OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Recopa d'Europa de futbol 1989-90

La Recopa d'Europa de futbol 1989-90 fou la trentena edició de la Recopa d'Europa de futbol. La final fou guanyada per la U.C. Sampdoria davant de l'RSC Anderlecht.

## Ronda preliminar

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Chernomorets 919 | 3-5 | KS Dinamo Tirana | 3-1 | 0-4 |

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Valladolid | 6-0 | Hamrun Spartans FC | 5-0 | 1-0 |
| US Luxemburg | 0-5 | Djurgårdens IF | 0-0 | 0-5 |
| Belenenses | 1-4 | AS Monaco | 1-1 | 0-3 |
| Valur | 2-4 | Dynamo Berlín | 1-2 | 1-2 |
| Beşiktaş JK | 1-3 | Borussia Dortmund | 0-1 | 1-2 |
| S.K. Brann | 0-3 | U.C. Sampdoria | 0-2 | 0-1 |
| FC Torpedo Moscou | 6-0 | Cork City F.C. | 5-0 | 1-0 |
| Slovan Bratislava | 3-4 | Grasshopper | 3-0 | 0-4(pr) |
| RSC Anderlecht | 10-0 | Ballymena United F.C. | 6-0 | 4-0 |
| FC Barcelona | 2-1 | Legia Varsòvia | 1-1 | 1-0 |
| VfB Admira Wacker Mödling | 3-1 | AEL | 3-0 | 0-1 |
| Ferencvárosi TC | 6-2 | FC Haka | 5-1 | 1-1 |
| Panathinaikos FC | 6-5 | Swansea City FC | 3-2 | 3-3 |
| KS Dinamo Tirana | 1-2 | FC Dinamo Bucureşti | 1-0 | 0-2 |
| FC Groningen | 3-1 | Ikast fS | 1-0 | 2-1 |
| FK Partizan | 6(c)-6 | Celtic FC | 2-1¹ | 4-5 |
¹Aquest partit va ser disputat a l'Estadi Bijeli Brijeg de Mostar en lloc de l'estadi del FK Partizan de Belgrad, que estava sancionat per problemes amb els espectadors durant la Copa de la UEFA 1988-1989.

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Valladolid | 4-2 | Djurgårdens IF | 2-0 | 2-2 |
| AS Monaco | 1(c)-1 | Dynamo Berlín | 0-0 | 1-1 |
| Borussia Dortmund | 1-3 | U.C. Sampdoria | 1-1 | 0-2 |
| FC Torpedo Moscou | 1-4 | Grasshopper | 1-1 | 0-3 |
| RSC Anderlecht | 3-2 | FC Barcelona | 2-0 | 1-2 |
| VfB Admira Wacker Mödling | 2-0 | Ferencvárosi TC | 1-0 | 1-0 |
| Panathinaikos FC | 1-8 | FC Dinamo Bucureşti | 0-2 | 1-6 |
| FC Groningen | 5-6 | FK Partizan | 4-3 | 1-3 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Valladolid | 0-0(p) | AS Monaco | 0-0 | 0-0 (pr) |
| U.C. Sampdoria | 4-1 | Grasshopper | 2-0 | 2-1 |
| RSC Anderlecht | 3-1 | VfB Admira Wacker Mödling | 2-0 | 1-1 |
| FC Dinamo Bucureşti | 4-1 | FK Partizan | 2-1 | 2-0¹ |
¹Aquest partit va ser disputat a l'Estadi Pod Goricom de Titograd en lloc de l'estadi del FK Partizan de Belgrad, que estava sancionat per problemes amb els espectadors durant la Copa de la UEFA 1988-1989.

