OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ángel Carvajal y Fernández de Córdoba

Ángel José Luis Carvajal y Fernández de Córdoba (Granada, 23 de desembre de 1841 - Madrid, 5 de maig de 1898), marquès de Sardoal i duc d'Abrantes, va ser un polític espanyol, alcalde de Madrid durant el Sexenni Democràtic i ministre de Foment durant el regnat d'Alfons XII.

## Biografia

Va néixer el 23 de desembre de 1841 en Granada. Doctorat en dret per la Universitat Complutense de Madrid, va ser membre del Partit Demòcrata-Radical fundat per Manuel Ruiz Zorrilla. Escollit diputat del congrés en diverses legislatures entre 1867 i 1898 per les circumscripcions de Càceres, Granada, Murcia, Madrid i Segòvia, alcalde de Madrid dos cops en 1872 i 1874, president de la Diputació Provincial de Madrid i ministre de Foment entre octubre de 1883 i gener de 1884 en el gabinet del president José de Posada Herrera. Va morir el 5 de maig de 1898 a Madrid.

## Referències

* 1 2 Pascual, 1999, p. 69.
* 1 2 Diego Caro Cancela. Diccionario biográfico de parlamentarios de Andalucía, 1810-1869. Centro de Estudios Andaluces, 2010, p. 335. ISBN 8493835463.
* ↑ Establecimiento definitivo de las instituciones inglesas, discurs llegit per Carvajal en la seva investidura com a doctor.
* ↑ Congrés dels Diputats: Arxiu històric de diputats.
* ↑ Ajuntament de Madrid: Alcaldes de Madrid, 1840-1900.
* ↑ Instituto de Historia del CSIC: Gabinetes ministeriales del reinado de Alfonso XII Arxivat 2009-12-14 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Pascual, Pedro. El compromiso intelectual del político: ministros escritores en la restauración canovista. Madrid: Ediciones de la Torre, 1999. ISBN 84-7960-247-3.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Fernando Hidalgo Saavedra Pedro Bernardo Orcasitas | Alcalde de Madrid 1872 1874 | Succeït per: Carlos María Ponte Francisco de Borja Queipo de Llano |
| Precedit per: Germán Gamazo y Calvo | Ministre de Foment 1883-1884 | Succeït per: Alejandro Pidal y Mon |
# Ángel Casimiro de Govantes y Fernández-Angulo

Ángel Casimiro de Govantes y Fernández Angulo (Foncea, 1 de març de 1783 - † Madrid, 27 d'abril de 1852) fou un historiador i jurista espanyol.
Treballà com a Magistrat del Tribunal Suprem de Justícia, i des de 1845 va ser Acadèmic Numerari de la Reial Acadèmia de la Història, de la que en fou tresorer des del 28 de novembre de 1847 fins al 26 de novembre de 1848.
Va fer estudis de geografia hispano-romana i geografia de La Rioja.

## Llibres

* Govantes, Ángel Casimiro. «Seccion II. Comprende La Rioja o Toda la Provincia de Logroño y algunos pueblos de la de Burgos.». A: Real Academia de la Historia. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar. 1846. Madrid: Imprenta de los Sres. Viuda de Jordan e Hijos., 1846, p. 348. ISBN 84-505-3985-4.

### Dissertacions

* Disertación que contra el nuevo sistema establecido por el Abate Masdeu en la cronología de los ocho primeros reyes de Asturias; y en defensa de la cronología de los dos cronicones de Sebastián y de Albelda presenta.(publicat el 1886)
* Disertación, que acerca de las antiguas mansiones romanas Atiliana y Barbariana, que en el itinerario de Antonio Augusto seguían a Virovesca en dirección de Poniente a Oriente, o de Astorga a Zaragoza. (Madrid, 28 de maig de 1841)
* Disertación, que sobre la localidad de las cuatro mansiones romanas, que en el camino de España a la Aquitania por Pamplona seguían a Virovesca, hoy Briviesca, según el itinerario de Antonio Augusto Vindeleia, en Tolomeo Vendelia (Foncea); Deóbriga (Briñas), en el Revenate Sobobriga; ambas de los Autrigones; Beleia en el Ravenate Velevia; y Suisatio en Tolomeo Suestatium de los Caristos. (Madrid, 28 de maig de 1841)
* Disertación sobre la situación de la antigua ciudad Contrebia Leucade. (Madrid, 22 d'octubre de 1841)

