OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Corona de murta de Vergina

La Corona de murta de Vergina (llatí: corona Verginae, en grec: Χρυσό στεφάνι της Βεργίνας), feta d'or amb forma de fulles i flors de murta, és una de les troballes més valuoses de l'avantcambra de les tombes reials dels antics macedonis de Vergina, a Grècia. Des del període hel·lenístic (300-30 abans de la nostra era), es creu que la corona d'or pertany a Meda d'Odessa, la princesa tràcia i cinquena esposa de Filip II de Macedònia, segons el supòsit de l'arqueòleg grec Manolis Andronikos, que va excavar al 1977 la tomba de Filip II, pare d'Alexandre el Gran.

## Significat i simbolisme
### Murta i abillament

Una planta sagrada per a la dea Afrodita, la murta era un símbol de l'amor. Els grecs en portaven corones per a fets especials i les rebien com a premis i honors esportius. Les corones eren fetes de làmina d'or; les crearen per a ser soterrades amb els morts, però eren massa fràgils per a usar-les en l'abillament diari. Les fulles i flors de murta de la corona es tallaren en fines làmines d'or, s'estamparen i després s'hi uniren a les tiges.

## La corona de murta

Després de la restauració, conté 80 fulles i 112 flors. La corona principal, de la qual brollen les branquetes, és una vareta cilíndrica estreta, i els seus dos extrems s'aplanen en girar-los entre si. El diàmetre intern del tub principal és de 0,18 a 0,16 m, i l'exterior en fa 0,26-0,23 m. La corona de murta daurada s'exposà al Museu Arqueològic de Tessalònica fins al 1997, quan es va traslladar al Museu de Vergina.

## Referències

* 1 2 «Verginaː The Royal tombs and the ancient city». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ «Heracles to Alexander the Great : Treasures from the Royal Capital of Macedon, a Hellenic Kingdom in the Age of Democracy». Arxivat de l'original el 2015-01-16. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ «Macedonia documents» (en anglés). [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ «MFAH | Top 100 Highlights | #82 - Myrtle Wreath». Arxivat de l'original el 2014-12-02. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ Grašar, Jelena Anđelković; Nikolić, Emilija; Gavrilović, Dragana «WREATH: ITS USE AND MEANING IN ANCIENT VISUAL CULTURE» (en anglés). Academia [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ «Myrtle Wreath Society | the Museum of Fine Arts, Houston». Arxivat de l'original el 2022-03-19. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ «Καθ' οδόν: Στη Βεργίνα». Rizopastis.gr, 16-02-2003. [Consulta: 27 març 2024].
# Epifani Olives i Terès

Epifani Olives i Terès (?-Valls, 1602) fou comissari reial del rei Felip III de Castella i nebot de l'arquebisbe de Tarragona i virrei de Catalunya Joan Terès i Borrull.

## Títol de cavaller

En la sessió de les Corts de 1599 celebrada a Barcelona, Olives fou armat cavaller i rebé privilegis de noble pel rei Felip III.

## Mort

El 1602, Olives es trobava a Valls, vila regnada pel terror provocat pels enfrontaments entre els bàndols dels voltors i els morells. Foren dos dels líders dels voltors, Pere Voltor i Miquel Català, els que s'infiltaren al Castell de Valls i mataren a cops de pedrenyal al comissari reial al pati del castell. Els jurats de Valls i molts prohoms de la vila foren declarats còmplices per l'Audiència de Catalunya. Això feu que les relacions entre les autoritats de Valls i l'arquebisbat de Tarragona, liderat pel seu tiet, fossin tenses. Més tard en aquell mateix any, i ja essent el seu tiet Joan Terès virrei de Catalunya, Pere Voltor fou capturat, sentenciat i esquarterat. Un any més tard, el seu tiet prohibí la fabricació de pedrenyals a ferrers i mecànics.

## Vida personal

El seu pare fou Francesch Olives i la seva mare Margarida Terès i Borrull, germana de l'arquebisbe i virrei Joan Terès i Borrull.

## Llinatge dels Terès

Olives restà sota protecció del seu oncle, Joan Terès i Borrull, arquebisbe de Tarragona i més tard virrei de Catalunya. Terès fou una figura de gran influència a Catalunya, tant en afers eclesiàstics, com polítics. Olives també tenia un cosí de rel·levància: Antoni Clarassó i Terès, vicari general de l'arquebisbat de Tarragona. També està emparentat amb el bisbe de Sogorb Crisóstomo Royo de Castellví, que era el net de la seva cosina Dionísia.

