OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Harkaitz Cano Jauregi

Harkaitz Cano Jauregi (Lasarte-Oria, 4 d'agost de 1975) és un escriptor en èuscar i guionista de cinema basc. Com a traductor, ha traduït al basc autors com Sylvia Plath, Anne Sexton, Hanif Kureishi o Allen Ginsberg.
El 2008 va escriure, juntament amb Fermin Muguruza i Eduard Sola, el guió de la pel·lícula Black is Beltza, motiu pel qual va formar part de la nominació conjunta al Gaudí a la millor pel·lícula d'animació de 2009. Anys més tard, el 2022, va escriure, juntament amb Fermin Muguruza i Isa Campo, el guió de la seqüela de la pel·lícula, titulada Black is Beltza II: Ainhoa, motiu pel qual va ser candidat al Goya al millor guió original de 2023.

## Obres
### Narrativa

* Radiobiografiak (1995, Elkar)
* Telefono kaiolatua (1997, Alberdania)
* Bizkarrean tatuaturiko mapak (1998, Elkar)
* Neguko zirkua (2005, Susa)
* Enseres de Ortopedia Inútil (2002)
* Beti oporretan (2015, Susa; El turista perpetuo, 2017, Seix Barral)

### Novel·la

* Beluna jazz (1996, Susa)
* Pasaia blues (1999, Susa)
* Belarraren ahoa (2004, Alberdania)
* Twist (2011, Susa)
* Fakirraren ahotsa (2018, Susa; La voz del faquir, 2019, Seix Barral)

### Poesia

* Kea behelainopean bezala (1994, Susa)
* Norbait dabil sute-eskaileran (2001, EEF - Susa)
* Dardaren interpretazioa (2003, Olerti Etxea)

### Literatura infantil i juvenil

* Itsasoa etxe barruan (2001, Baigorri)
* Omar dendaria (2005, Elkar)
* Lesterren Logika (2005, Elkar)
* Orkestra lurtarra (2013, Elkar)

### Crònica

* Piano gainean gosaltzen (2000, Erein)

### Narració poètica

* Paulov-en txakurrak (1994, Erein)

## Premis i reconeixements

* Premi Imajina Ezazu Euskada de 1992
* Premi Donostia Hiria de 1993
* Premi Ignacio Aldekoa de 1998
* Premi Euskadi de literatura en basc de 2005, per Belarraren ahoa
* Premi Euskadi de literatura en basc de 2012, per Twist
* Premi Euskadi de literatura infantil en basc de 2014, per Orkestra lurtarra

## Referències

* ↑ Colina, Sustrai. «Idazteko ideiarik gabe geratzen naizenean aterako dut autoko karneta». Argia.eus, 08-03-2009. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ Nopca, Jordi. «Una de les funcions de l'escriptor és la de mèdium». Ara, 31-05-2019. [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ Ballbona, Anna. «Jo entenc que la feina de l'escriptor és matisar, és el detall». ElTemps.cat, 08-03-2021. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Llibres de Harkaitz Cano Jauregi. Biografia i bibliografia.». Tigre de Paper. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Black is Beltza » Premis Gaudí 2009». AcademiadelCinema.cat. Arxivat de l'original el 2022-12-10. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Black is Beltza II: Ainhoa » Premios Goya 2023» (en castellà). PremiosGoya.com. [Consulta: 10 desembre 2022].
* 1 2 3 4 Olaziregi, Mari Jose. «Harkaitz Cano» (en castellà). Basqueliterature.com. Arxivat de l'original el 2020-02-19. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Euskadi Literatura Sariak» (en basc). Kultura.ejgv.euskadi.net. [Consulta: 19 març 2021].

## Enllaços externs

* Harkaitz Cano Jauregi - Lloc web oficial
# Carlos Bocanegra

Carlos Manuel Bocanegra (nascut a Upland, Califòrnia, el 25 de maig del 1979) és un futbolista estatunidenc que actualment juga de defensa central, migdefensiu i fins i tot lateral esquerra al Rangers FC de la Premier League escocesa. Bocanegra, també juga per la selecció dels Estats Units des de 2001 on a més és el capità. L'estiu del 2009 va ser subcampió de la Copa Confederacions amb el seu país.