## Referències

* ↑ El disco de Teodosi, Real Academia de la Historia. Página 56

## Enllaços externs

* Manuscritos sobre antigüedades de la Real Academia de la historia. Pàgines 274-275
# Òscar Giró i Via

Òscar Giró i Via (Vilafranca del Penedès, 27 de març de 1968) és un ex-pilot de trial català que destacà en competicions estatals durant les dècades del 1980 i 1990. Al llarg de la seva carrera va guanyar dos campionats d'Espanya de trial en categoria Júnior (1984 i 1985) i va aconseguir bons resultats a la categoria màxima.
Membre durant anys de l'equip oficial de Montesa a la seva etapa de pilot, Giró ha mantingut la seva relació amb la marca fins a l'actualitat i ha viscut la transformació de Montesa, una històrica empresa catalana que va esdevenir subsidiària d'Honda quan aquesta multinacional la va absorbir definitivament el 1986. El 1997, ja retirat de la competició, Òscar Giró va fer de "motxiller" de Takahisa Fujinami durant la segona temporada del japonès al mundial de trial amb l'equip oficial d'Honda. Giró ha estat enginyer en cap de Montesa Honda, amb seu a Santa Perpètua de Mogoda, i actualment és el director general de l'equip de competició de trial de la marca.
Òscar Giró pertany a una família de viticultors que tenen un conegut celler a Puigdàlber, Alt Penedès, des d'on elaboren vins i caves des de la dècada del 1970.

## Palmarès

Font:
| Any | Motocicleta | C. d'Espanya |
| 1984 | ? | 1r Júnior |
| 1985 | Montesa | 1r Júnior |
| 1986 | Montesa | 9è |
| 1987 | Montesa | 7è |
| 1988 | Montesa | 6è |
| 1989 | Montesa | 9è |
| 1990 | Aprilia | 6è |
| 1991 | Aprilia | 8è |
| 1992 | Aprilia | 7è |
| 1993 | Aprilia | 10è |

## Referències

* 1 2 «The rider... Giro Oscar» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor» (PDF) (en castellà). rfme.net. RFME, 24-11-2020. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «20 años de Takahisa Fujinami en el Mundial de Trial» (en castella). motociclismo.es, 22-04-2015. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Martín Riobó ficha por Montesa» (en castella). todotrial.com, 05-12-2018. [Consulta: 15 març 2022].
* 1 2 «Oscar Giró General Manager» (en anglès). hondaracingcorporation.com. Honda, 2022. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Visit the home, motorcycle collection and vineyard of Montesa Boss Oscar Giro» (en anglès). retrotrials.com. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Orígens». girodelgorner.com. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Spain» (en anglès). trialonline.org, 2022. [Consulta: 15 març 1922].
# 1521
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 6 de febrer - Mallorca: les autoritats hi empresonen Joanot Colom i altres dirigents agermanats, cosa que l'endemà hi provocarà la revolta de les Germanies.
* 18 de juliol - Almenara (la Plana Baixa): les forces reialistes hi derroten els agermanats (batalla d'Almenara).
* 24 de juliol - Gandia (la Safor): els agermanats hi derroten les forces reialistes.
* 25 d'octubre - Mallorca: la Germania proclama Joanot Colom instador del poble, és a dir, cap dels agermanats, com a successor de Joan Crespí, que havia estat assassinat per son germà Francesc Colom.

### Resta del món

* 3 de gener - la Ciutat del Vaticà (Roma): el papa Lleó X hi signa el decret amb el qual excomunica Martí Luter.
* 6 de març - les illes Marianes (Oceania): Fernão de Magalhães descobreix aquestes illes.
* 16 de març - illa d'Homonhon (les Filipines): Fernão de Magalhães descobreix aquesta illa; després n'anirà descobrint d'altres de l'arxipèlag de les Filipines.
* 23 abril - Els comuners són derrotats a Villalar (Valladolid) per les tropes de Carles I de Castella en la Guerra de les Comunitats de Castella.
* 8 de maig: la Dieta de Worms condemna les predicacions i els escrits del frare Martí Luter.

