OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Missió Integrada de les Nacions Unides a Timor Oriental

La Missió Integrada de les Nacions Unides a Timor Oriental (UNMIT) és una força multinacional de manteniment de la pau desplegada a Timor Oriental des de 2006. El mandat de la UNMIT va ser establert el 25 d'agost de 2006 amb l'aprovació de la resolució 1704 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides i prorrogat per successives resolucions del mateix organisme. La creació de la UNMIT va ser conseqüència de la greu crisi política i humanitària sorgida al país entre abril i maig de 2006.
Els objectius originals de la UNMIT, establerts en la resolució 1704, són o van anar: prestar ajuda al govern i a les institucions per fomentar el govern democràtic; donar suport a Timor Oriental en el procés de les eleccions presidencials de 2007; donar suport a la policia nacional i a la seguretat del país; contribuir a la supervisió, promoció i protecció dels drets humans; i coordinar-se amb els altres organismes i programes de les Nacions Unides en honor de la consolidació de la pau i el desenvolupament de les capacitats per a l'escenari post-conflicte. Els termes del mandat van ser posteriorment estesos per mitjà de les resolucions del Consell de Seguretat 1802 (2008), 1867 (2009), 1912 (2010), 1969 (2011).

## Galeria

* Seu de la UNMIT a Dili
* Soldats filipins de la UNMIT.
* Policia de l'ONU a Dili
* Estació de la UNMIT a Metinaro

## Referències

* ↑ United Nations Security Council Resolution 1704 S-RES-1704(2006) in 2006 (retrieved 6 setembre 2008)
* ↑ «UNMIT - Portada». Naciones Unidas. [Consulta: 12 octubre 2011].
* ↑ UNMIT: United Nations Integrated Mission in Timor-Leste Arxivat 7 September 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web de la UNMIT
* Canal de Youtube de la UNMIT
# Molí de vent de Can Sala

El Molí de vent de Can Sala és una obra de Montmeló (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquest tipus de molí rep diferents noms: molí aiguader, molí multipala, molí de ramell o americà. La funció d'aquesta tipologia de molí era treure l'aigua del subsòl, omplir la basa i poder regar els camps de conreu.
Els molins aiguaders acostumen a ser de mides reduïdes. Consten de dos cossos principals, la torre i l'arbre.
Es basen en una roda amb raigs sobre la qual es munten un bon nombre de pales, normalment metàl·liques, muntades de forma guerxa a mode d'hèlix, al voltant d'un eix de gir. Les pales s'eleven amb l'empenta ascensional que crea el vent quan bufa i fan girar l'hèlix (la roda) que inicia el moviment tot el mecanisme de bombeig de l'aigua per extreure-la. Aquest tipus de molins són d'eix horitzontal i cal orientar-lo en direcció al vent. El timó o penell redirigeix l'hèlix cap a la direcció en la què bufa el vent. El molí acostuma a col·locar-se elevat del nivell del sòl sobre una torre, que pot ser metàl·lica, de fusta, de pedra o d'obra. En el cas de les torres de pedra o d'obra podien ser quadrades o cilíndriques. Es construïen sobre el pou.
L'estructura del molí de can Sala consisteix en una torre de planta quadrada feta d'obra arrebossada al lateral de la bassa, a l'interior de la torre se situa la maquinària per a extreure l'aigua i a sobre de la coberta hi ha l'hèlix del molí de manera que puguin rodar quan bufa el vent.
En un lateral es troba la porta d'entrada per accedir a l'interior del pou per fer les revisions i el manteniment de la maquinària.
Antigament, el molí de can Sala tenia dues basses, una de petita adossada a un costat de la torre del molí i era per ús domèstic, com per exemple de safareig per rentar-hi la roba, i al costat oposat de la torre s'hi adossava una de molt gran i que servia per abeurar una cort de vaques.
Abans el molí es trobava a la finca de Can Sala, després els terrenys de la finca es van anar dividint en diferents parcel·les i actualment està separat del mas.
Actualment el molí funciona amb una bomba.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Molí de vent de Can Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Miriam Blasco Soto

Miriam Blasco Soto (Valladolid, Espanya 12 de desembre de 1963) és una judoka, ja retirada, i política valenciana.
Va ser la primera espanyola en ser campiona olímpica, i va ser campiona del món, d'Europa i d'Espanya, fet que la converteix en una de les dones amb més victòries de l'esport espanyol.

