OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre de Constança

La Torre de Constança fou erigida en 1242 a Aigüesmortes per Lluís IX sobre l'antic emplaçament de la Torre Matafère, construïda per Carlemany al voltant del 790, per a protegir la guarnició del rei. Les obres acabaren en 1254.
El seu diàmetre és de 22m i la seua alçada fins a la cúspide de la llanterna és de 33m. El gruix dels murs a la base és de 6m.
La planta baixa de la torre es troba la sala dels guàrdies, l'accés a la qual està protegit per un trill. Aquesta sala està coberta per una volta de dotze quarts i les seues ogives recauen sobre formerets esculpits. Aquests estan sustentats per columnes poligonals. Hi ha quatre sageteres que s'obren a l'exterior. Al centre de la sala, una gran obertura circular és l'única via d'accés a la reserva del subsòl, anomenada cul de basse-fosse, que servia per a emmagatzemar queviures i munició, alhora que com a calabós
Al primer pis es troba la sala dels cavallers. L'accés a aquesta sala està precedit per un vestíbul donat forma de volta que serví com a oratori a Lluís IX. A la sala dels cavallers foren empresonats protestants al segle xviii, entre els quals destacà Marie Durand, empresonada a l'edat de 18 anys durant 38 anys. A ella s'atribueix el gravat sobre el brocal del pou de la paraula REGISTER (resistir).
Entre aquestes dues sales, un estret camí de ronda es va construir dins del gruix del mur per vigilar la sala inferior.
Després de la sala dels cavallers, s'accedeix al terrat, que serví per a la vigilància i que ofereix una vista panoràmica de la regió.
Al terrat s'alça la torreta, antic far que guiava els vaixells.

## Bibliografia

* Lettres de Marie Durand Arxivat 2012-04-15 a Wayback Machine.. Marie Durand fou empresonada 38 anys a la Torre.
* Journal de Samuel de Pechels. Samuel de Pechels fou un burgès protestant de Montauban que també va estar empresonat a la Torre.
# The Younger Brother (pel·lícula de 1911, Vitagraph)

The Younger Brother és una pel·lícula muda de la Vitagraph protagonitzada per Charles Eldridge, Mary Maurice i James Morrison. La pel·lícula, d’una bobina, es va estrenar el 26 de desembre de 1911. Se’n conserva una còpia al British Film Institute.

## Argument

La segona expedició d'Horatio Herbert Kitchener al Sudan (1886-99) els dos germans Werner són cridats al front. La mare demana al germà gran que cuidi del petit. Un cop allà un dia arriba un missatger avisant que els enemics es preparen per atacar el campament. S’ordena al germà petit que se situï en un lloc avançat a la frontera del desert. Amb prou feines arriba al seu lloc que és atacat i empresonat. Un missatger entra al campament i informa al noi gran que el seu germà és pres. El germà marxa per intentar rescatar-lo. En arribar al poble s’assabenta que l’ajusticiament és a punt de produir-se. Aleshores es disfressa amb una túnica que pren a un predicador sufí i diu al botxí que Al·là es nega a que el jove mori. El noi és alliberat però abans que els dos germans arribin a un lloc segur, el veritable predicador que havia estat lligat es presenta al camp àrab i explica el que ha passat. Els àrabs persegueixen els germans i just quan són capturats una companyia de fusellers anglesos els rescaten i fan fugir els àrabs. Al final de la guerra, els germans són rebuts amb els braços oberts pels seus pares.