## Naixements
### Resta del món

* 4 d'agost - Roma: Urbà VII, papa (m. 1590).

## Necrològiques
### Resta del món

* 20 d'abril - Pequín (Xina): Zhu Houzhao, onzè emperador de la Dinastia Ming amb el nom d'emperador Zhengde (n. 1491).
* 27 d'abril - illa de Mactán (les Filipines): Fernão de Magalhães, navegant portuguès, en un enfrontament amb els indígenes de l'illa, comandats per Lapu-Lapu (n. c. 1480).

## Referències

* ↑ Soler, Jordi «Efemèrides». El Punt Avui, 08-05-2009 [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ «URBANO VII, papa in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-10-27. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ Duteil, Jean-Pierre.. La Dynastie des Ming. París: Ellipses, 2016. ISBN 978-2-340-01199-1.
* ↑ «Ferdinand Magellan | Biography, Voyage, Discoveries, Death, & Facts» (en anglès). [Consulta: 21 abril 2020].
# A zori zdes tíkhie

A zori zdes tíkhie (en rus: А зо́ри здесь ти́хие, traducció literal: "Els matins són tranquils aquí") és un drama bèl·lic del 1972 dirigit per Stanislav Rostotski. La pel·lícula va competir per l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa a la gala del 1973, però no va guanyar el premi.

## Argument

Durant la Segona Guerra Mundial, una tropa femenina de soldats és assignada al sergent Vaskov, que té per missió defensar la posició d'una unitat d'artilleria antiaèrea ubicada a la regió de Carèlia, molt allunyada del front de batalla.
Propiciada per la tranquil·la atmosfera que regeix el post militar, entre el superior i les seves soldats neix una distesa i amistosa relació molt allunyada del to sever i rígid propi d'una unitat militar. Aquest calmat clima es veu però enterbolit per un atac aeri en el qual la inexperta unitat femenina aconsegueix abatre un avió enemic. Això no obstant, la presència alemanya no ha fet més que començar tal com ben aviat confirma la descoberta de dos paracaigudistes a un bosc proper.
El sergent Vaskov tria cinc soldats i l'esquadró marxa fent drecera pels espessos aiguamolls per tal d'avançar-se a l'enemic. Això no obstant, quan sorprenen als alemanys s'adonen que no són només dos sinó tota una patrulla formada per setze soldats armats fins a les dents. La desbordada tropa de Vaskov intenta despistar l'enemic mentre una soldat és enviada al campament per tal de buscar reforços. Això no obstant, aquests reforços no arribaran mai perquè la inexperta soldat mor ofegada mentre intentava creuar els aiguamolls. La feble unitat de Vaskov es veu així exposada a una desigual lluita en la qual les inocents soldats van perdent la vida una rere l'altra. Només Vaskov aconseguirà sobreviure a l'èpica i heroica gesta en la qual el sergent aconsegueix desarticular la superior unitat alemanya de paracaigudistes.
Passada una vintena d'anys, Vaskov retorna a l'escena dels fets acompanyat del fill adoptat d'una de les soldats. Una placa commemorativa s'encarregarà d'immortalitzar la memòria de les valentes combatents.

## Repartiment

* Andrei Martínov: Sergent Vaskov
* Olga Ostroümova: Jénia Komelkova
* Irina Xevtxuk: Rita Ossiànina
* Irina Dolgànova: Sónia Gúrvitx
* Ielena Drapeko: Liza Brítxkina
* Iekaterina Màrkova: Galina Txetvertak
* Liudmila Zàitseva: Sots-sergent Kiriànova
* Al·la Mesxeriakova: Maria Nikíforovna

## Premis i nominacions

* 1972: Premi commemoratiu al Festival Internacional de Cinema de Venècia.
* 1973: Nominació a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.