## Trajectòria com a internacional
### Gols com a internacional

Llista dels gols marcats per Carlos Bocanegra com a internacional per als Estats Units.
| Gol | Data | Localització | Oponent | Gol marcat | Resultat | Competició |
| 1. | 18 de gener de 2003 | Lockhart Stadium, Ft. Lauderdale, Florida, Estats Units | Canadà | 1–0 | 4–0 | Amistós |
| 2. | 13 de febrer de 2003 | National Stadium, Kingston, Jamaica | Jamaica | 1–0 | 2–1 | Amistós |
| 3. | 23 de juliol de 2003 | Orange Bowl, Miami, Florida, Estats Units | Brasil | 1–0 | 1–2 | Copa d'Or de la CONCACAF de 2003 |
| 4. | 26 de juliol de 2003 | Orange Bowl, Miami, Florida, Estats Units | Costa Rica | 1–1 | 3–2 | Copa d'Or de la CONCACAF de 2003 |
| 5. | 11 de juliol de 2004 | Soldier Field, Chicago, Illinois, Estats Units | Polònia | 1–1 | 1–1 | Amistós |
| 6. | 8 de juny de 2005 | Estadio Rommel Fernandez, Ciutat de Panamà, Panamà | Panamà | 1–0 | 3–0 | Classificació per a la Copa del Món de 2006 |
| 7. | 16 de juny de 2007 | Gillette Stadium, Foxborough, Massachusetts, Estats Units | Panamà | 2–0 | 2–1 | Copa d'Or de la CONCACAF de 2007 |
| 8. | 9 de setembre de 2007 | Soldier Field, Chicago, Illinois, Estats Units | Brasil | 1–0 | 2–4 | Amistós |
| 9. | 26 de març de 2008 | Wisla Stadium, Cracòvia, Polònia | Polònia | 1–0 | 3–0 | Amistós |
| 10. | 20 d'agost de 2008 | Estadio Mateo Flores, Ciutat de Guatemala, Guatemala | Guatemala | 1–0 | 1–0 | Classificació per a la Copa del Món de 2010 |
| 11. | 6 de juny de 2009 | Soldier Field, Chicago, Illinois, Estats Units | Hondures | 2–1 | 2–1 | Classificació per a la Copa del Món de 2010 |
| 12. | 3 de març de 2010 | Amsterdam Arena, Amsterdam, Països Baixos | Països Baixos | 1–2 | 1–2 | Amistós |

## Referències

* ↑ Bleacher Report: Carlos Bocanegra: Happy Cinco De Mayo, Gringos!
* ↑ «Exclusive interview: Carlos Bocanegra, Rangers' well-travelled defender, on Rabbie Burns, positivity and how football wasn't his first choice». Herald Scotland, 25-01-2012 [Consulta: 6 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Perfil de Bocanegra a la pàgina del Rennes
# GOL (setmanari)

GOL és un diari digital esportiu editat per Ediciones Digitales del Deporte. Entre el setembre de 2009 i 2012 fou un setmanari gratuït esportiu publicat en català.
Inicialment el setmanari es publicava íntegrament en castellà, però a partir del setembre del 2009 GOL va reaparèixer transformat en GOL CAT i publicat totalment en català. El rotatiu tenia per director a Xavier Mir i comptava amb 80.000 exemplars. El 21 de novembre de 2011 va néixer la publicació en format digital.
Al setembre de 2012, el Diari GOL passa a mans del grup Economia Digital. Ismael García Villarejo n'assumeix la direcció el maig de 2015.