## Repartiment

* Charles Eldridge (el pare)
* Mary Maurice (la mare)
* James Morrison (el germà petit)
* Tefft Johnson (el germà gran)
* Hal Wilson
* Alec B. Francis

## Referències

* ↑ «The Younger Brother (1911)» (en anglès). Internet Movie Database. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «Calendar of licensed releases». The Moving Picture World 10, 13, 30-12-1911, pàg. 1088.
* ↑ «The Younger Brother» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «The Younger Brother». The Moving Picture World 10, 12, 23-12-1911, pàg. 1006.
# The Yes Album

The Yes Album és el tercer àlbum d'estudi de la banda anglesa de rock progressiu Yes, publicat el 19 de febrer de 1971 per Atlantic Records. És el seu primer àlbum amb el guitarrista Steve Howe (que reemplaçà Peter Banks el 1970) i el seu darrer de la dècada del 1970s amb el teclista Tony Kaye.
L'àlbum fou el primer del grup que no presentava versions d'altres músics, fet característic dels seus treballs fins llavors. La banda estigué l'any 1970 component i assajant nou material en una masia de South Molton, Devon, i les cançons van ser enregistrades a Advision Studios a la tardor. Tot i que l'àlbum va mantenir, com en els àlbums anteriors, l'orgue Hammond de Kaye i les línies melòdiques del baix de Chris Squire, es pot percebre un apropament a altres estils més llunyans, com ara el piano de jazz, el funk i la música acústica. A més, s'hi nota la contribució creativa de tots els músics, amb cançons més extenses i desenvolupades. Destaca l'aport guitarrístic de Howe, amb diversos estils, incloent-hi la guitarra portuguesa, ique fins i tot gravà un solo de guitarra acústica, "Clap", en directe al Lyceum Teatre, London.
L'àlbum va tenir un bon èxit de la crítica i suposà un pas endavant per l'agrupació, que llavors estavaen una posició de risc a la discogràfica. Al Regne Unit assolí la posició número 4, i la 40 als EUA, i és certificat disc de platí, amb més d'1.000.000 de còpies venudes, per la Recording Industry Association of America (RIAA).

## Recepció

L'àlbum va tenir una recepció de la crítica positiva. John Koegel, de Rolling Stone, va elogiar la unitat instrumental entre Squire, Howe i Kaye, però enyorà les versions d'altres grups que fins llavors havien diferenciat a Yes.
Anderson estava preocupat per la resposta inicial de l'àlbum, però després d'alguns mesos s'adonà que els fans començaven a cantar les cançons als concerts, i conclogué que l'estil musical adoptat podia ser desenvolupat i seguir sent popular.[45] Kaye declarà que, en general, és "un àlbum bastant senzill, tenint en compte el camí que prendria Yes a partir de llavors."[46] El cantant i baixista de Rush Geddy Lee ha citat The Yes Album entre els seus àlbums favorits.

## Llista de cançons

Cara 1
- Yours Is No Disgrace
- Clap
- Starship Trooper
Cara 2
- I've Seen All Good People
- A Venture
- Perpetual Change

## Personal
### Yes

* Jon Anderson – veu principal, percussió
* Chris Squire – baix elèctric, cors
* Steve Howe – guitarres elèctriques i acústiques, vachalia, vors
* Tony Kaye – piano, orgue, Moog
* Bill Bruford – bateria, percussió

### Músics addicionals

* Colin Goldring – flauta dolça a "Your Move"

### Producció

* Yes i Eddie Offord – producció
* Eddie Offord – enginyeria
* Brian Lane – coordinació
* Phil Franks – fotografia
* Barry Wentzell – fotografia
* Jon Goodchild – disseny

## Referències

* ↑ Koegel, John (22 juliol 1971).
* ↑ Middles, Mick. «In The Mood: The Favourite Albums Of Rush's Geddy Lee». The Quietus, 29-06-2012.
* 1 2 3 The Yes Album (Media notes).
# Tití culina

El tití culina (Saguinus kulina) és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu a l'Amazones brasiler, entre el marge dret del riu Juruá i el marge esquerre del riu Tefé. És un parent proper del tití de bigotis. Fou descrit el 2023 i anomenat en honor dels culina, un poble aïllat present a la distribució de l'espècie.

