OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La magnitud de la tragèdia

La magnitud de la tragèdia és una novel·la de l'escriptor Quim Monzó. S'inicia quan, a conseqüència d'haver begut massa, el protagonista (Ramon-Maria, un trompetista d'un teatre de varietats) se'n va al llit amb la vedet i no pot aconseguir una erecció. No la pot aconseguir en principi, perquè després l'aconsegueix i esdevé perpètua. Però aquesta perpetuïtat té un preu: una mort a curt termini. La novel·la juga enginyosament amb el clixé del personatge a qui li anuncien que li queda poc temps de vida, i té, en un segon pla paral·lel, un segon protagonista: la fillastra, una adolescent libidinosa i alhora reprimida. La novel·la es va publicar l'any 1989 a l'editorial Quaderns Crema.

## Premis

* Premi de Novel·la El Temps (1989).

## Traduccions

La magnitud de la tragèdia ha estat traduïda a l'espanyol (La magnitud de la tragedia, Editorial Anagrama, Barcelona), a l'alemany (Das ganze Ausmass der Tragödie, Frankfurter Verlagsanstalt, Frankfurt), a l'anglès (The enormity of the tragedy, Peter Owen Publishers, Londres), al finès (Koskettava murhenäytelmä, Like, Helsinki), al francès (L'ampleur de la tragédie, Éditions Jacqueline Chambon, Nimes), al gallec (A magnitude da traxedia, Edicións Positivas, Santiago de Compostel·la), a l'hebreu (גודל האסוך, Keter Publishers, Jerusalem), a l'italià (La magnitudo della tragedia, Marcos & Marcos, Milà), al neerlandès (De omvang van de ramp, Meulenhoff bv, Amsterdam), al suec (Den magnifika tragedin, Alfabeta Bokförlag Ab, Estocolm) i al txec (Průšvih na druhou, Nakladatelství Faun, Praga).

## Referències

* ↑ Marrugat, Jordi. Narrativa catalana de la postmodernitat. Edicions Universitat Barcelona, 2014, p. 89-93. ISBN 8447537587.
* ↑ «La magnitud de la tragèdia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Crítiques de La magnitud de la tragèdia
# Langur gris del Terai

El langur gris del Terai (Semnopithecus hector) és una espècie de mico del Vell Món que antigament era considerada una subespècie del langur gris comú. El langur gris del Terai és considerat una espècie «gairebé amenaçada», car probablement no en queden gaire més de 10.000 exemplars adults i està en declivi constant.
Els langurs grisos del Terai són originaris de Bhutan, el nord de l'Índia i el Nepal, on viuen als contraforts de l'Himàlaia. Viuen a altituds d'entre 150 i 1.600 msnm.
Juntament amb Semnopithecus ajax i Semnopithecus priam, és una de les espècies del gènere Semnopithecus que porten el nom de personatges de la Ilíada.

## Referències

* 1 2 Molur, S. i Chhangani, A. (2008). "Semnopithecus hector." 2008 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2008. [Consulta: 21-08-2011]
# La meva obsessió per Helena

La meva obsessió per Helena (títol original: Boxing Helena) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jennifer Chambers Lynch, estrenada el 1993. Ha estat doblada al català.

## Argument

De nen, Nick Cavanaugh, no ha estat mai un pes per la seva mare, una jove dona seductora que la seva maternitat carregava. Després, Nick Cavanaugh es va convertir en un metge dotat, amb carrera prometedora. Per desgràcia seva, no obstant això, alimenta un amor obsessiu per Helena, una personalitat encantadora i sàdica. Un cop del destí li ha de permetre alliberar els seus fantasmes.

