OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muhàmmad ibn Rawwad al-Azdí

Muhammad ibn Rawwad al-Azdi fou un notable de l'antiga regió de l'Azerbaidjan del començament del segle ix. És conegut en relació a la revolta de Babak i els khurramites.
Probablement Babak era un servidor d'Ibn Rawwad a Tabriz quan tenia setze anys i va servir a casa seva dos anys. Una altra versió diu que fou la mare de Babak la que va servir amb Ibn Rawwad, però això sembla una confusió amb la mare de Ibn Rawad anomenada Wadjna. Les terres de Muhammad ibn Rawwad eren a Dakarraqan (Dehkhwaraqan) a l'est del llac Urmia. Yakubi esmenta a Muhammad com un dels notables que van ajudar al califa contra Babak el 821/822.

## Bibliografia

* G. H. Sadighi, Les movements religieux iraniens au IIe et IIIe siècle de l'hégire, Paris, 1983
* E. M. Wright, Bābak of Badhdh and al-Afshīn during the Years A.D. 816-841; Symbols of Iranian Persistence against Islamic Penetration in North Iran, Muslim World 38, 1948
# Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1924 - relleus 4x100 metres lliures femenins

Natació als Jocs Olímpics d'estiu de 1924 :
| Lliures |||||
| 100 metres | homes | dones |
| 400 metres | homes | dones |
| 1.500 metres | homes | |
| Esquena |||||
| 100 metres | homes | dones |
| Braça |||||
| 200 metres | homes | dones |
| Relleus lliures |||||
| 4×100 metres | | dones |
| 4×200 metres | homes |
| < 1920 1928 > |||||
Els relleus 4x100 metres lliures femenins va ser una de les onze proves de natació que es disputaren als Jocs Olímpics de París de 1924. La competició es disputà el 18 de juliol de 1924. Hi van prendre part 24 nedadores procedents de 6 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Estats UnitsEuphrasia Donnelly Gertrude Ederle Ethel Lackie Mariechen Wehselau | Regne UnitFlorence Barker Constance Jeans Grace McKenzie Iris Tanner | SuèciaAina Berg Gurli Ewerlund Wivan Pettersson Hjördis Töpel |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1924.
| Rècord del Món | 5:11.6 | Margaret Woodbridge Frances Schroth Irene Guest Ethelda Bleibtrey | Anvers (BEL) | 29 d'agost de 1920 |
| Rècord Olímpic | 5:11.6 | Margaret Woodbridge Frances Schroth Irene Guest Ethelda Bleibtrey | Anvers (BEL) | 29 d'agost de 1920 |
Els Estats Units va establir un nou rècord del món, alhora que baixaven dels 5 minuts, amb un temps de 4:58.8 minuts.

### Final

| Pos. | Nedadores | Temps |
| 1 | Euphrasia Donnelly, Gertrude Ederle, Ethel Lackie i Mariechen Wehselau (USA) | 4:58.8 WR |
| 2 | Florence Barker, Constance Jeans, Grace McKenzie i Iris Tanner (GBR) | 5:17.0 |
| 3 | Aina Berg, Gurli Ewerlund, Wivan Pettersson i Hjördis Töpel (SWE) | 5:35.6 |
| 4 | Vibeke Møller, Agnete Olsen, Hedevig Rasmussen i Karen Maud Rasmussen (DEN) | 5:42.4 |
| 5 | Ernestine Lebrun, Gilberte Mortier, Bienna Pélégry i Mariette Protin (FRA) | 5:43.4 |
| 6 | Mietje Baron, Alida Bolten, Truus Klapwijk i Maria Vierdag (NED) | 5:45.8 |

## Referències

* ↑ «Swimming at the 1924 Paris Summer Games: Women's 4x100 metres Freestyle Relay». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 juny 2018].