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| AS Monaco | 2-4 | U.C. Sampdoria | 2-2 | 0-2 |
| RSC Anderlecht | 2-0 | FC Dinamo Bucureşti | 1-0 | 1-0 |

## Final

La UC Sampdoria es va refer de la final perduda l'any anterior i derrotà per 2 gols a zero l'Anderlecht, que arribava a la final de la Recopa d'Europa per quarta vegada. Un doblet de Gianluca Vialli a la pròrroga va servir per derrotar l'equip belga.
| U.C. Sampdoria | 2 - 0 | RSC Anderlecht |
| Vialli 105' 107' | | |
* Guanyador de la Recopa d'Europa 1989-90
* U.C. Sampdoria Primer títol

## Enllaços externs

* Detalls a la web de la UEFA
* RSSSF
# Regne de Mide

El Regne de Mide va ser un estat antic irlandès, amb capital al pujol de Tara.
Durant l'edat mitjana va ser-ne vassall d'altres, encara que Tara es va convertir en la llar del gran rei d'Irlanda. El regne va quedar sotmès amb les invasions normandes del 1171, convertint-se en el senyoriu de Meath, i ressorgint després com a Regne de Meath.

## Situació

El Regne de Mide incloïa el que actualment és el comtat de Meath, on es recull el nom de l'antic regne, i també el comtat de Westmeath junt amb part dels moderns comtats de Cavan, Dublín, Kildare, Longford, Louth i Offaly.

## Vegeu també

* Història d'Irlanda.
* Regne de Leinster.
* Reis de Mide.

## Referències

* ↑ Bartlett, 2003, p. 86.

## Bibliografia

Bartlett, Robert. La formación de Europa: conquista, civilización y cambio cultural, 950-1350 (en castellà). Universidad de Valencia, 2003. ISBN 978-84-2705-691-3.

## Enllaços externs

* Ireland's History in Maps: Ancient Midhe and Brega, the southern Uí Neill.
* Ireland's History in Maps: Tribes of Mide & Brega, the Southern Uí Neill, et al: Background on Midhe.
# Resolució 1498 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1498 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 4 d'agost de 2003. Després de reafirmar les resolucions 1464 (2003) i 1479 (2003) sobre la situació a Costa d'Ivori, el Consell va renovar l'autorització concedida a la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS) i les forces franceses que operen al país per assistir al procés de pau durant sis mesos addicionals.
El Consell de Seguretat va reafirmar la sobirania, integritat territorial i la independència de Costa d'Ivori, a més dels principis de bon veïnatge, no interferència i cooperació. Va ser important que el Govern de Reconciliació Nacional estengués la seva autoritat a tot el país i que s'implementés un desarmament, desmobilització i un programa de reintegració.
La resolució va ampliar el mandat de les forces de l'Àfrica occidental i franceses i va demanar als dos que informessin sobre l'aplicació dels seus mandats. A principis de 2003, el Consell havia establert la Missió de les Nacions Unides a Costa d'Ivori.

## Referències

* ↑ «Security Council authorises West African, French forces in Côte d'Ivoire for six more months». United Nations, 04-08-2003.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 - 2003)
* Primera Guerra Civil de Costa d'Ivori

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Hortensi

Hortensi és el nom dels següents personatges:
* Quint Hortensi, tribú de la plebs el 419 aC
* Quint Hortensi, magistrat romà, dictador el 286 aC
* Luci Hortensi, pretor el 171 aC
* Quint Hortensi, cònsol el 108 aC
* Luci Hortensi, pretor de Sicília el 97 aC
* Quint Hortensi, orador romà
* Quint Hortensi Hortal, fill de l'orador Quint Hortensi.
* Quint Hortensi Corbió, fill de Quint Hortensi Hortal
* Marc Hortensi Hortal, fill de Quint Hortensi Hortal
* Luci Hortensi, llegat de Sul·la.
# Valencia (Negros Oriental)

Valencia és un municipi de la província de Negros Oriental, a la regió filipina de les Visayas Centrals. Segons les dades del cens de l'any 2007 té una població de 27.933 habitants distribuïts en una superfície de 147,49 km².

