OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fitxer de registre

Un fitxer de registre és un fitxer que conté un llistat de totes les accions que ha realitzat un servidor web per atendre les peticions dels visitants d'un determinat lloc web.
Simplificant-ho, aquest fitxer de registre, també conegut com a fitxer de bitàcora, és un llistat de totes les pàgines, i resta de recursos, que ha servit un servidor web, en un determinat període.
Aquest fitxer pot estar escrit en diferents formats, tanmateix el més estès és el que proposa el W3C.
Usualment, aquest fitxer no és accessible pels visitants d'un lloc web, sinó que només el gestiona l'administrador del web.
D'altra banda, convé indicar que gràcies a aquests fitxers s'aconsegueix donar estadístiques d'ús del lloc web.

## Enllaços externs

* W3C Extended Log File Format
# Eleccions regionals de la Vall d'Aosta de 2003

Les eleccions regionals de la Vall d'Aosta de 2003 per a renovar el Conseil de la Vallée / Consiglio Regionale de la Vall d'Aosta se celebraren el 8 de juny de 2003.
←Eleccions de 1998 Resultats electorals del 2003 →Eleccions de 2008 :
| Partits | vots | percentatges | escons |
| Union Valdôtaine (UV) | 35.297 | 47,23% | 18 |
| Stella Alpina (SA) | 14.817 | 19,83% | 7 |
| Gauche Valdôtaine-Demòcrates d'Esquerra | 7.248 | 9,70% | 4 |
| Casa de les Llibertats (CDL) | 7.041 | 9,42% | 3 |
| Arcobaleno - Vallée d'Aoste | 5.897 | 7,89% | 3 |
| Alé Vallée | 3.539 | 4,74% | - |
| Destra Valdostana | 346 | 0,46% | - |
| Unione Walser - Union pour les Walser - Union fur Walser | 277 | 0,37% | - |
| Insieme - Ensamble - Zusammen | 265 | 0,35% | - |
| Total | 74.727 | 100,00 | 35 |

## Notes

* ↑ Ministero dell'Interno
* ↑ ISTAT, Istituto Cattaneo
* ↑ Consell Regional de la Vall d'Aosta
* ↑ llista aliada a Union Valdôtaine.
* ↑ llista aliada a Stella Alpina.
# Rineloricaria altipinnis

Rineloricaria altipinnis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Breder, C. M., Jr. 1925. New loricariate, characin and poeciliid fishes from the Rio Chucunaque, Panama. Am. Mus. Novit. Núm. 180: 1-9.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Termància

Termància o Emília Materna Termància, en llatí, Aemilia Materna Thermantia va ser una dama romana, la segona esposa de Flavi Honori, emperador romà d'Occident.
Era filla del general romà Estilicó, magister militum, i de Flàvia Serena, neboda i filla adoptiva de Teodosi el Gran. Tenia una germana, Maria, i un germà, Euqueri.
Maria s'havia casat amb Flavi Honori l'any 398, però va morir el 407, i a principis del 408 Termància va substituir la seva germana i es va casar amb l'emperador. Zòsim diu que tant Flàvia Serena com Honori volien el casament, però que Estilicó s'hi oposava. Flàvia Serena, que no volia perdre el poder que havia tingut pel matrimoni de la seva primera filla que havia mort sense fills, va aconseguir convèncer Honori dels beneficis d'aquest casament. Aquell mateix any, Estilicó va ser acusat de conspiració i de voler instal·lar al tron de l'imperi al seu fill Euqueri, i els dos van ser fets presoners i morts. Honori va fer marxar Termància de Ravenna i la va enviar amb la seva mare a viure a Roma. Segurament se'n va divorciar. Termància va morir l'any 415, i va ser enterrada amb la seva germana prop de la basílica de Sant Pere del Vaticà. Zòsim creia que les dues germanes, Termància i Maria, van morir verges.