## Repartiment

* Julian Sands: Doctor Nick Cavanaugh
* Sherilyn Fenn: Helena
* Bill Paxton: Ray O'Malley
* Kurtwood Smith: dr. Alan Palmer
* Art Garfunkel: dr. Lawrence Augustine
* Betsy Clark: Anne Garrett
* Nicolette Scorsese: Infermera
* Meg Register: Marion Cavanaugh
* Bryan Smith: Russell
* Marla Levine: Patricia
* Kim Lentz: Diane, infermera
* Lloyd T. Williams: Sam, el botiguer

## Al voltant de la pel·lícula

* Madonna en principi va estar preseleccionada pel paper d'Helena que tanmateix va declinar. Kim Basinger havia de reemplaçar-la però ho va desestimar a quatre setmanes del rodatge. L'afer d'altra banda va ser portat davant els tribunals que van condemnar l'actriu amb 8 milions de dòlars, cosa que l'obliga a declarar-se en fallida. Kim Basinger va apel·lar el judici i havent guanyat aquest segon procés, va signar un acord amb els seus oponents sobre una indemnització menys elevada.

## Premis i nominacions

* Razzie 1994: Pitjor director.

## Referències

* ↑ «La meva obsessió per Helena». esadir.cat.
* ↑ «Boxing Helena». The New York Times.
* ↑ (anglès) Kim Basinger Files Bankruptcy Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine.. Straight Bankruptcy.com
* ↑ (anglès) Kim Basinger - Biografia.
# La fortalesa: l'ull del franctirador

La fortalesa: l'ull del franctirador o La fortalesa 2 (títol original en anglès, Fortress: Sniper's Eye) és una pel·lícula d'acció estatunidenca de 2022 dirigida per Josh Sternfeld com a seqüela de Fortress (2021). És protagonitzada per Jesse Metcalfe, Bruce Willis i Chad Michael Murray. La pel·lícula es va estrenar el 29 d'abril de 2022 a càrrec de Lionsgate Films. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Prime Video: La fortaleza 2» (en anglès americà). [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ «La fortalesa 2». FilminCAT. [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ Catsoulis, Jeannette. «'Fortress: Sniper's Eye' Review», 28-04-2022. [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ Fleming, Mike Jr. «Jesse Metcalfe, Bruce Willis, Chad Michael Murray Star In Emmett/Furla's The Fortress; Two Films Of Trilogy Shoot Back To Back», 03-05-2021. Arxivat de l'original el 3 maig 2021. [Consulta: 3 maig 2021].
* ↑ Hermanns, Grant. «Fortress 2 Trailer & Poster: Murray Seeks Revenge On Willis [EXCLUSIVE]». Screen Rant, 02-03-2022. [Consulta: 3 març 2022].
* ↑ «Fortress 2: Sniper's Eye». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2023].
# Larimus gulosus

Larimus gulosus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 32 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment crustacis planctònics.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima tropical que viu entre 29-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des de Mèxic fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & Valenciennes A., 1830. Histoire naturelle des poissons. Tome cinquième. Livre cinquième. Des Sciénoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-xxviii + 1-499 + 4 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hildebrand, S. F., 1946. A descriptive catalog of the shore fishes of Peru. Bulletin of the United States National Museum Núm. 189: i-xi + 1-530.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ López-Peralta, R.H. i C.A.T. Arcila, 2002. Diet composition of fish species form the southern continental shelf of Colombia. Naga, WorldFish Center Q. 25(3&4):23-29.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* «Larimus gulosus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Lauenen

Lauenen és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat al districte de Saanen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Laurel (Virgínia)

Laurel és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 14.875 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laurel tenia 14.875 habitants, 6.288 habitatges, i 3.634 famílies. La densitat de població era de 1.048 habitants per km².
Dels 6.288 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 42,2% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 38,5% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.128 $ i la renda mediana per família de 52.579 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.495 $ mentre que les dones 30.158 $. La renda per capita de la població era de 21.893 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laurel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laurel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
Viccionari
# Liceu Michel Lucius