## Divisió administrativa

Valencia està políticament subdividida en 24 barangays.
| Apolong Balabag East Balabag West Balayagmanok Balili Balugo Bongbong Bong-ao | Caidiocan Calayugan Cambucad Dobdob Jawa Liptong Lunga Malabo | Malaunay Mampas Palinpinon North Poblacion South Poblacion Puhagan Pulangbato Sagbang |

## Enllaços externs

* Web oficial de Valencia Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
* Fotos i informació de Valencia Arxivat 2010-09-13 a Wayback Machine.
# Ratschings

Ratschings (italià Racines) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i vall de Wipptal. L'any 2007 tenia 4.012 habitants. Comprèn les fraccions d'Außerratschings, Innerratschings, Gasteig (Casateia), Mareit (Mareta), Ridnaun (Ridanna), Telfes (Telves) i Jaufental (Valgiovo). Limita amb els municipis de Brenner, Freienfeld, Moos in Passeier, St. Leonhard in Passeier, Sarntal, Sterzing, Neustift im Stubaital (Àustria) i Sölden (Àustria).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 98,44% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 1,53% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,03% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Leopold Siller | SVP |
# Hortensia (cràter)

Hortensia és un cràter amb coordenades planetocèntriques de -43.54 ° de latitud nord i 160.56 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 29.45 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el cinc de febrer de 2014. i fa referència a Hortensia (fl. 50 aC), noble romana, coneguda per ser una excel·lent oradora.

## Referències

* ↑ "Hortensia (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Encyclopaedia Britannica Inc. The New Encyclopaedia Britannica.
# Ustav Republike Hrvatske

Ustav Republike Hrvatske (traduïble com «Constitució de la República de Croàcia», conegut internacionalment en la seva versió en anglès «The Constitution») és una pel·lícula dramàtica croata de 2016 dirigida per Rajko Grlić i protagonitzada per Nebojša Glogovac, Ksenija Marinković, Dejan Aćimović i Božidar Smiljanić.
La pel·lícula va guanyar la distinció més gran possible del Festival Internacional de Cinema de Mont-real en 2016.

## Argument

La pel·lícula conta la història de quatre persones que viuen en el mateix edifici d'apartaments en el centre de Zagreb, però que desconfien els uns dels altres perquè no comparteixen els mateixos orígens ètnics i religiosos ni les mateixes preferències sexuals. Vjeko Kralj (Nebojša Glogovac), professor d'institut i transvestit, és colpejat al carrer per un grup de disbauxats. A l'hospital, coneix accidentalment a la seva veïna Maja Samardžić (Ksenija Marinković), que treballa allí com a infermera. Quan Vjeko és donat d'alta, ella continua cuidant d'ell i del seu pare moribund. Llavors li demana a Vjeko que ajudi al seu marit Ante (Dejan Aćimović), que és policia, a aprovar l'examen de la Constitució croata. Aviat sorgeixen problemes perquè Ante és d'ètnia sèrbia, mentre que Vjeko és un fervent nacionalista croat. Lenta i dolorosament, comencen a obrir-se i a reconèixer-se com a éssers humans.

## Referències

* ↑ «Slobodna Dalmacija - Rajko Grlić: Moj film je priča o ljudima koji se gotovo ne podnose, ali koje život tjera u međusobnu ovisnost» (en croat), 29-03-2015. [Consulta: 11 juliol 2022].
* ↑ «Slobodna Dalmacija - Ante Tomić, suscenarist nagrađenog filma 'Ustav Republike Hrvatske': Transvestiti nisu slabići nego odvažniji od većine» (en croat), 11-09-2016. [Consulta: 11 juliol 2022].
* ↑ «The Constitution / Ustav Republike Hrvatske» (en anglès). [Consulta: 11 juliol 2022].
# Rhodeus chosenicus

Rhodeus chosenicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Agassiz L. 1832. Untersuchungen über die fossilen Süsswasser-Fische der tertiären Formationen. Neues Jahrb. Mineral. Geol. Geogn. Petrefaktenk. v. 3. 129-138.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hug XII de Lusignan

Hug XII de Lusignan dit com els seus antecessors l'Ós (+ poc després del 25 d'agost de 1270), fou un noble francès, fill d'Hug XI de Lusignan, que fou senyor de Lusignan, comte de la Marca i comte d'Angulema.
Va succeir al seu pare el 1250. Es va casar el 29 de gener de 1254 amb Joana de Fougères, senyora de Fougères filla de Raül III de Fougères i d'Isabel de Craon, que li va aportar la senyoria i el comtat o vescomtat de Porhoët. Joana va sobreviure al seu marit i va morir després del 1273. D'aquest matrimoni van néixer sis fills:

## Referències

* Genealogia
# Ustadar

El ustadar era el títol d'un dels principals amirs del Soldanat Mameluc (1250-1517). L'ustadar dirigia el Diwan al-ustadariyya que administrava les despeses del palau i dels mamelucs del sultà. Sota Barkuk l'ustadar va rebre noves atribucions: fou nomenat ustadar Djamal al-Din Mahmud ibn Ali i se li van afegir les funcions de visir i inspector del fisc (el visir i els inspectors anteriors van passar a ser els seus subordinats). El fill de Barkuk, Faradj, va nomenar ustadar a Djamal al-Din Yusuf al-Biri al-Bidjasi, amb les àmplies funcions anteriors, que després ja va esdevenir pràctica corrent; el ustadar va esdevenir com un gran visir; al segle xv aquest poder va disminuir per l'ascens dels mamelucs de rang.

## Bibliografia

* B. Nartel-Thoumian, Les civils et l'administration dans l'État militaire mamlouk, Damasc 1991
# Rhodesita

* No s'ha de confondre amb rodizita.
La rhodesita és un mineral de la classe dels silicats que pertany i dona nom al grup de la rhodesita, l'altre mineral d'aquest grup és la melansonita. La rhodesita va ser anomenada en honor de Cecil Rhodes (1853-1902), empresari, colonitzador i polític britànic.

## Característiques

La rhodesita és un fil·losilicat de fórmula química KHCa₂Si₈O$_{19}$·5H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva aparença és de fibres sedoses mats, algunes d'elles escatoses, de fins a 2 mm; també en forma de rosetes aplanades, segregacions irregulars i crostes. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 3 a 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rhodesita pertany a «09.EB - Fil·losilicats amb xarxes dobles amb 4- i 6-enllaços» juntament amb els següents minerals: macdonaldita, delhayelita, hidrodelhayelita, monteregianita-(Y) i carletonita.

## Formació i jaciments

La rhodesita va ser descoberta a la mina (enginyeria) Bultfontein, a Frances Baard (Cap Septentrional, Sud-àfrica) en una mena de kimberlita. També ha estat desccrita en un dipòsit de magadiïta situat en laves silíciques alterades al comtat de Triniti (Califòrnia, EUA); a Alemanya, Àustria, Itàlia i Ucraïna.

## Referències

* ↑ «Rhodesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «Rhodesite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 28 de juliol 2021. [Consulta: 25 desembre 2019].
# Hug XI de Lusignan

Hug XI de Lusignan fou un noble francès que va néixer cap a 1221 i va morir el 6 d'abril de 1250 a la batalla de Fariskur en el transcurs de la setena croada. Va governar doncs només un any curt, ja que el seu pare va morir el 5 de juny de 1249.
Era el fill d'Hug X de Lusignan, comte de la Marca i senyor de Lusignan, i d'Isabel d'Angulema, comtessa d'Angulema vídua del rei Joan sense Terra i doncs per un temps (1200-1216) reina consort d'Anglaterra. Hug XI era per això germanastre del rei Enric III d'Anglaterra.
Va rebre el comtat d'Angulema de la seva mare (al morir el 1246), i després el comtat de la Marca i la senyoria de Lusignan a la mort del seu pare el 1249. En el moment del seu matrimoni amb Iolanda de Bretanya (+ 1272), filla del duc de Bretanya Pere I Mauclerc, aquest darrer li va donar el comtat de Penthièvre (1236).
Amb Iolanda va tenir:

## Enllaços externs

* Les Lusignan
* Genealogia dels comtes d'Angoulême i de la Marca/Lusignan
* Blanche de Castille lettre à Hugues XI de Lusignan Arxivat 2012-04-03 a Wayback Machine.

