OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kórobovka

Kórobovka (en rus: Коробовка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia 451 habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
* ↑ http://rgada.info/opisi/1354-opis_487-1/0006.jpg
* ↑ Часовня на могиле мужа Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine. // Gorod48
# Koné (Nova Caledònia)

Koné (canac Koohnê) és un municipi francès, situat a la col·lectivitat d'ultramar de Nova Caledònia. El 2009 tenia 5.199 habitants. El 78% de la població canac viu en àrees tribals

## Evolució demogràfica

Població de Koné (1956-2009) :
| Població | 2.037 | 2.340 | 2.557 | 2.479 | 2.919 | 2.919 | 4.088 | 4.500 | 5.199 |
| Any | 1956 | 1963 | 1969 | 1976 | 1983 | 1989 | 1996 | 2004 | 2009 |

## Composició ètnica

* Europeus 24,4%
* Canacs 63,1%
* Polinèsics 2,1%
* Altres, 10,4%
Hi ha 9 tribus en el territori del municipi, distribuïdes sobretot a l'interior i a la Serralada Central, que és didivida entre dos districtes tradicionals; el de Bacus és el més poblat i compta amb 4 tribus (Bacus, Koniambo, Tiaoué i Atéou), de parla paici, llevat Bacus, que parla un dialecte de la regió Voh-Koné. L'altre és el de Poindah, que agrupa set tribus (Netchaot, Noelly, Néami, Poindah, Bopope, Ouaté i Paouta-Baï), també de llengua paici, llevat Netchait i Bobope. que parlen camuki.
Tribus essencialment creades amb un estatut de reserva per tal de permetre l'explotació de níquel i la instal·lació de colons de la dècada de 1860, Koné ha estat l'epicentre de la revolta canac de 1917, la més gran insurrecció melanèsia de 1878.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1961-1970 | Lucien Allard | UC |
| 1970-1994 | Paul Napoarea | UC, FI i FLNKS-UC |
| 1994-2001 | Marcel Nedia | FLNKS-UC |
| 2001- | Joseph Goromido | FLNKS-UNI-Palika |

## Referències

* Divisió administrativa de Nova Caledònia
Belep • Canala • Hienghène • Houaïlou • Kaala-Gomen • Koné • Kouaoua • Koumac • Ouégoa • Poindimié • Ponérihouen • Pouébo • Pouembout • Poum • Poya • Touho • Voh •
Boulouparis • Bourail • Dumbéa • Farino • La Foa • L'Île des Pins • Moindou• Mont-Dore • Nouméa • Païta • Poya • Sarraméa • Thio • Yaté •
Ouvéa • Lifou • Maré •
# Kiba

Kiba (牙 - KIBA-, Kiba literalment l'«ullal») és un anime de la fantasia de Studio Madhouse que començà a difondre's en TV Tokyo el 5 d'abril de l'any 2006. La sèrie és dirigida per Hiroshi Kōjina amb la coberta superior Japó, una companyia del joc de targeta que negocia com el patrocinador principal.

## Enllaços externs

* Siti oficial (japonès)
* Kiba (TV)(anglès)
# Kiara Advani

Alia Advani (Índia, 1991), coneguda professionalment com Kiara Advani ([kɪˈjaːra əɽˈʋaːɳi]), és una actriu índia que treballa en pel·lícules en hindi i telugu. Després de debutar com a actriu a la pel·lícula de comèdia Fugly (2014), va interpretar a l'esposa de MS Dhoni a la pel·lícula biogràfica esportiva M.S. Dhoni: The Untold Story (2016). Va guanyar estima per interpretar una dona insatisfeta a la pel·lícula de Netflix Lust Stories (2018) i va interpretar la protagonista del thriller polític Bharat Ane Nenu (2018).
Advani va rebre una atenció més àmplia per protagonitzar el drama romàntic Kabir Singh i el drama de comèdia Good Newwz, dues de les pel·lícules hindi més taquilleres del 2019 a Índia. Va guanyar el premi IIFA a la millor actriu secundària per aquesta última. Va tenir molt èxit comercial a les pel·lícules del 2022 Bhool Bhulaiyaa 2 i Jugjugg Jeeyo. Les seves actuacions com a parella de Vikram Batra a la pel·lícula Shershaah (2021) i d'una dona casada amb problemes al drama romàntic Satyaprem Ki Katha (2023) li van valdre nominacions al premi Filmfare a la millor actriu.
A més d'actuar, exerceix d'ambaixadora de diverses marques i productes. Advani està casada amb l'actor Sidharth Malhotra.

## Referències

* ↑ «Kiara Advani's post for her 25th birthday in 2016». Instagram, 31-07-2016. Arxivat de l'original el 6 October 2022. [Consulta: 4 agost 2022].
* ↑ «Kiara Advani's post for her 24th birthday in 2015». Instagram, 31-07-2015. Arxivat de l'original el 6 October 2022. [Consulta: 4 agost 2022].
* ↑ «Kiara Advani's Unknown Facts Photos» (en anglès). The Times of India, 27-09-2016. Arxivat de l'original el 11 September 2019. [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ Agrawal, Stuti. «Having a film background can only get you to meet the right people: Kiara Advani». The Times of India, 26-05-2014. Arxivat de l'original el 26 June 2019. [Consulta: 1r juny 2014].
* ↑ «Gene Junction: Kiara Alia Advani». Verve Magazine, 02-02-2016. Arxivat de l'original el 26 June 2019. [Consulta: 2 febrer 2016].
* ↑ «Salman Khan renamed Fugly actress as Kiara Advani». India Today, 03-06-2014.
* ↑ «Kiara Advani says she felt very low after failure of debut film Fugly: 'Didn't want to go out, meet people'» (en anglès). Hindustan Times, 09-08-2021. Arxivat de l'original el 13 March 2022. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Kiara Advani says Alia Bhatt is the reason Salman Khan advised her to change her name». Hindustan Times, 09-05-2019. Arxivat de l'original el 30 September 2021. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ Deshmukh, Ashwini. «Kiara Advani on rejection, love and upcoming films». Filmfare, 23-07-2019. Arxivat de l'original el 27 July 2019. [Consulta: 27 juliol 2019].
# Astroman (còmic)

Astroman, va ser una sèrie de còmics de ciència-ficció creada pel guionista Víctor Mora i el dibuixant Manuel Cuyàs. Es va publicar per primera vegada a la revista de còmics de l'editorial Bruguera, DDT al número tres-cents amb data, abril del 1973.

## Trajectòria editorial

Astroman es va començar a publicar en format serialitzat a la revista de còmics DDT, entre el número tres-cents i el tres-cents set, amb l'episodi titulat El Hombre de Astronita. Posterior-ment es publicaven a Grandes Aventuras Juveniles. D'altres històries del personatge serialitzades a DDT i Mortadelo foren, Mister Zero, Ataca i Un Mundo para sobrevivir.
El 1972, les seves aventures van començar a recopilar-se en àlbums monogràfics en el si de la "Col·lecció Grandes Aventuras Juveniles" (1971), que compartia amb altres sèries de grafisme realista de la casa: Aventura en el fondo del mar, El Corsario de Hierro, Dani Futuro, Roldán sin Miedo, El Sheriff King i Supernova.
Víctor Mora, ja no va crear cap més sèrie per a Bruguera.
La sèrie d'Astroman, inicialment l'havia de dibuixar Escandell pels grans formats a color de l'editorial Bruguera com eren El Capitán Trueno o El Jabato, però per problemes amb la censura el primer número no es va publicar fins anys després, quan el dibuixant Cuyas ja havia fet una versió diferent del personatge i les historietes dibuixades per Escandell es publicaren amb el nom de Fenix.

### Valoració

Per a l'investigador Antoni Guiral, Astroman, més enllà de la qualitat del seu dibuix, es queda en els tòpics argumentals del gènere, per molt respectables que aquests siguin, i empal·lideix davant l'originalitat dels guions de Dani Futuro (1970), també del mateix autor.
Llista de publicacions, títols i autors del personatge. :
| Publicació | Títol | Dibuixant | Guionista | Data | Numero | Editorial |
| El DDT | El Hombre de Astronita | Cuyás | Victor Alcazar | 6-4-1973 a 4-6-1973 | 300 al 307 | Bruguera |
| El DDT | Mister Zero, Ataca | Cuyás | Victor Alcazar | 29-12-1975 a 5-4-1976 | 266 a 280 | Bruguera |
| Mortadelo | Un Mundo para sobrevivir | Cuyás | Victor Mora i Andrés Martín | 6-4-1973 a 4-6-1973 | 300 al 307 | Bruguera |
| Grandes Aventuras Juveniles | El Hombre de Astronita | Cuyás | Victor Alcazar | 1973 | 54 | Bruguera |
| Grandes Aventuras Juveniles | Mister Zero, Ataca | Cuyás | Victor Alcazar | 1973 | 63 | Bruguera |

## Referències

* 1 2 Guiral, Antoni. Cuando los cómics se llamaban Tebeos La Escuela Bruguera (1945-1963). Ediciones El Jueves,S.A.(RBA El Jueves), 2004. Pag 57. ISBN 978-84-9741-555-2. (castellà)
* 1 2 Regueiro, Tino. Guia visual de l'Editorial Bruguera (1940-1988). Edicions Glénat S. L., 2005, p. 164,165,176,177. ISBN 84-8449-664-3. (castellà)
* 1 2 «Astroman (fixa a Tebeosfera)» (en castellà). Tebeosfera, 2012. [Consulta: 10 maig 2020].
# Koninklijke Racing Club Gent

El Koninklijke Racing Club Gent és un club de futbol belga de la ciutat de Gant, Flandes Oriental.

## Història

El club va néixer l'any 1899 amb la fusió dels clubs Athletic Club Gantois (1897), Football Club Gantois (1897) i Union Pédestre Gantois (1895), adoptant el nom Racing Club de Gand, registrat a la Federació amb número de matrícula 11. El 1903 també se li uní el Sportmen's Club Gantois. Participà en la lliga belga B les temporades 1898-99 i 1899-1900. Retornà a Primera Divisió el 1908-09. La temporada 1911-12 disputà la final de la Copa i retornà a Primera Divisió, on hi romangué fins al 1935 (excepte les temporades 1922-23 i 1930-31). L'any 1925 li fou atorgat el títol de reial, esdevenint Royal Racing Club de Gand. Els anys 1925 i 1929 assolí la seva millor classificació històrica, amb una cinquena posició a primera divisió. La temporada 1952-53 jugà la seva darrera temporada a primera divisió. El 1969 canvià el nom a Royal Racing Club Gent (nom de la ciutat en neerlandès). L'any 1987 s'uní al club FC Heirnis Gent esdevenint Royal Racing Club Heirnis Gent, tornant a l'anterior nom el 1999. El 2000 es fusionà amb KVV Standaard Meulestede passant a dir-se Royal Racing Club Gent-Zeehaven i dos anys més tard es fusionà amb el KFC Oostakker, adoptant el nom KRC Gent-Zeehaven , i a 2016 a KRC Gent.

## Palmarès

* Segona divisió belga:
** 1930-31

## Referències

* ↑ «DICTIONNAIRE DES CLUBS AFFILIES A L'URBSFA DEPUIS 1895». URBSFA i foot 100 asbl. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ «Belgian football clubs history». users.skynet.be/pluto. Arxivat de l'original el 2015-11-01. [Consulta: 20 octubre 2013].
* ↑ «1st and 2nd division final tables». RSSSF. [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
# L'Oriol de Gurb

L'Oriol de Gurb és una obra de Gurb (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una gran estructura de planta quadrada, coberta a dues vessants que vessen les aigües a les façanes laterals. És una masia de tipus clàssic a la qual se li ha afegit una estructura de porxos que es recolza a una de les parets laterals i que s'obre a un pati protegit per un mur que envolta la casa.
A l'altra façana lateral també s'hi ha afegit una petita estructura de coberta de teula a una sola vessant.
L'entrada és una gran porta d'arc de mig punt amb dovelles circulars i les obertures són quadrades o rectangulars sense motllures ornamentals.

## Història

Pel material utilitzat i la seva estructura, seria una de les cases més antigues de Gurb (segles XVII-XVIII), però amb l'annexió posterior dels porxos.
No ha sofert moltes reconstruccions, excepte en les dependències adossades a la façana principal de la casa, construïdes amb nous materials (uralita, totxos, etc.), que desfiguren el seu caràcter.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «L'Oriol de Gurb». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 juny 2020].
# Koninklijke Voetbalclub Kortrijk

El Koninklijke Voetbalclub Kortrijk, també conegut com a KV Kortrijk o KVK, és un club de futbol belga de la ciutat de Kortrijk, Flandes Occidental.

## Història
### Kortrijk Sport

El club va néixer el 1901 amb el nom Sporting Club Courtraisien, ingressant a la Federació el mateix any, amb número de matrícula 19. L'any 1918 es fusionà amb el FC Courtraisien, esdevenint Courtrai Sports. L'any 1927 li fou atorgat el títol de reial, esdevenint Royal Courtrai Sports. El 1951 traduí el seu nom al neerlandès, esdevenint Koninklijke Kortrijk Sport.

