OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yanis

Al-Amir Abu-l-Fat·h Nàssir-al-Juyuix (o Amir al-Juyuix) Sayf-al-Islam Xàraf-al-Islam Yanis ar-Rumí al-Armaní al-Hafidhí, més conegut simplement com a Yanis, fou un visir fatimita, el quart dels sis visirs musulmans armenis del Califat Fatimita (període 1074-1163).
Era un mameluc del visir al-Àfdal ibn Badr al-Jamalí (mort en 1121, assassinat per orde del califa al-Àmir) que fou nomenat cap dels patges de la guàrdia del califa el 1122/1123. El visir Mamun al-Bataïhí el va fer cap del tresor del califa al-Àmir i després fou camarlenc i comandant en cap; a la mort assassinat del califa al-Àmir el 1130 sense deixar hereus mascles, dos caps militars, Hazarmard i Barghaix, van cridar al príncep Abu-l-Maymun Abd-al-Majid ibn Muhàmmad, cosí del difunt, per exercir la regència, ja que la reina Djiha estava en estat. Va acceptar el càrrec però això va provocar l'hostilitat d'Abu-Alí Àhmad ibn al-Àfdal, conegut com a Kutayfat, fill de l'anterior visir al-Àfdal ibn Badr al-Jamalí.
El mateix dia que Abu-l-Maymun Abd-al-Majid fou proclamat regent, Kutayfat va donar un cop d'estat amb el suport de Barghaix que havia estat eliminat del visiriat i havia canviat de bàndol. Hazarmard fou derrotat i Abu-l-Maymun empresonat. Kutayfat va confiscar els tresors de palau i es va declarar lloctinent de l'imam esperat pels xiïtes imamites; la doctrina ismaïlita fou substituïda per la dels imamites; en aquest temps va néixer el nen at-Tayyi, reconegut com a califa. Els ismaïlites es van organitzar i al cap d'un any, el 8 de desembre de 1131, van fer una contrarevolució amb el suport dels joves partidaris d'al-Àmir, coneguts com els amiriyya, dirigits per Yanis. Kutayfat fou assassinat i Abu-l-Maymun alliberat i retornat a la regència (finalment al cap de pocs mesos un decret (sijil·l) el va proclamar definitivament califa amb el títol d'al-Hàfidh li-din Allah) i Yanis va rebre el càrrec de visir.
Va fer una purga al cos de patges i entre alts dignataris de l'administració i va crear un regiment privat d'esclaus militars coneguts com els yanisiyya. El seu poder es va incrementar durant els nou mesos que va estar al càrrec, fins al punt que al-Hafiz (ja califa) el va considerar perillós i va ordenar el seu assassinat mitjançant enverinat la seva aigua d'ablucions. Yanis va morir el 28 d'octubre de 1132.

## Bibliografia

* S. B. Dadoyan, The Fatimid Armenians, Leiden, 1997.
# Pirometal·lúrgia

La pirometal·lúrgia és una branca de la metal·lúrgia extractiva. Consisteix en el tractament tèrmic dels minerals metal·lúrgics i concentrats per aconseguir les transformacions físiques i químiques dels materials per permetre la recuperació de metalls valuosos. El tractament pirometal·lúrgic pot produir productes vendibles, com metalls purs o compostos intermedis o aliatges, com a aliment adequat per al seu posterior processament. Exemples d'elements extrets per processos pirometal·lúrgics són els òxids dels elements menys reactius com el ferro, coure, zinc, crom, estany, manganès.
La majoria dels processos pirometal·lúrgics requereixen aportació d'energia per mantenir la temperatura a la qual el procés es porta a terme. L'energia es proporciona generalment en forma de combustibles fòssils, la reacció exotèrmica del material, o de la calor elèctrica. Quan el material és prou present en l'alimentació per mantenir la temperatura del procés únicament per la reacció exotèrmica (és a dir, sense l'addició de combustible o de la calor elèctrica), el procés es diu que és "autòleg". Els processos pirometal·lúrgics són generalment agrupats en una o més de les següents categories:
* Assecat
* Calcinació
* Rostit
* Fosa
* Refinació

## Referències

* ↑ Brent Hiskey "Metallurgy, Survey" in Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, 2000, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/0471238961.1921182208091911.a01
* ↑ Adalbert Lossin "Copper" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2005, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a07_471

## Enllaços externs

* http://www.patentgenius.com/patent/5616168.html Arxivat 2016-11-17 a Wayback Machine.
# Val de San Martín

Val de San Martín és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.
# Hoeven

Hoeven és un poble situat al municipi de Halderberge, a la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. Segons el cens de 2016 comptava amb una població de 6.686 habitants.
Va ser un municipi independent fins a l'1 de gener de 1997 quan es va fusionar amb Oudenbosch i Oud- en Nieuw-Gastel per crear el nou municipi de Halderberge.