## Biografia

Va néixer el 12 de desembre de 1963 a la ciutat de Valladolid (Castella i Lleó), si bé de ben petita resideix a Alacant (País Valencià).

## Carrera esportiva

Va participar, als 28 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 de Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova femenina de pes lleuger (-56 kg.), esdevenint la primera medalla olímpica d'or per a una dona en uns Jocs Olímpics en representació d'Espanya.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit dues medalles en el Campionat del Món de judo, entre elles una medalla d'or, els anys 1989 i 1991, i quatre medalles al Campionat d'Europa, una d'elles d'or, entre els anys 1988 i 1994.
Als Jocs Olímpics de 1996 d'atlanta, les seves deixebles Isabel Fernández i Yolanda Soler van guanyar la medalla de bronze. Entre 1997 i 1999 fou entrenadora de la selecció espanyola de judo i de la selecció valenciana de 1993 a 2003.
El 2007 va rebre el Premi Castella i Lleó de l'Esport.

## Carrera política

En abandonar la seva carrera esportiva, influïda per Eduardo Zaplana, es dedicà a la política i ha estat senadora per la circumscripció d'Alacant pel Partit Popular a les eleccions generals espanyoles de 2000 i 2004. Va presidir la Comissió Especial Dona i Esport del Comitè Olímpic Espanyol i la Comissió especial sobre la situació dels esportistes en finalitzar la seva carrera esportiva.
Fou triada diputada al Congrés espanyol a les eleccions de 2011, també per Alacant. Ha estat portaveu de la Comissió d'Educació i Esport del Congrés dels Diputats.
Actualment es dedica al voluntariat i manté el seu compromís en la promoció de la dona en l'esport.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «m.a.guadilla - Valladolid - Web - Vallisoletanos - MIRIAM BLASCO», 01-04-2010. Arxivat de l'original el 2010-04-01. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Comité Olímpico Español», 03-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «JudoInside - Miriam Blasco Judoka». [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Blasco: "Las de Barcelona abrimos la puerta al deporte femenino español"» (en castellà), 01-08-2016. [Consulta: 10 setembre 2023].
* 1 2 3 España, Senado de. «Senado de España: home» (en castellà). [Consulta: 10 setembre 2023].
# Molí de Dalt (Mataró)

El Molí de Dalt és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Situat a l'actual carrer del Molí de Dalt i just al costat del cementiri vell dels Caputxins es troben les restes del que fou el molí fariner de dalt. Actualment sols es conserva la caseta de les màquines (buida) i el dipòsit. La presenta una coberta en volta de canó de rajola plana, al seu costat es troba el dipòsit, de planta poligonal, adossat a la tanca del cementiri.
L'estat de conservació es força dolent. El pla director de reforma integral del cementiri dels Caputxins proposa mantenir-lo i integrar-lo al conjunt del parc del cementiri. Caldria enderrocar els afegits que res tenen a veure amb l'estructura inicial.

## Història

Es tracta de l'únic que resta dels tres molins municipals construïts a començaments del segle xvii. Aquests aprofitaven l'aigua d'unes mines situades a la conca de Valldeix, degudament canalitzada fins l'indret on es trobaven. L'ajuntament els llogava en períodes de tres anys als particulars que en publica subhasta feien la millor oferta. Les aigües sobreres eren distribuïdes a diversos particulars de la població, mitjançant una canalització que seguia la topografia del terreny. Aquesta séquia era coneguda com a Roc del Molí i passava per l'actual carrer Lepanto fins a desembocar al mar.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Mosquer dels barrancs

El mosquer dels barrancs (Empidonax occidentalis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de coníferes des del sud-est de Washington, sud-oest d'Alberta, nord-est d'Idaho, oest de Montana, Wyoming i oest de Dakota del Sud, cap al sud a les muntanyes, des de Cascades i Sierra Nevada, cap al sud a Mèxic a Oaxaca, Puebla i oest de Veracruz, i fins l'oest de Texas.

## Referències

* ↑ «Mosquer dels barrancs». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Mosquer del Roraima

El mosquer del Roraima (Myiophobus roraimae) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos, localment a les terres baixes al sud-est de Colòmbia, als tepuis del sud de Veneçuela, oest de Guyana i nord del Brasil i est del Perú.