### Stade Kortrijk

L'any 1923 va néixer el club Stade Kortrijk després de la fusió de les entitats Eendracht Kortrijk i Patronaat Sint-Rochus. El club tenia matrícula 161. Posteriorment va rebre el títol de reial: Koninklijke Stade Kortrijk.

### KV Kortrijk

L'any 1971 es fusionaren els dos rivals ciutadans, Sport i Stade. El club resultant s'anomenà KV Kortrijk. Problemes econòmics portaren el club l'any 2001 a la tercera divisió. El 2002 esdevingué CVBA Kortrijk Voetbalt i el 2003 retornà a l'anterior nom. Del 2004 al 2008 jugà a la segona divisió, fins que la temporada 2007-08 ascendí a primera. Fou finalista de la Copa belga la temporada 2011-12.

## Palmarès

* Segona divisió belga:
** 1905-06, 2007-08
* Segona divisió belga (ronda final):
** 1976, 1980, 1998

## Referències

* 1 2 3 «DICTIONNAIRE DES CLUBS AFFILIES A L'URBSFA DEPUIS 1895». URBSFA i foot 100 asbl. [Consulta: 20 octubre 2013].
* 1 2 3 «Belgian football clubs history». users.skynet.be/pluto. Arxivat de l'original el 2015-11-01. [Consulta: 20 octubre 2013].
* 1 2 3 «1st and 2nd division final tables». RSSSF. [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Koninklijke Voetbalclub Kortrijk - Lloc web oficial
* Kortrijk a UEFA.COM
* Kortrijk a EUFO.DE
# Assemblea Constituent Estoniana

L'Assemblea Constituent Estoniana (estonià Asutav Kogu) fou escollida entre el 5 i el 7 d'abril de 1919, convocada pel Govern Provisional Estonià durant la guerra d'independència d'Estònia. L'assemblea fou escollida per representació proporcional, hi pogueren votar també els soldats del front i van guanyar els partits de centre i esquerra:
| Partits d'esquerra | % Vots | Escons | Partits de Centre | % Vots | Escons | Partits de Dreta | Vots | Escons | Altres | Vots | Escons |
| Social Demòcrates | % 33.3 | 41 | Partit del Treball | % 25.1 | 30 | Partit Nacional Cristià | % 4.4 | 5 | Minories ètniques | % 3.8 | 4 |
| Socialistes Independents | % 5.8 | 7 | Partit Nacional | % 20.7 | 25 | Lliga Agrària | % 6.5 | 8 | Altres | % 0.4 | 0 |
| Total Esquerra | % 39.1 | 48 | Total Centre | % 45.8 | 55 | Total Dreta | % 10.9 | 13 | Total altres | % 4.2 | 4 |
Els seus 120 membres van celebrar la sessió d'obertura el 23 d'abril de 1919, considerat des d'aleshores la diada del Parlament. Fou escollit aquest dia perquè coincidia amb l'aixecament de Sant Jordi de 1343. Fou escollit com a cap de l'assemblea el socialdemòcrata August Rei. El 7 de maig l'Assemblea va aprovar la Llei d'Escoles Públiques Elementals, per la qual s'establia l'ensenyament obligatori des dels sis anys. El 9 de maig de 1919 el govern provisional estonià va dimitir i va prendre possessió i el primer govern d'Estònia elegit democràticament, dirigit pel primer ministre socialdemòcrata Otto Strandman.
El 15 de maig l'Assemblea va reafirmar la declaració d'independència d'Estònia, amb l'objectiu que la comunitat internacional la reconegués. El 19 de maig va aprovar una constitució provisional estoniana i el 10 d'octubre una reforma agrària per la qual s'expropiava terres als alemanys bàltics i acabava amb 700 anys de possessió de les terres que els alemanys havien guanyat amb la Croada Livònica.
El 13 de febrer de 1920 fou ratificat el Tractat de Tartu, signat el 2 de febrer entre Estònia i la Rússia Soviètica. El 15 de juny de 1920 fou adoptada la primera constitució estoniana, i després d'això es convocaren les primeres eleccions legislatives, i com concorregudes el 20 de desembre de 1920, l'Assemblea Constituent es va dissoldre.