## Referències

* ↑ «А зори здесь тихие. О фильме». www.spletnik.ru. [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ «The 45th Academy Awards (1973) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: 30 novembre 2011].
# Acca (Eneida)

Acca és un personatge de l'Eneida de Virgili, esmentada com a germana i companya d'armes de la reina Camil·la dels volscs.
Esmentada usualment com a germana de la reina, en fou també la seva companya d'armes. No obstant això, realment ambdues no tenien lligams de sang, sinó que les unia la seva lleialtat eterna a la deessa Diana. Considerada com l'amiga més íntima de Camil·la, és present als darrers moments de la seva germana. Durant la batalla contra Arruns, Camil·la és ferida per aquest i abans de morir transmet un missatge a la seva amiga, mana que fugi del camp de batalla i que avisi a rei Turnus dels rútuls, que ha de protegir la ciutat dels troians. Tot seguit, Acca marxa a cavall de la batalla amb l'emoció de veure morir la seva germana.

## Referències

* ↑ Bell's New Pantheon; or Historical dictionary of the gods, demi-gods, heroes, and fabulous personages of Antiquity... (en anglès). Londres: John Bell, 1790, p. 4.
* ↑ Díez Canseco, Vicente. Diccionario biográfico universal de mujeres célebres (en castellà). Tom I, 1844, p. 19-20.
* ↑ Fratantuono, Lee. Madness Unchained: A Reading of Virgil's Aeneid (en anglès). Plymouth: Lexington Books, 2007, p. 352.
# Abd al-Aziz ibn Xaddad

Abu-Muhàmmad Abd-al-Aziz ibn Xaddad ibn Tamim ibn al-Muïzz ibn Badis, més conegut simplement com a Ibn Xaddad, fou un historiador d'origen zírida. Va morir després del 1186, en una data desconeguda.
Va escriure una història dels zírides que s'ha perdut i que fou utilitzada com una de les referències per Ibn Khaldun.

## Referències

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Shaddād".
# Addams (cràter)

Addams és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 87 km de diàmetre. Porta el nom de Jane Addams (1860-1935), sociòloga estatunidenca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Addams». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# 746

El 746 (DCCXLVI) fou un any comú començat en dissabte del calendari julià.

## Esdeveniments

* Pipí el Breu, únic rei dels francs
* Fi del reialme dels alamans
* Pesta a Sicília i l'Imperi Romà d'Orient
* Un gran terratrèmol sacseja l'Orient Pròxim (data discutida).

## Referències

* ↑ Tsafrir i Foerster, 1992, p. 231.

## Bibliografia

* Tsafrir, Y.; Foerster, G. «The Dating of the 'Earthquake of the Sabbatical Year' of 749 C. E. in Palestine» (en anglès). Bulletin of the School of Oriental and African Studies, 55, 2, 1992, pàg. 231–235. DOI: 10.1017/S0041977X00004584.
# Acquappesa

Acquappesa és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis de Cetraro, Fagnano Castello, Guardia Piemontese i Mongrassano.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi d'Acquappesa :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* Acquappesa - Lloc web oficial
# Alberto Sánchez

Alberto Sánchez és el nom dels següents personatges:
* Alberto Sánchez Pérez, (Toledo, 1895 - Moscú, 1962), pintor i escultor espanyola
* Luis Alberto Sánchez Sánchez,(Lima, 12 d'octubre de 1900 - Lima, 6 de febrer de 1994) escriptor, advocat i polític peruà
* Carlos Alberto Sánchez Moreno, (Colòmbia, 6 de febrer de 1986), futbolista colombià
* Alberto Sánchez Aizcorbe, (Lima, 20 de maig de 1941) arquitecte, urbanista i polític peruà;
* Luis Alberto Sánchez presentador de televisió espanyol;

## Vegeu també

* Albert Sánchez
# Aglí

L'Aglí (en occità Aglin) és un riu que neix a Occitània, a les Corberes, i desemboca a la Catalunya del Nord, al Rosselló.
Neix al Col de Limas, a la serralada nord-pirinenca de les Corberes, terme de Bugarag. Abandona les Corberes després de passar pel terme de Cubièra per entrar a la Fenolleda, on passa per Sant Pau de Fenollet, Ansinyà, i la Tor de Trinyac; llavors entra al Rosselló i passa per Estagell, Cases de Pena, Espirà de l'Aglí, Ribesaltes i Sant Llorenç de la Salanca, i finalment desemboca al Mediterrani al Barcarès, després d'un recorregut de 74 km. A la Fenolleda crea múltiples congosts, com les turístiques Gorges de Galamús, a Sant Pau de Fenollet.

