OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oulon

Oulon és un municipi francès, situat al departament del Nièvre i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 84 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Oulon era de 84 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 76 habitatges, 38 eren l'habitatge principal de la família, 36 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 75 eren cases i 1 era un apartament. Dels 38 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Oulon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 12 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 31 eren actives i 22 eren inactives. De les 31 persones actives 28 estaven ocupades (13 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 22 persones inactives 10 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Oulon hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Oulon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Oulon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Papa Celestí II

* Aquest article tracta sobre el papa canònic que regnà del 1143 al 1144. Si cerqueu l'antipapa elegit el 1124, vegeu «Celestí II».
Celestí II, de nom seglar Guido di Castello, (? - † Roma, 8 de març de 1144) va ser Papa de Roma del 1143 al 1144. De nom Guido di Castello, en 1128 va ser nomenat cardenal de San Marco per Honori II per a, posteriorment, des de 1140, actuar com a legat pontifici d'Innocenci II al Regne de França, el que va permetre conèixer Pedro Abelardo i convertir-se en alumne seu i condeixeble d'Arnaldo de Brescia. Aquesta relació va enfrontar el futur papa amb Bernat de Claravall a qui retreia la protecció que va brindar a Arnaldo.
L'acte més significatiu del seu breu pontificat va ser l'anul·lació, gràcies a la intercessió de Bernat de Claravall, de l'excomunió que sobre el rei Lluís VII de França havia llançat Innocenci II.
Celesti II és el primer papa que apareix a la profecia de Sant Malaquies, al que es refereix com "EX castro Tiberis" (del castell del Tiber), citació que fa referència al seu lloc de naixement.
Va morir el 8 de març de 1144.
# Parc Nacional del Gran Himàlaia

El Parc Nacional del Gran Himàlaia és un dels parcs nacionals de l'Índia. Està situat a la regió de Kulu, a l'estat de Himachal Pradesh, i està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat del 2014.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Great Himalayan National Park Conservation Area» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
# Pajares

«Pajares» té aquests significats:

## Geografia

* Pajares de la Lampreana
* Pajares de Adaja
* Pajares de la Laguna
* Pajares de los Oteros
* Pajares de Fresno al municipi de Fresno de Cantespino

## Persones amb aquest cognom

* Miguel Pajares
* Belén Pajares Ribas
* Fernando de Castro y Pajares
* Francisco de Pisa y Pajares
* Guillermo Antolín y Pajares

## Vegeu també

* Payares (municipi de Ḷḷena, Astúries) (nom en espanyol, Pajares)
* També port de Payares i riu Payares
# Parc nacional de Lobéké

El Parc Nacional Lobéké, que forma part de la conca del Congo, es troba a l'extrem sud del Camerun. Abasta una superfície de 217.854 ha. Fundat el 19 de març del 2001, la gestió del parc és part de la iniciativa de conservació transfronterera, coneguda com la Trinacional de la Sangha (TNS). Es tracta d'un paisatge de conservació de la biodiversitat de prioritat, que inclou, a més del Parc Lobéké, la Reserva Nacional Especial Dzangha-Sangha (CAR) i el Nouabalé-Ndoki Nacional (Congo-Brazzaville). Lobéké té una xarxa de clars pantanosos, especialment al costat est del parc.

## Enllaços externs

* Blog du PNL sur le site de la GIZ Arxivat 2012-03-31 a Wayback Machine..
* Site du Ministère du Tourisme du Cameroun Arxivat 2012-01-04 a Wayback Machine..
* Cameroun tribune.
* Site de la UNESCO.
# Paisatge (Modest Urgell 1876)

Paisatge és una pintura sobre tela feta per Modest Urgell i Inglada el 1876 i conservada a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 1655 d'ençà que va ingressar el 1956, provinent la col·lecció privada de Lluís Plandiura i Pou. És un paisatge amb ermita i arbres que l'envolten, tema molt característic d'aquest pintor: una ermita cap-al-tard, la campana, els xiprers i petites figures. Fons amb cel mig ennuvolat. Al quadre hi ha la inscripció Urgell (inferior esquerre) Al darrere: Modest Urgell / 1839-1919 /18; Al darrere: Esposa del grabador Buxó i madre de Luis, pintor y Matilde, casada esta con Don Antonio Caba / Antoni Caba / 1838-1907.

## Referències

* ↑ Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.
Viccionari
# Partit Socialista dels Treballadors

* Aquest article tracta sobre l'organització d'àmbit de l'Estat espanyol. Vegeu-ne altres significats a «Partit Socialista dels Treballadors (Luxemburg)».
El Partit Socialista dels Treballadors (PST) (en castellà: Partido Socialista de los Trabajadores) és un partit polític comunista espanyol format el 1979 de la unió de militants de la Lliga Socialista Revolucionària (LSR) i de la Lliga Comunista Revolucionària (LCR), de caràcter trotskista i seguidors de Nahuel Moreno. El seu cap fou Doroteo Navarro i des del 1985 és la secció espanyola de la Lliga Internacional dels Treballadors-Quarta Internacional.

