OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laruntz

Laruntz o Laruns (nom occità; en francès Laruns) és una comuna bearnesa de la vall d'Aussau. Administrativament pertany al departament dels Pirineus Atlàntics, a la regió de la Nova Aquitània. Està situada a 35 quilòmetres de Pau, 120 de Baiona i a 240 de Bordeus i Tolosa de Llenguadoc.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 436 | 1 375 | 1 408 | 1 540 | 1 686 | 1 751 | 1 814 | 2 040 | 2 064 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 239 | 2 370 | 2 476 | 2 279 | 2 252 | 2 428 | 2 442 | 2 193 | 2 063 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 061 | 1 963 | 1 860 | 2 418 | 2 380 | 1 754 | 1 728 | 1 750 | 1 788 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 955 | 1 832 | 1 598 | 1 465 | 1 466 | 1 425 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | André Fabre | Divers gauche |
| 1995-2008 | André Berdou | PS |
| 2008- | Robert Casadebaig | MoDem |

## Història

El 1385 Laruntz tenia 114 focs sensats i depenia del bailliage (unitat administrativa, financera i judicial d'abans de la Revolució Francesa) d'Aussau. Comptava també amb una abadia laica vassalla del vescomtat de Bearn. El topònim de Laruntz és d'origen basc i significa «indret on hi abunden les planes».

## Vegeu també

* Aigas Caudas

## Agermanaments

* Sallent de Gállego

## Referències

* ↑ Sit Toponimia occitana
* ↑ «Laruntz». ésAdir. [Consulta: 3 juny 2023].
* ↑ Michel Grosclaude, Dictionnaire toponymique des communes du Béarn, Escòla Gaston Febus, 1991, p. 136-137

## Enllaços externs

* Per saber-ne més Arxivat 2007-07-29 a Wayback Machine. (francès) (anglès)
# Golf de València

El Golf de València és un entrant del mar Mediterrani en les costes de l'est de la península Ibèrica, des del cap de la Nau (Marina Alta) fins al d'Orpesa (Plana Alta).
En aquest golf hi desemboquen, de nord a sud, els rius la Sénia, el Millars, el Palància, el Túria, el Xúquer, el Serpis, i els petits rius el Girona i el Gorgos.

## Geografia

Al llarg de tota la línia de costa que comprèn el Golf de València, trobem (de nord a sud) com accidents geogràfics més destacats la Serra del Montsià, els caps de Peníscola, Orpesa i Cullera, car generalment la costa és baixa i sorrenca, la qual cosa afavoreix la presència d'abundants zones pantanoses (sobretot en la plana central) com les albuferes d'Orpesa, Gandia, i més concretament l'albufera de València.
Els cultius d'arrossars més propis de la plana central es compaginen amb el cultiu de cítrics al llarg de tota la costa i amb el cultiu d'hortalisses al nord del Golf.

## Economia

El Golf de València abasta una àrea molt densament poblada, puix la seva plataforma litoral comprèn una gran quantitat de platges que afavoreixen la consolidació del turisme (sota els noms turístics de Costa de la Flor del Taronger i Costa de València per als litorals de les comarques properes a Castelló de la Plana i València respectivament). El desenvolupament industrial de la zona també es fa palès a través dels ports comercials tan importants com els de Sant Carles de la Ràpita, Castelló de la Plana, Sagunt, València, Gandia i el Port de Dénia.
# Pere Calzada i Jubany