## Notes i referències

* ↑ Hug XI de Lusignan al lloc de la Fundació per a la genealogia medieval
* ↑ Léopold Delisle a Mémoire sur une lettre inédite adressée à la reine Blanche par un habitant de La Rochelle, a Bibliothèque de l'Ecole des Chartes, tom 17, pàg. 513-555; vegeu també pàg. 537-553.
# Reumont

Reumont és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 351 habitants. Limita a l'est amb Le Cateau-Cambrésis, al sud amb Honnechy, al sud-oest amb Maurois, a l'oest amb Bertry i al nord-oest amb Troisvilles.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 371 | 374 | 339 | 339 | 331 | 317 | 351 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Paul Lencel | |
| 2001- | Jean-Pierre Richez | |
# Sant Vincenç de Barbairargues

Sant Vincenç de Barbairargues (en francès Saint-Vincent-de-Barbeyrargues) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Espai no separable

En el processament de textos i la composició digital, un espai no separable, també anomenat espai dur o espai inseparable, és un caràcter d'espai que impedeix un salt de línia automàtic en la seva posició. En alguns formats, inclòs l'HTML, també evita que els caràcters d'espai en blanc consecutius es col·lapsin en un sol espai.
Per a l'amplada «estàndard», en Unicode és U+00A0 en html és &nbsp;.
També existeixen caràcters d'espai no separable amb altres amplades (per exemple espai estret amb U+202F o &#x202F;).

## Exemple

En la següent línia cadascuna de les paraules està separada per un espai normal.
    paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula
En la següent línia els espais utilitzats són no separables.
    paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula paraula
Observeu l'efecte en reduir l'amplada de visualització de l'article.
Amb &#x202F;:
    10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km 10.000 km

## Referències

* ↑ Consulta a TermCat 4/2022: sinònims vàlids. No seria correcte la denominació espai fix, aquesta forma no és semànticament precisa ni adequada perquè un espai fix és aquell que no varia però que sí que es pot separar en el salt de línia.
# Usted puede ser un asesino

Usted puede ser un asesino és una comèdia negra espanyola estrenada en 1961, dirigida per José María Forqué i protagonitzada en els papers principals per Alberto Closas, José Luis López Vázquez, Amparo Soler Leal i Julia Gutiérrez Caba.
Es tracta d'una versió cinematogràfica de l'obra de teatre homònima, escrita per Alfonso Paso i estrenada en 1958.

## Sinopsi

La pel·lícula conta la història de dos matrimonis francesos, els Aldelbert (Simón i Margarita) i els Picart (Enrique i Briggitte). Mentre les dues dones decideixen passar el cap de setmana en el camp, els marits es queden solos a París per a planejar una tabola amb dues jovenetes de “vida alegre” a la casa de Simón. Tot es complica quan Dupont (el germà d'una de les noies), que s'ha presentat a la casa abans que elles per a fer xantatge als marits infidels, mor després de discutir amb Simón. A partir d'aquest moment els marits, que pretenien passar un cap de setmana divertit, intentaran amagar el cadàver de l'extorsionador. A mesura que la situació es complica perquè un nou cadàver fa la seva aparició a la casa, les esposes tornen ja que s'han oblidat les claus del xalet.

## Repartiment

* Alberto Closas com Simón Adelbert.
* Amparo Soler Leal com Margarita.
* José Luis López Vázquez com Enrique Picart.
* Julia Gutiérrez Caba com Brigitte.
* Pedro Porcel com Comissari Hilario Serbel.
* José Orjas com Metge Forense.
* Jesús Guzmán com Ajudant del forense.
* Hugo Pimentel com Dupont.
* Pedro Rodríguez de Quevedo com a notari.
* Diana Lorys com Lulú.
* José Luis Pellicena com René.
* Juan Cortés com Agent de seguros.
* Elena María Tejeiro com Julita.
* Jesús Puente com Ajudant de Comissari Serbel.
* Elena Balduque com Noemí.
* Nerón Rojas com Porter.
* Joaquín Bergía com Gendarme.
* Pablo Sanz com Mosso de corda.
* Victoria Zinny com Noia en autobús.
* Simón Ramírez Fernández com Narrador.

## Premis
### 17a edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor actor secundari | José Luis López Vázquez | Guanyador |

### Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1961

| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor actriu | Amparo Soler Leal | Guanyadora |

## Notes

* ↑ José Luis López Vázquez va aconseguir el premi per tota la seva obra d'aquest any.