## Referències

* ↑ «Mosquer del Roraima». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Montceaux-Ragny

Montceaux-Ragny és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 39 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montceaux-Ragny era de 39 persones. Hi havia 21 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 9 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 25 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 22 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 1 en tenia quatre i 13 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montceaux-Ragny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 25 eren actives i 3 eren inactives. De les 25 persones actives 22 estaven ocupades (10 homes i 12 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). Totes les 3 persones inactives estaven estudiant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montceaux-Ragny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montceaux-Ragny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Moorbek (Lottbek)

* Per a altres significats, vegeu «Moorbek».
El Moorbek és un afluent del riu Lottbek als estats d'Hamburg i d'Slesvig-Holstein a Alemanya. Neix a Wulfsdorf (Stormarn), un nucli d'Ahrensburg. Desemboca al Lottbek, a la confluència amb el Deepenreiengraben, a la frontera de Volksdorf i del municipi holsteinià de Lottbek.
Un sender per a passejants i ciclistes des de la confluència del Moorbek i del Deepenreiengraben fins a la font a Wulksdorf voreja el riu i condueix el vianant o l'esportista a través de paisatges sorprenents. El seu nom baix alemany significa 'riu' (bek) 'de l'aiguamoll' (moor). Els escolars de l'institut Volksdörfer Gesamtschule van adoptar el rierol.

## Galeria

Fotos d'amunt cap a avall
* L'entrada de les piscines a cel obert a la riba del Moorbek
* Un pont al Moorbek a Wulfsdorf
* Aiguabarreig del Moorbek i del Deepenreiengraben

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg mit Ausflugstipps, Hamburg, PAS Verlags GmbH, s.d., pàgina 18
* ↑ Alexander Sulanke, Schüler prüfen: Wie sauber ist die Moorbek?, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 13 de maig de 2004, (traducció: Escolars proven la qualitat de l'aigua del Moorbek)
* ↑ Die Moorbek / Lottbek, NABU
# Museu de Sóller

El Museu de Sóller és un museu pluridisciplinari situat a Sóller (Mallorca). Està dedicat a l'arqueologia, l'etnologia, la pintura i la ceràmica. Està situat a ca'n Mo, una casa senyorial construïda l'any 1740. Organitza exposicions, concerts i conferències. Va ser fundat l'any 1958.

## Referències

* 1 2 «Museu de Sóller». Sa Veu. [Consulta: 31 març 2011].
* ↑ «Museu de Sóller». cuinant.com. [Consulta: 31 març 2011].
# Màloie Gorodisxe

«Màloie Gorodisxe» té aquests significats:
* Màloie Gorodisxe (Perm), localitat del krai de Perm, a Rússia
* Màloie Gorodisxe (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Morre de la Gardilha

El Morre de la Gardilha (en francès Moure de la Gardille) és un cim del Massís Central, que forma part de la Margeride al departament francès del Losera, al municipi de Langogne. Està situat molt a prop del mont Lozère.

## Hidrografia

Hi ha dues fonts principals en aquest punt, a menys de dos quilòmetres: La primera és la del riu Allier i l'altra el Chassezac, que no alimenten la mateixa conca, ja que l'Allier va cap a l'Atlàntic per desembocar al riu Loira, mentre que el segon és mediterrani i desemboca al Roine.

## Geografia

El Moure de la Gardille és molt a prop del bosc de Mercoire, davant de la Muntanya del Goulet, a les Cévennes, a 35 km de Mende.
# Moviment d'Alliberament Sidama

El Moviment d'Alliberament Sidama (Sidama Liberation Movement) fou una organització política de l'ètnia sidama a Etiòpia. El 1978 Wolde-Emmanuel Dubale, Betena Holesha i Matias Meshona van establir un moviment nacionalista conegut com a Kaie (revolta), que poc després fou rebatejat com a Moviment d'Alliberament Sidama, i que va lluitar contra el Derg i contra la dominació amhara al costat del Front d'Alliberament de Somàlia Occidental, fins als anys vuitanta, almenys fins al 1988. El govern del Derg fou enderrocat el 1991 per la victòria del Front Popular d'Alliberament de Tigre i organitzacions aliades, incloent el Moviment d'Alliberament Sidama, llavors poc operatiu. La victòria dels seus aliats no va canviar les coses i els sidames van considerar que havien canviat el domini amhara pel trigranya i les relacions es van trencar el 1992.
Durant el període de transició el país Sidama fou inclòs en el territori dels Pobles del Sud sense dret a estat propi; una part de la població no es va sentir satisfeta i el 1994 o 1995 el Moviment va fer aliança amb el Front Nacional d'Alliberament de l'Ogaden i al Front d'Alliberament Oromo i es va fixar com a objectiu la creació d'un estat independent anomenat Sidamaland. El 28 de juliol de 1999 va agafar el nom de Front d'Alliberament Sidama.