## Enllaços externs

* Hoeven in beeld Arxivat 2017-10-21 a Wayback Machine.
# Herodor

Herodor és el nom dels següents personatges:
* Herodor d'Heraclea, mitògraf grec del segle iv aC
* Herodor de Mègara, atleta grec
* Herodor de Macedònia, cortesà macedoni
* Heròdor (escriptor), nom d'un o diversos escriptors grecs d'època desconeguda
# Woltersdorf (Brandenburg)

Woltersdorf és un municipi del districte d'Oder-Spree a Brandenburg. Sovint s'anomena "prop de Berlín" (alemany: "bei Berlin") o "prop d'Erkner" (alemany: "bei Erkner"), ja que hi ha molts altres llocs que porten el mateix nom a Alemanya.

## Geografia

El municipi es troba als tres llacs Flakensee, Kalksee i Bauernsee, entre Schöneiche, el bosc de Berlín i Erkner.

### Municipis limítrofs

Woltersdorf limita (en el sentit de les agulles del rellotge, començant pel nord) amb Rüdersdorf, Erkner, Berlín i Schöneiche.

## Història

Cap al 1240 14 famílies de pagesos es van instal·lar en un banc. Avui s'hi troben l'església, l'ajuntament i la "vella escola" (en alemany "alte Schule"), que representen el "centre de la ciutat" de Woltersdorf. Els primers habitants van ser pagesos i mariners. El 1319 Woltersdorf es va documentar per primera vegada com a Waltersdorf slawika. Waltersdorf significa "el poble de Walter". El 1375 Woltersdorf es va observar per primera vegada al "Landbuch". Juntament amb Rahnsdorf, va pagar impostos pel castell de Köpenick.
El 1487 Berlín va adquirir Woltersdorf. Llavors el 1550 es va construir una resclosa entre el Flakensee i el Kalksee, el mateix any es va construir la primera església de Woltersdorf. Entre 1618 i 1648 Woltesdorf va ser desolada (Guerra dels Trenta Anys) i temporalment deshabitada. Al voltant de 1886 es construeix una torre d'observació turística al cim del Kranichsberge. Atorgava una gran perspectiva des d'una alçada de 105 metres, i en dies clars es podia veure la Berliner Fernsehturm. Dins de la torre avui hi ha una exposició "Quan Woltersdorf encara era Hollywood" (en alemany "Als Woltersdorf noch Hollywood war"). Recorda la dècada de 1920, on Joe May va rodar pel·lícules famoses (Das indische Grabmal (1920), Herrin der Welt (1919) i Der Tiger von Eschnapur). Avui podeu trobar restes de l'escenari de la pel·lícula al lloc.
A finals del segle xix es va acabar el ferrocarril de Berlín a l'est. A la comuna limítrofa de Woltersdorf, Erkner, es va construir una estació de tren. Molts berlinesos tenien la seva residència d'estiu a Woltersdorf. Des de 1913 hi ha un tramvia entre la resclosa i l'estació de S-Bahn de Rahnsdorf.

## Demografia

En el moment de la reunificació alemanya, a Woltersdorf vivien 4.790 persones. Des de llavors, la població de Woltersdorf ha passat de 6.800 (2001) a gairebé 8.000 (2010). Avui, Woltersdorf és la comuna més jove del districte d'Oder-Spree. Més del 12% de la població és menor de 15 anys.