## Enllaços externs

* (anglès) Natació - París 1924 Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine.
# Carles I

Carles I és el nom dels següents personatges:
* Carles I o Carlemany, rei dels francs i emperador del Sacre Imperi Romanogermànic (768-814).
* Carles I de Flandes o Carles el Bo, (1083 - 1127) comte de Flandes.
* Carles I d'Anjou (1227-1285), comte d'Anjou, Provença i Maine; Rei de Sicília; rei de Nàpols; rei titular d'Albània i rei titular de Jerusalem.
* Carles I de Valois, (1270 - 1325), comte de Valois; comte d'Anjou i Maine.
* Carles I d'Hongria, (Nàpols, 1288 - Visegrád, 1342), rei d'Hongria.
* Carles I de Navarra (Clermont, 1295 - Vincennes, 1328), rei de França i Navarra.
* Carles I de Bohèmia, (1316-1378) rei de Bohèmia o Carles IV del Sacre Imperi Romanogermànic.
* Carles I de Bretanya, Carles de Blois o Carles el Sant, (1319- 1364).
* Carles I d'Orleans i I de Valois (París, 1394 - Amboise, 1465), príncep de França, duc d'Orleans i de Valois.
* Carles I de Borbó, (1401-1456) duc de Borbó.
* Carles I Tocco, comte de Cefalònia i Zante (1411 - 1429).
* Carles I de Baden, (1427 - Pforzheim, 1475) marcgravi de Baden.
* Carles I de Borgonya dit "el Temerari" (1433-1477), duc de Borgonya
* Carles I d'Angulema (?, 1459 -?, 1496). Comte d'Angulema i de Perigord.
* Carles I de Savoia (Carignano, Savoia, 1468 - Pignerol, 1490), duc de Savoia i rei de Xipre, Jerusalem i Armènia.
* Carles I de Castella i d'Aragó, (1516-1556) emperador romanogermànic
* Carles I d'Anglaterra i d'Escòcia (1625-1649), Rei d'Anglaterra i d'Escòcia.
* Carles I de Hessen-Kassel (Kassel, Alemanya, 1654 - 1730), landgravi de Hessen-Kassel.
* Carles I Alexandre de Württemberg (1684-1737), duc de Wurttemberg-Winnental, comte de Montbéliard, duc de Württemberg.
* Carles I de Brunsvic-Wolfenbüttel (Brunsvic, 1713 - 1780)
* Carles I de Parma o Carles III d'Espanya, Carles VII de les Dues Sicílies (1716 - 1788).
* Carles I de Lucca, (1799 - 1883) duc de Lucca, Parma i Piacenza
* Carles I de Württemberg, (1823 - 1891), r rei de Württemberg.
* Carles I de Romania (1866-1914), Rei de Romania.
* Carles I de Finlandia, (1868 - 1940) rei de Finlàndia.
* Carles I d'Àustria i IV d'Hongria, (1887 - 1921). Emperador d'Àustria i rei d'Hongria.
* Carles I de Portugal (1889-1908), duc de Bragança i rei de Portugal.
Viccionari
# Mas de les Brucardes

les Brucardes és un mas al terme municipal de Sant Fruitós de Bages (Bages) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Antigament havia rebut el nom de Mas Brucart i es consolidà el segle xviii, coincidint amb l'auge de la vinya. A partir d'aleshores es troba documentat com les Brucardes. A mitjans del segle xx el mas es transformà en hostal, sofrint reformes importants, sobretot a l'interior. Ha mantingut aquesta funció de manera ininterrompuda fins avui dia. A la dècada dels seixanta s'anà desenvolupant al seu voltant un nucli residencial.
Mas d'estructura complexa degut a les transformacions que ha anat rebent al llarg del temps. L'estructura originària és un cos rectangular amb coberta irregular de dos vents, i amb el carener perpendicular a la façana. Aquest cos ha esdevingut el nucli de l'actual edifici, havent-s'hi adossat un cos rectangular de tres plantes a migdia i un altre, també rectangular, amb coberta a un vent, que és per on avui s'accedeix, mitjançant escales exteriors, a la planta principal. A la planta superior d'aquest cos hi ha una galeria amb arcs de mig punt construïts amb maó. L'entrada tradicional al mas s'efectuava a la façana de llevant mitjançant un gran portal rectangular format amb carreus de pedra picada. Convé destacar els cinc contraforts del cantó nord i els tres més grossos que hi ha al cantó de migdia.

## Notes

* 1 2 «Mas de les Brucardes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Togoperla totanigra

Togoperla totanigra és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a la Xina, incloent-hi Guangxi i Zhejiang.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Casteldaccia

Casteldaccia (sicilià Castiddaccia) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 10.465 habitants. Limita amb els municipis d'Altavilla Milicia, Baucina, Bolognetta, Caccamo, Misilmeri, Santa Flavia, Trabia i Ventimiglia di Sicilia.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Giovanni Di Giacinto | Llista cívica |
# Portada/efemèride octubre 21

François Truffaut
« 20 d'octubre · 21 d'octubre · 22 d'octubre »
# Matthew Holmes

Matthew Holmes (Wigan, 8 de desembre de 1993) és un ciclista anglès, professional des del 2012, i actualment a l'equip Lotto-Soudal.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la Totnes–Vire
* 2020
** Vencedor d'una etapa al Tour Down Under

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2020. 81è de la classificació general
* 2022. 116è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Steff Cras and Matthew Holmes complete Lotto Soudal's 2020 roster». Cyclingnews.com. Future plc, 27-10-2019 [Consulta: 2 gener 2020].

## Enllaços externs

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Un estiu a Eivissa

Un estiu a Eivissa (títol original, Ibiza) és una pel·lícula francesa dirigida per Arnaud Lemort, produïda el 2018 i estrenada el 2019. S'ha doblat al valencià per a À Punt. També s'ha subtitulat al català oriental.
Christian Clavier ocupa el paper principal, al costat de Mathilde Seigner.

## Sinopsi

En Philippe i la Carole són dos divorciats que s'acaben de conèixer. Però, abans de plantejar-se qualsevol relació seriosa, en Philippe ha de guanyar-se el favor dels dos fills adolescents de la Carole. Aleshores fa un tracte amb el fill gran: si aprova el batxillerat, escollirà el destí de les properes vacances. Ell tria Eivissa. En Philippe, que està més acostumat a unes vacances tranquil·les a la badia del Somme, viurà un veritable xoc.

## Repartiment

* Christian Clavier: Philippe
* Mathilde Seigner: Carole
* JoeyStarr: Frankie
* Olivier Marchal: Pascalou
* Frédérique Bel: Fleur
* Louis-Do de Lencquesaing: Michel
* Alexis Corso: Jordan
* Léopold Buchsbaum: Julien
* Xavier Robic: Roméo
* Laetitia Chambon: Sara, l'assistent de vol
* Pili Groyne: Manon
* Cathy Guetta: Cathy
* Philippe Laudenbach: el pare d'en Philippe
* Lola Aubrière: Tara
* Marie de Dinechin: Maelle
* Anne-Sophie Soldaini: Justine
* Benoît DuPac: Didier

## Referències

* 1 2 «Un estiu a Eivissa». À Punt, 22-07-2023. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ AlloCine. «Ibiza» (en francès). [Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ «Ibiza». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ «Christian Clavier va bronzer à Ibiza avec Mathilde Seigner et JoeyStarr» (en francès). Allociné.
# Castelbellino

Castelbellino és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a uns 35 quilòmetres al sud-oest d'Ancona. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 5.044 habitants.
Castelbellino limita amb els següents municipis: Jesi, Maiolati Spontini i Monte Roberto.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Princeton (Wisconsin)

Princeton és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.504 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Princeton tenia 1.504 habitants, 576 habitatges, i 353 famílies. La densitat de població era de 356,3 habitants per km².
Dels 576 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 29,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.679 $ i la renda mediana per família de 41.023 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.912 $ mentre que les dones 21.719 $. La renda per capita de la població era de 18.047 $. Aproximadament el 5,1% de les famílies i el 12,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Princeton» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Princeton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mound

«Mound o Mounds» té aquests significats:
* Mound (Louisiana)
* Mound (Minnesota)
* Mounds (Oklahoma)
* Mounds (Illinois)
* Mound Bayou, població dels Estats Units a l'estat de Mississipi
* Mound Station, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Mound Valley, població dels Estats Units a l'estat de Kansas
* Mounds View, població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
Viccionari
# NGC 247