## Referències

* ↑ «Usted puede ser un asesino». ABC. [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «Usted puede ser un asesino · España 1961». Cervantes Virtual. [Consulta: 13 gener 2020].
* ↑ Usted puede ser un asesino a Fotogramas
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1961». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ "Milagro a los cobardes" y "Cerca de las estrellas", primeros premios cinematográficos sindicales, ABC, 31 de gener de 1962

## Enllaços externs

* Presentació de la pel·lícula al programa Historia de nuestro cine per part d'Elena S. Sánchez amb Luis E. Parés com a invitat. (30 d'agost de 2016)
# Sitosterol

El β-Sitosterol és un compost del grup dels fitoesterols, que són els esterols que hom troben de forma natural en les plantes. La seva estructura química s'assembla a la del colesterol. Sovinteja molt en el regne vegetal on compleixen la funció de mantenir l'estructura i el funcionament de les membranes cel·lulars.
Els principals esterols són el β-Sitosterol, el campestrol i l'estigmasterol, que poden ser en forma lliure o bé esterificats amb altres composts com ara els àcids grassos.

## Importància biomèdica

Existeix una malaltia humana, la sitosterolèmia que es caracteritza per una elevació en el nivell sanguini de β-sitosterol.
D'altra banda, s'ha utilitzat aquesta substància per a l'alleugeriment dels símptomes derivats de la hiperplàsia benigna de pròstata amb bons resultats,però cal tenir en compte que diverses malalties de la pròstata, algunes greus com el càncer de pròstata, poden produir símptomes similars, per la qual cosa és convenient consultar amb el metge abans de realitzar qualsevol tractament.
El β-Sitosterol s'està estudiant pel seu potencial de regular nivells de colesterol en la sang.

## Fonts

La substància està àmpliament distribuïda en el regne vegetal. Alguna de les espècies són Nigella sativa, Carya illinoinensis, Serenoa repens, Cucurbita pepo (Llavors de carabassa), Pygeum africanum, Anacardium occidentale, segons, germen de cereal, soja, Hippophae, Lycium barbarum, i Wrightia tinctoria. Aliments destacats en la dieta habitual són oli vegetal, fruits secs, alvocats i aliments preparats, com ara amaniments.

## Referències

* ↑ Food and Agriculture Organization of the United Nations: Composición de las grasas alimentarias. Consultado el 1-7-2010
* ↑ knlmljmkjknmkjF0C&pg=PA88&lpg=PA88&dq=sitosterolemia&source=bl&ots=Lw Valentín Fuster, Rusell Ross, Eric J. Topol: Ateroesclerosis y enfermedad arterial coronaria. Consultado el 1-7-2010
* ↑ Wilt, T; Ishani, A; MacDonald, R; Stark, G; Mulrow, C; Lau, J «Beta-sitosterols for benign prostatic hyperplasia». The Cochrane Database of Systematic Reviews, vol. 2011, 2, 2000, pàg. CD001043. DOI: 10.1002/14651858.CD001043. PMID: 10796740.
* ↑ Kim, T. H.; Lim, H. J.; Kim, M. S.; Lee, M. S. «Dietary supplements for benign prostatic hyperplasia: An overview of systematic reviews». Maturitas, vol. 73, 3, 2012, pàg. 180–5. DOI: 10.1016/j.maturitas.2012.07.007. PMID: 22883375.
* ↑ The Cochrane Collaboration: Beta-sitosterols for benign prostatic hyperplasia. Arxivat 2011-03-17 a Wayback Machine. Consultado el 1-7-2010
* ↑ «Cholesterol-lowering efficacy of plant sterols in low-fat yogurt consumed as a snack or with a meal». J Am Coll Nutr, vol. 27, 5, 2008, pàg. 588–95. DOI: 10.1080/07315724.2008.10719742. PMID: 18845709.
* ↑ «Nutrition data: Foods highest in beta-sitosterol per 200 calorie serving». Conde Nast, USDA National Nutrient Database, version SR-21, 2014. [Consulta: 25 setembre 2015].