## Referències

* ↑ Zòsim. Historia Nova. Llibre V
* 1 2 The prosopography of the later Roman empire. Vol. 1 A.D. 260-395. Cambridge: Cambridge Univ. Press, 2006, p. 1020. ISBN 9780521072335.
* ↑ Chronicon Paschale p. 214
# Metavanuralita

La metavanuralita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la carnotita. Va ser anomenada el 1970 per Fabien Cesbron per la relació amb la vanuralita.

## Característiques

La metavanuralita és un òxid de fórmula química Al(UO₂)₂(VO₄)₂(OH)·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1970, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la metavanuralita pertany a «04.HB - V[$^{5+}$, $^{6+}$] Vanadats: uranil Sorovanadats» juntament amb els següents minerals: carnotita, margaritasita, sengierita, curienita, francevillita, fritzscheïta, vanuralita, metatyuyamunita, tyuyamunita, strelkinita, uvanita i rauvita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Mounana, situada al departament de Léboumbi-Leyou (Província d'Haut-Ogooué, Gabon). També ha estat trobada a la mina South Terras, a Cornualla (Anglaterra) i a la mina Firefly–Pigmay, al comtat de San Juan (Utah, Estats Units). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Metavanuralite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r gener 2022].
# Inèrcia tèrmica

La inèrcia tèrmica és la propietat que indica la quantitat de calor que pot conservar un cos i la velocitat amb què la cedeix o absorbeix de l'entorn. Depèn de la massa, de la calor específica dels seus materials i del coeficient de conductivitat tèrmica d'aquests.
Aquesta propietat s'utilitza a la construcció per conservar la temperatura de l'interior dels locals habitables més estable al llarg del dia, mitjançant murs de gran massa. Durant el dia s'escalfen, i per la nit, més freda, van cedint la calor a l'ambient del local. A l'estiu, durant el dia, absorbeixen la calor de l'aire de ventilació i per la nit es tornen a refredar amb una ventilació adequada, per a preparar-los per a l'endemà. Un ús adequat d'aquesta propietat pot evitar l'ús d'artificials sistemes de climatització interior.
Des del punt de vista de la reacció del material, la inèrcia tèrmica és la resistència que ofereix l'element a ser escalfat. Major inèrcia tèrmica equival a major resistència a l'augment de la temperatura, ja que aconsegueix repartir millor la calor per tot ell, havent d'escalfar més matèria de l'element i no concentrar-se només a la zona de contacte amb el flux tèrmic. El risc de combustió de l'element serà menor mentre major sigui la seva inèrcia tèrmica.
# Gaiba

Gaiba és un municipi de 1.128 habitants de la província de Rovigo, dins la regió del Vèneto.
Les seves frazioni són Borgata Canova, Fortini, Nuova, Surchio, Tommaselle. Les comuni limítrofes són Bagnolo di Po, Ferrara (FE), Ficarolo, Stienta El patró és San Pietro, festiu el 7 d'abril.

## Agermanaments

Gaiba està agermanada amb:
* Polònia Alwernia
* Itàlia Collegno
* Itàlia Rocchetta Sant'Antonio
# El Sagrat Cor de Jesús de Viladomiu Nou

El sagrat Cor de Jesús de Viladomiu Nou és l'església de la colònia tèxtil Viladomiu Nou (Gironella), construïda pels propietaris de la colònia el 1905, i inclosa en l'inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'una sola nau amb capelles laterals i coberta amb volta de creueria. L'absis és de planta rectangular, flanquejat per les dues dependències de la sagristia i cobert amb una cúpula quadrilobulada. La façana està orientada a llevant i flanquejada per dues torres de planta quadrada, ubicada a l'única plaça de tota la colònia. A la façana hi ha una portada allindanada amb un frontó arrodonit amb elements esculpits en baix relleu. Tot plegat està a més, emmarcat per pilastres adossades que suporten un fals frontó on hi figura una inscripció. El parament és de grans pedres treballades disposades en filades i unides amb morter. El decorativisme interior contrasta amb la decorativitat exterior.