Pere Calzada i Jubany (Lleida, 24 de juny de 1903 – Nimes, 5 de juliol de 1999) fou un polític català. Venedor ambulant de roba, dirigent del PSUC de les Terres de Ponent, regidor i conseller de finances del Comitè municipal de Lleida.
Nascut en una família menestral. Estudia a Barcelona a l'Escola Superior d'Alts Estudis Comercials de la Mancomunitat de Catalunya. El 1923 per evitar ser enviat a la guerra del Marroc fuig al Camerun, on treballa d'ajudant d'administració en una plantació de cacau. Torna a Catalunya el 1930 un cop acabada la dictadura de Primo de Rivera. Degut als fets del sis d'octubre es veu novament obligat a exiliar-se. En iniciar-se la Guerra Civil espanyola és nomenat cap d'avituallament del front d'Aragó i de la província de Lleida. El 30 de juny de 1937 entra a formar part del Comitè municipal de Lleida i com a conseller de finances signa els bitllets municipals de l'ajuntament. Amb la caiguda de la ciutat és mobilitzat amb el grau de tinent a l'Estat Major General de l'Exèrcit de Terra al servei de contraespionatge. El 1939 s'exilia a França i és internat en els camps de concentració francesos d'Argelers i Agde. Quan esclata la Segona Guerra Mundial és incorporat a la 159ème Compagnie de Travailleurs Étrangers (CTE).
El 17 d'octubre del 1939 és encausat pel Tribunal de Responsabilidades Políticas de Lleida (TRP). El cas és sobresegut el 1943 i finalment arxivat el 1946.
No va tornar a residir a Catalunya i el 1948 va adquirir la nacionalitat francesa.

## Referències

* Martínez de Sas, María Teresa. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Abadia de Montserrat, 2000, p. 299. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].
* MIR,Conxita [et al.]. Repressió econòmica i franquisme: L'actuació del Tribunal de Responsabilitats Polítiques a la província de Lleida. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1997.
* MONTANER, Juan; GARÍ, Andreu. Los billetes: Billetes municipales. Guerra Civil. 1936-1939. Expogaleria,S.L., 2002.
# Herbertsmithita

La herbertsmithita és un mineral de la classe dels halurs, que pertany al grup de l'atacamita. Rep el seu nom del G. F. Herbert Smith (1872-1953) del Museu d'Història Natural de Londres, qui va descobrir la paratacamita.

## Característiques

La herbertsmithita és un element químic de fórmula química Cu₃Zn(OH)₆Cl₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2003. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 3 i 3,5. És un polimorf de la kapellasita, molt relacionada amb la paratacamita i fàcilment confusible amb la clinoatacamita maclada. En escalfar la paratacamita es transforma reversiblement en herbertsmithita entre 353 i 393 K. Aquest mineral va rebre atenció en el mes de març de 2007 quan es va descobrir que té unes propietats físiques molt específiques i inusuals que fan que es comporti com un nou tipus de matèria.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la herbertsmithita pertany a «03.DA: Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Cu, etc., sense Pb» juntament amb els següents minerals: atacamita, melanotal·lita, botallackita, clinoatacamita, hibbingita, kempita, paratacamita, belloïta, kapellasita, gillardita, haydeeïta, anatacamita, claringbul·lita, barlowita, simonkol·leïta, buttgenbachita, connel·lita, abhurita, ponomarevita, anthonyita, calumetita, khaidarkanita, bobkingita, avdoninita i droninoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Los Tres Presidentes, a la localitat de Caracoles, al districte de Sierra Gorda (Província d'Antofagasta, Xile). També ha estat descrita en altres mines properes i altres indrets del mateix país, així com als Estats Units, Austràlia, Iran, Namíbia i Grècia.

## Referències

* ↑ «Herbertsmithite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 novembre 2017].
# Te turc

El te turc (en turc: Türk çayı) és un tipus de te que sol beure's a Turquia, a la República Turca de Xipre del Nord i entre els turcs emigrats. El te turc és tan popular com el cafè turc entre la població de Turquia.

## Característiques

El te turc s'anomena çay, AFI /|t͡ʃaj/, i es pot considerar una varietat de te negre. Es produeix principalment a l'est de la costa del mar Negre, on el clima humit degut a les grans precipitacions i el sòl fèrtil proporcionen un ambient molt adequat. El te turc es prepara en una mena de teteres apilades (çaydanlık) especialment dissenyades per a la preparació d'aquest te. L'aigua es fa bullir al vas inferior i una part de l'aigua es fa servir per omplir la tetera superior, que conté diverses culleretes de te. D'aquesta manera es fa un te de gust molt fort. Quan se serveix, l'aigua que sobra es fa servir per diluir el te a cada tassa a gust del consumidor, de manera que es pot preparar un te lleuger (açık) o mantenir un te fort (koyu). El te es veu en petits gots de vidre i se sol prendre molt calent i amb una mica de sucre. A Turquia aquest te és conegut amb el nom de te de Rize, ja que la major part de la producció es concentra a la província de Rize, ubicada en la costa est del mar Negre.
El 2004 Turquia va produir vora 205.500 tones de te (gairebé un 6,4% de la producció total mundial), el que converteix el país en un dels mercats de te més grans del món. A més, en 2004 Turquia era el major consumidor per capita de te del món, amb un consum mitjà de 2,5 kg per persona, seguit del Regne Unit (2,1 kg. per persona).

