OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brooklyn (Iowa)

Brooklyn és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.367 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brooklyn tenia 1.367 habitants, 582 habitatges, i 349 famílies. La densitat de població era de 439,8 habitants per km².
Dels 582 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583 $ i la renda mediana per família de 44.531 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.018 $ mentre que les dones 20.481 $. La renda per capita de la població era de 18.315 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brooklyn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brooklyn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bràtske (Pervomàiske)

* Per a altres significats, vegeu «Bràtskoie».
Bràtske (en (ucraïnès): Братське) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 345 habitants. Pertany al districte rural de Pervomàiske.

## Referències

* ↑ «Телефонные коды городов Крыма после присоединения». Предложения по отдыху в Крыму. Arxivat de l'original el 2016-06-05. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Bucilià

Bucilià (Bucilianus) fou un dels assassins de Juli Cèsar el 44 aC. Appià l'identifica com Bucolià (Bucolianus) i diu que fins als idus de març del 44 aC havia estat un dels amics de Cèsar.

## Referències

* Will, Wolfgang (Bonn). " Bucilianus." Brill's New Pauly. Antiquity volumes editat per: Hubert Cancik and, Helmuth Schneider. Brill Online, 2012. Referència. 23 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/brill-s-new-pauly/bucilianus-e221040>
# Bisel

Bisel (en alsacià Beesel) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 588 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 467 | 487 | 518 | 545 | 534 | 602 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Zipper | |
# Bufo atukoralei

Bufo atukoralei és una espècie d'amfibi que viu a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K., de Silva, A. & Bambaradeniya, C. 2004. Bufo atukoralei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Blesami

Blesami (en llatí Blesamius) era un gàlata amic i ministre del rei gàlata Deiotarus I, que el va enviar com ambaixador a Roma. Era en aquesta ciutat quan el rei va ser jutjat i el va defensar Ciceró l'any45 aC. El discurs amb el que el va defensar es conserva, Pro Deiotaro. Blesami encara era a Roma l'any 44 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Blesamius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 18 febrer 2021].
# Buttigliera d'Asti

Buttigliera d'Asti (Butijera o Butijera d'Ast en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Capriglio, Castelnuovo Don Bosco, Montafia, Moriondo Torinese, Riva presso Chieri i Villanova d'Asti.
Pertanyen al municipi les frazioni de Crivelle i Serra.

## Galeria fotogràfica

* Església de Crivelle
* Palau Freilino
# Boulébané

Boulébané és una població del Senegal a la regió de Tambacounda, departament de Bakel.
Està situada a pocs quilòmetres del riu Falémé, i a pocs quilòmetres al sud-oest de Sénoudébou a la riba del riu Falémé. A l'est de la ciutat, i a la vora del riu, hi havia la població de Sénou-Débou. Boulébané fou capital tradicional de Bundu i ho va tornar a ser el 1886 després d'un període en què la capital va estar a Sénoudébou; una capital alternativa era Koussan que havia estat capital anteriorment (i després capital de la província del sud-est) i una altra fou Fatteconda, capital vers el 1800 quan hi va passar Mungo Park. A la segona meitat del segle xix la població estava ben fortificada i tenia per sota dels dos mil habitants. El governant local tenia el títol d'Eliman i estava supeditat a l'autoritat de l'Almamy. Al sud de la població hi ha les famoses mines del Bambuk, anomenades Kégnéba, i dos volcans, Dide i Sisandi-Saracolet.

## Referències

* ↑ William Gray, Dochard. Travels in Western Africa, in the Years 1818, 19, 20, and 21 (en anglès), p. 125.
* ↑ Saint-Martin, Yves-Jean. Le Sénégal sous le second Empire: naissance d'un empire colonial (1850-1871) (en francès), p. 69.
# Báč

* Per a altres significats, vegeu «Bac».
Báč és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1205.
# Browning (cràter)

Browning és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 23,4 km de diàmetre. Porta el nom d'Elizabeth Browning (1806-1861), poetessa britànica, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Browning». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Bryan Kenneth Simon

Bryan Kenneth Simon (1943) és un botànic i destacat agrostòleg i explorador australià, actiu entre 1970 i 1997.
Duplicats dels seus espècimens botànics es protegeixen en el " Botanic Garden National Herbarium"

## Referències

* ↑ «NSW types».
* ↑ «BCI: B. K. Simon specimens at Botanic Garden National Herbarium».
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Blog de l'autor
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Brycinus batesii