## Notes

* ↑ També referenciat com a Epifanio Terés.

## Referències

* 1 2 «Epifani Olives i Terès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Morales Roca, F.J. Títulos nobiliarios otorgados por el Rey Don Felipe III de Austria en el solio de las Cortes de Barcelona de 1599, 1983.
* 1 2 Boleda i Cases, R.. Joan Terés i Borrull, Arquebisbe i Virrei, 1982, p. 20.
* ↑ Arxiu Parroquial de Verdú
* ↑ «Comunicaciones al XV Congreso Internacional de las Ciencias Genealógica y Heráldica» (en castellà). Instituto Salazar y Castro (C.S.I.C.). Imprenta Sáez, II, 1983, pàg. 122-128 [Consulta: 15 agost 2012].
# Exèrcit Mambí

L'Exèrcit Llibertador de Cuba, conegut popularment com a Exèrcit Mambí, va ser un exèrcit independentista de tipus irregular sorgit a l'últim terç del segle xix per aconseguir la independència total de Cuba del colonialisme espanyol i l'abolició de l'esclavitud al país, durant l'anomenada Guerra dels Deu Anys (1868-1878).
Després d'acabada oficialment aquesta guerra, els últims rebels independentistes van continuar resistint fins a inicis de 1879. Mesos després, l'estiu d'aquell mateix any, es va iniciar l'anomenada Guerra Chiquita, que va durar poc més d'un any fins a finals de 1880. Durant la primera guerra esmentada, els cubans van causar 80 mil baixes definitives a l'exèrcit d'operacions espanyol a Cuba, tot i comptar només amb huit mil homes mal armats, pitjor alimentats i vestits, i sense paga.
Ni la Guerra dels Deu Anys, ni la Guerra Chiquita van aconseguir la independència de Cuba, de manera que les hostilitats es van reprendre a la Guerra del 95 (1895-1898), en què van morir desenes de milers d'espanyols més. En les dues primeres guerres, també es reclamava l'abolició de l'esclavitud. No obstant això, aquesta va ser abolida finalment el 1886, de manera que la Guerra del 95 va ser exclusivament per la causa independentista. Finalment, després de trenta anys de lluita, la imminent victòria dels mambises va ser impulsada i reforçada amb la intervenció militar dels Estats Units el 1898.
L'Exèrcit Mambí va estar actiu en un primer període entre 1868 i 1880, durant Guerra dels Deu Anys (1868-1878) i la Guerra Chiquita (1879-1880). Després, va tornar a estar actiu en un segon període, durant la Guerra del 95 o Guerra Necessària, entre els anys 1895 i 1899, quan va ser finalment llicenciat.
En ser un exèrcit guerriller de tipus irregular, l'Exèrcit Llibertador de Cuba no comptava amb artilleria, llevat de les poques peces que van poder-li arrabassar esporàdicament a l'enemic colonialista. La seva força principal radicava en la cavalleria, bàsicament armada amb matxets i alguns sabres, amb suport de la infanteria, escassament dotada amb armes de foc i poques municions. Tampoc no posseïa marina de guerra, però sí rebia el suport esporàdic d'expedicions marítimes que arribaven des de l'exterior de país.

## Referències

* ↑ «Ejército Libertador». EcuRed.
* ↑ «Neix Joan Rius Rivera, heroi de la independència cubana». El Nacional, 26-08-2018. [Consulta: 1r abril 2020].
# Pénestin

Pénestin (en bretó Pennestin) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.777 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.031 | 1.078 | 1.192 | 1.299 | 1.394 | 1.527 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Baudrais | |

## Personatges il·lustres

* Lucien Petit-Breton, ciclista, enterrat a Pénestin i que dona el nom al pavelló municipal
# Demet Akalın

Demet Akalın (Gölcük, 23 d'abril de 1972) és una cantant de pop turca. De jove ha treballat com a model per l'agencia turca de modelatge Neşe Erberk. Amb el seu àlbum Kusursuz 19 (Perfect 19) rebé un disc d'or el 2007. És casada amb Okan Kurt, amb qui té una filla, Hira, nascuda el 2014. La parella van aparèixer en una pel·lícula de Yeşilçam com a actors convidats l'any 2016.