## GOL a Franco

El 26 de març de 2012, el periòdic inicià una campanya per a retirar les dues medalles d'or que el Futbol Club Barcelona es va veure obligat a lliurar al dictador Francisco Franco els anys 1971 i 1974 amb motiu de la inauguració del Palau Blaugrana i del Palau de Gel, i del 75è aniversari de l'entitat, respectivament. Perquè la proposta pugui debatre's a la propera Assemblea General Ordinària, cal presentar el 5% de les signatures dels socis (8.862 firmes), segons l'article 19 dels estatuts del club. L'11 de maig de 2012 disposava de 7.000 adhesions i el suport de personalitats importants del món de la política com ara Oriol Pujol (CDC), Pere Navarro (PSC), Joan Herrera (ICV), Oriol Junqueras (ERC) o Uriel Bertran (SI), tenint únicament una postura manifestament contrària la Fundació Nacional Francisco Franco.

## Referències

* 1 2 «GOL a Franco» (en castellà). DiarioGOL.com, 26-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-20. [Consulta: 11 maig 2012].
* ↑ «El diari GOL inicia una campanya per retirar les Medalles d'Or del Barça a Franco». Racó Català, 30-03-2012. [Consulta: 11 maig 2012].
* ↑ «La campanya 'Gol a Franco' supera les 7.000 adhesions». Ara, 11-05-2012. [Consulta: 11 maig 2012].

## Enllaços externs

* GOL - Lloc web oficial
# Tabant

Tabant (en àrab تبانت, Tabānt; en amazic ⵜⴰⴱⴰⵏⵜ) és una comuna rural de la província d'Azilal, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.963 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Nick Woud

Nick Woud (9 d'abril del 1955) és un dels timbalers de l'Orquestra Reial del Concertgebouw. Va estudiar Percussió i Timbals al Conservatori d'Amsterdam amb Jan Labordus i Jan Pustjens, ambdós de l'Orquestra Reial del Concertgebouw. Des dels 18 anys ha tocat amb aquesta orquestra, amb l'Orquestra de Cambra dels Països Baixos i amb totes les principals orquestres holandeses. Als 22 anys va entrar a l'Orquestra Filharmònica de la Ràdio dels Països Baixos (dirigida per Edo de Waart), primer com a percussionista i el 1984 com a timbaler. El maig del 2002 Nick Woud va guanyar una plaça a l'Orquestra Reial del Concertgebouw, compartint el lloc de solista de timbals amb Marinus Komst.
Woud és molt conegut per la seva tasca pedagògica, tant en el Conservatori d'Amsterdam com a través dels seus llibres d'estudis de timbals.

## Referències

* ↑ «https://www.adams-music.com/l/d/?c=Nick+Woud&id=74636B65F3F949A889B75407BD26B577&lid=1033». [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ «https://www.msmnyc.edu/performances/master-class-with-nick-woud-timpani/». Arxivat de l'original el 7 de juny 2019. [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ «https://www.di-arezzo.es/musica/1075348/nick-woud-estudios-sinfonicos-para-timpani-timpani-estudia-partitura.html». [Consulta: 6 juny 2019].
# Cabra blanca celtibèrica

La cabra blanca celtibèrica és una cabra autòctona de les comarques d'interior i del Sud del País Valencià així com d'algunes províncies espanyoles properes.
El nom de la raça respon al color blanc uniforme de la seua capa i l'àrea que tradicionalment ha ocupat, corresponent a l'antiga Celtiberia - territori ocupat per les tribus celtibèriques -, que comprèn la part oriental de la meseta i conca mitjana de l'Ebre. La hipòtesi més generalitzada sobre el seu origen és la que relaciona aquesta població caprina amb la Capra Prisca, la qual, a part d'en la Blanca Celtibèrica, no ha tingut molta influència en altres races caprines ibèriques, de manera que la raça ha arribat fins als nostres dies conservant amb un alt grau de puresa moltes de les característiques d'aquest important tronc.
El Catàleg oficial de races de bestiar inclou a la raça caprina Blanca Celtibèrica en el Grup de Races Autòctones en Perill d'Extinció.