Brycinus batesii és una espècie de peix pertanyent a la família dels alèstids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 24,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el Camerun.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 «Brycinus batesii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Boulenger, G.A., 1903. Descriptions of new freshwater fishes from southern Cameroon. Ann. Mag. Net. Hist. (Ser. 7) 12:435-441.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.
* ↑ Paugy, D., 1984. Characidae. P. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Bujurquina eurhinus

Bujurquina eurhinus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ Kullander, S. O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History. Cichlids Amazon: 1-431, Pls. 1-38.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Bujurquina eurhinus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Broken Bow (Oklahoma)

Broken Bow és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 4.230 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broken Bow tenia 4.230 habitants, 1.621 habitatges, i 1.108 famílies. La densitat de població era de 325,3 habitants per km².
Dels 1.621 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,3% hi vivien parelles casades, en un 22,3% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.068$ i la renda mediana per família de 20.676$. Els homes tenien una renda mediana de 20.398$ mentre que les dones 17.155$. La renda per capita de la població era de 10.028$. Entorn del 34,8% de les famílies i el 38,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broken Bow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broken Bow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Buenaventura Ferreira

Buenaventura Ferreira (4 de juliol de 1960) és un exfutbolista paraguaià i entrenador.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1986. Fou jugador del CE Sabadell.

## Referències

* ↑ «Appearances for Paraguay National Team». rsssf. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 1986». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Buenaventura Ferreira a BDFutbol
# Ca l'Isal

Ca l'Isal és una casa d'Espinelves (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Casa petita de planta rectangular orientada a migdia. Consta de planta baixa i un pis i és adossada a altres cases pel cantó Sud-oest. Al portal s'hi accedeix a través d'un pendent, és de forma rectangular emmarcat amb rajols i una finestra. Al primer pis hi ha una finestra decorada de forma goticitzant, que es repeteix al mur de llevant, tot i que sembla afegida. En aquest mur se n'obre una altra amb un trianglet de descàrrega damunt la llinda.
És coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana i el ràfec decorat.
L'estat de conservació és regular, s'està restaurant.

## Història

No es té cap notícia històrica llevat del testimoni d'alguns veïns, que la consideren com una de les cases antigues que es mantenen al nucli.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca l'Isal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2017].
# Cal Julià (Cervera)

Cal Julià és una casa de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de pedra arrebossada i pintada, en mal estat. Fa cantonada amb el carrer de Santa Anna. Consta de quatre plantes, la planta baixa amb columnes cilíndriques de pedra. Les portes són quadrangulars i en té una que dona entrada al carrer Estudi Vell. La planta noble presenta un balcó per banda que sembla haver estat reformat. A la segona planta hi ha dos balcons petits de portes rectangulars i un balcó a l'esquerra, diferent. La tercera planta té dues finestres quadrades i el balcó de l'esquerra tapiat. Tot sembla indicar que el costat esquerre de la casa ha estat adossat a la primera construcció.

## Referències

* ↑ «Cal Julià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Cal Juncosa (la Vilella Baixa)

Cal Juncosa és una construcció de la Vilella Baixa (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció de planta baixa, pis i terrat. Actualment està cobert amb plaques d'uralita. L'edificació és d'obra i arrebossada, amb decoració a la façana sobre la qual s'obren dues portes i una finestra a la planta baixa i dos balcons al pis, construint un sol balcó corregut. Hi ha un ràfec sostingut per permòdols.
L'originalitat de la construcció radica en la decoració de la façana, constituint el conjunt un element tipològicament ben diferenciat a la població. Aquesta és formada per uns esgrafiats amb motius florals de color blanc sobre el fons groc de l'arrebossat.

## Història

La construcció se situa en moments d'esplendor de la família Juncosa a principis de segle i representa un intent renovador dins l'arquitectura popular, prenent com a model altres edificis de ciutat.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Juncosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Cal Juncosa». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Universitat Central de l'Equador

La Universitat Central de l'Equador (UCE) és el principal centre públic d'educació superior de l'Equador. Fou creada el 1826, per decret del congrés de Cundinamarca, quan encara l'Equador formava part de la Gran Colòmbia. Anomenada primerament Universidad Central de Quito, té el seu origen en la unió de tres universitats preexistents: San Fulgencio, fundada el 1586 pels agustins, San Gregorio Magno, fundada el 1651 pels jesuïtes, i la Santo Tomás de Aquino, fundada el 1681 pels dominics. El 1836, mitjançant decret del president Vicente Rocafuerte es canvià la paraula Quito per Equador, i des de llavors duu el nom d'Universidad Central del Ecuador.
# Vela Fisherman