## Morfologia

Igual que la resta dels cal·litríquids, el tití culina és un primat relativament petit, tot i que no es disposa de mides exactes. El pelatge és majoritàriament negre, negrós o marró negrós. La gola, el pit i la cua són completament negres, el front és d'un color negre una mica més clar i la corona del cap és de color marró negrós. El nas i la regió que envolta la boca són blancs, mentre que les parts calbes del musell i el nas són de color rosa pàl·lid. Les espatlles, l'esquena, els braços i les cames són de color marró negrós. Les part superiors de les mans i els peus són negres. Els genitals externs manquen de pigment i presenten una escassa cobertura de pèl blanc. Aquesta coloració fa que sigui fàcil de confondre amb el tití de bigotis, però en general, és més fosc que aquesta últim.

## Referències

* 1 2 Lopes, G. P.; Rohe, F.; Bertuol, F.; Polo, E.; Lima, I. J.; Valsecchi, J.; Santos, T. C. M.; Nash, S. D.; Silva, M. N. F. d.; Boubli, J. P.; Farias, I. P.; Hrbek, T. «Taxonomic review of Saguinus mystax (Spix, 1823) (Primates, Callitrichidae), and description of a new species» (en anglès). PeerJ, 11, 2023, pàg. e14526. DOI: 10.7717/peerj.14526.
# Tour de Corea

El Tour de Corea és una cursa ciclista per etapes que es disputa anualment a Corea del Sud des del 2000. La cursa forma part de l'UCI Asia Tour des de la creació dels Circuits Continentals UCI el 2005, en la categoria 2.2.
L'edició del 2008 es va anomenar Tour de Corea-Japó, perquè dues etapes es van disputar al país nipó. La pandèmia de COVID-19 obligà a la suspensió de les edicions del 2020 a 2022.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Tour de Corea ||||
| 2000 | Mikhail Teteriouk | Valery Titov | Chun Dae-hong |
| 2001 | Chun Dae-hong | Tomoya Kanō | Akira Kakinuma |
| 2002 | Tang Xuezhong | Serguei Tretiakov | Abbas Saeidi Tanha |
| 2003 | Glen Chadwick | Michael Carter | Brett Aitken |
| 2004 | Cory Lange | Shinri Suzuki | Karl Menzies |
| 2005 | David McCann | Stuart Shaw | Eddy Hollands |
| 2006 | Tobias Erler | Oh Se-yong | Ruslan Karimov |
| 2007 | Park Sung-baek | Shinichi Fukushima | Hannes Blank |
| Tour de Corea-Japó ||||
| 2008 | Serguei Lagutin | Erik Hoffman | Christoph Meschenmoser |
| Tour de Corea ||||
| 2009 | Roger Beuchat | Jai Crawford | Timothy Roe |
| 2010 | Michael Friedman | Jesse Anthony | Taiji Nishitani |
| 2011 | Choi Ki Ho | Markus Eibegger | William Dugan |
| 2012 | Park Sung-baek | Alex Candelario | Maximiliano Richeze Araquistain |
| 2013 | Michael Cuming | Cheung King Lok | Constantino Zaballa Gutiérrez |
| 2014 | Hugh Carthy | Choe Hyeong-min | Jack Haig |
| 2015 | Caleb Ewan | Patrick Bevin | Adam Blythe |
| 2016 | Grega Bole | Javier Megías Leal | Gong Hyo-suk |
| 2017 | Min Kyeong-ho | Edwin Ávila Vanegas | Ievgueni Guiditx |
| 2018 | Serghei Țvetcov | Stepan Astafyev | Matteo Busato |
| 2019 | Filippo Zaccanti | Benjamin Perry | Raymond Kreder |