## Referències

* ↑ Historical Dictionary of Estonia; p. 140 ISBN 0-8108-4904-6

## Enllaços externs

* Història de l'Asutav Kogu
# Assemblea Constituent de l'Equador de 2007 i 2008

L'Assemblea Constituent de l'Equador va ser una assemblea convocada per a la redacció d'un nou text constitucional a aquest país sud-americà, amb la intenció de substituir la Constitució de 1998.
La seu de l'assemblea va ser al complex denominat Ciutat Alfaro, al cantó Montecristi a la província de Manabí. L'Assemblea va iniciar les sessions el 29 de novembre de 2007 i va acabar oficialment les seves funcions el 25 d'octubre de 2008.
Durant el període que l'assemblea va estar en funcions, el Congrés Nacional va ser dissolt i el Poder legislatiu va passar a mans d'aquest organisme. El 27 de juny de 2008, el president de l'Assemblea Alberto Acosta Espinosa, va renunciar per divergències amb el president de la república Rafael Correa. L'Assemblea va nomenar a Fernando Cordero com a nou president.
L'Assemblea Constituent va finalitzar la seva tasca principal (la redacció de la nova Constitució) la nit de dijous 24 de juliol de 2008 i el text de la nova Constitució va ser aprovat per 94 assembleistes. El 25 de juliol es va realitzar la cerimònia de presentació de la nova Constitució que va ser lliurada al Tribunal Suprem Electoral perquè convoqués el referèndum constitucional.
El 28 de setembre de 2008 la nova Constitució va ser aprovada amb el 63.93% dels vots i el 20 d'octubre del mateix any va ser publicada en el Registre Oficial. L'Assemblea es va reinstal·lar el 22 d'octubre de 2008 per a conformar la Comissió Legislativa i de fiscalització i la Funció Electoral, i va ser clausurada oficialment el 25 d'octubre del 2008.

## Escons per partit

| Llista | Llista | Partit / Moviment | Escons |
| | 35 | Movimiento Alianza PAIS, Patria Altiva I Soberana (PAIS) | 79 |
| | 3 | Partido Sociedad Patriótica 21 de Enero (PSP) | 18 |
| | 7 | Partido Renovador Institucional Acción Nacional (PRIAN) | 8 |
| | 6 | Partido Social Cristiano (PSC) | 6 |
| | 18 | Movimiento de Unidad Plurinacional Pachakutik Nuevo-País (MUPP-NP) | 4 |
| | 15 | Movimiento Popular Democrático (MPD) | 4 |
| | 29 | Red Ética y Democracia (RED) | 3 |
| | 12 | Izquierda Democrática (ID) | 3 |
| | 41 | Una Nueva Opción (UNO) | 2 |
| | 10 | Partido Roldosista Ecuatoriano (PRE) | 1 |
| | 27 | Movimiento Honradez Nacional (MHN) | 1 |
| | 99 | Movimiento Ciudadano Independiente Futuro Ya | 1 |
| Total | Total | Total | 130 |

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en castellà). Arxivat de l'original el 17 de març de 2013. [Consulta: 30 març 2013].
* ↑ «El Comercio». Arxivat de l'original el 2009-05-09. [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ Ecuador draft constitution passed. BBC. Consultat el 15/09/2008.
# Assemblea Consultiva (Luxemburg)

L'Assemblea Consultiva (en francés: Assemblée Consultative) de Luxemburg es va establir el 1945 cap al final de la Segona Guerra Mundial, quan es va fer evident que la Cambra de Diputats no podia complir la seva funció constitucional. El punt de l'Assemblea Consultiva era exercir aquests drets concedits a la Càmera per la constitució i les lleis, amb l'excepció dels poders legislatius.
El 10 de setembre de 1944 va tenir lloc la fi de la Segona Guerra Mundial a Luxemburg, es va convocar una sessió de la Càmera per al 6 de desembre de 1944. Dels 55 diputats de la Càmera d'abans de la guerra, solament 25 van estar presents. 9 diputats havien mort, 10 eren encara en les presons alemanyes o camps de concentració, i 9 eren sota sospita de col·laboració amb l'ocupació alemanya. Per tant, amb menys de la meitat dels diputats presents, no hi va haver quòrum, segons l'exigit per la Constitució. La Sala no era capaç de funcionar i prendre decisions.
A instàncies de la Unio'n, l'organització paraigua de la Resistència, es va establir una Assemblea Consultiva per decret, el 22 de febrer de 1945, perquè el Govern d'Alliberament aconsellarà en les seves funcions. Els membres de l'Assemblea van ser nomenats per un altre decret el 12 de març de 1945. Es va iniciar les seves activitats tot just uns dies després que els últims pobles luxemburguesos, a la vora d'Echternach, havien estat alliberats.
A partir del 20 de març de 1945 fins al 16 d'agost del mateix any van tenir lloc 18 sessions de l'Assemblea.