El Liceu Michel Lucius (LML) -anomenat anteriorment Collège d'Enseignement Moyen de Luxembourg (CEML) i Lycée technique Michel-Lucius (LTML)- és una escola secundària de la ciutat de Luxemburg. Es troba al barri de Limpertsberg, al nord-oest de la ciutat i és considerat actualment com una institució secundària superior a Luxemburg junt a d'altres institucions educatives, inclosa la Universitat de Luxemburg.
L'escola va ser fundada el 16 d'agost de 1965, sota el nom Collège d'Enseignement Moyen de Luxembourg (CEML) i des del 1979 com Lycée technique Michel-Lucius (LTML). El juliol de 2013, l'escola va adoptar el nom de Liceu Michel Lucius, reflex d'un nou programa més ampli que inclou estudis d'A-Level / IGCSE en anglès.

## Referències

* ↑ «Projet de règlement grand-ducal attribuant la dénomination « Lycée Michel Lucius» au Lycée technique Michel Lucius» (PDF) (en francès) pp. 1-4. Conseil d'Etat public.lu. Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Historique du Lycée Michel Lucius et de l'ancien Collège d'Enseignement Moyen de Luxembourg» (en francès). ltml.lu. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 24 agost 2015].

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial LML Arxivat 2015-08-12 a Wayback Machine.
# Liceu Tècnic Josy Barthel

El Liceu Tècnic Josy Barthel LJBM (en francès: Lycée Technique Josy Barthel) és una escola de secundària de Mamer, al sud-oest de Luxemburg. La primera denominació de l'escola va ser Lyceu Tècnic Josy Barthel i s'ha transformat en Liceu Josy Barthel l'1 de setembre de 2009. Té la seva pròpia estació de tren, Mamer-Lycée, que es troba a uns 500 metres de distància.
Va ser inaugurat al setembre de 2003, i el cost del seu construcció va ascendir a 67.4m Euros. Consta de 60 aules i 16 tallers, i té una capacitat per a 1.300 estudiants. El nom ell va ser donat per Josy Barthel, únic guanyador de Luxemburg d'una medalla d'or olímpica i ex membre del gabinet.

## Enllaços externs

* Liceu Tècnic Josy Barthel - Lloc web oficial
# LeftWord Books

LeftWord Books és una editorial amb seu a Nova Delhi que busca reflectir les opinions de l'esquerra a l'Índia i a l'Àsia meridional. El seu director general és Prakash Karat, exsecretari general del Partit Comunista de l'Índia (Marxista), el director editorial és Vijay Prashad i l'editor gerent és l'actor Sudhanva Deshpande. Ha publicat llibres de Mark Twain, Hugo Chávez, Fidel Castro, Richard Levins, Dwijendra Narayan Jha i Githa Hariharan, entre d'altres.

## Història

LeftWord Books es va fundar el 1999 com a divisió editorial de Naya Rasta Publishers Private Limited. Va ser concebuda per un grup d'intel·lectuals d'esquerres com Prabhat Patnaik, Aijaz Ahmad, Indira Chandrasekhar, Prakash Karat, VK Ramachandran i N. Ram, i de vegades ha estat considerada com «el braç editorial en anglès del Partit Comunista de l'Índia (Marxista)». Està gestionada per Sudhanva Deshpande, que havia treballat amb Tulika Books entre els 1994 i 1998, i continua col·laborant amb el grup de teatre Jana Natya Manch. LeftWord Books es diferencia de Tulika Books, segons Deshpande, per ser explícitament d'esquerres.
L'empresa dirigeix la May Day Bookstore and Cafe a Nova Delhi, així com la venda al detall a Internet, a través de la qual ven llibres de diverses editorials d'esquerra. També té un club de subscripcions amb el qual es va finançar l'inici de la divisió editorial. L'any 2000, la companyia es va consolidar com una editorial d'èxit amb diversos títols ben rebuts pel públic.