## Política

L'Ajuntament té 18 membres, un dels quals però no ha acceptat el seu escó, que roman vacant.
Eleccions 2014: Unser Woltersdorf (UW): 5 (+5) Woltersdorfer Bürgerforum (WBF): 4 (+1) Die Linke: 3 (-1) CDU: 2 (-2) SPD: 1 (-2) FDP: 1 Greens: 1 Candidat Autònom: Siegfried Bronsert: 1
Eleccions 2008: CDU: 4 SPD: 3 Linkspartei: 4 Grüne: 1 FDP: 1 WBF (Woltersdorfer Bürgerforum): 3 NPD: 1
# Princeton University Press

Princeton University Press és una editorial acadèmica independent, estretament lligada a la Universitat de Princeton.

## Història

Va ser fundada en 1905 per Whitney Darrow, amb el suport financer de Charles Scribner, inicialment com a impremta per servir a la comunitat de Princeton. El seu primer llibre va ser una nova edició de 1912 de Lectures on Moral Philosophy, de l'autor John Witherspoon.

## Premis Pulitzer

Sis llibres de la Princeton University Press han guanyat el Premi Pulitzer.
* Russia Leaves the War de George F. Kennan (1957)
* Banks and Politics in America From the Revolution to the Civil War de Bray Hammond (1958)
* Between War and Peace d'Herbert Feis (1961)
* Washington, Village and Capital de Constance McLaughlin Green (1963)
* The Greenback Era d'Irwin Unger (1965)
* Machiavelli in Hell de Sebastian de Grazia (1989)

## Referències

* ↑ A History of Princeton University Press Arxivat 2011-05-23 a Wayback Machine. (2002)
* ↑ The Pulitzer Prizes: 1957 Winners
* ↑ The Pulitzer Prizes: 1958 Winners
* ↑ The Pulitzer Prizes: 1961 Winners
* ↑ The Pulitzer Prizes: 1963 Winners
* ↑ The Pulitzer Prizes: 1965 Winners
* ↑ The Pulitzer Prizes: 1990 Winners
# Ustaritz Aldekoaotalora Astarloa

Ustaritz Aldekoaotalora Astarloa (Abadiño, 16 de febrer de 1983) és un exfutbolista basc que jugava com a defensa central.
# Hoenia

Hoenia és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Hoenia sinensis, que es troba a la Xina (Zhejiang).

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 7 gener 2019].
# Haplotàxides

Els haplotàxides (Haplotaxida) són un dels dos ordres dins la classe dels els anèl·lids subclasse Oligochaeta, l'altre ordre és Lumbriculida.
Com que els altres anèl·lids clitellatans estan entre i al voltant dels Haplotaxida i Lumbriculida, el tradicional Oligochaeta són un grup parafilètic per tant els Haplotaxida podrien passar a ser una subclasse dins de Clitellata o uns Oligochaeta expandits.

## Famílies

Dels quatre subordres de Haplotaxida, dos són llinatges menors monotípics a nivell de família. Un altre, els Tubificina, conté cucs d'aigua i el quart, els cucs de terra o Lumbricina, fan el gruix de les famílies:
Subordre Haplotaxina
* Haplotaxidae
Subordre Moniligastrina
* Moniligastridae
Subordre Lumbricina
* Alluroididae
* Eudrilidae
* Glossoscolecidae
* Lumbricidae
* Hormogastridae
* Ailoscolidae
* Lutodrilidae
* Sparganophilidae
* Criodrilidae
* Ocnerodrilidae
* Acanthodrilidae
* Octochaetidae
* Exxidae
* Megascolecidae
* Microchaetidae
Subordre Tubificina
* Dorydrilidae
* Enchytraeidae
* Naididae (incloent Tubificidae)
* Opistocystidae
* Phreodrilidae

## Vegeu també

* Komarekiona eatoni
# Josep Sánchez Cervelló

Josep Sánchez Cervelló (Flix, 1958) és un historiador català, catedràtic de la Universitat Rovira i Virgili. Deixeble d'Hipólito de la Torre, és especialista en temes portuguesos. En 2014 va ser reconegut com a Fill Adoptiu de Tarragona.

