Girona (GiC).
| Títol | Tonalitat | Data | Arxiu | Estat |
| De Cavalleria / Lectio 2ª in Parasceve / con Archilautes y Violones / Lamed | Do M | Primer terç s. XVIII | Arxiu Diocesà de Girona. Arxiu Capitular de la Catedral de Girona | Complet |

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M. Inventaris dels fons musicals de Cataluna. Volum 10: Fons de la Catedral de Girona.. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2019.
# Anes

Anes és un agregat del municipi de Bellver de Cerdanya. Està situat a la solana del terme municipal, situat a la dreta del Segre, al camí d'Ordèn a Talltendre. Actualment consta d'un mas i d'una església romànica de finals del segle xi o començaments del XII dedicada a Sant Mamet. Prop del mas es troba la cova d'Anes on s'han trobat restes de l'edat del bronze.

## Referències

* ↑ «Anes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Cova d'Anes». Parc Cultural de la Cerdanya. Arxivat de l'original el 2011-01-12. [Consulta: 14 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Informació de l'Ajuntament Arxivat 2006-07-05 a Wayback Machine.
# Brulot

Un brulot (del francès brûlot) és una embarcació carregada de materials explosius, combustibles i inflamables com ara pólvora o foc grec, i dotada de ganxos als penols de les seves vergues i del bauprès. Es destinaven a incendiar els vaixells de guerra enemics fondejats o a destruir les obres dels ports i els ponts que creuaven els rius.
Algunes vegades hom deixava el brulot abandonat al corrent o a l'impuls dels vents adequats, i unes altres vegades s'intentava acostar-se a l'objectiu durant la nit. Després de quedar ben adherit mitjançant els ganxos d'abordatge, se li calava foc i els tripulants l'abandonaven llançant-lo contra els bucs enemics perquè s'enganxessin a ells i s'incendiessin.
Generalment els vaixells vells es convertien en brulots, després de retirar allò que pogués tenir valor i que quedés poc més que un buc amb arboradura.
Va ser important la seva aplicació en el setge d'Anvers (1584–1585) per Alexandre Farnese, quan l'enginyer Gianibelli els va utilitzar per intentar destruir el pont de barques construït pels espanyols sobre el riu Escalda.
Van ser molt utilitzats als segles xvi i xvii, però el seu origen es remunta a l'Antiguitat clàssica. Hom creu que els tiris van usar aquesta classe d'embarcacions contra Alexandre el Gran i per la flota cartaginesa contra l'armada romana

## Referències

* ↑ Diccionari militar. Imprenta de Luis de Palacios, 1863.
* ↑ The instructor. La imprenta de Carlos wood, 1836.
# Cornisa

En arquitectura, una cornisa és un element sortint, situat a la part superior de la façana.
La seva funció principal és protegir el mur de la pluja, desviant-la perquè no incideixi directament sobre la façana. A l'exterior també té una funció decorativa. Si es troben a l'interior, la principal funció és ornamental i solen ser de materials més febles com la fusta, el guix, etc.
Les formes de les cornises varien molt en funció de l'època d'origen. Generalment, predominen les motllures i s'aplica el mateix ordre arquitectònic que al conjunt de l'edificació.
A Grècia tenia una gran importància, la va perdre durant el Romànic i el Gòtic i ressorgeix amb força amb el Renaixement.
Actualment, aquest element arquitectònic es continua utilitzant amb materials com el formigó.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.139. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].
Viccionari
# Tequila (desambiguació)

«Tequila» té aquests significats:
* Tequila, beguda alcohòlica destil·lada que es fabrica a Tequila (Jalisco, Mèxic)
* Tequila (Jalisco), municipi de l'estat de Jalisco
* Tequila (grup de música), conjunt hispano-argentí de rock
# Tossa del Mal Pas

La Tossa del Mal Pas és una muntanya de 512 metres que es troba entre els municipis de Capçanes i Colldejou, a la comarca de la Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrent de Can Feu

El torrent de Can Feu és un curs d'aigua del Vallès Occidental que neix a l'est del terme de Terrassa, al nord de Torrebonica. Després de transcorre tan sols uns 250 metres el torrent entra al terme de Sabadell, passa pel Nord i l'Est de Castellarnau, i ja soterrat, creua els barris de Can Rull i Can Feu. Desemboca a la Riereta a sota la rambla d'Ibèria.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent de Can Masacs

El Torrent de Can Masacs (escrit en ortografia prefabriana Masachs) és un torrent de la ciutat de Badalona que discorre íntegrament per terreny urbanitzat, canalitzat i soterrat, en un recorregut total d'uns dos quilòmetres i mig. Neix a la Serra d'en Mena, entorn de la Plaça del Doctor Bassols, al barri de la Salut; davalla pel carrer de Pau Piferrer, continua pel carrer de Juan Valera (o bé pel paral·lel, el de Quevedo), i després de recórrer els carrers del Congrés Eucarístic i de Juli Galve Brusson, arriba a la Platja de la Mora, just davant el carrer de la Mar Jònica, tot i que actualment l'aigua no desemboca a la mar sinó que és reconduïda per un col·lector interceptor que la porta a la depuradora del Besòs.

## Referències

* ↑ Abras, Margarida; Carreras, Montserrat; Nieto, M. Dolors. Tots els carrers de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 2003, p. 202 [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Un recorregut per les rieres i els torrents de Badalona». Tot Badalona, 27-07-2018 [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «De les rieres a les clavegueres i a la depuradora». Ajuntament de Badalona. Arxivat de l'original el 1 de maig 2021. [Consulta: 1r maig 2021].
# Torrent de Can Pagès (Riells del Fai)

El Torrent de Can Pagès, és un torrent que discorre pel terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, en el territori del poble de Riells del Fai.
Es forma a llevant de Can Berga i a ponent dels Camps de Can Quintanes i de la masia de Can Quintanes, des d'on davalla cap al sud, decantant-se lleugerament cap a ponent. Al cap de poc rep per l'esquerra el torrent del Joncar. Continua cap a migdia, travessant el sector oriental del Bosc del Viaplana, passant a llevant de Can Mimeri. Poc després passa també a llevant del lloc on hi havia hagut les masies de Can Conillo i Can Pagès, arriba també a l'est del Turó d'en Vileu, lloc on es transforma en el torrent del Quirze.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: el torrent passava a prop de la masia de Can Pagès, actualment desapareguda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya