OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Revista dels Catalans d'Amèrica

La Revista dels Catalans d'Amèrica fou una publicació impresa en català a la ciutat de Mèxic entre els anys 1939 i 1940. És una continuadora de la Revista de Catalunya i fou la primera publicació de l'exili català a les Amèriques. En sortiren cinc números, amb un estol de noms propis molt rellevant: Joaquim Xirau, Lluís Ferran de Pol, Pere Calders, Pere Foix, Josep Carner i un llarg etcètera.

## Enllaços externs

* Índexs de Revista dels Catalans d'Amèrica, al llibre Escriptors i revistes catalanes a l'exili, de Teresa Fèrriz Roure (índex)
* Arxiu de les revistes en PDF, Biblioteca virtual Cervantes. Registre bibliogràfic
# Resolució 2021 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2021 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de novembre de 2011. El Consell, recordant la Resolució 1533 (2004) i condemnant el constant tràfic d'armes a la República Democràtica del Congo, va decidir ampliar l'embargament d'armes, prohibició de viatge, congelació d'actius i altres sancions contra els grups armats que no formen part de l'exèrcit o de la policia del govern, fins al 30 de novembre de 2012, alhora que demana al Secretari General de les Nacions Unides que prorrogui el mandat del Grup d'Experts encarregat de controlar aquestes mesures i que nomeni un sisè expert sobre recursos naturals. També demana a aquest Grup d'Expert que elabori sengles informes de la situació el 18 de maig de 2012 i el 19 d'octubre de 2012.
El Consell va acollir amb satisfacció el suport de les directrius de diligència deguda als importadors, indústries de transformació i consumidors de productes minerals congolesos per la República Democràtica del Congo, i encoratjà la sensibilització sobre aquestes directrius, en especial pel sector de l'or, com a part de la lluita contra el finançament de nous grups armats i xarxes criminals dins de les Forces Armades de la República Democràtica del Congo (FARDC).
També va recomanar que tots els estats publiquin periòdicament estadístiques completes d'importació i exportació de recursos naturals com l'or, cassiterita, coltan, wolframita, fusta i carbó vegetal, i potenciar l'intercanvi d'informació i l'acció conjunta a nivell regional per investigar i combatre les xarxes criminals regionals i els grups armats implicats en l'explotació il·legal dels recursos naturals congolesos.

## Referències

* ↑ Security Council Renews Arms Embargo, Related Sanctions against Democratic Republic of Congo amid Illicit Weapons Flows Within, Into Country

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Hoploscopa

Hoploscopa és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Hoploscopa anamesa Tams, 1935
* Hoploscopa astrapias Meyrick, 1886
* Hoploscopa aurantiacalis (Snellen, 1895)
* Hoploscopa brunnealis (Snellen, 1895)
* Hoploscopa diffusa (Hampson, 1919)
* Hoploscopa luteomacula Nuss, 1998
* Hoploscopa mediobrunnea (de Joannis, 1929)
* Hoploscopa metacrossa (Hampson, 1917)
* Hoploscopa nauticorum Tams, 1935
* Hoploscopa obliqua (Rothschild, 1915)
* Hoploscopa ocellata (Hampson, 1919)
* Hoploscopa persimilis (Rothschild, 1915)
* Hoploscopa quadripuncta (Rothschild, 1915)
* Hoploscopa semifascia (Hampson, 1919)
* Hoploscopa subvariegata (Rothschild, 1915)
* Hoploscopa triangulifera (Hampson, 1919)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 12 febrer 2011].

## Bibliografia

* Nuss, M., 1998: The Scopariinae and Heliothelinae stat. rev. (Lepidoptera: Pyraloidea: Crambidae) of the Oriental Region- a revisional synopsis with descriptions of new species from the Philippines and Sumatra. Nachrichten entomologische Verein Apollo 17 Suppl.: 475-528.
# Hideji Oda

En Hideji Oda (小田ひで次, Oda Hideji, nacut el 1962 a Iwata, Prefectura de Shizuoka, Japó} és un mangaka que es dedica a fer històries de caràcter fantàstic, algunes de les quals amb una bona càrrega de metàfores.
Va rebre classes a una escola de disseny abans d'aventurar-se en el món del còmic, en el qual s'inicià el 1984. El 1991 va començar a publicar a la revista Afternoon. Un any més tard, hi va donar inici a la seva primera obra que seria publicada en tom: Kakusan. Malgrat constar només de dos toms, la publicació s'allargà durant set anys, entre altres motius perquè paral·lelament a la seva feina de mangaka, l'Oda exerceix com a massatgista. Des d'aleshores, ha continuat dibuixant mangues de poca durada en diferents revistes.
Cal destacar que el seu manga Miyori no Mori fou adaptat el 2008 en un film d'animació amb un pressupost de 210 milions de iens. S'han traduït algunes de les seves obres en quatre llengües: francès, italià, castellà i anglès.

## Obra

* Kakusan (拡散, lit. « Difusió »}, Kōdansha 1992-1999, 2 toms.
* Coo no Sekai (クーの世界, lit. « El món d'en Coo») Kōdansha 2000, 2 toms.
* Miyori no mori (ミヨリの森, lit. « El bosc de la Miyori »), Akita Shōten 2004-2008, 3 toms.
* Yume no Akichi (夢の空地, lit. « El Solar dels Somnis ») Asukashinsha 2005, tom únic, seqüela de Coo no Sekai.
* Heisei Mangaka Jitsuzai Monogatari: Ohayou Hideji-kun! (平成マンガ家実存物語 おはようひで次くん!, lit. «La Vida d'un Mangaka de l'Era Heisei: Bon dia, Hideji»}, Kōdansha 2006, 2 toms.
* Tenori Mammoth Mou-chan (手乗りマンモスのモウちゃん, lit. « Passejant amb el Mamut Mou ») Kôdansha 2008, un tom publicat.

## Enllaços externs

* Web Oficial Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
* Entrada sobre l'autor a Baka-Updates
# Ida de Lorena

Ida de Lorena, o Ida de Boulogne, nascuda cap a 1160, morta el 1216, va ser comtessa de Boulogne de 1173 a 1216. Era filla de Mateu d'Alsàcia o de Lorena, comte consort de Boulogne, i de Maria de Blois, comtessa de Boulogne.
El seu pare havia agafat a la seva mare d'un convent a Ramsey, però l'església era oposada al matrimoni que va acabar sent anul·lat el 1170; no obstant Mateu va continuar sent comte de Boulogne, que tenia de la seva antiga esposa, la qual encara va viure uns anys. Malgrat la irregularitat del matrimoni, les dues filles van ser legitimades i a la mort del pare, Mateu, el 1173, Ida el va poder succeir.
Sota el consell del seu oncle Felip d'Alsàcia, comte de Flandes, es va casar el 1181 amb Gerard de Gueldre, que va morir el mateix any. Es va casar de nou el 1183 amb Bertold IV de Zähringen, duc de Zähringen, que va morir al cap de tres anys.
Vídua per segona vegada, es va enamorar d'Arnold II de Guînes i negociava un matrimoni, quan va ser segrestada el 1209 per Renald I de Dammartin (vers 1175 † 1227), comte de Dammartin, que la va portar a Lorena. Era per desgràcia una sort bastant corrent per a les hereves de l'edat mitjana. La situació es va complicar quan Arnold de Guînes va rebre un missatge d'Ida. Va anar per alliberar-la, però va ser capturat a Verdun per companys de Renald. No va ser alliberat més que per la mediació de l'arquebisbe de Reims Guillem de les Mans Blanques.
Renald i Ida van tenir una filla:
* Matilde II († 1260), comtessa de Boulogne i de Dammartin, casada amb:
* # el 1218 amb Felip I Hurepel de França (1200 † 1234), comte de Clermont-en-Beauvaisis
* # el 1235 amb Alfons III, rei de Portugal (1210 † 1279)

## Bibliografia

* Dom Paul Grammont Ide de Lorraine, Saint-Benoit du Sault: edicions Benedictines, 1978.

## Font

* Basat en l'article de la wikipèdia anglesa "Ida, Countess of Boulogne"
# Idabel

Idabel és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 7.158 habitants. Idabel és la seu de comtat del Comtat de McCurtain.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Idabel tenia 6.952 habitants, 2.735 habitatges, i 1.785 famílies. La densitat de població era de 168,5 habitants per km².
Dels 2.735 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 21,2% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.496 $ i la renda mediana per família de 24.189 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.182 $ mentre que les dones 16.958 $. La renda per capita de la població era de 12.241 $. Entorn del 28,7% de les famílies i el 31,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Idabel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Idabel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Hot Potatoes

Hot Potatoes és un programa educatiu que permet generar exercicis autocorrectius de manera senzilla. És d'ús gratuït per als professors i altres educadors. Es basa en el software de Java i està disponible per als principals sistemes operatius.
Permet generar sis tipus d'exercicis bàsics (cadascun representat amb una "patata" diferent): desordenar frases o paraules, qüestionaris de resposta oberta o tipus test, exercicis de relacionar, d'omplir els buits o mots encreuats. Els exercicis es poden visualitzar des del navegador i es poden configurar per formar itineraris formatius per als alumnes. Plataformes virtuals com Moodle o altres LMS admeten Hotpotatoes com a recurs incrustat per millorar el lligam entre els exercicis.

## Referències

* ↑ Stewart Arneil and Martin Holmes (2001) http://web.uvic.ca/hrd/eurocall2001/HotPotPastFuture/PastFutureHome.htm Hot Potatoes, History and Future. August 2001. Presentation, EuroCALL 2001 Conference, Nijmegen.
* ↑ Stewart Arneil and Martin Holmes (2003). http://web.uvic.ca/hrd/iallt2003/unicode/presentation.xml "Unicode and Software Development: Hot Potatoes Goes Multilingual". Presentation, WorldCALL 2003 Conference, Banff, Canada, May 2003; also IALLT 2003 Conference June 2003.. May 2003.

## Enllaços externs

* Hot Potatoes - Lloc web oficial
* Tutorial amb exemples
# Hugues de Poitiers

Hugues de Poitiers (mort el 1167) fou un monjo benedictí i cronista de l'Abadia de Vézelay. Escrigué la Historia Vizeliacensis monasterii entre el 1140 i el 1160. Tot i el seu poc interès pels afers relacionats amb la seva pròpia abadia, constitueix una font important d'informació sobre la història de França durant aquell període. Fou encarregada per l'abat Ponce de Vézelay, germà de Pere el Venerable de l'Abadia de Cluny. També escrigué l’Origo et historia brevis Nivernensium comitum, sobre el Comtat de Nevers.

## Bibliografia

* John Scott y John O. Ward (traductores) (1992), The Vezelay Chronicle: And Other Documents from Ms. Auxerre 227 i Elsewhere

## Enllaços externs

* http://www.remacle.org/bloodwolf/historiens/huguespoitiers/table.htm
# Huguet

«Huguet» té aquests significats:
* Biografies:
** Huguet de Mataplana (1174?-1213), marquès de Mataplana, noble català i trobador
** Antoni Huguet Regué (Barcelona, 1862 - Reus, 1937), polític reusenc
** Antoni Huguet Rovira (Banyeres del Penedès, 1916 – Barcelona, 2003), copilot de ral·lis i oficial de cursa català
** Cristòfol Huguet Sintes (Es Mercadal, 1945), polític menorquí
** Damià Huguet Roig (Campos, Mallorca, 1946 - 1996), poeta i editor mallorquí
** Emili Huguet i Figueras (Ivars d'Urgell, 1921 - Caracas, 2003), futbolista català de la dècada de 1940
** Emili Huguet i Serratacó o Huguet del Villar (Granollers, 1871 - Rabat, Marroc, 1951), naturalista i geògraf
** Enric Huguet (Barcelona, 1928), cartellista i dissenyador català
** Gabriel Huguet i Ballester, empresari i polític mallorquí fill del poeta Damià Huguet
** Gaetà Huguet i Segarra (Castelló de la Plana, 1882 - 1959), empresari, polític i mecenes valencià
** Jaume Huguet (Valls, 1412 - Barcelona, 1492), pintor gòtic català
** Jaume Huguet i Garcia (Montcada i Reixac, 1959), futbolista català de la dècada de 1980
** Jesús Huguet, diversos personatges
** Joan Huguet i Rotger (Ferreries, 1954), polític menorquí del Partit Popular
** Josefina Huguet i Salat (Barcelona, 1871 - 1950), soprano lleugera o coloratura catalana
** Josep Huguet i Biosca (Manresa, 1951), polític català, conseller d'Innovació, Universitats i Empresa de la Generalitat de Catalunya
** Gaspar Huguet (Reus, segles XVII - XVIII), historiador català
** Llorenç Huguet Rotger (Ferreries, Menorca, 1953), matemàtic menorquí, professor d'informàtica i rector de la Universitat de les Illes
** Mari Pau Huguet (Estopanyà, Ribagorça, 1963), presentadora de televisió catalana amb una trajectòria professional molt vinculada a Televisió de Catalunya
** Mònica Huguet i Esteras (Barcelona, 1962), periodista, actriu i presentadora de televisió catalana
** Oleguer Huguet Ferré (Vilaplana, 1914-Reus, 1996), escriptor i poeta català
** Pere Huguet i Puigderrajols (Banyoles, 1886 - Barcelona, 1953), metge català i polític del Partit Republicà Radical
** Pere Huguet Ribes (Reus, 1921 - 2003), advocat i polític català
** Pere Lluís Huguet i Tous (Reus, 1962), advocat i polític català
** Rogel·li Huguet i Tagell (Barcelona, 1882 – 1956)
** Roger Huguet Abillar (Barcelona, 1963), empresari estatunidenc d'origen català amb doble nacionalitat
** Sonia Huguet (Saint-Avold, Mosel·la, 1975), ciclista francesa
** Ximo Huguet Lecha (Onda, 1981), polític valencià que fou l'alcalde d'Onda entre 2015 i 2019
** Yann Huguet (L'Esparra de Medoc, 1984), ciclista francès professional des del 2007 fins al 2013
* Miscel·lània:
** Casa Huguet (Torredembarra), al Tarragonès
** Fundació Huguet, entitat privada sense ànim de lucre que té com a objectiu la promoció del valencianisme cultural, especialment pel que fa a la difusió del valencià
** Taller dels Huguet-Vergós, família de pintors catalans dels segles XV i XVI que desenvoluparen llur activitat a la ciutat de Barcelona
# Ignasi Ribas Garau

Ignasi Ribas Garau (Palma, 1943). Polític, jurista i activista cultural mallorquí.
El 1965 es llicencià en dret a la Universitat de Saragossa. Tornat a Mallorca, el 1968 ingressà en el PCE i fou un dels principals dirigents d'aquest partit a Mallorca. En el decenni dels setanta impulsà l'entitat Advocats Joves i defensà els detinguts per activitats clandestines. Participà en la formació de la Mesa Democràtica (1972-1974). Va ser candidat al Senat (1977) i al Congrés (1979). Formà part de la Comissió Mixta de Transferències entre el Govern espanyol i el Consell General Interinsular (1979-1979) i de la Comissió dels Onze (1980-1981), encarregada d'elaborar l'avantprojecte de l'Estatut d'Autonomia que va veure la llum el 25 de febrer de 1983 i es publicà l'1 de març. També va formar part de l'equip de juristes que redactà la reforma estatutària que es publicà el 2007.
Fou tinent de batle d'urbanisme de l'Ajuntament de Palma (1979-1982). Impulsà la rehabilitació del nucli antic de la ciutat i la redacció d'un nou pla d'ordenació urbana. Membre del sector renovador del partit, el 1982 abandonà el partit i el seu càrrec a l'ajuntament. Va ser president de l'Obra Cultural Balear. (1983-1987), impulsant la recepció dels mitjans de comunicació audiovisual en català. Ha estat professor de la Facultat de Dret de Palma (1973-1974) i president de l'Associació de Juristes de Balears (1990-1991). Ha col·laborat a la premsa local i ha publicat el llibre de poemes "Blavors a grises algues" (1983).
El divendres 15 de juliol del 2022, el Teatre Sindical de CCCOO (Palma) va acollir l’acte d’homenatge a Ignasi Ribas per la seva trajectòria com advocat, com a polític i com a activista cultural. A l'acte hi varen acudir representants de les quatre entitats organitzadores (EUIB, CCOO-IB, PCE-IB i OCB), i més d'un cent persones, entre amics i militants d'aquestes entitats. Al final de l'acte, Ignasi Ribas va rebre com obsequi i record de l'acte un quadre amb un cartell original de la manifestació 'Per l'Autonomia' del 29 d'octubre de 1977.

## Obra

* Blavors a grises algues. Palma: Promocions Editorials, 1983.

## Referències

* ↑ Martínes de Sas, Maria Teresa. Diccionari biogràfic del moviment obrer als Països Catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000.
* ↑ «Ribas Garau, Ignasi». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 281. ISBN 84-8661702-2.
* Homenatge a Ignasi Ribas, 15/07/2022
# Ignasi Ricart i Fàbregas

Ignasi Ricart i Fàbregas, CMF (Les Borges Blanques, Garrigues, 21 d'abril de 1948 - Barcelona, 15 de setembre de 2021), fou un religiós català de l'orde dels claretians.
Va entrar de jove la congregació dels Missioners Claretians. Estava llicenciat en Sagrada Escriptura pel Pontifici Institut Bíblic de Roma. Va ser professor del Departament Sagrada Escriptura de la Facultat de Teologia de Catalunya-Ateneu Universitari Sant Pacià; així com de l'Institut de Ciències Religioses de Barcelona (ISCREB) i del Centre d'Estudis Pastorals (CEP). Fou també membre de l'Associació Bíblica de Catalunya i col·laborador de l'edició de la Bíblia Catalana Interconfessional (BCI). També va ser membre del consell de redacció de Quaderns de Pastoral.
Entre les seves publicacions hi trobem La Bíblia, un poble a l'escolta de Déu (Claret, 1995), Què feia i què deia Jesús (Claret, 1998), Parlem de Jesús = Hablemos de Jesús (Claret. 2003), Pregària (Claret, 2008) i Pau, de perseguidor a apòstol (Claret, 2009). També va coordinar el projecte Déu té més d’un nom (Claret, 2001), i el 2013 va assessorar la Bíblia infantil il·lustrada per Pilarín Bayés, La Bíblia de tots (Editorial Claret i Estrella Polar, 2013).
De pensament eclesial obert, també defensava el lideratge de les dones en el si de les comunitats cristianes, així com també en els àmbits de responsabilitat eclesial. Va donar, a més, eines i context per comprendre la figura del diaconat femení.

## Referències

* 1 2 «Mor el claretià Ignasi Ricart, destacat biblista». Missioners Claretians, 16-09-2021. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «Comunicat de traspàs del P. Ignasi Ricart Fàbregas, CMF, professor de la Facultat de Teologia de Catalunya» (en catalunya). Facultat de Teologia de Catalunya, 16-09-2021. [Consulta: 21 setembre 2021].
* 1 2 3 4 «Mor el claretià Ignasi Ricart, animador i divulgador de la Bíblia». Catalunya Religió, 16-09-2021 [Consulta: 21 setembre 2021].
# Ignasi Ribas Muntaner

Ignasi Ribas Muntaner (Palma, 29 de gener de 1905 – ?, 7 de juny de 1984) fou un professor de llengua i literatura catalana mallorquí.
Fill d'Ignasi Ribas Ripoll i d'Aniceta Muntaner, estudià el batxiller a l'Institut General i Tècnic de Palma, amb la promoció de 1916-1922. Fou condeixeble de Joan Caldentey i Caldentey, Alfons Barceló i Barceló, Francesc de Sales Aguiló Fortesa, Francesc Medina Martí, Margalida Ratier Quetglas, etc. Foren professors seus, entre d'altres, Sebastià Font Salvà, Jaume Alorda Sampol, Emili Rodríguez, Lluís Ferbal i Docmael López Palop. Es llicencià en Filosofia i Lletres, branca de Llengua i Literatura, a la Universitat de Saragossa.
Com a docent, impartí classes a la població cordovesa de Cabra (Còrdova) i s'establí a Palma, on donà Llengua i Literatura. Fou professor a l'Institut de Felanitx i a l'Institut de Palma. També exercí de professor al Col·legi de la Salle de Palma. Esdevingué un dels professors de Secundària més coneguts de l'illa.
De fortes conviccions catòliques, es dedicà amb cura a pràctiques pietoses. El mes de juny de 1936 signà el manifest Resposta als catalans. El 29 de juliol de 1937 fou suspès d'ocupació i sou per tres mesos. Segons un informe del règim franquista, se'l considerava «professionalment bo», de «bones costums», «excel·lent catòlic» i que «no servia per a càrrecs directius». En un altre informe similar, se l'havia «sancionat» amb tres mesos de «suspensió de sou i treball per haver signat el Missatge als catalans», afegint en acabat que «malgrat haver signat el Missatge, és espanyolista». Casat amb Joana Garau, fou pare de 5 fills.

## Vegeu també

* Ignasi Ribas Muntaner. Miquelcinema.

## Referències

* ↑ BOE 285, 1 d'agost de 1937
* ↑ Massot, Josep. Tres escriptors davant la Guerra Civil: Georges Bernanos, Joan Estelrich, Llorenç Villalonga. 1a edició. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, novembre de 1998, p. 244 (col. Biblioteca Serra d'Or). ISBN 84-8415-012-7 [Consulta: 17 octubre 2018].
# Ignasi Roca

Ignasi Roca (¿? – 6 d’abril de 1808) Fill de Miquel Roca i Mel, va ser cantor de l'església parroquial de Sant Esteve d’Olot on va fundar una cobla que participava en les festivitats principals, com Nadal i Corpus, entre els anys 1802 i 1807.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Monells i Laqué, Carme. Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, Servei de Publicacions, 2012, p. 146. ISBN 9788449028915.
# Iasnopoliànske

Iasnopoliànske (en (ucraïnès): Яснополянське) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 723 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Hélion de Villeneuve

Hélion (o Elion) de Villeneuve (nascut al voltant del 1270 a Provença i mort el 1346 a Rodes), va esdevenir el 26è Orde de l'Hospital el 1325, per bé que en el llistat de l'orde i de manera oficial ho va ser abans, el 1319.
Va prendre part en una croada organitzada pel papa Climent VI i va alliberar Esmirna del poder turc el 1344 i també va ser capaç d'infligir una derrota naval al rei del Marroc.
# In My Life

In My Life és una cançó escrita per John Lennon i Paul McCartney que va aparèixer per primer cop a l'àlbum Rubber Soul de The Beatles, comercialitzat en el Regne Unit a finals del 1965. Ha rebut diversos premis, com el de la millor cançó de tots els temps per la revista Mojo (any 2000) o el lloc número 23 de les "millors cançons de la història" per la revista Rolling Stone, entre d'altres.
John Lennon hi parla de la seva infància; en la versió original descriu la línia d'autobús que agafava a Liverpool, fent referència a llocs que veia pel camí, com Penny Lane o Strawberry Field, que després inspirarien altres cançons. Lennon trobava aquesta versió massa sentimental i nostàlgica, de manera que juntament amb McCartney la va tornar a escriure, reemplaçant certs records personals per una meditació generalitzada sobre seu passat.
Aquest títol i el d'Eleanor Rigby són les dues úniques cançons dels Beatles en les que Lennon i McCartney es van disputar en vida l'autoria total o parcial de lletres i músiques.
El 2005 Lluís Gavaldà va enregistrar una versió de la cançó per El disc de la Marató, sobre el títol de "A la meva vida". Va ser la primera versió autoritzada en català d'una cançó de the Beatles.

## Referències

* ↑ «The RS 500 Greatest Songs of All Time» (en anglès). Rolling Stone. Arxivat de l'original el 2008-06-22. [Consulta: 21 gener 2010].
* ↑ Sheff, 2000, p. 178.
* ↑ TV3. «Lluís Gavaldà canta "A la meva vida"». ccma.cat, 19-12-2005. [Consulta: 9 març 2019].

## Bibliografia

* Sheff, David. All We Are Saying. Nova York: St. Martin's Press, 2000. ISBN 0-312-25464-4.