OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wacław Kuchar

Wacław Kuchar (Łańcut, 16 de setembre de 1897 - Varsòvia, 13 de febrer de 1981) és un exfutbolista polonès de la dècada de 1920. Destacà en nombrosos esports, atletisme, futbol, esquí, patinatge sobre gel i hoquei sobre gel.
Fou 23 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Pogoń Lwów. En futbol fou campió de Polònia en 1922, 1923, 1925, 1926.
Fou campió de Polònia en atletisme en:
* 800-metres (1920, 1921)
* 110-metres tanques (1920)
* 400-metres tanques (1923)
* salt d'alçada (1921, 1923)
* decatló (1923, 1924)
Participà en el Campionat d'Europa de patinatge de velocitat masculí l'any 1925, i fou 22 cops campió nacional entre 1922 i 1929.

## Referències

* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2012-12-13. [Consulta: 1r novembre 2018].
* ↑ Perfil a eu-football.info
# Waco (Missouri)

Waco és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 86 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waco tenia 86 habitants, 37 habitatges, i 27 famílies. La densitat de població era de 127,7 habitants per km².
Dels 37 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 34.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 13.071 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Vilagrasseta

Vilagrasseta és un poble de 27 habitants pertanyent al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra). Està situat al sector septentrional del terme municipal, a la dreta del torrent de Vilagrasseta.
El poble, que abans del segle xiii s'anomenava Vilagrassa, fou fins a mitjans del segle xix, un municipi independent. El lloc i el castell de Vilagrasseta és esmentat des del 1059, en què els comtes de Barcelona Ramon Berenguer I i Almodis el donaren a Dalmau Gerovard i a la seva muller Eizolina. Passà, com Montoliu, als Cervera i Ramon de Cervera el donà el 1227 al monestir de Santes Creus. Hi havia tingut drets de castlania l'Orde de l'Hospital.
L'església de Sant Andreu (de la qual depèn Santa Maria de Gramuntell) conserva unes parets del temple primitiu, però fou refeta dins una estètica neoclàssica al segle xviii. Destaca també la Capella de Sant Julià.
Vilagrasseta fou el primer poble de Catalunya en dedicar una plaça al Referèndum de l'1-O.

## Referències

* ↑ «Població Vilagrasseta». Padró continu de població. Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: 11 juliol 2019].
* ↑ «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842». Instituto Nacional de Estadística. [Consulta: 11 juliol 2019].
* ↑ «Vilagrasseta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vilagrasseta». Consell Comarcal de la Segarra. Arxivat de l'original el 2019-06-30. [Consulta: 11 juliol 2019].
* ↑ «El poble de Vilagrasseta, a la Segarra, es convertirà en el primer de Catalunya en tenir una plaça dedicada a l'1-O». ccma.cat, 28-07-2017 [Consulta: 11 juliol 2019].
# Vilaine

El Vilaine (en bretó Gwilen) és un riu de Bretanya, al nord-oest de França. Neix al departament de Mayenne (53) i desguassa a l'oceà Atlàntic a Tréhiguier, al departament d'Ar Mor-Bihan o Morbihan (56). Fa 225 km de llargada.
El riu recorre 4 departaments (Mayenne, Ille i Vilaine, Loira Atlàntic i Ar Mor-Bihan) i passa, entre d'altres, per les ciutats de Rennes, Vitré, Redon i La Roche-Bernard. Els principals afluents són l'Ille, el Vaunoise, el Seiche, l'Oust i l'Isaac. El Vilaine enllaça amb el riu Rance a través del riu Ille i del canal Ille i Rance, cosa que permet la comunicació entre el canal de la Mànega i l'Atlàntic. Actualment el canal és usat, fonamentalmet, per vaixells turístics.
Viccionari
# Vilajoana (Avià)

Vilajoana, també coneguda com a Masia Torrentbó o Torrembó és una masia molt antiga del terme municipal d'Avià, dins el lloc de Graugés, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conserva encara part dels murs medievals (segles X-XI) a la part baixa dels quals es poden veure fragments d'opus spicatum i unes arcades ogivals del segle xiii. La masia té algunes construccions annexes. El cos principal és de planta més o menys rectangular, estructurada en planta baixa i dos pisos superiors. El parament és a base de carreus de pedra de diverses dimensions sense treballar, units amb morter. La coberta és a dues aigües amb teula àrab. Les obertures són petites, allindanades i disposades de forma arbitrària. L'entrada està emmarcada per un arc, i en trobem dos més a les quadres.

## Història

El nom de Vilajoana deriva del medieval Vila Jussana, que es relacionaria amb el nom de la masia de la Sobirana, probablement, vila Sobirana, del mateix terme d'Avià.
L'actual masia de Vilajoana amaga una construcció medieval del s. IX o X feta d'un sol cop seguint la mateixa planta actual, i sobre la qual es bastí al segle XII-XIII un mas fortificat senyorívol, com ho denoten els gruixuts murs de la base, l'opus spicatum i les petites finestres tipus espitllera a la paret de ponent. Els arcs diafragmàtics apuntats de la planta són d'època gòtica, segurament del segle xiv. Possiblement dins la mateixa època es van fer els murs superiors de tàpia i les golfes amb envans interiors de pedra tosca amb muntants de roure. La porta adovellada de l'entrada va ser realitzada al XVII. Sembla que podria tractar-se d'una construcció senyorial.
L'esment més antic que s'ha pogut documentar de la casa és als pergamins de cal Mas d'Avià del 1338. L'última referència d'un Vilajussana és la confirmació de Francesc Vilajussana l'any 1686; posteriorment la casa ha canviat de propietaris en diverses ocasions. Al capbreu de les propietats del monestir de Santa Maria de Ripoll de 1758 ja és propietat de Bernat Boixader i especifica que pertany a la parròquia de Sant Vicenç d'Obiols; aquesta família en serà propietària fins al segle xix. Al Registre de la Propietat de 1879 Vilajoana és de Manuel Mutlló, fins al 1888 en què pertany a Francesc Badia Serra. A finals del segle xix va comprar la propietat Agustí Rosal i Sala, i pertanyé als seus descendents fins que el 1997 la va comprar l'actual propietari.
Actualment és deshabitada.

## Referències

* 1 2 Diversos Autors. El Berguedà. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Direcció General de Patrimoni Cultural, 1994, p. 144. ISBN 8439326718.
* 1 2 3 «Mas Torrembó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 setembre 2014].
* 1 2 «Vilajoana». Ajuntament d'Avià. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 27 agost 2015].
# Vilajussana

Vilajussana (en algunes fonts escrit Vilajosana) és una masia de Serrateix, al municipi de Viver i Serrateix (Berguedà), inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. S'hi arriba per una pista d'uns 500 m, poc abans d'arribar al nucli de Serrateix per la BV-4235.

## Descripció

Masia del segle xvii d'estructura clàssica amb coberta a dues vessants i carener perpendicular a la façana principal. Té una galeria de porxos o eixida, orientada a migdia, que coincideix amb el cos central de la casa ocupat per la Sala. Els arcs són escarsers, a excepció del central superior que és de mig punt.
Els elements, a la façana, són ordenats amb simetria. La masia consta d'una capella dedicada al Sagrat Cor de Jesús, feta al segle xviii, que completa l'arquitectura més antiga de la casa.

## Història

Vilajussana és una masia anterior al segle xviii que durant aquest segle amplià i bastí la nova casa pairal. També durant aquesta època construí la seva capella familiar, possiblement sobre les restes d'una d'anterior.
La masia de Vilajussana té un important arxiu familiar, documentat des del segle xvi. La masia era propietat del monestir de Santa Maria de Serrateix.Jaume de Vilajussana apareix esmentat en el fogatge de 1553 així com la masia. Al segle xvii la masia era coneguda amb el nom de Mas Rodón. En el capbreu de l'any 1649 Miquel Vilajosana del Mas Roson confessava tenir les masoveries de Puigvell, Garriger i la Casa Nova, així com 70 jornals de terra cultivada i 1200 jornals de terreny inculte.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Mas Vilajosana». Cercador Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 febrer 2016].
# Vilaglin

Vilaglin (en francès Villegly) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Vitória

«Vitória» té aquests significats:
* Toponímia:
** Vitória (Espírito Santo) és la capital de l'estat brasiler d'Espírito Santo
** Vitória (Salvador), districte de la ciutat brasilera de Salvador
** Vitória (Porto), freguesia del municipi portuguès de Porto
** Vitória da Conquista, municipi de l'estat de Bahia, al Brasil
* Organitzacions:
** Esporte Clube Vitória, club de futbol de la ciutat brasilera de Salvador
** Vitória Futebol Clube (ES), club de futbol de la ciutat brasilera de Vitória (Espírito Santo)
** Vitória Futebol Clube, conegut com el Vitória de Setúbal, club de futbol de la ciutat portuguesa de Setúbal
** Vitória Sport Clube, conegut com el Vitória de Guimarães, club de futbol de la ciutat portuguesa de Guimarães
# Vitàcies

Les vitàcies o vitidàcies (Vitaceae o Vitidaceae) són una família de plantes amb flor (angiospermes) que inclou la vinya i està formada per 14 gèneres i unes 910 espècies conegudes. El nom de la família deriva del gènere Vitis.
Es tracta de plantes habitualment llenyoses i normalment en forma de liana, tot i que de vegades són arbusts o herbes, de vegades suculentes. Es desenvolupen des de les regions temperades a les tropicals. Les fulles són alternes i poden ser simples o compostes però molt lobulades, presenten circells oposats a les fulles per agafar-se a qualsevol tipus de suport. Les flors són molt petites, hermafrodites o unisexuals, actinomorfes, pentàmeres o, més rarament, tetràmeres. El fruit és una baia que conté entre 2 i 4 llavors.
El sistema de classificació APG II del 2003, basat en l'anàlisi de la morfologia i en les seqüències d'ARN ribosòmic i d'alguns gens dels cloroplasts, situa aquesta família dins el clade rosids, però sense assignació a cap ordre. Tanmateix actualment la web de l'APG aquesta família apareix dins el seu propi ordre denominat Vitales, hom suposa que serà el seu emplaçament a un proper sistema APG III.
L'espècie més comuna és la vinya (Vitis vinifera) que dona el raïm. Algunes espècies són utilitzades com a plantes ornamentals enfiladisses que presenten unes fulles molt acolorides a la tardor (Ampelopsis, Cissus, Parthenocissus). Aquesta família també inclou les 70 espècies que havien estat classificades dins la família Leeaceae.
Als Països Catalans, en estat salvatge només hi ha la vinya, extensament conreada però en alguns llocs subespontània i que és dubtós que sigui autòctona, i algunes plantes del gènere exòtic Parthenocisus conreades com a ornamentals i que rarament es troben subespontànies.

## Taxonomia
### Gèneres

Dins d'aquesta família es reconeixen els 20 gèneres següents:
* Acareosperma Gagnep.
* Afrocayratia J.Wen, L.M.Lu, Rabarij. & Z.D.Chen
* Ampelocissus Planch.
* Ampelopsis Michx.
* Apocissus Jackes & Trias-Blasi
* Causonis Raf.
* Cayratia Juss.
* Cissus L.
* Clematicissus Planch.
* Cyphostemma (Planch.) Alston
* Leea D.Royen
* Nekemias Raf.
* Nothocissus (Miq.) Latiff
* Parthenocissus Planch.
* Pseudocayratia J.Wen, L.M.Lu & Z.D.Chen
* Pterisanthes Blume
* Rhoicissus Planch.
* Tetrastigma (Miq.) Planch.
* Vitis L.
* Yua C.L.Li

## Referències

* ↑ «The number of known plants species in the world and its annual increase». Phytotaxa. Magnolia Press, 261, 3, 2016, pàg. 201-217. DOI: 10.11646/phytotaxa.261.3.1.
* ↑ Flora manual dels països catalans. [1a. ed.]. Barcelona: Pórtic, 1990. ISBN 84-7306-400-3.
* ↑ «Vitaceae» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 10 març 2024].
# Werneria iboundji

Werneria iboundji és una espècie d'amfibi que viu a Gabon.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pauwels, O. 2006. Werneria iboundji. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Werneria mertensiana

La Werneria mertensiana és una espècie d'amfibis que viu al Camerun i, possiblement també, a Guinea Equatorial i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Werneria mertensiana. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# West Linn

West Linn és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2006 tenia 24.180 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Linn tenia 22.261 habitants, 8.161 habitatges, i 6.275 famílies. La densitat de població era de 1.163,1 habitants per km².
Dels 8.161 habitatges en un 41,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,5% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 18% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 72.010$ i la renda mediana per família de 83.252$. Els homes tenien una renda mediana de 61.458$ mentre que les dones 38.733$. La renda per capita de la població era de 34.671$. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Linn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Linn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# West Liberty (Pennsilvània)

West Liberty és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 325 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Liberty tenia 325 habitants, 118 habitatges, i 92 famílies. La densitat de població era de 32,1 habitants/km².
Dels 118 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,9% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 117,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.446$ i la renda mediana per família de 46.354$. Els homes tenien una renda mediana de 32.813$ mentre que les dones 19.167$. La renda per capita de la població era de 17.133$. Entorn del 2,9% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Liberty». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Liberty». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hyperolius ferrugineus

Hyperolius ferrugineus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Schiøtz, A. 2004. Hyperolius ferrugineus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Província de Carbònia-Esglésies

La província de Carbònia-Esglésies (en sard, Provìntzia de Carbònia-Igrèsias) és una antiga província de la regió de Sardenya dins d'Itàlia. Limitava al sud i est amb la província de Càller i al nord amb la província del Medio Campidano. Comptava amb 23 municipis amb una població de 131.074 habitants (el 8,6% de la població sarda) i una extensió de 1.495 km² (el 6,2% del territori sard).
Formava part del territori provincial el Parc de Sulcis, amb els Montes Linas i Is Caravius.

## Creació i desaparició

Arran de la llei regional n. 9 Arxivat 2009-10-16 a Wayback Machine. del 2001 i altres integracions, es va procedir a efectuar una nova divisió territorial de la Regió Autònoma de Sardenya, que va fer augmentar el nombre de províncies de quatre a vuit. Les modificacions van ser operatives a partir de maig de 2005, quan se celebraren les eleccions per a renovar tots els Consells provincials. La nova província es formà amb 23 municipis procedents de l'antiga província de Càller.
La província va desaparèixer al 2016 amb la nova ordenació regional de l'illa de Sardenya. Juntament amb la Província del Medio Campidano i 54 municipis de la Província de Càller van formar la nova província de Sardenya del Sud.

## Municipis que formaven la província

| Pos. | Municipis | Habitants |
| 1 | Carbònia | 30.017 |
| 2 | Esglésies | 27.773 |
| 3 | Sant'Antioco | 11.811 |
| 4 | Domusnovas | 6.489 |
| 5 | Carloforte | 6.488 |
| 6 | San Giovanni Suergiu | 6.054 |
| 7 | Portoscuso | 5.361 |
| 8 | Gonnesa | 5.184 |
| 9 | Santadi | 3.767 |
| 10 | Villamassargia | 3.705 |
| 11 | Narcao | 3.365 |
| 12 | Fluminimaggiore | 3.032 |
| 13 | Calasetta | 2.851 |
| 14 | Sant'Anna Arresi | 2.678 |
| 15 | Giba | 2.093 |
| 16 | Nuxis | 1.703 |
| 17 | Musei | 1.504 |
| 18 | Masainas | 1.479 |
| 19 | Perdaxius | 1.465 |
| 20 | Buggerru | 1.163 |
| 21 | Tratalias | 1.121 |
| 22 | Villaperuccio | 1.117 |
| 23 | Piscinas | 886 |

## Referències

* ↑ «Província de Carbònia-Esglésies».
* ↑ Legge Regionale 4 febbraio 2016, n. 2-Regione Autonoma della Sardegna Arxivat 2019-10-23 a Wayback Machine., Regione.sardegna.it, 02/04/2016

## Enllaços externs

* Web oficial de la província de Carbònia-Esglésies Arxivat 2020-03-08 a Wayback Machine.
# Tria de Baïsa

Tria de Baïsa (occità) o Trie-sur-Baïse (francès) és un municipi francès, al departament dels Alts Pirineus i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.150 | 1.175 | 1.096 | 1.075 | 1.011 | 1.034 | 1.109 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Llista d'alcaldes

Llista d'alcaldes :
| Període | Nom | Partit |
| 2001-2008 | Jacques Aubian | |
| 2008- | Maryse Maumus | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana

## Enllaços externs

* Tria de Baïsa - Lloc web oficial
* Trie-sur-Baïse sur le site de l'Insee
# Pont de la Farga

El Pont de la Farga és un pont medieval de pedra que travessa la Lentillà al costat de ponent del veïnat de la Farga, del poble conflentí de Vallestàvia, a la Catalunya del Nord.
És en el costat de ponent de la Farga, en el camí, només practicable a peu, que uneix les dues parts principals d'aquest poble, la Torre i la Farga.

## Descripció

És format per un sol arc de mig punt, de 9 m de llum i 8 m d'alçada, amb el pilars de banda i banda ancorats sobre la roca. L'aparell és de mides petites, sense polir.
Prop seu, més a ponent i damunt del Còrrec d'en Carbonell, en el camí que uneix la Farga amb la Torre, hi ha un altre pont romànic molt més petit, de tan sols uns dos metres d'alçada i uns 2,5 d'amplada.

## Referències

* ↑ El Pont de la Farga en els ortofotomapes de l'IGN
# Ramazan Özcan

Ramazan Özcan (Hohenems, 28 de juny de 1984) és un futbolista austríac-turc que juga de porter.

## Referències

* ↑ «Ramazan Ozcan». Sky Sports. Arxivat de l'original el 2009-11-11. [Consulta: 20 juliol 2009].
# OpenSSL

OpenSSL és un projecte de programari desenvolupat pels membres de la comunitat de codi lliure per a lliure descàrrega i està basat en SSLeay, desenvolupat per Eric Young i Tim Hudson. Consisteix en un robust paquet d'eines d'administració i biblioteques relacionades amb la criptografia, que subministren funcions criptogràfiques a altres paquets com OpenSSH i navegadors web (per a accés segur a llocs HTTPS).
Aquestes eines ajuden al sistema a implementar el Secure Sockets Layer (SSL), així com altres protocols relacionats amb la seguretat, com el Transport Layer Security (TLS). Aquest paquet de programari és important per a qualsevol que estigui planejant utilitzar cert nivell de seguretat al vostre ordinador amb un sistema operatiu lliure basat en GNU/Linux. OpenSSL també permet crear certificats digitals que poden aplicar-se a un servidor, per exemple Apache

## Llicència

OpenSSL està sota "doble llicència": la OpenSSL License i la SSLeay License. La OpenSSL License és una Apache License 1.0 i SSLeay License guarda certa similitud amb la clàusula 4 de la llicència BSD License. La doble llicència permet a l'usuari triar quina vol utilitzar. No obstant això, la documentació OpenSSL utilitza el terme de doble llicència per a significar que s'apliquen totes dues llicències.
Com la llicència OpenSSL License és la Apache License versió 1.0 requereix incloure la frase "This product includes software developed by the OpenSSL Project for use in the OpenSSL Toolkit." en el material publicitari i en qualsevol redistribució (Seccions 3 i 6 de la OpenSSL License). A causa d'aquesta restricció la OpenSSL License i la llicència Apache 1.0 són incompatibles amb la GNU GPL. Alguns desenvolupadors sota la llicéncia GNU GPL han afegit una excepció OpenSSL per les seves llicències que permet específicament utilitzar el seu programari amb OpenSSL. GNU Wget utilitza aquesta excepció.

## Referències

* ↑ «OpenSSL Security Advisory [18 Jan 2011]» (en anglès). [Consulta: 6 gener 2014].
* ↑ «OpenSSL: Source, License» (en anglès). openssl.org. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «Licenses – Free Software Foundation» (en anglès). fsf.org. [Consulta: 10 agost 2015].

## Vegeu també

* Blowfish
* Heartbleed

## Enllaços externs

* OpenSSL - Lloc web oficial
* Creació de certificats auto-signats amb OpenSSL