## Membres

| Joseph Artois Jean-Pierre Assa Jean-Pierre Bauer Nicolas Biever René Blum Paul Bohr Marcel Cahen Hubert Clément Emile Colling Othon Decker Gaston Diderich Aloyse Duhr Léon Flammang Nelly Flick Pierre Gansen Henri Gengler Pierre Godart Émile Hamilius Venant Hildgen Nicolas Jacoby Jean Kill Léon Kinsch Adolphe Klein Nicolas Kremer Ferdinand Kuhn Jean-Pierre Lenertz Jean Leischen Jean Lutgen | Jean Maroldt Nicolas Mathieu Albert Meyers Denis Netgen François Neu Alphonse Osch Victor Prost Edouard Reiland Émile Reuter Alphonse Rodesch Emile Schaus Jean-Pierre Schloesser Tony Schmit Pierre Schockmel Joseph Schroeder Gustave Schuman Joseph Simon Michel Speltz Dominique Steichen Robert Stumper Jean-Jacques Theisen Dominique Urbany Arthur Useldinger Etienne Weber Camille Welter Louis Welter Nikolaus Welter Victor Wilhelm Nicolas Wirtgen |

## Referències

* ↑ «Arrêté grand-ducal du 22 février 1945 ayant pour objet l'institution d'une assemblée consultative. Mémorial Nr 8 27 February 1945» (en francès) p. 65. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 4 juliol 2015].
* ↑ «Arrêté grand-ducal du 12 mars 1945 portant nomination des membres de l'Assemblée consultative. Mémorial Nr 12 of 9 March 1945» (en francès) p. 91. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2015. [Consulta: 4 juliol 2015].
# La Casa de les Lloses

La Casa de les Lloses és una obra de la Selva de Mar (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a la part meridional del nucli urbà de la població, al capdamunt de la Pujada dels Miralls, essent l'última construcció present a la zona. Construcció formada per un sol cos de planta rectangular, amb l'eix de ponent a llevant i de dimensions reduïdes (uns 6 per 3 metres). El nom popular de "Casa de Les Lloses" és originat per haver-se conservat perfectament l'enllosat, de grosses peces de pissarra, de la seva coberta, que és de dues vessants sobre els murs més llargs. Actualment, el carener de la teulada està bastit amb teula àrab. Interiorment posseeix volta apuntada bastida amb pedra morterada, en la qual hi resten les empremtes de l'encanyissat. És construïda amb rebles lligats amb morter i presenta grans pedres angulars. L'edifici és obert pel costat de ponent. Al mur nord hi ha dues petites finestres rectangulars i una porta d'accés.

## Història

L'edifici, que era totalment abandonat i en procés de ruïna, ha estat restaurat pel seu propietari juntament amb la casa veïna, Can Garcés, molt més tardana. La casa de les Lloses podria formar part d'un conjunt d'edificacions coetànies situades en aquesta zona. Actualment és l'única part antiga de l'indret on es troba localitzada.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Casa de les Lloses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# KF Renova Džepčište

El Klubi Futbollit Renova Džepčište o FK Renova (en macedònic: ФК Ренова) és un club de futbol macedoni de la vila de Džepčište, propera a Tetovo.

## Història

El club va ser fundat el 2003 a partir d'una escola de futbol fundada el 2000. Més tard es van fusionar amb el FK Shkumbini Tetovo i ingressà a la tercera divisió macedònia. En la seva primera temporada assolí l'ascens a segona. La temporada 2004-2005 ascendí a primera. Guanyà la primera lliga macedònia la temporada 2009-10. Dos anys més tard guanyà la seva primera copa derrotant el Rabotnički 3-1 a la final.

## Palmarès

* Lliga macedònia de futbol:
** 2009-10
* Copa macedònia de futbol:
** 2011-12

## Referències

* 1 2 3 4 «FC RENOVA». FC RENOVA [Consulta: 27 juny 2011]. Arxivat 2009-08-13 a Wayback Machine.«Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-08-13. [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «Macedonia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Macedonian Cup final: Rabotnichki - Renova 1:3». MacedonianFootball.com [Consulta: 2 maig 2012].
* ↑ «КУП: 20-тото јубилејно финале за Ренова». Arxivat de l'original el 2012-07-09. [Consulta: 16 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial (albanès) (macedònic) (anglès)
# KFormula

KFormula és l'editor de fórmules matemàtiques de KDE, que forma part de la suite Koffice.

## Enllaços externs

* Lloc web de Kformula Arxivat 2010-06-18 a Wayback Machine.