## Enllaços externs

* A Political History of the Tigray People's Liberation Front (1975-1991): Revolt, Ideology and Mobilisation in Ethiopia, per Aregawi Berhe, Amsterdam 2008
# Màlik-Xah ibn Kilij Arslan

Màlik-Xah ibn Kilij Arslan (persa: ملكشاه; turc: Melikşah), també anomenat Xahan-xah (persa: شاهنشاه, literalment ‘rei de reis’), fou sultà de Rum del 1110 al 1116.
El seu pare Kilij Arslan I va conquerir Mayyafarikin i Malatya als ortúquides el 1106, i el 1107, cridat pels habitants de Mossul, va entrar en aquesta ciutat on, com que el seu fill gran havia mort en combat contra el danishmendita Amir Ghazi Gümüshtigin, va declarar hereu el segon fill, Màlik-Xah, que aleshores tenia uns 11 anys. Els altres fills eren:
* Messud I ibn Kilidj Arslan, sultà del 1116 al 1156
* Arab, revoltat contra l'anterior el 1126.
* Toghrul Arslan, la mare del qual va exercir el poder a Malatya.
Derrotat pel gran seljúcida Muhàmmad ibn Màlik-Xah Kilij Arslan I, es va haver de retirar i en travessar el riu Khabur es va ofegar (juny de 1107). Màlik-Xah, que s'havia quedar a Mossul, va caure presoner del gran seljúcida i fou enviat captiu a Isfahan. El tron de Rum va restar vacant més de dos anys i mig. Aprofitant aquesta circumstància els romans d'Orient van atacar Anatòlia i els turcs van decidir retirar-se a l'altiplà central; aquesta retirada fou onerosa pels turcs en pèrdues humanes; prop de Lopadion (Uluabat), els romans d'Orient van atacar a un nombrós grup turc per sorpresa i quasi tots foren massacrats incloent dones i nens
Finalment a la darreria de 1109 Màlik-Xah fou alliberat i el 1110 va arribar a Konya on fou proclamat sultà. El seu govern fou un període de lluita, en general desfavorable, contra els romans d'Orient. El 1116, l'emperador Aleix I Comnè va obtenir una victòria dubtosa a la batalla de Filomèlion. Durant les converses de pau, Messud, el germà del sultà va donar un cop d'estat amb els suport del danixmendites i va deposar Màlik-Xah al que va fer empresonar i encegar, i poc després el va fer matar. Messud va pujar al tron amb un poder limitat a la regió de Konya i sota protectorat danixmendita.

## Referències

* ↑ West Asia & North Africa. Chapter 2. Asia Minor. B. Seljukid Sultans Of Rum.
* 1 2 3 4 ; Lambton, Ann K. S.; Lewis, Bernard The Cambridge History of Islam (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 1977. ISBN 0-521-29135-6.
* ↑ West Asia & North Africa. Chapter 2. Asia Minor. B. Seljukid Sultans Of Rum
* ↑ Philomélion, Philomelium, Φιλομήλιο o Filomèlion, actual Akşehir prop d'Iconi/Konya, capital del Soldanat de Rum

## Bibliografia

* «السلاجقة/آل سلجوق/سلاجقة الروم/سلاجقة الأناضول (Els seljúcides de Rum)» (en àrab).
* Branning, Katharine. «History of the Anatolian Seljuks» (en anglès).
* Sourdel, Janine; Sourdel, Dominique. «Seljoukides». A: Dictionnaire historique de l'islam (en francès). Éd. PUF, p. 740-743. ISBN 978-2-13-054536-1.
* Grousset, René. L'empire des steppes, Attila, Gengis-Khan, Tamerlan (pdf) (en francès). 1a ed. 1938. París: Payot, 1965.
Beilicats d'Anatòlia :
# Namur (desambiguació)

«Namur» té aquests significats:
* Namur (ciutat de Bèlgica), ciutat al sud de Brussel·les capital de la regió de Valònia, de la província homònima
* Província de Namur, província de Bèlgica dins de la regió de Valònia
* Comtat de Namur, feu del Sacre Imperi Romanogermànic entre el principat de Lieja, el ducat de Brabant i el comtat d'Hainaut
# NGC 3258

NGC 3258 és una galàxia el·líptica a la constel·lació de la Màquina Pneumàtica. És un membre del cúmul de la mateixa, que s'hi troba a uns 40,7 megaparsecs (132,7 milions d'anys llum) de distància.