NGC 247 és una galàxia espiral intermèdia (tot i que és de vegades classificat com a Galàxia espiral nana) a uns 11,1 milions d'anys en la constel·lació de la Balena. Aquesta distància va ser confirmada a finals de febrer de 2011. Els mesuraments anteriors van mostrar que la galàxia era a uns 12,2 milions anys llum fora, però això va ser demostrat ser incorrecta. NGC 247 és un membre del Grup d'Escultor.
NGC 247 està marcat per una inusual gran buit en un costat del seu disc espiral. Aquest buit conté algunes estrelles més velles, més vermelles però no, joves estrelles més blaves.

## Galàxia i galàxies properes informació de grup

NGC 247 és una de diverses galàxies que està enllaçada gravitacionalment a la Galàxia Escultor (NGC 253). Aquestes galàxies formen un petit nucli al centre del Grup de l'Escultor, que és un dels grups més propers de galàxies de la Via Làctia. La majoria de les altres galàxies associades amb el Grup Escultor són només dèbilment lligades gravitacionalment a aquest nucli.

## Referències

* ↑ I. S. Konstantopoulos «The Snapshot Hubble U-band Cluster Survey (SHUCS). I. Survey description and first application to the mixed star cluster population of NGC 4041». Astronomical Journal, 5, 09-04-2013, pàg. 137. DOI: 10.1088/0004-6256/145/5/137.
* ↑ URL de la referència: http://www.iop.org/EJ/abstract/1538-3881/136/5/1770/.
* ↑ Robert Kennicutt «The Spitzer Local Volume Legacy (LVL) global optical photometry» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 01-09-2014, pàg. 881–889. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1580.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ The news regarding the distance error
* ↑ The Void in the Sculptor Group Spiral Galaxy NGC 247, 2014.
* 1 2 Karachentsev, I. D. «The Local Group and Other Neighboring Galaxy Groups». Astronomical Journal, 129, 1, 2005, pàg. 178–188. arXiv: astro-ph/0410065. Bibcode: 2005AJ....129..178K. DOI: 10.1086/426368.
* ↑ Karachentsev, I. D.; Grebel, E. K.; Sharina, M. E.; Dolphin, A. E.; Geisler, D.; Guhathakrta, P.; Hodge, P. W.; Karachentseva, V. E.; Sarajedini, A. «Distances to nearby galaxies in Sculptor». Astronomy and Astrophysics, 404, 1, 2003, pàg. 93–111. arXiv: astro-ph/0302045. Bibcode: 2003A&A...404...93K. DOI: 10.1051/0004-6361:20030170.
# Casa Senyorial de Vecmemele

La Casa Senyorial de Vecmēmele (en letó: Vecmēmeles muiža) és una mansió a la regió cultural de Selònia, al municipi de Nereta de Letònia.

## Història

Edificada en el segon quart del segle xix, la casa va ser reconstruïda en estil neorenaixentista i per a la seva ornamentació es va utilitzar arcs, pilastres, cornises i medallons decoratius. L'interior està dominat per formes simplificades, com les pintures utilitzades en els acabaments de parets i sostres amb estructures de fusta falsa. És propietat privada.

## Referències

* ↑ «Vecmēmeles muiža» (en letó). Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 2 maig 2015].

## Vegeu també

* Llista de palaus i cases senyorials de Letònia
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1993

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1993 va tenir lloc l'1 de març de 1994 al Centro Cultural de la Villa de Madrid. Va comptar amb el patrocini de l'Ajuntament de Madrid, l'EGEDA i la Fundació per al Foment de la Cultura i de la Cinematografia. Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol i estranger pel seu treball durant l'any 1993. Es van concedir les mateixes nou medalles de l'edició anterior i es va recuperar la Medalla a la millor pel·lícula estrangera. A més, es va concedir un Premi homenatge al director Francis Ford Coppola.
Els premis van estar molt repartits. Sombras en una batalla, Todos a la cárcel i Havanera 1820 aconseguiren dues medalles cadascuna. El director britànic Ken Loach va acudir personalment a rebre el premi a la millor pel·lícula estrangera per la seva pel·lícula Plouen pedres.
Després del lliurament de medalles es va projectar en primícia la pel·lícula Germinal.