## Obres

* Josep Sánchez Cervelló. A revolução portuguesa e a sua influência na transição espanhola (1961-1976). Lisboa: Assirio & Alvim, 1993.
* Josep Sánchez Cervelló. El último imperio occidental: la descolonización portuguesa (1974-1975). Mérida: UNED. Centro Regional de Extremadura, 1998.
* Josep Sánchez Cervelló. Conflicte i violència a l'Ebre. De Napoleó a Franco. Barcelona: Editorial Flor del Vent, 2001.
* Josep Sánchez Cervelló. La Segunda República en el exilio (1939-1977). Barcelona: Planeta, 2011.
* Josep Sánchez Cervelló. Les guerres napoleònica i carlistes a la frontera de Catalunya, el País Valencià i Aragó (1808-1936). Benicarló: Ona Edicions, 2015.

## Referències

* ↑ Fernández, 2017.
* 1 2 Vilaró i Rodríguez, 2016.
* ↑ Pereira Castañares, 2001, p. 368-369.
* ↑ Cruzeiro 1994, p. 191-196 ; Pérez Delgado 1994, p. 210-211.
* ↑ Vilar, 1998, p. 22.
* ↑ Serrano Daura, 2001, p. 353.
* ↑ Hoyos Puente, 2013, p. 377-381.

## Bibliografia

* Cruzeiro, María Manuela «Josep Sánchez Cervelló, A revolução portuguesa e a sua influência na transição espanhola (1961-1976). Lisboa, Assirio & Alvim, 1993. Tradução de José Colaço Barreiros e prefácio de Hipólito de la Torre Gómez». Revista Crítica de Ciências Sociais. Centro de Estudos Sociais, 1994, pàg. 191-196. ISSN: 0254-1106.
* Fernández, Xavier «Sánchez Cervelló: 'Rajoy pasará a la historia como un corrupto'». Diari de Tarragona, 20-10-2017.
* Hoyos Puente, Jorge de «Josep Sánchez Cervelló: La Segunda República en el exilio (1939-1977); Planeta, Barcelona 2011, 575 págs». Historia y Política. UCM; CEPC i UNED [Madrid], 29, 2013, pàg. 377-381. ISSN: 1575-0361.
* Pereira Castañares, Juan Carlos «Y al oeste, Portugal». Cuadernos de Historia Contemporánea. Ediciones Complutense [Madrid], 23, 2001, pàg. 367-371. ISSN: 0214-400X.
* Pérez Delgado, Tomás «A Revoluçao Portuguesa e a sua influencia na Transiçao Espanhola (1961-1976). Josep Sánchez Cervelló». Ayer. Marcial Pons Ediciones de Historia y Asociación de Historia Contemporánea, 14, 1994, pàg. 210-211. ISSN: 1134-2277. JSTOR: 41324393.
* Serrano Daura, Josep «01-707 Sánchez Cervelló, Josep: Conflicte i violència a l'Ebre. De Napoleó a Franco». Índice Histórico Español. Publicacions de la Universitat de Barcelona [Barcelona], XXXIX, 114, 2001, pàg. 353. ISSN: 0537-3522.
* Vilar, Juan Bautista «98-36. Sánchez Cervelló, Josep: El último imperio occidental: la descolonización portuguesa (1974-1975)». Índice Histórico Español. Publicacions de la Universitat de Barcelona [Barcelona], XXXVI, 109, 1998, pàg. 22. ISSN: 0537-3522.
* Vilaró, Bernat; Rodríguez, Nerea «L'ombra de Franco encara plana sobre l'Ebre». El Món, 03-07-2016. Arxivat de l'original el 2019-02-19 [Consulta: 18 febrer 2019].
# Premi C. Buddingh'

El Premi C. Buddingh' a la nova poesia neerlandesa és una iniciativa de la Fundació Poetry International. Aquesta organització literària aposta per promoure la poesia i vol estimular l'intercanvi internacional entre poetes, traductors i aficionats de poesia. Les activitats més importants de la fundació són el Poetry International Festival a l'ocasió del qual s'atorga el premi. El premi va rebre el nom del poeta C. Buddingh' (1918-1985).