## Referències

* 1 2 «LeftWord Books: About us». [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ The Hindu , 15-05-2000.
* ↑ «www.outlookindia.com | The Master Revisited», 02-04-2015. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 28 novembre 2020].
* ↑ Gopalan, T. N. «Searching for Palestine in India’s Israel policy» (en Indian English). The Hindu, 10-06-2014. ISSN: 0971-751X.
* ↑ «A rare double for Isaac» (en Indian English). The Hindu, 22-06-2008. ISSN: 0971-751X.
* ↑ «Interview with Sudhanva Deshpande». Not Just Publishing. Arxivat de l'original el 2012-11-03. [Consulta: 5 gener 2015].
# Left Field Productions

Left Field Productions és un estudi de desenvolupament de videojocs independent situat a Ventura (Califòrnia), EUA. Fundat en 1994 pels veterans de la indústria John Brandwood, Jeff Godfrey i Mike Lamb, Left Field; és probablement més conegut pel seu temps dedicat a ser desenvolupador third-party de Nintendo, durant el qual van dissenyar l'aclamat joc de Nintendo 64, Excitebike 64. El 23 d'abril de 1998, Nintendo va anunciar la compra d'una participació minoritària en Left Field Productions, que els permetia ampliar les seves operacions i garantir un flux constant de contingut exclusiu dels desenvolupadors. El setembre de 2002, després de mesos d'especulació, Left Field comprà la participació de Nintendo en l'empresa, per a convertir-se una vegada més en un estudi totalment independent third-party.

## Jocs desenvolupats per Left Field Productions

* 1994 - Slam 'N' Jam (3DO, PC)
* 1995 - Slam 'N' Jam `95 (3DO)
* 1996 - Slam 'N' Jam `96 Featuring Magic & Kareem (PlayStation, Sega Saturn)
* 1998 - Kobe Bryant in NBA Courtside (Nintendo 64)
* 1999 - Disney's Beauty and the Beast: A Board Game Adventure (Game Boy Color)
* 1999 - NBA 3 on 3 featuring Kobe Bryant (Game Boy Color)
* 1999 - NBA Courtside 2: Featuring Kobe Bryant (Nintendo 64)
* 2000 - 3-D Ultra Pinball: Thrillride (Game Boy Color)
* 2000 - Disney's The Little Mermaid II: Pinball Frenzy (Game Boy Color)
* 2000 - Excitebike 64 (Nintendo 64, Nintendo iQue)
* 2002 - Backyard Football (Gamecube)
* 2002 - NBA Courtside 2002 (GameCube)
* 2004 - MTX Mototrax (PlayStation 2, Xbox, PC, Mac)
* 2005 - World Series of Poker (GameCube, PlayStation 2, PlayStation Portable, Xbox)
* 2006 - MTX Mototrax (PlayStation Portable)
* 2006 - World Series of Poker: Tournament of Champions (PlayStation 2, Xbox 360, PlayStation Portable, Wii)
* 2006 - Dave Mirra BMX Challenge (PlayStation Portable)
* 2007 - Dave Mirra BMX Challenge (Wii)
* 2007 - World Series of Poker: Battle for the Bracelets (PlayStation 3, PlayStation 2, Xbox 360, PlayStation Portable)
* 2007 - Nitrobike (Wii)

## Premis

* Best Extreme Sports Game - MTX Mototrax (2004, Play Magazine)
* IGN Editor's Choice Award - Excitebike 64 (2000, IGN)
* IGN Editor's Choice Award - MTX Mototrax (2004, IGN)
* IGN Editor's Choice Award - NBA Courtside 2: Featuring Kobe Bryant (1999, IGN)

## Referències

* Nintendo Covers Left Field (anglès)
* Left Field Moves On (anglès)
* Left Field Buys Out Nintendo Investment (anglès)
* 1080 Back on Track (anglès)

## Enllaços externs

* Pàgina web de Left Field Productions (anglès)
# Les alegres comares de Windsor

* Aquest article tracta sobre l'obra de teatre de Shakespeare. Si cerqueu l'opera alemanya del mateix títol, vegeu Die lustigen Weiber von Windsor
Les alegres casades de Windsor (en una primera traducció de Josep Carner Les alegres comares de Windsor) (The Merry Wives of Windsor) és una comèdia escrita per William Shakespeare. El protagonista de l'obra és John Falstaff.