Una vela Fisherman és una vela situada a la part superior, entre els pals trinquet i mestre d’un veler, generalment d'una goleta però també amb bergantins.
Les quatre vores no solen estar fixades, tot i que el gràtil es pot fixar al pal (de vegades amb un enrotllador) com és el cas d'una vela d'estai d'una goleta. El propòsit d’una vela Fisherman és agafar vents fluixos i alts, ja que es tracta d’una vela de grans dimensions situada a la part alta dels pals. En algunes plataformes, se superposa a altres veles i vergues com ara a una vela cangrea de proa i, per tant, ha de arriar-se completament i tornar-la a hissar a cada bordada. Per això, una vela Fisherman d'estai és inusual en una goleta. La vela Fisherman és una manera útil d'omplir el buit superior entre els pals. Aquesta vela és adequada principalment en ventijols lleugers o mitjans; amb vents forts, fa poca cosa més que fer escorar el vaixell.

## Vegeu també

* Vela d'estai

## Referències

* ↑ «Toronto Brigantine». Torontobrigantine.org. Arxivat de l'original el 2010-08-18. [Consulta: 15 novembre 2010].
* ↑ Torrey, Owen C., Jr.. Sails. Seamen's Bank for Savings. New York: Palmer & Oliver, 1965, p. 16&17.

## Bibliografia

* Cunliffe, Tom. Hand, Reef and Steer. Dobbs Ferry, N.Y.: Sheridan House, January 2005. ISBN 978-1-57409-203-5. OCLC 60580612.
# Toxicity (àlbum)

Toxicity és el segon disc d'estudi del grup de Metal Alternatiu, System of a down. Llançat el 4 de setembre de 2001 per American Recordings, va tenir un gran èxit internacional i va donar a conèixer la banda a tot el món, més que mai.
El disc Toxicity conté els senzills Chop Suey!, Aerials i Toxicity. El disc fou número u del Billboard estatunidenc l'any 2001 i va ser el disc més escoltat després dels atemtats de l'11 de setembre de Nova York. Va vendre 6 milions i mig de còpies en tot el món, va ser multi-plati als Estats Units, va rebre molt bones crítiques (segons la crítica i molts fans, el millor àlbum de la banda fins avui en dia) i fou nominat el'any 2003 al Grammy a la Millor actuació de hard rock per Aerials i l'any 2002 a la Millor actuació de metal per Chop Suey!.

## Llista de cançons

* "Prison Song" – 3:21
* "Needles" – 3:11
* "Deer Dance" – 2:56
* "Jet Pilot" – 2:06
* "X" – 2:01
* "Chop Suey!" – 3:31
* "Bounce" – 1:55
* "Forest" – 4:02
* "ATWA" – 2:56
* "Science" – 2:43
* "Shimmy" – 1:51
* "Toxicity" – 3:38
* "Psycho" – 3:48
* "Aerials" – 6:11
Toxicity Bonus CD
CD1
* "Prison Song" – 3:21
* "Needles" – 3:11
* "Deer Dance" – 2:56
* "Jet Pilot" – 2:06
* "X" – 2:01
* "Chop Suey!" – 3:31
* "Bounce" – 1:55
* "Forest" – 4:02
* "ATWA" – 2:56
* "Science" – 2:43
* "Shimmy" – 1:51
* "Toxicity" – 3:38
* "Psycho" – 3:48
* "Aerials" – 6:11
CD 2
* "Toxicity (vídeo)
* "Chop Suey! (live)-(vídeo)
* "Prison Song (live)-(vídeo)
* "Bounce (live)-(vídeo)
# Lievegem

Lievegem és un és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes, banyat per canal medieval del Lieve que li va donar el nom. És el resultat de la fusió de Zomergem amb Lovendegem i Waarschoot l'1 de gener de 2019. El topònim nou va ser triat després d'un referèndum al qual la població podia triar entre Lievegem, Lieveland, Lievebeke i Midden-Meetjesland. Lievegem va obtenir 55% dels vots.

## Referències

* ↑ «Geografische indeling» (en neerlandès). Statbel (ofici belga d'estadística). [Consulta: 24 juliol 2021].
* 1 2 Santens, Tobias. «Lovendegem, Zomergem en Waarschoot smelten samen tot Lievegem» (en neerlandès). VRT, 01-12-2017. [Consulta: 24 juliol 2021].
# Selee

El selee (o santrokofi) és la llengua kwa pròpia dels santrokofis que tenen el territori al nord-est d'Ahenkro, a la regió Volta, al sud-est de Ghana. Hi ha entre 11.300 (2003) i 15.000 (joshuaproject) parlants de selee. El seu codi ISO 639-3 és snw i el seu codi al glottolog és sele1249.