## Caràcters generals

Es tracta d'una raça molt antiga que manté pures les característiques del tipus prisca, agrupant animals de perfil recte, eumètrics i de proporcions mitjanes. D'aspecte atractiu, tenen una extraordinària rusticitat i destacat dimorfisme sexual. Disposen de banyes tipus prisca (en forma de tirabuixó), molt oberts, desenvolupats i secció triangular. Sovint presenta mamelles. Els mascles presenten "barba" i, de vegades, "tupè" i llargs pèls al dors ("raspil"), així com en el terç anterior ("pellissa"). Les femelles poden presentar "perilla". És destacable, malgrat la seua format mitjana, el seu tronc compacte, ampli i profund, de costellams arquejats. La capa és de color blanc uniforme. El pes dels animals adults oscil·la entre els 75 i 85 kg en els mascles i els 50 i 60 kg en les femelles.

## Característiques productives i sistemes d'explotació

L'explotació de la raça s'orienta cap a la producció de carn com a objectiu principal, donades les seues bones qualitats com a animal de carnisseria. Tradicionalment el tipus comercial d'escorxador més representatiu era el "boc", sacrificat als 4-5 mesos d'edat, amb un pes viu de 25-30 kg, criat a la pastura acompanyant a la mare. Sense això, en l'actualitat adquireix gran importància el "cabrit de llet", sacrificat als 35-45 dies d'edat amb un pes viu de 8-10 kg i un rendiment a la canal prop del 50%, de gran acceptació en el mercat.
S'explota en règim netament extensiu, en zones pobres de muntanya, amb temperatures extremades. L'alimentació queda limitada a l'obtinguda en pasturatge, ja que només en moments molt especials rep ajuda complementària en corrals. De vegades, les cabres d'aquesta raça practiquen la transhumància. S'agrupen en ramats de vora els 125 caps.

## Enllaços externs

* Informació sobre la cabra blanca celtibèrica del Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí.
# Hipòdrom

Hipòdrom (Hippodromus) fou el nom donat pels grecs al lloc amb condicions apropiades per celebrar curses de cavalls, tant de carros com de cavalls sols; aquestes curses formaven part de la majoria dels jocs grecs. El nom es va aplicar també a les curses mateixes.

## Hipòdrom de l'antiguitat

* Hipòdrom de Constantinoble
* Hipòdrom de Barcelona. Can Tunis.

## Hipòdroms avui
### Hipòdroms de les Illes Balears

* Hipòdrom de Son Pardo
* Hipòdrom de Maó

### Hipòdroms de Catalunya

* Torre d'en Dolça (Vila-seca).
* Parc de la Resclosa (Bàscara).
* Pla del Roquillo (La Sénia).

## Referències

* ↑ Hipòdroms de Catalunya
Viccionari
# Andrés Feliz

Andrés Rafael Feliz Sarita (Santo Domingo, República Dominicana, 15 de juliol de 1997) és un jugador de bàsquet que mesura 1,83 metres d'estatura i juga a la posició de base. És internacional per la República Dominicana a les competicions internacionals.

## Trajectòria esportiva

A la seva etapa a l'institut va jugar al West Oaks Academy d'Orlando, Florida. A la temporada 2014-15 va aconseguir el campionat estatal de la Sunshine Independent Athletic Association liderant l'equip del seu institut i sent nomenat Jugador Més Valuós del campionat. També va liderar el seu equip amb un rècord de 32-4. Es va forma al Northwest Florida State College on jugaria durant dues temporades, des del 2016 al 2018. Aquell any ingressa a la Universitat d'Illinois a Urbana-Champaign on jugaria durant dues temporades més amb els Illinois Fighting Illini, fins al 2020.
El 12 de febrer de 2021 s'incorpora a les files del Club Bàsquet Prat de la Lliga LEB Plata, on aconsegueix una mitjana de 18,9 punts, 4,5 rebots i 3,3 assistències per partit. En acabar la temporada fitxa pel Club Joventut Badalona, equip ACB, del qual el Prat n'era el vinculat. L'estiu de 2024 el Reial Madrid paga la seva clàusula de rescissió al Joventut i el fitxa per les properes tres temporades.