## Argument

Falstaff arriba a Windsor escàs de fons. Per millorar la seva situació financera, decideix festejar dues senyores ben casades, mistress Ford i mistress Page. Escriu cartes d'amor idèntiques a ambdues senyores, i demana als seus respectius criats, Pistol i Nym, que les lliurin. Ells es neguen, de manera que Falstaff els estomaca. Com a venjança, els criats informen els marits de les intencions de Falstaff. El senyor Page fa cas omís, però el gelós senyor Ford decideix esbrinar per si mateix els plans de Falstaff.

## Traduccions catalanes

* 1909. Les alegres comares de Windsor. Traducció de Josep Carner.
* 1945. Les alegres casades de Windsor. Traducció de Josep Maria de Sagarra.
* 1988. Les alegres casades de Windsor. Traducció de Salvador Oliva.
# Ligustrum lucidum

La troana (Ligustrum lucidum) és una espècie arbòria perennifòlia d'ús ornamental originària del sud de la Xina, però que és considerada com una espècie invasora nociva a Nova Gal·les del Sud (Austràlia) i a Catalunya.

## Descripció

És l'espècie que pot arribar a ser la més alta del gènere Ligustrum, ja que ateny els 25 m d'alt. La seva capçada és arrodonida i la seva escorça és grisenca i clivellada. Les fulles són oposades, lanceolades, coriàcies, de color verd fosc i fan de 6 a 17 cm de llarg i de 3 a 8 cm d'ample. El fruit és una drupa similar a una oliva menuda d'uns 6 mm. S'usa com a planta ornamental. Amb el Ligustrum japonicum és plantada en jardineria urbana. Les drupes són utilitzades en la medicina tradicional xinesa. Floreix habitualment durant el mes de maig.
* Ligustrum lucidum flors
* Ligustrum lucidum fruits

## Referències

* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-07-30. [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ «Ligustrum lucidum». CREAF. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ «Ligustrum lucidum». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Hu, Bing; Du, Qin; Deng, Shan; An, Hong-Mei; Pan, Chuan-Fang; Shen, Ke-Ping; Xu, Ling; Wei, Meng-Meng; Wang, Shuang-Shuang «Ligustrum lucidum Ait. fruit extract induces apoptosis and cell senescence in human hepatocellular carcinoma cells through upregulation of p21» (en anglès). Oncology Reports, 32, 3, 01-09-2014, pàg. 1037–1042. DOI: 10.3892/or.2014.3312. ISSN: 1021-335X. PMID: 25017491.
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbres dels Països Catalans. 3a edició. Barcelona: Pòrtic Natura, 1994, p. 164. ISBN 84-7306-390-2.

## Enllaços externs

* Flora of China: Ligustrum lucidum
* Plants for a Future: Ligustrum lucidum
# Literatura oral

La literatura oral és aquella literatura que ha estat composta oralment, tot seguint les convencions retòriques i temàtiques de la tradició oral, i està destinada a un públic acostumat a escoltar aquest tipus de composició. Malgrat que el nom sigui contradictori, és un nom reconegut arreu i l'ús de literatura dona més importància al fet que sigui un art.
La transmissió i la recepció juntes reben el nom d'"actuació". Des de la composició fins a la recepció tot forma un conjunt i quan es trobe simultàniament en un text es diu que aquest és improvisat. Les condicions bàsiques perquè un text pugui ser considerat de la literatura oral són: oralisme, quan no s'hi fa servir l'escriptura, i tradicionalisme, quan el text és fidel als models heretats de la tradició oral.