## Costums

Pels turcs prendre te és part de la seva cultura i un símbol de la seva terra. Arreu de Turquia és costum oferir cafè o te com a mostra d'amistat i hospitalitat i és per això que s'ofereix tant a les cases com als basars i restaurants, tant abans com després dels àpats.
El te turc és molt gustós i de forta aroma. És per això que se serveix en gots petits de vidre i no pas en tasses. Com que el te turc se serveix molt calent, aquests gots petits no s'omplen mai del tot, per tal que hom pugui agafar-los per la part superior sense cremar-se els dits. Se sol afegir sucre al te turc, però no hi ha pas tradició d'afegir-hi llet.

## Altres tes turcs

A Turquia els tes de fruites i herbes són també populars, com per exemple els de poma (elma çayı), taronja (oralet), gavarró (kuşburnu) i flors de til·ler (ıhlamur). El te Sage (adaçayı en turc: "te d'illa") és un dels més populars de la zona costanera mediterrània.

## Referències

* ↑ Üniversitesi, İstanbul. «İstanbul Üniversitesi | Tarihten Geleceğe Bilim Köprüsü - 145» (en turc). [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ Antonios, Pierre. «World tea production reaches new highs» (en anglès). Roma: FAO, 14-07-2005. Arxivat de l'original el 28 d’abril 2018. [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Euromonitor International. «Turkey: Second biggest tea market in the world» (en anglès). marketresearchworld.net. Arxivat de l'original el 21 d’abril 2013. [Consulta: 3 desembre 2014].

## Vegeu també

* Cafè turc

## Enllaços externs

* "Turkish Tea Culture" - per Katharine Branning (El vídeo comença en turc però segueix en anglès).
# Vallgornera Nou (possessió)

Vallgornera Nou és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca. Està situada a la marina, entre Solleric i Vallgornera Vell, i és una segregació de l'antiga possessió de Vallgornera Vell, ja documentada el 1631. El 1972 s'urbanitzaren els terrenys propers a la costa donant lloc a la urbanització de Vallgornera Nou.

## Construccions

Entre les construccions destaca una torre de defensa de planta circular aferrada a les cases, i un molí de vent fariner, documentat el 1859, amb el cintell de pedres irregulars, de 2 m d'alçada i amb dues escales. La seva torre és estreta i conserva el congreny inferior i part del superior, a més de l'arbre amb sis antenals, rodes i altres arreus de ferro.

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 33. ISBN 84-8661702-2.
# Jesús Cuadrado

Jesús Cuadrado Pérez (Palència, 1946 - Madrid, 2022) fou un cineasta, director escènic i crític de còmic espanyol, també interessat en altres aspectes de la cultura popular.
En un llarg i continuat esforç per dignificar el medi, ha col·laborat amb els seus articles en nombroses publicacions sobre còmics (Bang!, Viñetas, etc.), a més de ser l'autor de l'obra enciclopèdica De la historieta y su uso, 1873-2000 (2000).
Constitueix, juntament amb Mariano Ayuso, Luis Conde Martín, Ignacio Fontes, Carlo Frabetti, Pacho Fernández Larrondo, Federico Moreno, Ludolfo Paramio i Pedro Tabernero, la segona generació dels teòrics dels còmics sorgida a Espanya.

## Premis

El llibre Diccionario de uso de la historieta española, 1873-1996 va rebre el guardó de l'Asociación Madrileña de Críticos de Arte i una menció especial al Saló Internacional del Còmic de Barcelona, i fou valorat com la millor obra de l'any en el camp teòric per la convenció romana ExpoCartoon.