## Història

Després de la mort del fundador de la colònia, Tomàs Viladomiu i Bertran, els hereus es van repartir les dues colònies Viladomiu: Viladomiu Vell i Viladomiu Nou. Era el 1897. Això va fer que la segona s'independitzés de la primera, i comencés a ampliar-se. L'església es va iniciar el 1900 i es va finalitzar el 1905. A la façana de l'església s'hi llegeix: A la memòria d'en Tomàs Viladomiu i Bertran en bona recordança aixecaren eix temple son fill Jacinto i son net March en l'any del senyor MCMV. Estilísticament respon al gust eclèctic del moment i a la direcció personal dels promotors de l'obra que combinaven elements clàssics a l'hora de dissenyar l'església.

## Referències

* 1 2 «Església del Sagrat Cor de Jesús». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2014].
* ↑ «Viladomiu Nou». Consorci del Parc Fluvial del Llobregat. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2014. [Consulta: 3 novembre 2014].
# Font de la Vila (Vilaplana)

La Font de la Vila és una font de Vilaplana (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Font de pedra ben tallada, la construcció té forma rectangular. A la part inferior hi surt un broc força senzill que aboca l'aigua en una pica cavada a terra. A la part superior hi ha una portella que permet accedir dins la cisterna.
En el broc hi ha la inscripció 1686 data en què es degué fer la font. Fins que no hi va haver aigua corrent, els habitants de Vilaplana hi anaven a buscar aigua.

## Referències

* 1 2 «Font de la Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].

## Enllaços externs

* «Font de la Vila». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Eleccions regionals franceses de 1986

A les Eleccions regionals franceses de 1986 de les 22 regions metropolitanes franceses 20 va guanyar la dreta:
* sis regions pel RPR
* sis regions per l'UDF (Parti républicain)
* sis regions per l'UDF (Centre dels Demòcrates Socials)
* una region per l'UDF (Partit Radical)
* una region per l'UDF (Parti social-démocrate)
Només a dues regions va guanyar el Partit Socialista: Nord-Pas-de-Calais i Llemosí.

## Notes i referències

* 1 2 Font : france-politique.fr
# Robert Kišerlovski

Robert Kišerlovski (Čačak, Sèrbia, 9 d'agost de 1986) és un ciclista croat, ja retirat, professional entre el 2005 i el 2018. Inicià la seva carrera com a ciclista professional a l'equip KRKA–Adria Mobil i es retirà a l'equip Team Katusha Alpecin. Fou el primer ciclista del seu país en acabar entre els deu primers en una gran volta, al Giro d'Itàlia de 2010, en què acabà desè. En el seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta del 2010.
El seu germà Emanuel també s'ha dedicat al ciclisme professionalment.

## Palmarès

* 2003
** Campió de Croàcia de ciclo-cross junior
* 2007
** 1r al Gran Premi Palio del Recioto
* 2010
** 1r al Giro dels Apenins
* 2010
** Campió de Croàcia en ruta

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. No surt (5a etapa)
* 2011. 18è de la classificació general
* 2013. 17è de la classificació general
* 2016. No surt (6a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2010. 10è de la classificació general
* 2011. 43è de la classificació general
* 2013. 15è de la classificació general
* 2014. 10è de la classificació general
* 2017. 31è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2012. Abandona (14a etapa)
* 2016. 58è de la classificació general
* 2017. 31è de la classificació general
* 2018. Abandona (5a etapa)

## Referències

* ↑ «Is Kiserlovski Liquigas’s next big thing?» (en anglès), 29 maig010. [Consulta: 19 maig013].
* ↑ Sport. «El Katusha ficha a Robert Kiserlovski» (en castellà), 06-09-2016. [Consulta: 21 maig 2023].
* ↑ Horvat, Nevenka. «Kišerlovski: Da sam u nogometu, tražio bih zamjenu, a ovako - idem do kraja» (en croat), 24-05-2010. [Consulta: 25 abril 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa de Robert Kiserlovski a sitiodeciclismo.net
# Termòlisi