## Referències

* ↑ «Nippo Vini Fantani Faizanè: Filippo Zaccanti wins the Tour de Korea. #OrangeBlue also awarded as the best team.». Nippo-Vini Fantini–Faizanè. STC PRO Srl, 16-06-2019 [Consulta: 6 juny 2022].
* ↑ «Tour of Korea (Cor) - Cat.2.1». [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Palmarès du Tour de Corée».
* ↑ «Situation dans le contexte actuel de la pandémie du coronavirus (Covid-19) / Situation in the current context of the coronavirus (Covid-19) pandemic» (PDF). UCI.org p. 12. Union Cycliste Internationale, 13-07-2020. Arxivat de l'original el 16 juliol 2020. [Consulta: 6 juny 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-06-08 a Wayback Machine. (coreà) (anglès)
# Timèsies

Timèsies o Timesi (en llatí Timesias o Timesius, en grec antic Τιμησίας o Τιμήσιος) fou un colonitzador grec nadiu de Clazòmenes, fundador de la colònia d'Abdera a Tràcia. Plutarc i Claudi Elià el consideraven un home savi i virtuós.
Eusebi situa la fundació de la colònia a la 31a Olimpíada, o sigui l'any 656 aC. Els tracis el van expulsar d'Abdera, però més tard els teians el van venerar a la ciutat com un heroi quan van fundar una segona colònia en aquell lloc, segons diu Heròdot.

## Referències

* ↑ Timesias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1136
# Torrent de na Clot

El torrent de na Clot és un torrent situat al terme municipal de Llucmajor, Mallorca, afluent del torrent de Son Verí, amb una longitud d'uns 6 km. Desemboca ja dins la població de s'Arenal i té un jaciment arqueològic prehistòric constituït per quatre petites coves (Coves de Son Verí de Baix). Sembla que el nom prové del fet que travessa una àrea plena de clots, antigues pedreres de marès.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 314. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 58. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ Grimalt, M.; Jaume, F.; Ginard, A. «Els noms dels torrents del vessant marítim del terme de Llucmajor (Mallorca)». SOBI, Col·loqui de Reus, XL, 1990, pàg. 34-39. Arxivat de l'original el 2016-12-21 [Consulta: 20 desembre 2016].
# Torrent de na Mora

El Torrent de na Mora és un torrent de Fornalutx, Mallorca. És l'únic punt d'accés al mar d'aquest municipi.
Recull les aigües de la vall de Bàlitx, limitada pel Puig de Bàlitx, el Puig de la Bassa, la Muntanya de Moncaire i el Puig de l'Alzinar. La seva conca comprèn part dels municipis de Sóller, Fornalutx i Escorca. Passa molt a prop de la possessió de Bàlitx d'Avall, i després de superar uns quants desnivells importants, desemboca al Mar Mediterrani. És sovint transitat per excursionistes que fan el descens del torrent, en algunes parts a peu pla i, en algunes altres, amb la tècnica del ràpel.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 163. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* Fitxa del torrent (francès)
# Trasideu

Trasideu és el nom dels següents personatges:
* Trasideu d'Elis, diversos personatges
* Trasideu d'Agrigent, tirà d'Agrigent
# Trasideu d'Elis

Trasideu d'Elis és el nom dels següents personatges:
* Trasideu d'Elis (polític), cap del partit democràtic d'Elis.
* Trasideu d'Elis (eunuc), eunuc i assassí del rei Evagòres de Salamina
# Trasierra

Trasierra és un municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura, a la comarca de Campiña Sur. El 2023 tenia 607 habitants.

## Referències

* ↑ «Extremadura (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Trasideu d'Elis (polític)

Trasideu d'Elis (en llatí Thrasydaeus, en grec antic Θρασυδαῖος) fou el cap del partit democràtic d'Elis.
Quan el rei Agis II d'Esparta va envair Elis l'any 400 aC, els oligarques dirigits per Xènies van intentar eliminar els seus rivals i en van matar a uns quants i entre ells a un home que s'assemblava a Trasideu al que van confondre. El partit democràtic va quedar molt afectat i semblava que estava sense líder. Però Trasideu, que en realitat havia estat dormint una borratxera, es va despertar i es va posar al capdavant de la contrarevolució i va derrotar els oligarques.
Agis es va retirar d'Èlide cap a l'any 399 aC, però va deixar una guarnició a Epitàlion que va dirigir sovint incursions a la resta del país fins que el 398 aC Trasideu va haver de demanar la pau i oferir una completa submissió, segons diu Xenofont.
És probablement el mateix personatge que un anomenat Trasileu d'Elis, que el 403 aC va enviar dos talents per ajudar a Trasibul d'Atenes en la seva lluita contra els Trenta tirans.