## Toponímia

A l'Ora maritima, Aviè recull les informacions del Periple Massaliota del segle vi aC, i menciona, a la zona del Rosselló, un Sordus amnis (que no és més que 'el riu dels sòrdons'), que es podria correspondre a l'Aglí. Plini el Vell l'anomena flumen Vernodubrum, un topònim clarament cèltic i que avui en dia porta un afluent de l'Aglí, el Verdoble.
A l'edat mitjana el topònim es degué desplaçar per referir-se exclusivament al Verdoble, alhora que el riu principal prengué el nom d'Aquilinum 'relatiu a les àguiles', tal vegada un nom de persona, ja documentat el segle ix, i que evolucionà fins a prendre la forma actual de Aglí.

## Afluents principals

Es tracta d'un riu de caràcter mediterrani, de gran irregularitat, amb períodes de sequera i grans crescudes. Una de les més destacables fou la del 17 d'octubre de 1940, amb 2.100 m³/s a Estagell.
Els seus principals afluents són el Verdoble, el Matassa, el Boulzane i el Maurí, situats així:
* Riba dreta:
** la Bolzana: 34 km
** la Désix: 32,4 km
* Riba esquerra:
** la Ribera de Maurí: 18,6 km
** el Verdoble: 46,8 km
** el Ròbol: 17,8 km

## Referències

* ↑ Aviè, Ora maritima, v. 567.
* ↑ Plini, Naturalis Historia, III, 32.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Aglí». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «Pirinees Occidentals». Consell General dels Pirineus Orientals.
# Aglyptodactylus madagascariensis

Aglyptodactylus madagascariensis és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Aglyptodactylus madagascariensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 1 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Alfonso Nápoles Gándara

Alfonso Nápoles Gándara (Cuernavaca, 20 d'octubre de 1897 - Ciutat de Mèxic, 11 de novembre de 1992) va ser un matemàtic mexicà.

## Vida i Obra

Nascut a Cuernavaca on va fer la primera escolarització, va passar a fer els estudis secundaris a la Escuela Nacional Preparatoria de Ciutat de Mèxic des de 1910 fins a 1915. A continuació va estudiar a la Escuela Nacional de Ingenieros on va ser deixeble de Sotero Prieto i en la qual es va graduar el 1921.
A partir de 1923 va ser professor de diverses escoles superiors de la capital i el 1930 va rebre una beca Guggenheim que li va permetre ampliar estudis al Massachusetts Institute of Technology fins al 1932.
En morir Soetro Prieto el 1935, Nápoles va asumir el lideratge de la comunitat matemàtica a Mèxic. Ell va iniciar les classes de matemàtiques independents de l'enginyeria, a ell se li deuen la creació de la Facultad de Ciencias el 1935, del Instituto de Matemàticas de la UNAM i de la Sociedad Matemàtica Mexicana el 1942.
En retirar-se el 1965 va ser nomenat president honorari vitalici de la Sociedad Matemàtica Mexicana.

## Referències

* ↑ Barajas, 1992, p. 249.
* 1 2 Barajas, 1999, p. 29.
* ↑ Cepeda, 1999, p. 17.
* ↑ Cepeda, 1999, p. 17-19.
* ↑ Ramírez, 1997, p. web.