La descomposició tèrmica o termòlisi és la reacció en la qual un compost se separa en almenys dos elements quan se sotmet a un augment de temperatura.
Per exemple el carbonat de calci es descompon en òxid de calci i diòxid de carboni. En altres compostos es poden arribar a separar els seus àtoms constitutius, per exemple, l'aigua escalfada a més de 2.500 °C trenca els seus enllaços i es converteix en àtoms d'hidrogen i oxigen.

## Exemples

El carbonat de calci quan s'escalfa (en aquest cas rep el nom de calcinació) es descompon en òxid de calci i diòxid de carboni:
    CaCO₃ → CaO + CO₂
L'aigua, quan s'escalfa a 2000 °C, se sotmet a la dissociació dels seus components:
    2 H₂O → 2 H₂ + O₂

## Vegeu també

* Piròlisi
* Calcinació
* Calç
* Calç apagada
* Lletada de calç
* Guix
* Flashover
* Kiln (forn)
# Jackie Oliver

Keith Jack Oliver més conegut per Jackie Oliver va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 14 d'agost del 1942 a Chadwell Heath, Essex, Anglaterra.
Fora de la F1 va guanyar les 24 hores de Le Mans de l'any 1969.

## A la F1

Jackie Oliver va debutar a la setena cursa de la temporada 1967 (la divuitena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 6 d'agost del 1967 el GP d'Alemanya al circuit de Nürburgring.
Va participar en un total de cinquanta-una curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en vuit temporades no consecutives (1967-1973 i 1977) aconseguint dos podis com a millor classificació en una cursa i assolí tretze punts pel campionat del món de pilots.
Va ser un dels creadors de l'escuderia Arrows.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1967 | Lotus Components Ltd. | Lotus (F2) | Cosworth | SUD | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE 5 | CAN | ITA | USA | MEX | | | | | | | - | 0 |
| 1968 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | SUD | ESP | MON Ret | | | | | | | | | | | | | | | 15è | 6 |
| 1968 | Gold Leaf Team Lotus | Lotus | Cosworth | | | | BEL 5 | HOL NC | FRA | GBR Ret | ALE 11 | ITA Ret | CAN Ret | USA | MEX 3 | | | | | | 15è | 6 |
| 1969 | Owen Racing Organisation | BRM | BRM | SUD 7 | ESP Ret | MON Ret | HOL Ret | FRA | GBR Ret | | | | | | | | | | | | 16è | 1 |
| 1969 | Owen Racing Organisation | BRM | BRM | | | | | | | ALE Ret | | | | | | | | | | | 16è | 1 |
| 1969 | Owen Racing Organisation | BRM | BRM | | | | | | | | CAN Ret | ITA Ret | USA Ret | MEX 6 | | | | | | | 16è | 1 |
| 1970 | Owen Racing Organisation | BRM | BRM | SUD Ret | | | | | | | | | | | | | | | | | 20è | 2 |
| 1970 | Yardley Team BRM | BRM | BRM | | ESP Ret | MON Ret | BEL Ret | HOL Ret | FRA Ret | GBR Ret | ALE Ret | AUT 5 | ITA Ret | CAN NC | USA 7 | MEX Ret | | | | | 20è | 2 |
| 1971 | Bruce McLaren Motor Racing | McLaren | Cosworth | SUD | ESP | MON | HOL | FRA | GBR Ret | ALE | | ITA 7 | CAN | USA | | | | | | | - | 0 |
| 1971 | Bruce McLaren Motor Racing | McLaren | Cosworth | | | | | | | | AUT 9 | | | | | | | | | | - | 0 |
| 1972 | Marlboro-BRM | BRM | BRM | ARG | SUD | ESP | MON | HOL | FRA | GBR Ret | ALE | AUT | ITA | CAN | USA | | | | | | - | 0 |
| 1973 | UOP Shadow Racing Team | Shadow | Cosworth | ARG | BRA | SUD Ret | ESP Ret | BEL Ret | MON 10 | SUE Ret | FRA Ret | GBR Ret | HOL Ret | ALE 8 | AUT Ret | ITA 11 | CAN 3 | USA 13 | | | 14è | 4 |
| 1977 | Shadow Racing Team | Shadow | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | ESP | MON | BEL | SUE 9 | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | USA | CAN | JAP | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 51 | 0 | 2 | 0 | 1 | 13 |
# Gaidis Bērziņš