## Referències

* ↑ 1.Thrasydaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1109
# Tractat de Kiakhta (1727)

* Per a altres significats, vegeu «Tractat de Kiakhta (1915)».
El tractat de Kiakhta fou un dels primers tractats signats entre l'Imperi Rus i l'Imperi Qing. Establí acords comercials i fixa la frontera entre la Sibèria russa i els territoris Qing de Mongòlia i Manxúria. Fou signat per Tulišen i el comte Sava Vladislàvitx (Raguzinski) a la localitat fronterera de Kiakhta l'1 de novembre del 1727 (21 d'octubre en el calendari julià) i ratificat pel tsar Pere II de Rússia el 6 de juny del 1728.
El tractat de Kiakhta fixà la frontera entre la Xina i Rússia als rius Kiakhta i Argun. Juntament amb el tractat de Nértxinsk (1689) i el tractat d'Aigun (1858), contribuí a demarcar les fronteres actuals. Així mateix, tractava de les relacions jurídiques i comercials entre les dues nacions a la frontera; establia sancions per a crims concrets, incloent-hi un article sobre els intercanvis de fugitius. A més a més, els mercaders russos, les factories comercials i els ens assimilats es beneficiaven d'un cert grau d'extraterritorialitat i d'exempcions culturals. Entre altres disposicions, estaven exempts de pagar tribut a l'emperador xinès. El tractat es feu en tres versions, una en rus, una en llatí i una en manxú, però no n'existeix cap versió xinesa.
Es componia d'onze articles, els principals dels quals tractaven de les relacions comercials i la immunitat diplomàtica.
* Els articles I i XI parlaven de pau i cooperació perpètues entre les dues nacions i precisaven la llengua i l'organització de la resta del document.
* L'article II tractava de l'intercanvi de fugitius.
* Els articles III i VII fixaven les fronteres; només el territori adjacent a l'Ob, a l'est del riu Gorbitsa, no era atribuït. Segons el tractat, la sort d'aquest territori s'havia de determinar posteriorment a través d'ambaixadors o per correspondència entre les capitals de les dues nacions.
* L'article VI tractava de les relacions comercials; aquest tractat, entre d'altres, donava a Rússia avantatges comercials força superiors als de la majoria de països europeus, els mercaders dels quals arribaven per mar a Canton.
* L'article V autoritzava l'establiment d'una institució religiosa russa a Pequín.
* Els articles VI i IX precisaven els detalls de les relacions diplomàtiques entre les dues nacions, car cadascuna tenia un sistema complex de burocràcia i protocol.
* Els articles VIII i X concernien els mètodes i procediments per resoldre futurs conflictes.

## Referències

* ↑ Librairie Droz. Correspondance de Pékin, 1722-1759 (en francès), 1970. ISBN 9782600038904.
# Treballs d'amors perduts

Treballs d'amors perduts (títol original: Love's Labour's Lost) és una pel·lícula musical britànica, dirigida i interpretada per Kenneth Branagh. Ha estat doblada al català
Presentada el 14 de febrer de 2000 fora de competició a la Berlinale 2000. La peça homònima de William Shakespeare és per primera vegada portada a la pantalla però és la 4a obra del dramaturg anglès adaptada per Kenneth Branagh, després de Henry V l'any 1989, Molt soroll per no res l'any 1993 i Hamlet l'any 1996. El director és igualment actor en una altra adaptació cinematogràfica d'una peça de Shakespeare deguda a Oliver Parker, Othello l'any 1995, on fa el paper de Iago.