## Bibliografia

* Barajas, Alberto. «Alfonso Nápoles Gándara». A: Universidad Autónoma Nacional de México. Nuestros Maestros. Tomo I (en castellà). UNAM, 1992, p. 247-249. ISBN 968-36-2298-4.
* Barajas, Alberto «Alfonso Nápoles Gándara» (en castellà). Ciencias, Vol. 53, 1999, pàg. 28-30. ISSN: 0187-6376.
* Cepeda, Francisco J. «Testimonios de la Génesis de la Facultad de Ciencias» (en castellà). Ciencias, Vol. 53, 1999, pàg. 16-27. ISSN: 0187-6376.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Alfonso Nápoles Gándara» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Ramírez, Santiago. «Alfonso Nápoles Gándara». Centro de Ciencias Matemàticas. Campus Morelia, 1997. [Consulta: 18 gener 2021]. (castellà)
* «Alfonso Nápoles Gándara». Matemáticos en México. UNAM. [Consulta: 18 gener 2021]. (castellà)
# Cantó de Saint-Geoire-en-Valdaine

El cantó de Saint-Geoire-en-Valdaine és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de La Tour-du-Pin. Té 11 municipis i el cap és Saint-Geoire-en-Valdaine.

## Municipis

* La Bâtie-Divisin
* Charancieu
* Massieu
* Merlas
* Montferrat
* Paladru
* Saint-Bueil
* Saint-Geoire-en-Valdaine
* Saint-Sulpice-des-Rivoires
* Velanne
* Voissant

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1992 | André Chaize | SFIO, després Divers gauche, després Divers droite |
| 1992- | André Gillet | UDF, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.987 | 5.237 | 5.152 | 6.260 | 7.576 | 8.245 | 9.320 |
# Sonia Gómez Vicente

Sonia Gómez Vicente (La Sénia, Montsià, 1973) és una ballarina, performer i coreògrafa catalana.
Formada en Dansa contemporània i Coreografia a l'Institut del Teatre i al centre P.A.R.T.S., a Brussel·les, des de l'any 2004, treballa en projectes que tenen com a eixos temàtics la construcció identitària, però també el descobriment de certes impostures socials a través de l'art, a través del cos i de la performance. A mig camí entre la dansa, el teatre i la performance, com a figura destacada de l'escena més contemporània de país, Gómez Vicente ha treballat com a intèrpret en les agrupacions General Elèctrica, La Carnicería Teatro i La Fura dels Baus.
La seva trajectòria ha estat guardonada amb el Premi FAD Sebastià Gash (2007), el Premi Espectacle Innovador en Gira (2010), el Premi Delfí Colomé (2017) i el Premi Butaca al millor espectacle de dansa (2018). La seva obra té com a eixos temàtics la construcció identitària, però també el descobriment de certes impostures socials a través de l'art i de les impostures de l'art a través de les performances, com a actes públics, oberts i socials. Aquesta varietat de materials, de diferents procedències i disciplines, aprofundeix de forma coherent i lúdica en una obra també complexa i sofisticada. La ficció, sempre present a la seva feina, és perfecció i imperfecció, entre el fet real i la cosa fictícia o entre la representació i la seva experiència.

## Referències

* 1 2 «Sonia Gómez Vicente». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). [Consulta: 23 juliol 2020].
* 1 2 3 «Sònia Gómez». Revista Idees. Centre d'Estudis de Temes Contemporanis de la Generalitat de Catalunya, Núm. 47, 2019 [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ «Sònia Gómez». Danza.es. Institut Nacional de les Arts Escèniques i de la Música (INAEM) - Ministeri de Cultura i Esport d'Espanya. [Consulta: 23 juliol 2020].
# Valencia (Bukidnon)

Valencia és una ciutat de la província de Bukidnon, a la regió filipina de Mindanao Septentrional. Segons les dades del cens de l'any 2007 té una població de 162.745 habitants distribuïts en una superfície de 587,29 km².
Valencia està políticament subdividida en 31 barangays.
| Bagontaas Banlag Barobo Batangan Catumbalon Colonia Concepcion Dagat-Kidavao Guinoyuran Kahapunan Laligan | Lilingayon Lourdes Lumbayao Lumbo Lurogan Maapag Mabuhay Mailag Mt. Nebo Nabago | Pinatilan Poblacion San Carlos San Isidro Sinabuagan Sinayawan Sugod Tongantongan Tugaya Vintar |
# Serra de la Galera

La Serra de la Galera és una serra situada al terme municipal de Godall a la comarca del Montsià, amb una elevació màxima de 220,7 metres.
És una manera d'anomenar la secció septentrional de la Serra de Godall a causa del fet que es troba no gaire lluny del municipi de la Galera.

## Vegeu també

* Serra de Godall