## Referències

* ↑ «Demet Akalın» (en turc). biyografi.info. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «MÜ-YAP TÜRKİYE MÜZİK ENDÜSTRİSİ ÖDÜLLERİ (MUYAP premis de la indústria musical turca)» (en turc). mu-yap.org. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın yeni evinden fotoğraf paylaştı (Demet Akalın, fotos compartides de la nova llar» (en turc). hurriyet.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın bebeğini düşürdü» (en turc). hurriyet.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın anne oldu» (en turc). sabah.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Demet Akalın Okan Kurt çifti Şahan Gökbakar’ın yeni filminde rol aldı» (en turc). hurriyet.com.tr. [Consulta: 17 abril 2016].

## Enllaços externs

* Demet Akalın - Lloc web oficial (turc)
* Entrevista amb Demet Akalın (turc)
# Simone Andreetta

Simone Andreetta (Vittorio Veneto, 30 d'agost de 1993) és un ciclista italià, professional des del 2015 i actualment a l'equip Bardiani CSF.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Lunigiana
* 2013
** 1r a la Bassano-Monte Grappa
* 2014
** 1r al Giro del Belvedere
** 1r a la Bassano-Monte Grappa
** Vencedor d'una etapa al Giro del Friül-Venècia Júlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. 161è de la classificació general
* 2017. 156è de la classificació general
* 2018. 125è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Epifani

Epifani és el nom dels següents personatges:
* Epifani d'Alexandria, escriptor grec egipci
* Epifani I de Constància, bisbe de Constància (l'antiga Salamina) i metropolità de Xipre.
* Epifani II de Constància, fou bisbe de Constància (l'antiga Salamina) i metropolità de Xipre.
* Epifani III de Constància, bisbe de Constància (l'antiga Salamina) i metropolità de Xipre.
* Epifani I de Constantinoble, patriarca de Constantinoble
* Epifani de Constantinoble suposat company de Sant Andreu
* Epifani el Monjo, escriptor religiós grec
* Epifani de Petra, sofista i retòric arabo grec
* Epifani Escolàstic, religiós grec o italià
Altres:
# Família Fracàs

Família Fracàs és una banda de punk rock formada a Terrassa el 2020. Les lletres de les seves cançons versen sobre l'amor, l'amistat i la crítica social. Està formada per antics membres del grup de folk punk Sigelpa, tot i que el seu estil s'allunya de les sonoritats celtes i s'endinsa en estils com l'skate punk, el pop punk i el hardcore melòdic.

## Història

Família Fracàs es va formar a partir de la dissolució de Sigelpa quan tres dels seus membres van decidir seguir endavant amb un nou projecte. A finals del 2020 el grup publica el seu primer disc, Problemes del Primer Món, de la mà de Tropical Riot Music. Veuen la llum també tres videoclips que acompanyen el llançament, dels quals es fan ressò els mitjans de la premsa especialitzada.
Els membres del grup citen com a influències altres bandes de punk rock com The Toy Dolls, Dropkick Murphys i NOFX. Així mateix, el grup també reconeix la influència de grups catalans com Código Neurótico, Strohº i Ostiaputa, de la qual un d'ells n'havia format part.

## Discografia

* Problemes del Primer Món (2020)
* En paper de regal (2021)
* Passaport enlloc (2023)

## Referències

* ↑ «*entrevista* FAMILIA FRACÁS´¡Primer disco, ilusión máxima!´» (en castellà), 10-11-2020. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ «Nuevo disco de Família FracÁ s Problemes Del Primer Món» (en castellà). Insonoro.com. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ https://elmon.cat/monterrassa/societat/nou-disc-familia-fracas Arxivat 2020-11-04 a Wayback Machine.
* ↑ «Família Fracàs, una família amb moltes històries per explicar». Enderrock.cat. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ «Pim Pam Pum! (5-11-2020)». Ràdio Trama.cat, 08-11-2020. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ «Videoclip de «Memento Mori» de Família Fracàs» (en castellà). Condenado Fanzine, 15-01-2021. [Consulta: 1r gener 2024].
* ↑ Puig, Xavier. «Expropiarem a qui ens explota per poder viure tranquils». Directa, 05-12-2023. [Consulta: 1r gener 2024].
# Heinrich Schrader (botànic)

Heinrich Adolf Schrader (1 de gener de 1767, Alfeld prop de Hildesheim - 22 d'octubre de 1836, Göttingen) va ser un botànic i micòleg alemany. L'any 1797 va donar nom al gènere de plantes australianes Hakea.
L'any 1795 esdoctorà en medicina a la Universitat de Göttingen, on el 1803 va esdevenir professor i director del seu jardí botànic.
Entre les seves publicacions es troba Nova genera plantarum (1797) i Flora germanica (1806). El gènere de plantes Schraderanthus rep aquest nom en honor seu.
Schrader va ser elegit membre corresponent de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències el 1815.