## Llista de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | Sombras en una batalla | pel·lícula |
| Millor director | Luis García Berlanga | Todos a la cárcel |
| Millor actriu | Aitana Sánchez-Gijón | Havanera 1820 |
| Millor actor | Josep Sazatornil i Buendía | Todos a la cárcel |
| Millor fotografia | Alfredo F. Mayo | El aliento del diablo |
| Millor música | Bingen Mendizábal Carles Cases i Pujol | La madre muerta Havanera 1820 |
| Millor guió original | Mario Camus | Sombras en una batalla |
| Millor pel·lícula estranjera | Tres colors: Blau Plouen pedres | Pel·lícules |
| Premi revelació | Toni Mora | Cucarachas |
| Millor muntatge | Carmen Frías Arroyo | Huevos de oro |
| Premi homenatge | Francis Ford Coppola | Trajectòria cinematogràfica |

## Referències

* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1993». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 19 juliol 2019].

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1993
* VIII Premis Goya
* III Premis de la Unión de Actores
* III Premis Turia
* 38a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1993 a Internet Movie Database
# Un esperit burleta

Un esperit burleta (títol original en anglès, Blithe Spirit) és una pel·lícula de comèdia britànica del 2020 dirigida per Edward Hall i protagonitzada per Dan Stevens, Leslie Mann, Isla Fisher, Judi Dench, Emilia Fox, Julian Rhind-Tutt, Adil Ray, Michele Dotrice i Aimee-Ffion Edwards. La pel·lícula es va basar en l'obra homònima de 1941 de Noël Coward, adaptada per a la pantalla per Nick Moorcroft, Meg Leonard i Piers Ashworth. S'ha doblat i subtitulat al català.
Un esperit burleta es va exhibir per primer cop al Festival de Cinema de Mill Valley de 2020 i es va estrenar al Regne Unit el 15 de gener de 2021. La pel·lícula va rebre crítiques generalment negatives.

## Referències

* ↑ Fleming, Mike Jr. «Leslie Mann To Star In Noel Coward Adaptation 'Blithe Spirit'». Deadline Hollywood, 17-06-2019. [Consulta: 17 juny 2019].
* ↑ Wiseman, Andreas. «'Blithe Spirit': StudioCanal Among Buyers Of Comedy With Dan Stevens & Judi Dench, Shoot Under Way». Deadline Hollywood, 18-06-2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ Grater, Tom. «Judi Dench, Dan Stevens, Isla Fisher to star in UK comedy 'Blithe Spirit' for Protagonist (exclusive)». Screen International, 15-05-2019. [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ «Un esperit burleta». ésAdir. Arxivat de l'original el 2023-02-06. [Consulta: 15 setembre 2023].
* ↑ «Un esperit burleta». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 setembre 2023].
* ↑ Anderson, Erik. «43rd Mill Valley Film Festival (MVFF) 'Drive-In Cinema' kicks off October 8 with 'Blithe Spirit'». awardswatch.com, September 10, 2020. [Consulta: October 12, 2020].
* ↑ «Downton Abbey's Dan Stevens summons a ghost in exclusive Blithe Spirit clip». Digital Spy, 05-01-2021. [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ «Blithe Spirit Reviews». Metacritic. Red Ventures. [Consulta: 24 febrer 2021].
# Castelbuono

Castelbuono (sicilià Castiddubbonu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 9.298 habitants. Limita amb els municipis de Cefalù, Geraci Siculo, Isnello, Petralia Sottana, Pollina i San Mauro Castelverde.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Mario Cicero | L'Ulivo |

## Persones il·lustres

* Vincenzo Carollo, president de Sicília.
# Navalosa

Navalosa és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 600 | 532 | 488 | 427 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Martí Sàez Madrona