## Obra (selecció)

* Editorial sin punto y aparte (Tribulete, 1983);
* Crónica desde Madrid (Aventuras Bizarras, 1983) sota el pseudònim de Pedro Pérez;
* Edito (Grafito, 1984);
* Viñetas y puñetas (Sado Maso, 1990);
* El Octavo Pasajero: masturbantes e inútiles (El Maquinista, 1991);
* Nada personal, ciudadano (Urich, 1991),
* Viñetas ajenas (Classic X-Men n.º 34, What If n.º 28 a 36 i Gráfito, 1991-92);
* Conceptos ("Excalibur" n.º 28-35 i "The New Avengers" n.º 54, 57-59, 1991);
* Rodilla Herida (Makoki, 1991), Parapeto (El Maquinista Mensual, 1991);
* Catón (Grafito, Imágenes, etc., 1993-1998);
* Al borde del pesebre (Cómic Independiente, 1993);
* Habas contadas (Viñetas, 1994);
* Pie de trinchera (Viñetas, 1994);
* Fragmento “G” (Imágenes i Wopitti whop!, 1994-95);
* Diccionario de uso de la historieta española (Compañía Literaria, 1996);
* Idiotas y Diminutos (Idiota y Diminuto, 1998);
* Atlas español de la Cultura Popular. De la historieta y su uso, 1873-2000 (Sinsentido / Fundación Germán Sánchez Ruipérez, 2000);
* Psicopatología de la viñeta cotidiana (Glénat, 2000). Recopilació dels seus articles.

## Referències

* ↑ «Mor Jesús Cuadrado, cineasta i referent de la crítica de còmic». Ara, 30-07-2022. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Cuadrado (2000), p. 324.

## Bibliografia

* CUADRADO, Jesús (2000). Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso,1873-2000, Madrid: Ediciones Sinsentido / Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 volums. ISBN 84-89384-23-1. (castellà)
* José Mª Flores. No somos los únicos. A vueltas con el Diccionario de Cuadrado. El Wendigo, número 86 i 87 (2001). (castellà)
# Golf de la Reina Maud

El golf de la Reina Maud (en anglès, Queen Maud Gulf) és un golf que es troba a l'àrtic canadenc, entre la costa continental del nord del Canadà i la costa sud-oriental de l'illa Victòria. Les seves costes i aigües pertanyen al territori autònim de Nunavut.
A les ribes del golf hi viuen molt poques persones, destacant sols la comunitat de Cambridge Bay (en inuit Iqaluktuuttiaq), a l'illa Victòria, a l'inici de l'estret de Dease, centre administratiu de la regió de Kitikmeot.

## Història

El 1839 fou travessat per Peter Warren Dease i Thomas Simpson. El nom li va ser donat el 1905 per l'explorador noruec Roald Amundsen en honor de la reina Maud del Regne Unit, reina de Noruega entre 1905 i 1938.

## Enllaços externs

* Atles del Canadà on-line (anglès) (francès)
# Patty Hearst (pel·lícula)

Patty Hearst és una pel·lícula britànico-estatunidenca de Paul Schrader estrenada el 1988.

## Argument

Patty Hearst evoca la història verdadera de Patricia Hearst, neta del magnat de la premsa William Randolph Hearst, que va ser segrestada per l'Exèrcit Simbiòtic d'Alliberament, un grupuscle terrorista, abans d'unir-se a la causa dels seus raptors.

## Repartiment

* Natasha Richardson: Patty Hearst
* William Forsythe: Toko
* Ving Rhames: Cinque
* Frances Fisher: Yolanda
* Jodi Long: Wendy
* Dana Delany: Gelina
* Tom O'Rourke: Jim Browning
* Olivia Barash: Fahizah
# Gnawi

Mohamed Mounir (Salé, Marroc, 28 d'octubre de 1988), més conegut amb els noms artístics de Gnawi, L'Gnawi o Simo Gnawi, és un raper marroquí. Va ser arrestat l'1 de novembre de 2019 i acusat d'«ofendre» oficials públics a partir d'un videoclip en què suposadament insultava la policia marroquina.