## Referències

* ↑ ADB:Schrader, Heinrich Adolf
* ↑ World Cat Identities (bibliography)
* ↑ «Phytologia (April 2009) 91(1) Schraderanthus, A New Genus of Solanaceae». Arxivat de l'original el 2009-06-17. [Consulta: 2 octubre 2014].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Madisonville (Kentucky)

Madisonville és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 19.307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Madisonville tenia 19.307 habitants, 8.077 habitatges, i 5.330 famílies. La densitat de població era de 418,8 habitants/km².
Dels 8.077 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.097$ i la renda mediana per família de 38.688$. Els homes tenien una renda mediana de 32.064$ mentre que les dones 20.940$. La renda per capita de la població era de 19.381$. Entorn del 13% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Madisonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Madisonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pénélope

Pénélope és una òpera en tres actes amb música de Gabriel Fauré i llibret de René Fauchois, basat en l'Odissea d'Homer. Es va estrenar a la Salle Garnier de Montecarlo el 4 de març de 1913.
Fauré es va sentir inspirat a escriure l'òpera després d'una trobada amb la soprano Lucienne Bréval el 1907. Ella també va recomanar a Fauchois com a llibretista. El treball en la partitura va ser lent a causa dels compromisos docents de Fauré al Conservatori de París. Per aquest motiu, el compositor va demanar a Fauchois que reduís el llibret de cinc a tres actes, i que tallés el personatge del fill d'Ulisses, Telémaco. Fauré va acabar l'òpera a Lugano el 31 d'agost de 1912.

## Representacions

Pénélope es va estrenar a l'Òpera de Montecarlo el 4 de març de 1913 gràcies a l'obstinació del director Léon Jehin.
No va ser fins a l'estrena al Théâtre des Champs-Élysées de París, dos mesos després, que l'òpera finalment va conèixer el triomf. L'obra va ser llavors representada per tot França i a l'estranger, per la glòria de les grans intèrprets franceses, des de Germaine Lubin a Régine Crespin, abans de caure en la foscor relativa.
L'estrena americana de l'obra va tenir lloc al Teatro Colón de Buenos Aires el 1962 dirigida per Jean Fournet i amb Régine Crespin com a protagonista.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena Director: Léon Jehin |
| Pénélope (Penélope) | soprano | Lucienne Bréval |
| Ulysse (Ulisses) | tenor | Charles Rousselière |
| Eumée (Eumeo) | baríton | Jean Bourbon |
| Euryclée (Euriclea) | mezzosoprano | Alice Raveau |
| Antinoüs | tenor | Charles Delmas |
| Alkandre | mezzosoprano | Crítics |
| Mélantho | soprano | Cécile Malraison |
| Phylo | mezzosoprano | Gabrielle Gilson |
| Ctésippe | tenor | Robert Couzinou |
| Pisandre | tenor | Bindo Gasparini |
| Eurymache | baríton | André Allard |
| Cléone | mezzosoprano | Durand-Servière |
| Leodès | tenor | Sorret |
| Lydie | soprano | Florentz |
| Une suivante (una seguidora) | soprano | Nelly Courcelle |

## Enregistraments

* Pénélope: Régine Crespin, Raoul Jobin, Robert Massard, Christiane Gayraud, Cor i orquestra de la RTF, dirigida per Désiré-Émile Inghelbrecht (enregistrament en viu de 1956, GOP, 2007)
* Pénélope: Jessye Norman, Alain Vanzo, José van Dam, Michèle Command, Conjunt Vocal Jean Laforge, Orquestra Filharmònica de Montecarlo, dirigida per Charles Dutoit (Erato, 1982)

## Referències

* ↑ «Explicacions de l'òpera» (en francès). Opéra National du Rhin. [Consulta: 11 juliol 2017].
* The Viking Opera Guide ed. Holden (Viking, 1993)

## Enllaços externs

* Del Teatre (en italià)
* Amadeus Online Arxivat 2012-08-12 a Wayback Machine.
* Notes al fullet de l'enregistrament a dalt mencionada de Jean-Michel Nectoux.
# Demetri (escriptor)

Demetri (en llatí Demetrius, en grec antic Δημητριος) fou un escriptor grec del que només se sap que fou l'autor de l'obra titulada περί τῶν κατ᾿ Α῎ιγυπτον. L'esmenta Ateneu de Naucratis (Atheneus. 15. p. 680).