Gaidis Bērziņš (Riga 20 de novembre de 1970) és un polític advocat i professor universitari en dret letó. Va ser Ministre de Justícia de Letònia i co-president del partit Aliança Nacional, juntament amb Raivis Dzintars.

## Activitat política

Després de les eleccions legislatives letones de 2006, va ser nomenat per ser Ministre de Justícia, prenent el càrrec el 7 de novembre de 2006 i fins al 12 de març de 2009. Bērziņš va ser elegit a les eleccions de 2010 com un dels dos representants Per la Pàtria i la Llibertat/LNNK en el conjunt d'Aliança Nacional de la llista que el partit va compartir amb Tot per Letònia! Quan Aliança Nacional es va convertir en un partit unitari, Bērziņš va ser escollit co-president, el 23 de juliol de 2011, juntament amb Raivis Dzintars.
A les eleccions de 2011 Aliança Nacional va obtenir sis escons, després d'això el partit va formar una coalició de centre-dreta amb el Partit Reformista Zatlers, i Unitat. Bērziņš va ser nomenat novament Ministre de Justícia, va assumir el càrrec el 25 d'octubre de 2011 fins a la seva renúncia el 5 de juliol de 2012.

## Referències

* ↑ Straumanis, Andris «Saeima confirms new government». Latvians Online, 25-10-2011. Arxivat de l'original el 2011-11-09 [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Pēc domstarpībām par ebreju īpašumu jautājumu atkāpjas tieslietu ministrs» (en letó). DELFI, 20-06-2012 [Consulta: 30 maig 2015].

## Vegeu també

* Tercer Gabinet Dombrovskis
# El Tossal (Riner)

El Tossal és una serra situada al municipi de Riner (Solsonès), amb una elevació màxima de 619 metres. Està situada al NE de la masia del Cal Fuster.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Fierljeppen

Fierljeppen és un esport d'estiu propi dels Països Baixos que consisteix en un salt amb perxa, saltant un canal amb un pal (polsstok) el més lluny possible.
El mot fierljeppen pertany al frisó i significa 'saltar (=ljeppen) el més lluny (=fier) possible'.

## Tècnica i organització

Un fierljep compta amb diverses parts. Primer hi ha un esprint cap al pal de salt, un bot per a agafar-s'hi, pujar-hi fins dalt de tot, decantar-se cap a l'altra banda del canal i finalment saltar del pal a terra el més lluny possible de la vorera.
Hi ha dues federacions que organitzen competicions oficials, la federació holandesa (Polststokbond Holland o PHB) i la federació frisona (It Frysk Ljeppers Boun o FLB). La federació nacional neerlandesa (Nederlandse Fierljeppenbond o NFB) organitza cada any una competició nacional (la federació holandesa contra la frisona).
Les competicions tenen lloc a les províncies de Frísia, Groninga, Utrecht o Zuid-Holland.

## Història

En les zones amb molts canals dels Països Baixos, des de fa com a mínim mil anys, es fan servir pals llargs per a creuar els canals. Existeixen documents de competicions d'aquesta pràctica des del segle xviii.
La federació frisona és la més antiga, fundada el 1956. Des d'ençà organitza competicions oficials. Fins al 1975 els pals eren de fusta, amb un màxim de 10 metres de llargada. Posteriorment es feien d'alumini. A partir del 2006 s'ha passat a saltar amb pals de carbó reforçat, amb una llargada de fins a 13,25 metres.