## Referències

* ↑ Jean Brodie «The SLUGGS survey★: the globular cluster systems of three early-type galaxies using wide-field imaging» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 14-11-2013, pàg. 273–292. DOI: 10.1093/MNRAS/STT1880.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ «[[d:Special:EntityPage/Q66381047|The L_X_-{sigma} relation for galaxies and clusters of galaxies]]» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2001, pàg. 129–132. DOI: 10.1086/321710.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ Dirsch, B.; Richtler, T.; Bassino, L. P. (PDF) Astronomy and Astrophysics, 408, 3, 01-09-2003, pàg. 929–939. arXiv: astro-ph/0307200. Bibcode: 2003A&A...408..929D. DOI: 10.1051/0004-6361:20031027 [Consulta: 10 març 2012].
# Montechiaro d'Asti

Montechiaro d'Asti, (Monciàir en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Camerano Casasco, Chiusano d'Asti, Cortanze, Cossombrato, Cunico, Montiglio Monferrato, Soglio i Villa San Secondo. Pertanyen al municipi les frazioni de Nocciola i Regione Reale.

## Galeria fotogràfica

* Detall de la muralla
# NGC 1533

NGC 1533 és una galàxia lenticular barrada amb una estructura espiral tènue a la constel·lació de l'Orada. És el setè membre més brillant del grup de l'Orada i primer fora del centre del grup, és envoltat per un vast arc o anell d'H I que és connecta amb IC 2038 i IC 2039. L'anell orbita al voltant 32 kpc del centre.
Utilitzant tant els mètodes de fluctuació de la brillantor superficial (SBF) com de la funció de lluminositat del clúster global (GCLF), la seva distància es va estimar el 2007 entre 19,4 ± 1,1 Mpc i 18,6 ± 2,0 Mpc respectivament. Mitjançant aquests resultats, es dona una distància d'uns 19 milions de parsecs o 62 milions d'anys llum de la terra. El 1970, es va detectar una supernova a NGC 1533.
NGC 1533 va ser descoberta per John Herschel el 5 de desembre de 1834.

## Notes

* $^^$ Mitjana (19.4 ± 1.1, 18.6 ± 2.0) = ((19.4 + 18.6) / 2) ± ((1.1² + 2.0²)$^{0.5}$ / 2) = 19.0 ± 1.1
* $^^$ 35 kpc calculats suposant una distància de 21 Mpc es converteix en una distància de 32 (35 ÷ 21 × 19) kpc per a la distància actual estimada de 19 Mpc

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: Third Reference Catalogue of Bright Galaxies, Version 9. Autor: Gérard de Vaucouleurs. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1991.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ryan-Weber, Emma. Jessica L. Rosenberg. Galactic Recycling: The HI Ring Around NGC 1533. 281. Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, abril 2003, p. 223. DOI 10.1007/978-94-010-0115-1_40. ISBN 978-1-4020-1289-1.
* ↑ Evans, R. IAU Circ., 2279, 2279, 1970, pàg. 1. Bibcode: 1970IAUC.2279....1E.

## Enllaços externs

* NGC 1533 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
* Sky View image of NGC 1533
# Nadeem Aslam

Nadeem Aslam (Gujranwala, Pakistan, 1966) és un dels escriptors britànics actuals més reconeguts. Viu a Anglaterra des dels 14 anys, quan la seva família es va veure forçada a deixar el Pakistan a causa de la militància comunista del seu pare. Va començar els estudis de bioquímica, però aviat els va deixar per dedicar-se plenament a l'escriptura. La seva primera novel·la, Season of the Rainbirds (1993), ambientada al Pakistan rural, va guanyar el premi Betty Trask i l'Authors' Club Best First Novel Award. El reconeixement li arribà amb la seva següent novel·la, Mapas para amantes perdidos (Alfaguara, 2005), on tracta d'una comunitat pakistanesa establerta a Yorkshire, al nord d'Anglaterra. Amb aquesta obra, que li costà deu anys d'escriure, guanyà el Premi Kiriyama. A continuació va publicar La casa de los sentidos (Alfaguara, 2009), finalista del Warwick Prize for Writing i ambientada a l'Afganistan, un escenari que recupera ara amb la seva última novel·la, El jardín del hombre ciego (Mondadori, 2013).

## Referències

* ↑ «Nadeem Aslam». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].