## Referències

* ↑ 40.Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 971
# Simon Pellaud

Simon Pellaud (6 de novembre de 1992) és un ciclista professional suís. Després de debutar al 2012 amb l'equip Atlas Personal-Jakroo, al 2014 es va formar com aprenent a les files del IAM Cycling. En aquesta formació va disputar dues edicions de la Volta a Espanya. El 2017 va fitxar per l'equip estatunidenc del Team Illuminate. Des del 2023 corre a l'equip Tudor Pro Cycling Team.
Del seu palmarès destaca el Campionat nacional sub-23 en ruta.

## Palmarès

* 2010
** 1r al Tour de Berna júnior
* 2013
** Campió de Suïssa sub-23 en ruta
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda
* 2019
** 1r a la Fletxa de les Ardenes
** 1r al Tour de la Mirabelle
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
* 2020
** Campió de Suïssa de muntanya
* 2023
** 1r al Tour de Bretanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2015. 119è de la classificació general
* 2016. 105è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2020. 71è de la classificació general
* 2021. 69è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Simon Pellaud engagé par IAM dès le 1er août». lenouvelliste.ch, 23-07-2014 [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ «Team Illuminate sign Simon Pellaud from IAM Cycling». cyclingnews.com, 23-11-2016 [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ «Tudor Pro Cycling Team». UCI. [Consulta: 29 desembre 2022].
* ↑ Ryan, Barry. «Pellaud and Reichenbach join Cancellara's Tudor team as ProTeam status confirmed». CyclingNews, 12-12-2022. Arxivat de l'original el 19 març 2023. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ «Simon Pellaud est le nouveau champion Suisse U23». swiss-cycling.ch, 08-06-2013 [Consulta: 4 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Simon Pellaud a ProCyclingStats
# Falciot arbori menut

El falciot arbori menut (Hemiprocne comata) és una espècie d'ocell de la família dels hemipròcnids (Hemiprocnidae) que habita els clars dels boscos de la Península Malaia, Sumatra, Borneo i Filipines.
# Helicophagus typus

Helicophagus typus és una espècie de peix de la família dels pangàsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 37,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Sumatra i sud-est de Borneo.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T.R. i C. Vidthayanon, 1991. Systematic revision of the Asian catfish family Pangasiidae, with biological observations and descriptions of three new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 143:97-144.
* Schuster, W.H. i R. Djajadiredja, 1952. Local common names of Indonesian fishes. W.V. Hoeve, Bandung, Indonèsia. 276 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Daniel I del Congo

Daniel I Miala mia Nzimbwila va ser governant del regne del Congo (manikongo) durant la Guerra Civil del Congo. Va ser manikongo de 1674 a 1678.
Daniel de Gusmão era un dels fills de Dona Suzana de Nóbrega de Lovota, filla del rei Álvaro II i matriarca del Kanda Kimpanzu. Va ser escollit rei a la mort del marquès de Nkondo, Afonso III amb el suport els prínceps de Soyo, Paulo da Silva II (1674-1675) i Estêvão II Afonso da Silva (1675-1680). Va governar durant quatre anys fins que el pretendent Kinlaza al tron, Pedro III va fer un atac desastrosa per la capital. El rei Pedro tenia la base a la fortalesa Lemba de la muntanya Kinlaza des de la seva deposició per Soyo en 1669. Va marxar a São Salvador amb mercenaris jaga provocant una batalla que va cremar la majoria de la ciutat fins als fonaments. Daniel fou mort en la batalla, coneguda com el saqueig de São Salvador, acabant el seu regnat. La destrucció de la capital del regne va fer que la nació, essencialment, deixés d'existir durant més de vint anys, i a més es va dividir en tres regnes rivals governats pels diversos reclamants del tron Congo de les tres cases. Manuel de Nóbrega va succeir al seu germà Daniel com el sobirà del Regne de Mbamba Lovata per als Kimpanzu.

## Referències

* ↑ http://www.historyfiles.co.uk/KingListsAfrica/AfricaAngola.htm
* ↑ (portuguès) Fernando Campos « O rei D. Pedro IV Ne Nsamu a Mbemba. A unidade do Congo », dans Africa. Revista do centro de Estudos Africanos, USP S. Paulo 18-19 (1) 1995/1996 p. 166.
* ↑ Thornton, John K: "The Kongolese Saint Anthony: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706", page 23. Cambridge University, 1998
* ↑ Thornton, John K: "The Kongolese Saint Anthony: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706", page 39. Cambridge University, 1998