## Trajectòria

Mohamed Mounir va néixer a la ciutat costanera de Salé, al nord-oest del Marroc. El 2008, va començar a rapejar amb el grup Larmy Sla. El nom de la banda va ser inspirat pel període que Mounir va haver de fer el servei militar.
Més endavant, Mounir va decidir continuar la seva carrera musical en solitari presentant diversos senzills. El 29 d'octubre de 2019 va llançar, juntament amb Yahya Semlali (Lz3er) i Youssef Mahyout (Weld L'Griya), la cançó «3acha cha3b» que va aconseguir 16 milions de visualitzacions ja el primer mes. La cançó critica les autoritats marroquines i fa indirectament una referència despectiva al rei Mohammed VI.

### Arrest

Dos dies després del llançament de «3acha cha3b», Gnawi va ser arrestat i sentenciat a un any de presó per «insultar la policia». El cos policial, però, declarà que els càrrecs no tenen relació amb la cançó, atès que els altres dos rapers implicats no foren arrestats: «Aquest judici no té res ha veure amb llibertat d'expressió. Això és un assumpte de codi penal», afirmà el fiscal Abdelfattah Yatribi davant del tribunal.
No obstant això, l'organització Amnistia Internacional considerà que «el veredicte és vergonyós i no hi ha cap justificació per a empresonar Gnawi durant un any simplement perquè va exercir el seu dret a la llibertat d'expressió. No és delicte expressar crítiques pacífiques contra la policia o les autoritats. El dret internacional protegeix el dret a la llibertat d’expressió, fins i tot quan les opinions compartides són impactants o ofensives. Aquest veredicte adverteix que les autoritats marroquines no dubtaran a frenar les persones que expressen lliurement la seva opinió i assenyala que aquells que s'atreveixin a criticar obertament les autoritats seran castigats».

## Discografia

* "Chti Dib" – Did you see the wolf? (2017)
* "Ta7arouch" – Harassement (2018)
* "3acha cha3b" – Long Live the People (amb Lz3er i Weld L'Griya, 2019)

## Referències

* ↑ «Marruecos confirma la cárcel para el rapero que cantó contra Mohamed VI» (en castellà), 17-01-2020. [Consulta: 9 juny 2021].
* 1 2 «Moroccan rapper Gnawi sentenced to a year in prison» (en anglès). [Consulta: 9 juny 2021].
* ↑ Achraf. «Affaire du rappeur – Simo Gnawi écope d’un an de prison ferme pour « insultes » envers la police, selon le verdict de la cour | Article19.ma» (en francès). [Consulta: 9 juny 2021].
* 1 2 «Moroccan rapper jailed for one year over track about corruption» (en anglès), 25-11-2019. [Consulta: 9 juny 2021].
* ↑ «Viral rap song highlights Morocco monarchy taboo» (en anglès). BBC News, 15-11-2019.
# Hortense Diédhiou

Hortence Diédhiou (Ziguinchor, 19 d'agost de 1983) és una esportista senegalesa que va competir en judo, guanyadora de tres medalles als Jocs Panafricans entre els anys 2007 i 2015, i nou medalles al Campionat Africà de Judo entre els anys 2002 i 2015.

## Palmarès internacional

Jocs Panafricans :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2007 | Alger ( Algèria) | 1 | –52 kg |
| 2011 | Maputo ( Moçambic) | 2 | –57 kg |
| 2015 | Brazzaville ( Rep. del Congo) | 3 | –57 kg |
| Campionat Africà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2002 | el Caire ( Egipte) | 1 | –52 kg |
| 2005 | Port Elizabeth ( Sud-àfrica) | 3 | –52 kg |
| 2006 | Port Louis ( Maurici) | 3 | –52 kg |
| 2008 | Agadir ( Marroc) | 3 | –52 kg |
| 2010 | Yaoundé ( Camerun) | 3 | –57 kg |
| 2011 | Dakar ( Senegal) | 1 | –57 kg |
| 2012 | Agadir ( Marroc) | 2 | –57 kg |
| 2013 | Maputo ( Moçambic) | 3 | –57 kg |
| 2015 | Libreville ( Gabon) | 3 | –57 kg |

## Referències

* ↑ Hortence Diédhiou Arxivat 2012-07-11 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Hortence Diédhiou en Judoinside.com (anglès)
# The Good Bad Man

The Good Bad Man és una pel·lícula muda dirigida per Allan Dwan i protagonitzada per Douglas Fairbanks i Bessie Love. La pel·lícula, rodada en part al desert de Mojave, es va estrenar el 7 de maig de 1916.