## Argument

L'acció té lloc l'any 1939 al tribunal de Ferran, rei de Navarra mentre esclata la Segona Guerra Mundial a Europa. El sobirà i els seus tres fidels companys, Longaville, Dumaine i Berowne, desitjosos de consagrar els tres propers anys als seus estudis, es comprometen, per un jurament solemne, a renunciar a tota frivolitat, a la companyia femenina, a fer dejuni una vegada per setmana i a dormir només 3 hores per la nit.
No obstant això, quan la filla del rei de França acompanyada de tres encantadores donzelles de companyia, arriba en visita oficial amb la finalitat d'iniciar discussions en el cas de l'estatut d'Aquitània, el pacte corre el risc de trencar-se. En efecte, Ferran i els seus amics cauen ràpidament sota l'encant de les quatre joves...

## Repartiment

* Alessandro Nivola: el rei Ferran
* Alicia Silverstone: la princesa
* Natascha McElhone: Rosaline
* Kenneth Branagh: Berowne
* Carmen Ejogo: Maria
* Matthew Lillard: Longaville
* Adrian Lester: Dumaine
* Emily Mortimer: Katherine
* Richard Briers: Sir Nathaniel
* Geraldine McEwan: Holofernia
* Stefania Rocca: Jacquanetta
* Jimmy Yuill: Constable Dull
* Nathan Lane: Costard
* Timothy Spall: Armado

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Treballs d'amors perduts». Arxivat de l'original el 2018-05-22. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ Scott, A. O. «FILM REVIEW; What Say You, My Lords? You'd Rather Charleston?» (en anglès). The New York Times, 09-06-2000. ISSN: 0362-4331.
# Tisfane

Tisfane (àrab تيسفان) és una comuna rural de la província de Taroudant de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.338 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tishsina

Tishsina era una regió del nord de l'Imperi Hitita al nord d'Hattusa, en el límit amb els kashka, que rebia el seu nom d'una muntanya. Subiluliuma I va saquejar la regió a la part final del seu regnat, circa el 1330 aC. A la vora hi havia el riu Marasanda (Maraššanta), i tota la regió s'anomenava Marasantiya.
Kili-Teshub, fill de l'antic rei Tushratta de Mitanni, després de fugir de Babilònia on el seu rei va voler-lo matar, va anar a trobar en aquell lloc al rei Subiluliuma per demanar-li ajut. L'hurrita es va presentar davant del rei amb només tres carros, dos hurrites i altres dos servidors, i un sol equipament de roba. El rei el va rebre bé, hi va parlar i va decidir ajudar-lo i poc després li va donar una filla seva en matrimoni i el va fer rei de Mitanni.
Les regions de Tishsina i Marasantiya van estar sota domini dels kashka diverses vegades durant el segle xiv aC, però Hattusilis rei d'Hakpis, que després seria el rei Hattusilis III la va alliberar definitivament cap a l'any 1270.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino Medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 98. ISBN 8446022532.
# Tàskino

Tàskino (en rus: Таскино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2017 tenia 696 habitants. Pertany al districte de Karatuzski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Triplophysa alticeps

Triplophysa alticeps és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Qinghaihu (Xina).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Institute of Hydrobiology, Academia Sinica, Shanghai Natural Museum and Ministry of Agriculture of China 1993. The freshwater fishes of China in coloured illustrations. Vol. 3 Institute of Hydrobiology, Academia Sinica and Shanghai Natural Museum and Ministry of Agriculture of China. 166p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Herzenstein, S. M. 1888. Fische. A: Wissenschaftliche Resultate der von N. M. Przewalski nach Central-Asien unternommenen Reisen. Zoologischr. Theil. v. 3 (2 abt.) (1): i-vi + 1-91, Pls. 1-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhang, W. 1998. China's biodiversity: a country study. China Environmental Science Press, Beijing. 476 p.