## Premiats

* 2018: Radna Fabias per Habitus
* 2017: Vicky Francken per Röntgenfotomodel
* 2016: Marieke Rijneveld per Kalfsvlies
* 2015: Saskia Stehouwer per Wachtkamers
* 2014: Maarten van der Graaff per Vluchtautogedichten
* 2013: Henk Ester per Bijgeluiden
* 2012: Ellen Deckwitz per De steen vreest mij
* 2011: Lieke Marsman per Wat ik mijzelf graag voorhoud
* 2010: Delphine Lecompte per De dieren in mij
* 2009: Mischa Andriessen per Uitzien per D
* 2008: Wiljan van den Akker per De afstand
* 2007: Bernard Wesseling per Focus
* 2006: Willem Thies per Toendra
* 2005: Liesbeth Lagemaat per Een grimwoud in mijn keel
* 2004: Maria Barnas per Twee zonnen
* 2003: Jane Leusink per Mos en gladde paadjes
* 2002: Erwin Mortier per Vergeten licht
* 2001: Mark Boog per Alsof er iets gebeurt
* 2000: André Verbart per 98
* 1999: Ilja Leonard Pfeijffer per Van de vierkante man
* 1998: Erik Menkveld per De karpersimulator - premi atorgat però no donat
* 1997: Pem Sluijter per Roos is een bloem
* 1996: Henk van der Waal per De windsels van de sfinx
* 1995: Joke van Leeuwen per Laatste lezers
* 1994: F. van Dixhoorn per Jaagpad
* 1993: Herman Leenders per Ogentroost
* 1992: Anna Enquist per Soldatenliederen
* 1991: Michaël Zeeman per Beeldenstorm
* 1990: Tonnus Oosterhoff per Boerentijger
* 1989: cap guanyador
* 1988: Elma van Haren per Reis naar het welkom geheten

## Referències

* ↑ «C. Buddingh'-Prijs» (en anglès). Poetry International. Arxivat de l'original el 2019-04-15. [Consulta: 15 abril 2019].
* ↑ «Poetry International» (en anglès, neerlandès). Poetry International Rotterdam. Arxivat de l'original el 2019-04-14. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ «C. Buddingh'-prijs». Dutch Heights.
* ↑ «Budding(h)' Poets viert 30 jaar C.Buddingh'-prijs» (en neerlandès). Poezieclub, 10-11-2018. Arxivat de l'original el 5 de març 2019. [Consulta: 15 d’abril 2019].
# Txiniavórik

Txiniavórik (en rus: Чиньяворык) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.561 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Hoz

«Hoz» té aquests significats:
Viccionari
# Joan Subirats i Lemos

Joan Subirats i Lemos (la Ràpita, Montsià, 1955 - Arenys de Mar, Maresme, abril de 1997) fou un artista multidisciplinar, pintor, dibuixant, dissenyador gràfic i dissenyador de webs català.

## Biografia

Amb quinze anys hagué d'anar a treballar al tèxtil, però ben aviat es va posar a fer dissenys. Primer va provar de dissenyar aparadors inspirats en el modernisme, com els de Can Blanch, ja desapareguts. Deslliurat del servei militar, es va instal·lar a Barcelona, on trobar feina no li va costar gens. A l'estudi del dissenyador italià Mario Resmini el van rebre amb els braços ben oberts. Aviat va dominar la tècnica dels estampats tèxtils d'alta qualitat, feina que no va abandonar mai del tot. El seu domini del dibuix, en una època en què no hi havia ni escànners, ni Photoshop, li permeté d'excel·lir, sobretot, com a il·lustrador. Bon coneixedor de la tècnica de l'aerògraf, va treballar per al sector publicitari i editorial. Des de feia bastants anys Subirats era portador del Virus de la immunodeficiència humana (VIH). A finals de 1996 la malaltia es va manifestar sense treva, fins que va acabar amb la seva vida la primavera de 1997. Uns mesos abans encara tenia en ment fer una web per afegir-se a la tasca que porten a terme la gent de l'Associació Projecte dels Noms. L'abril de 1997 va morir a Arenys de Mar. Poc abans de morir era un dels principals pioners del disseny gràfic per internet, exercint com a director d'art a VilaWeb. L'abril del 2008 la Sala d'Actes de la Biblioteca i la Sala d'Exposicions del Centre Cultural Calisay d'Arenys de Mar van acollir una exposició retrospectiva sobre l'obra gràfica i pictòrica d'aquest artista entre els anys 1980 i 1996. L'exposició, titulada 'No tinguis por' fou organitzada conjuntament per la regidoria de cultura de l'Ajuntament d'Arenys de Mar, VilaWeb i la Biblioteca P. Fidel Fita.