## Argument

Un vaquer excèntric actua com a Robin Hood i roba diners per donar-los als nens il·legítims, ja que creu que ell n'és un ja que la seva pròpia mare mai es va casar. Un dia arriba a una mina abandonada que serveix de lloc de trobada de la banda de Bud Frazer, conegut com “el Llop”. Quan ells li demanen que s'identifica respon “sols un que està de pas” (just “Passin' Through”). Ells l'envien a la barraca de Weazel per aixoplugar-se i allà coneix Amy de qui s'enamora. Tot i això, davant de la vergonya de no poder explicar qui és poc després marxa de la barraca. Arriba a Maverick Citty i allà es deixa capturar i és a punt de ser linxat abans que ho impedeixi l'arribada d'un Marshall. Aquest resulta ser un antic pretendent de la seva mare i li explica que el seu naixement va ser dins d'una matrimoni, però que Bud Frazer, que pretenia seduir la seva mare, va assassinar el seu pare poc després que es casessin i que després la va assetjar a ella fins que va morir.
Mentrestant, Frazer s'ha assabentat de la verdadera identitat de “Passin' Through” i ara cobeja Amy. Per això la rapta i juntament amb la banda van a Maverick Citty per tal de matar “Passin' Through” i esdevenir ell l'espòs de la noia. Quan Passin' Through és localitzat es troba en inferioritat numèrica, però aleshores arriba el Marshall amb els seu homes. Maten Frazer i els seus sequaços. Al final de la pel·lícula Passin' Through marxa a cavall amb la seva estimada.

## Repartiment

* Douglas Fairbanks ("Passin' Through")
* Sam De Grasse (Bud Frazer / “el Llop”)
* Pomeroy Cannon (Bob Evans, el Marshall)
* Bessie Love (Amy)
* Mary Alden (Jane Stuart)
* Joseph Singleton (Weazel)
* George Beranger (Thomas Stuart)
* Fred Burns (el sheriff)
* Charles Stevens (un bandit)
* Jim Mason (un bandit)

## Referències

* ↑ Cooper, Oscar «“The Good Bad-Man”». Motion Picture News 13, 16, 22-04-1916, pàg. 2381.
* ↑ «Fairbanks' song makes London Hit». Motion Picture News 13, 15, 15-04-1916, pàg. 2193.
* ↑ «Complete records of current Films». Motography XV, 22., 27-05-1916, pàg. 1234.
* ↑ «The Good Bad-Man». Motion Picture World, 27-05-1916, pàg. 1582.

## Enllaços externs

* The Good Bad Man al catàleg de l'American Film Institute
* Pel·lícula complerta a YouTube
# Verdet gorjagroc

El verdet gorjagroc (Chloropsis palawanensis) és un ocell de la família dels cloropseids (Chloropseidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i zones de matolls de les Filipines sud-occidentals, a les illes Calamian, Palawan i Balabac.

## Referències

* ↑ «Verdet gorjagroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Jesús Dulce Prado

Jesús Dulce Prado (Barakaldo, 22 de març de 1971) és un exfutbolista basc que jugava com a defensa.
La carrera de Dulce ha estat quasi sempre lligada al CD Logroñés, equip on ha passat des de principis de la dècada dels 90, tret de la temporada 95/96, en la qual va militar a la SD Compostela.
Amb els riojans ha jugat fins a sis temporades a la màxima divisió, tot i que només la temporada 93/94 va ser clarament titular, amb 33 partits, mentre la temporada 96/97 va disputar-ne 25. En total, 99 partits a Primera amb el Logroñés i 10 amb el Compostela.
Després del darrer descens del Logroñés el 1997, el basc va acompanyar el seu equip en la Segona Divisió i en la Segona B. Després apareixeria al CD Calahorra i la temporada 03/04 jugaria amb el CD Alfaro, fins a la seua retirada el 2004.

## Referències

* ↑ La cantera desconocida a larioja.com
* ↑ Plantilla del Compostela 1995-1996
* ↑ Jesús Dulce a bdfutbol.es