## Rècords neerlandesos

* Sènior: 22,21 metres – Jaco de Groot, Holanda (12 agost 2017, Zegveld)
* Júnior: 21,38 metres – Reinier Overbeek, Holanda (31 juliol 2019, Burgum)
* Nens (–10 anys): 20,30 metres – Reinier Overbeek, Holanda (1 setembre 2018, Burgum)
* Nenes (–10 anys): 9,06 metres – Suzanne Mulder, Holanda (11 agost 2015, Zegveld)
* Femenina: 18,19 metres – Marrit van der Wal, Frísia (31 juliol 2019, Burgum)

## Referències

* ↑ Ansell, Thomas. «Flying Frisians: the curious sport of Fierljeppen | The Northern Times» (en anglès). northerntimes.nl, 15-05-2019. [Consulta: 14 novembre 2019].
* 1 2 3 4 5 «Nederlands Record» (en neerlandès). nederlandsefierljepbond.nl. [Consulta: 14 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Federació frisona de fierljeppen
* Federació holandesa de Fierljeppen Arxivat 2008-01-19 a Wayback Machine.
* Federació nacional dels Països Baixos de fierljeppen
# TP d'Or 1977

Els premis TP d'Or 1977 foren entregats al Saló Turquesa de l'Hotel Eurobuilding de Madrid el 12 d'abril de 1978. Va presidir l'acte el ministre de Cultura Pío Cabanillas.
| Categoria | Programa | Persona | Resultat |
| Actor Nacional | Curro Jiménez | Sancho Gracia | Guanyador |
| Estudio 1 i Novela | José Bódalo | 2n Classificat |
| Estudio 1 i Novela | Jesús Puente | 3r Classificat |
| Actriu Nacional | Las viudas | Lola Herrera | Guanyadora |
| Estudio 1 | Nuria Espert | 2n Classificada |
| Mujeres insólitas | Teresa Rabal | 3r Classificada |
| Actor Estranger | Colombo | Peter Falk | Guanyador |
| Starsky & Hutch | David Soul | 2n Classificat |
| Starsky & Hutch | Paul Michael Glaser | 3r Classificat |
| Actriu Estrangera | La Mujer Policía | Angie Dickinson | Guanyadora |
| Séptima avenida | Jane Seymour | 2n Classificada |
| Sara | Brenda Vaccaro | 3r Classificada |
| Presentador | Telediario | Ladislao Azcona | Guanyador |
| Esta noche...fiesta | José María Íñigo | 2n Classificat |
| Un, dos, tres... responda otra vez | Kiko Ledgard | 3r Classificat |
| Presentadora | 24 imágenes por segundo | Isabel Tenaille | Guanyadora |
| Gente Hoy | Mari Cruz Soriano | 2n Classificada |
| Informe semanal | Rosa María Mateo Isasi | 3r Classificada |
| Personatge més popular | 625 líneas | Tip y Coll | Guanyadors |
| Curro Jiménez | El Algarrobo | 2n Classificada |
| Marco | "Marco" | 3r Classificada |
| Serie Nacional | Curro Jiménez | Guanyadora |
| El hombre y la tierra | 2a Classificada |
| Mujeres insólitas | 3a Classificada |
| Sèrie Estrangera | Starsky & Hutch | Guanyadora |
| Hombre rico, hombre pobre | 2a Classificada |
| Séptima Avenida | 3a Classificada |
| Programa Nacional | Un, dos, tres... responda otra vez | Guanyador |
| Esta noche...fiesta | 2a Classificada |
| A fondo | 3a Classificada |

## Referències

* ↑ TP d'Or (6): 1977, el año de Curro Jiménez
* ↑ TP d'Or 1977 a IMDB