## Referències

* 1 2 «No tinguis por, exposició retrospectiva de l'obra de Joan Subirats, a la Biblioteca i el C.C.Calisay». Ajuntament d'Arenys de Mar, 04-04-2008. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Memorial Joan Subirats». Partal.cat. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Necrològiques: Ha mort Joan Subirats Lemos, director d'art de VilaWeb». La Vanguardia (Hemeroteca), 19-04-1997, pàg. 30 [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «No tinguis por, homenatge i exposició retrospectiva de l'obra de Joan Subirats. L'exposició presenta la seva obra més madura, entre 1980 i 1996». VilaWeb, 05-04-2008 [Consulta: 24 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Dietari: "No tinguis por, no hi ha res tan horrible"
# Jérémy Cabot

Jérémy Cabot (Troyes, Aube, 24 de juliol de 1991) és un ciclista francès, professional des del 2017, actualment a l'equip Roubaix Lille Métropole.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa al Tour de Mareuil-Verteillac-Ribérac
* 2015
** 1r al Tour de la Manche
* 2016
** 1r al Circuit des Mines
** 1r al Tour de Côte-d'Or
** Vencedor de 2 etapes al Tour de la Manche
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Auvergne
* 2018
** 1r a la Nocturne de Bar-sur-Aube
* 2019
** Vencedor d'una etapa als Boucles de l'Alt Var
** 1r al Circuit de les communes de la vall de Bédat
** 1r a la París-Troyes

### Resultats al Tour de França

* 2021. 132è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Lo Safareig (el Pinell de Brai)

Lo Safareig és una obra del Pinell de Brai (Terra Alta) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta de dos safareigs per a rentar la roba. Són dos dipòsits rectangulars de 8 i 5 m de llarg, 2 m d'ample i 60 cm de fondària. L'aigua procedeix de la font de Baix, hi arriba per una canalització de pedra.
Per fotografies antigues, sabem que els safareigs estaven sense cobrir. A la dècada del 1950 es van fer unes cobertes de teula àrab i un tancament lateral per a protegir els usuaris. És un recinte tancat amb clau i es troba en desús.

## Història

A part d'aquests safareigs, n'hi va haver d'altres: al barranc entre el baixador i el camí de Benifallet, que agafava l'aigua de la font Vella; al raval de Lleida, els de Freginals de ca la Marcel·la, que rebien l'aigua sobrant de la font del Broi.

## Referències

* 1 2 3 «Lo Safareig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 agost 2021].
# Wolterstorffina parvipalmata

Wolterstorffina parvipalmata és una espècie d'amfibi que viu al Camerun i Nigèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Gartshore, M. 2004. Wolterstorffina parvipalmata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Txir-Unvd

Txir-Unvd (en rus: Чир-Унвд) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a Rússia, el 2013 tenia 231 habitants. Pertany al districte municipal de Tímovskoie.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19.
# Hug d'Urgellès

Hug d'Urgellés és un personatge llegendari, un sant popular, però inexistent. En recull la tradició Joan Amades al Costumari català (vol. IV, "8 de juliol"). No n'indica la data que va viure. Diu que Hug era senyor de l'Urgellès. Molt bondadós, protegia els seus súbdits i els afavoria. A més, era pietós i es lliurava a la pregària, l'ajut als necessitats i la fundació d'esglésies. Per tot plegat, fou venerat localment com a sant, fent-se'n la festa el dia 8 de juliol.

## Bibliografia

* Amades, Joan. Costumari català: el curs de l'any. Barcelona: Salvat, 2001. Vol. 4, p. 399.
# Henna Johansson

Henna Katarina Johansson (Gällivare, 1 de maig de 1991) és una esportista sueca que competeix en lluita estil lliure, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Lluita de 2010 i dues medalles al Campionat Europeu de Lluita, or el2012 i bronze el 2009.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Moscou ( Rússia) | 3 | Lliure 63 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Vílnius ( Lituània) | 3 | Lliure 63 kg |
| 2012 | Belgrad ( Sèrbia) | 1 | Lliure 67 kg |

## Referències

* ↑ «Henna Johansson» Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Henna Johansson» en Iat.uni-leipzig.de (anglès)