## Etimologia

El mot "literatura" ve del llatí littera que vol dir lletra, i oral vol dir que no implica escriptura.

## Fases

Fases per les que passa un text oral en la seva existència:
* Composició: s'ha de fer sense ajut de l'escriptura.
* Transmissió: quan el text es diu, es recita o es canta. És literatura de boca a orella. Pot ser feta per l'autor o un intèrpret.
* Recepció: quan l'oient rep el text de viva veu a través de l'oïda o de mitjans equivalents, com la llengua de signes. El públic pot ser un grup.
* Conservació: La memòria de la gent.
* Repetició.
# Joan Dalmau i Comas

* No s'ha de confondre amb Joan Dalmau i Coma.
Joan Dalmau i Comas (Montgat, 22 d'agost de 1924 - Montgat, 16 d'agost de 2006) va ser un jugador de bàsquet català de la dècada de 1940.
Durant tota la seva carrera va jugar a la Unió Esportiva Montgat, tot i que va rebre ofertes per fitxar pel FC Barcelona o la Virtus Bolonya. S'inicià a la Biblioteca Popular, nom que rebia el club abans de convertir-se en UE Montgat, el 1939, passant al primer equip el 1941. Amb el Montgat arribà a la final de la Copa d'Espanya la temporada 1945-46.
Fou conegut amb el sobrenom del gat per la seva capacitat del salt.
Amb la selecció espanyola absoluta jugà 38 partits i disputà el Campionat del Món de bàsquet de 1950. L'any següent guanyà la medalla d'argent als Jocs Mediterranis de 1951.
La temporada 1954-55 es retirà a causa d'una lesió, i el seu club l'homenatjà el 1956.
El seu germà Josep Dalmau i Comas també va ser jugador i entrenador de bàsquet.

## Referències

* ↑ Espín, Manuel. «Nuestros ases» (en castellà). El Mundo Deportivo, 11-11-1983. [Consulta: 29 març 2023].
* 1 2 3 4 «Joan Dalmau Comas». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Pàgines 16 i 18» (en castellà). FEB, 2010 [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «Homenaje a los jugadores del Mundial 1950» (en castellà). FEB, 02-07-2014 [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ Espín, Manuel. «Dinastías del basket» (en castellà), 08-05-1988. [Consulta: 29 març 2023].
# Múscul infrahioidal

Els músculs infrahioidals estan per sota del nivell de l'os hioide i actuen principalment per fer descendir la laringe.
És un grup muscular que comprèn 4 músculs:
* Múscul esternotiroidal
* Múscul esternohioidal (Múscul esternoclidohioidal)
* Múscul tirohioidal
* Múscul omohioidal
Són depressors laringis extrínsecs i la seva funció és antagònica a la del grup dels músculs suprahioidals, ja que actuen abaixant la laringe dins del coll. Els músculs infrahioidals també abaixen la laringe durant la producció de sons vocals greus. El fet d'abaixar la laringe millora la ressonància d'aquesta part del trajecte vocal pel que fa als tons greus, ja que augmenta la longitud de les cordes vocals.

## Notes

* ↑ Al Diccionari enciclopèdic de medicina no apareix la denominació «múscul esternohioidal» en la llista de músculs. Però sí existeix l'entrada "esternohioidal" on hi ha una petita definició i redirigeix cap a «múscul esternoclidohioidal» com a denominació principal. El TermCat, d'acord amb el llistat de la Terminologia Anatomica, inclou «múscul esternohioidal» com a denominació principal i «múscul esternoclidohioidal» seria una sinonímia complementària. Vegeu el Diccionari enciclopèdic de medicina i el TERMCAT, Centre de Terminologia. Diccionari d'anatomia. Barcelona: Fundació Barcelona, 1993. 435 p. (Diccionaris terminològics) ISBN 84-88169-06-X

## Referències

* ↑ «esternohioidal». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 1r febrer 2014].