## Selecció dominicana

L'agost del 2013 va guanyar la medalla d'or al Centrobasket Sub-17 a Caguas, Puerto Rico, i el 2014 la medalla de bronze al Americas U18. En el mes de juliol de 2015 Andrés va fer el seu debut amb la selecció absoluta de la República Dominicana als Jocs Panamericans de 2015 celebrats a Toronto, Canadà. Aquell mateix any va ser el màxim anotador del Campionat Mundial de Bàsquet Sub-19. L'any 2021 va aconseguir la medalla de plata al classificatori per la Copa Amèrica de 2022.

## Referències

* ↑ «Fichaje de lujo para el CB Prat con la llegada del base dominicano Andrés Feliz». FEB, 12-02-2021 [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ «Andrés Feliz, tercer fichaje del Joventut». El Periódico, 13-07-2021 [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ Sáez-Bravo, Lucas «El Real Madrid se refuerza con Andrés Feliz, el base que escapó del barrio más pobre y peligroso de Santo Domingo». El Mundo, 03-07-2024 [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ «2007 Centrobasket U17». FIBA Americas. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 12 juny 2023].
* 1 2 «Andrés Feliz Player Profile». Real GM. [Consulta: 12 juny 2023].
# Harrisonita

La harrisonita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom en honor de James Merritt Harrison (1915-1990), geocientífic i exdirector del Geological Survey of Canada entre els anys 1956 i 1964. Va ser guardonat amb la medalla Logan de l'Associació Geològica del Canadà el 1969.

## Característiques

La harrisonita és un fosfat de fórmula química CaFe2+ 6(SiO₄)₂(PO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1991, i publicada per primer cop el 1993. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la harrisonita pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'illa d'Arcedeckne, al territori de Nunavut, al Canadà. També ha estat descrita a la pegmatita Jocão, a Minas Gerais, Brasil; i a Velké Meziříčí, a la regió de Vysočina, a la República Txeca.

## Referències

* ↑ «Harrisonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 17 setembre 2017].
# Carlos Daniel Murria Climent

Carlos Daniel Murria Climent (Castelló de la Plana, 21 de juny de 1947) és un polític valencià, senador per Castelló en la VII i VIII legislatures i diputat al Congrés dels Diputats en la IX Legislatura.

## Biografia

Fill del polític valencià Carlos Murria Arnau, ha estat treballador de banca i militant del Partit Popular del País Valencià. Fou nomenat tinent d'alcalde de l'ajuntament de Castelló de la Plana després de les eleccions municipals espanyoles de 1983 i regidor d'Ares del Maestrat el després de les eleccions municipals espanyoles de 1991.
Posteriorment ha estat senador per la província de Castelló a les eleccions generals espanyoles de 2000 i 2004. Ha estat secretari segon de la comissió de Pressupostos del Senat.
En novembre de 2010 va ocupar l'escó deixat per Juan Costa Climent, elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 2008 i que va decidir tornar a l'activitat privada. Fou portaveu adjunt de la Comissió de Reglament del Congrés dels Diputats.
En 2011 fou nomenat Mestre Templer per a les Festes de la Magdalena de Castelló de la Plana.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ El ex senador Carlos Murria, nuevo diputado del PP en sustitución de Juan Costa, El Mundo, 15 de novembre de 2010
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Carlos Murria es el Maestre Templario del Año 2011, 9 d'octubre de 2010
# Fouhren

Fouhren (en luxemburguès: Furen; en alemany: Fuhren) és una vila de la comuna de Tandel situada al districte de Diekirch del cantó de Vianden. Està a uns 34 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Fins a la seva fusió amb la comuna de Bastendorf per formar la nova ciutat de Tandel l'1 de gener de 2006, Fouhren era un municipi independent al cantó de Vianden.