Martí Sàez Madrona (Felanitx, Mallorca, 1961) és un mestre d’escola i músic mallorquí.
Realitzà els seus estudis musicals a l’escola de música de Manacor, al conservatori de Palma i cursos de formació a Anglaterra i EEUU. Captivat pels escenaris, tant pel que fa al teatre com a la música, ha posat en marxa i dirigit diverses iniciatives (Ars Antiqua, Cap Pela, Orquestra In tempo, COC teatre, Estudi Vocal, Coral Ciutat d’Alcúdia), ha col·laborat amb un bon grapat de grups musicals i teatrals, com la Coral Música Viva, Coral UIB, Grup Etzel, Grup de Teatre Popular de Manacor, Capsigranys, TeatrEros..., i dirigit altres, com la Capella de Manacor, la coral de Son Servera, la coral de Petra, la coral de Sa Pobla i el cor de Pollença.
Ha compost la música de l’obra de teatre “Anomenat Lo Tort” (Manacor-1990), de Miquel Mestre; de la pel·lícula “Lo bon rei” (Pollença-1993), de Pere March; dels musicals “Després de la desgràcia” (Pollença-1996), “Bandejat” (Pollença-1997) i “La deixa” (Pollença-1998), de Pere Salas; i ha escrit i dirigit els musicals “Ventafocs” (Alcúdia-2006), “De malnom, Caputxeta”(Alcúdia-2008), La moixa amb botes” (Alcúdia-2010), “Vaja, quina Blancaneus!” (Alcúdia-2009) i “Nit màgica” (Pollença-2017).
A més, la seva tasca creativa dels darrers anys s’ha centrat en posar música a poemes i gloses de diferents autors (Antoni Bisanyes, Joana Raspall, Miquel Costa i Llobera, Miquel Martí i Pol...), de la qual ja n’han sortit tres discs amb més de quaranta cançons.
El 2022 va aparèixer el seu darrer disc, “Oratge de Tramuntana”, enregistrat als estudis CasMusic de Santa Eugènia, ha comptat amb el suport de l’ajuntament de Pollença i del Departament de Política Lingüística del Consell Insular de Mallorca.
L'any 2023 guanya el 2n premi en la convocatòria dels premis "Futurs utòpics de la Mediterrània" convocats per la UIB, amb la cançó "Estimat meu / Ya habib alqalb"

## Discografia

* "Després de la desgràcia" (Swingmedia 1996)
* "Bandejat" (Swingmedia 1997)
* "La deixa" (Swingmedia 1998)
* "De malnom: Caputxeta" (Swingmedia 2008)
* "La moixa amb botes" (Swingmedia 2010)
* "No hi ha temps que no torn" (Phonos 2012)
* "Com si fos ara" (Phonos 2017)
* "Oratge de Tramuntana" (CasMusic 2022)

## Referències

* ↑ «Concert de Martí Sàez “Cançons de la gent i de la terra”». Viu Felanitx, 09-03-2016. [Consulta: 28 setembre 2022].
* ↑ «Martí Sàez Oratge de tramuntana». Enderrock, 01-06-2022 [Consulta: 28 setembre 2022].
# Mouncif El Haddaoui

Mouncif El Haddaoui (àrab: مُنصف الحدَّاوي) (Marroc, 21 d'octubre de 1964 - 15 d'abril de 2024) va ser un futbolista marroquí de la dècada del 1980. Fou internacional amb la selecció del Marroc amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.

## Referències

* ↑ «Décès de l’ancien Lion de l’Atlas, Moncef El Haddaoui…» (en francès), 15-04-2024. [Consulta: 16 abril 2024].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-12-08. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «1986 FIFA World Cup Mexico». Arxivat de l'original el 2011-10-03. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ Perfil a es.soccerway.com
# Casa Senyorial de Vecsaliena

La Casa Senyorial de Vecsaliena també coneguda com a Casa Senyorial de Červonka (en letó: Vecsalienas muiža, en polonès:Czerwony dwór) és una mansió a la regió cultural de Selònia, al Municipi de Daugavpils de Letònia. L'estil neogòtic de la seva estructura va ser construït el 1870.

## Vegeu també

* Llista de palaus i cases senyorials de Letònia