## Família lingüística

Segons l'ethnologue, el selee és una llengua que està juntament amb el lelemi, el siwu i el sekpele en un subgrup de les llengües lelemis que són del grup de les llengües potou-tanos, que són llengües nyos, que al seu temps formen part de la família de les llengües kwa, que formen part de la gran família de les llengües nigerocongoleses.

## Geolingüística i pobles veïns

El territori selee està situat a les poblacions de Benua, Bume i Gbodome, al nord-est d'Ahenkro, a la regió Volta, al sud-est de Ghana. Segons el peoplegroups, està situat just al costat occidental de la ciutat de Hohoé.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue els selees tenen com a veïns els ewes al sud, els nkonyes a l'oest i els siwus al nord i a l'est.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El selee és una llengua desenvolupada (EGIDS 5): Està estandarditzada té literatura i gaudeix d'un ús vigorós per persones de totes les edats i generacions tant en la llar com en societat en tots els àmbits tot i que no és totalment sostenible. Té un gran contacte amb l'ewe. Menys de l'1% de santrokofis estudien el selee com a primera llengua i entre el 5 i el 155 ho fan com a segona llengual. Des del 1998 el selee te gramàtica i s'escriu en alfabet llatí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Selee, a language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 17 octubre 2015].
* 1 2 «Language: Selee». joshuaproject. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Lelemi». ethnologue. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «People name: Santrokofi of Ghana». peoplegroups. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Mapa lingüística de Ghana. Els selees són el número 46». ethnologue. [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ «Sekpele in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 12 octubre 2015].

## Bibliografia

* Allen, Christine Anne. 1974. Studies in the phonology of Sele – the language of Santrokofi. Dept. of Linguistics, Univ. of Ghana. 420pp. (MA thesis).
* Yvonne Agbetsoamedo. 2014. Aspects of the grammar and lexicon of Sɛlɛɛ. Stockholm University. 292pp. (Tesis Doctoral).
* Maddieson, Ian and Gordon, Matthew. 1997. Notes on the phonetics of Sele, with particular attention to vowels. A: UCLA (Univ. of California, Los Angeles) working papers in phonetics, nº95. 149-163.
* Allen, Christine. 1973. Sele. A: Kropp-Dakubu, M. E. (ed.), West African Langauge Data Sheets, 208–215. Legon &Leiden: West African Linguistics Society.
* Sharon Harflett i Peter Tate. 1999. Sɛlɛɛ Grammar: a Preliminary Study. Santrokofi-Benua: Ghana Institute of Linguistics Literacy and Bible Translation (GILLBT).
* Sharon Harflett and Peter Tate. 1999. Sɛlɛɛ Phonology: A short sketch. Santrokofi-Benua: Ghana Institute of Linguistics Literacy and Bible Translation (GILLBT).

## Enllaços externs

* Selee al Multitree
# Universitat Centreamericana José Simeón Cañas

La Universitat Centreamericana José Simeón Cañas o UCA és un centre d'educació superior del Salvador, de capital privat sense ànim de lucre.
Fou fundada el setembre de 1965 per la Companyia de Jesús. El campus universitari es localitza a Antiguo Cuscatlán, ciutat que pertany a l'àrea metropolitana de San Salvador, compte amb set edificis d'aules, sis aules magnes, dos auditoris, biblioteca, laboratoris, centres informàtics, poliesportiu i altres dependències com l'Institut de Drets Humans, Ràdio UCA, impremta, etc.
En l'actualitat posseeix un alumnat de vuit mil set-cents estudiants, distribuïts en deu llicenciatures, cinc enginyeries, quatre professorats, dos tècnics i deu postgraus; els cursos són impartits per tres-cents quaranta professors.
El 1990 li fou concedit el Premi Príncep d'Astúries de Comunicació i Humanitats per la seva defensa de la llibertat, del diàleg com a única via per a la convivència pacífica i de la cultura.

## Enllaços externs

* (castellà) Pàgina Oficial de l'UCA
* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries de Comunicació i Humanitats 1990 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.
# Seil Dera Baquo

El Seil Dera Baquo o Gran Pic del Seil Dera Baquo (en aragonès El Sellant de la Vaca) és una muntanya de 3.110 m d'altitud, amb una prominència de 197 m, que es troba al massís de Perdiguero, entre la província d'Osca (Aragó) i el departament de l'Alta Garona (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1 [Consulta: 23 setembre 2017]. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.