## Història

Durant la Segona Guerra Mundial, el 10 de maig 1940 els exèrcits alemanys van envair simultàniament els Països Baixos, Bèlgica i Luxemburg per fer front a França i Gran Bretanya. Abans de travessar la frontera per les tropes regulars, unitats especials es van introduir en les primeres hores del 10 de maig per evitar, sense èxit, les barreres irreversibles per dissuadir-los de creuar-les col·locades pels luxemburguesos, una d'elles era la de Fouhren.

## Referències

* ↑ «Fouhren». [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ Jean-Yves Mary, Le corridor des Panzers, tome I, p.56-57, Éditions Heimdal
# Nikolaus von Amsdorf

3Nikolaus von Amsdorf (Torgau, Saxònia, 1483 - Eisenach, Turíngia, 1565) fou un teòleg alemany.
Després d'haver estudiat a Leipzig i a Wittenberg, fou professor de teologia des del 1511. L'any 1517 es va unir a Luter, el qual va acompanyar a la disputa de Leipzig i a la dieta de Worms.
El 1524 va anar a Magdeburg per dirigir l'oposició protestant contra la clerecia catòlica.
Va participar també amb Luter en la seva disputa amb Erasme de Rotterdam. Es presentà sempre com a luterà extremat. Combaté Melanchthon i s'oposà violentament a l'Interin de Leipzig. Sostingué que les bones obres més aviat són nocives per a la salvació.
El 20 de gener de 1542 va ser nomenat bisbe de Naumburg per l'elector de Saxònia, contra els desigs de l'emperador; però fou destituït pels imperials.
Fou un dels fundadors de la Universitat de Jena i treballà en l'edició de les obres de Luter.
# Cabezón de Cameros

Cabezón de Cameros és un municipi situat en la conca del riu Leza, en la comarca del Camero Viejo, de La Rioja (Espanya). Està situat al costat de la Carretera LR-250 a 43 quilòmetres de Logronyo, a una altura de 916 metres sobre el nivell del mar. En 2005 havia 24 habitants empadronats (19 barons i 5 dones, sent el quart municipi espanyol amb major proporció de població masculina). La població real creix considerablement els caps de setmana i en vacances, ja que hi ha moltes cases arreglades.
# Aram Bartholl

Aram Bartholl és un artista digital alemany, llicenciat en Arquitectura per la Universitat de les Arts de Berlín. El treball d'Aram Bartholl crea una interacció entre Internet, la cultura i la realitat. La capacitat d'una comunicació absolutament versàtil i els seus canals es donen per fets assolits, però el que es pregunta aquest artista no és el que l'home fa amb els mitjans, sinó el que els mitjans fan amb l'home. Però Bartholl ho fa utilitzant els mateixos llenguatges i artefactes de les cultures de la xarxa, d'aquesta manera explora la tensió entre públic-privat, online i offline, la passió per la tecnologia i la vida quotidiana.
Aram Bartholl és un membre d'un reconegut grup d'artistes amb seu a Internet anomenat F.A.T. Lab, del que a l'edició 2013 The Influencers ja se’n va presentar un altre membre destacat, Evan Roth. La política de la xarxa, el moviment do it yourself i el desenvolupament d'Internet en general tenen un paper important en la seva obra. Al costat de nombroses conferències, tallers i actuacions, Bartholl ha exhibit la seva obra al Museu d'Art Modern MOMA de Nova York, The Pace Gallery de Nova York i la galeria [ DAM ] de Berlín.

## Referències

* ↑ «Aram Bartholl». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Harrison Township (Comtat de Bedford)

Harrison Township és una població del Comtat de Bedford (Pennsilvània) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 1.007 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Harrison Township tenia 1.007 habitants, 385 habitatges, i 296 famílies. La densitat de població era de 10,3 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 385 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 37.552 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.237 $ mentre que les dones 19.875 $. La renda per capita de la població era de 16.182 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrison Township». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrison Township». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carlos Delfino

Carlos Delfino (Santa Fe, 29 d'agost de 1982) és un jugador de bàsquet argentí que jugà a l'NBA i a la Lliga argentina de bàsquet. Va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004, 2008 i 2012.