## Història

Es donà a conèixer en gener de 1981 amb una campanya a nivell estatal demanant la reobertura del sumari per l'assassinat de Yolanda González. També va fer una campanya activa per votar NO en el referèndum per l'entrada d'Espanya a l'OTAN.
Es va presentar a algunes eleccions en coalició amb el PORE, però malgrat ser un dels partits de l'extrema esquerra espanyola que ha obtingut millors resultats electorals sempre ha estat extraparlamentari. El 1993 es va dividir en dos sectors: PST(La Verdad Socialista), que el 1994 es fusionaria amb GPOR per a crear el Partido Revolucionario de los Trabajadores (PRT), integrat el 1998 a Izquierda Unida, i PST (Contra Corriente).

## Resultats electorals del PST
### Eleccions generals

* Eleccions generals espanyoles de 1982 = 103.133 vots (0,49%)
* Eleccions generals espanyoles de 1986 = 77.914 vots (0,39%)
* Eleccions generals espanyoles de 1989 = 81.218 vots (0,40%)
* Eleccions generals espanyoles de 1993 = 38.068 vots (0,13%)

### Eleccions autonòmiques

* Eleccions al Parlament Basc de 1980 = 2.099 vots (0,23%)
* Eleccions al Parlament Basc de 1984 = 2.173 vots (0,20%)
* Eleccions al Parlament de Galícia de 1981 = 15.686 vots (1,81%)
* Eleccions al Parlament de Galícia de 1985 = 9.362 vots (0,74%)
* Eleccions al Parlament de Galícia de 1989 = 3.724 vots (0,28%)
* Eleccions al Parlament d'Andalusia de 1982 = 14.460 vots (0,5%)
* Eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 = 5.381 vots (0,19%)
* Eleccions al Parlament de Catalunya de 1988 = 5.794 vots (0,21%)
* Eleccions a Corts d'Aragó de 1991 = 2.461 vots

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Partit Socialista dels Treballadors (PST)
* ↑ Partidos, Sindicatos y Organizaciones Ciudadanas en la Provincia de Alicante durante la Transición (1974-1982) Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine. per la Universitat d'Alacant
* ↑ Resultats de les eleccions generals per partits
* ↑ Resultats dels partits d'extrema esquerra a les eleccions autonòmiques
# Parupeneus macronemus

Parupeneus macronemus és una espècie de peix de la família dels múl·lids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i el Golf Pèrsic fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), Indonèsia i les Filipines.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Panografia

La panografia és una tècnica fotogràfica i de processament d'imatges en què una imatge és constituïda a partir de diverses fotografies que se solapen. La fotografia resultant rep el nom de panografia. David Hockney és un pioner destacat i important contribuïdor a aquesta tècnica, que anomenà les fotografies resultants com a joiners ("unides").

## Referències

* ↑ Hockney on Photography: Conversations with Paul Joyce (1988) ISBN 0-224-02484-1
# París-Roubaix 1902

La París-Roubaix 1902 fou la 7a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 30 de març de 1902 i fou guanyada pel francès Lucien Lesna, que s'imposà que s'imposà en solitari a la meta de Roubaix. Aquesta era la seva segona victòria consecutiva en aquesta cursa.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Lucien Lesna | - | 10h 52' 07" |
| 2 | Édouard Wattelier | - | + 8' 00" |
| 3 | Ambroise Garin | - | + 12' 00" |
| 4 | P. Daudon | - | |
| 5 | Oscar Lepoutre | - | |
| 6 | Jean Fischer | - | |
| 7 | Philippe Leroux | - | |
| 8 | Emile Paigie | - | |
| 9 | Georges Pasquier | - | |
| 10 | Barbe | - | |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats de l'edició de 1902 a les-sports.info
# Paula Ginzo Arantes

Paula Ginzo Arantes (Santoña, Cantàbria, 16 de febrer de 1998) és una jugadora de bàsquet espanyola.
Pívot, començà a practicar el bàsquet al club Carmelitas Vedruna d'Ourense i, posteriorment, es formà esportivament al Segle XX de la Lliga femenina 2. La temporada 2017-18 debutà a la Lliga Femenina amb el Movistar Estudiantes. També ha jugat amb el Nissan Al-Qázeres (2017-19), Lointek Gernika (2020-22) i l'Ensino Lugo (2022-23), amb el qual guanyà una Copa Galícia. La temporada 2023-24 fitxà pel Barça Santfeliuenc i, després d'aconseguir-hi la permanència a la Primera Divisió, fitxà pel Valencia Basket l'abril de 2024 amb el qual ha guanyat la Lliga (2023-24). Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, guanyà un Campionat d'Europa sub-16 (2013), un de sub-18 (2015) i dos de sub-20 (2017, 2018). Amb la selecció absoluta debutà internacionalment el 2018 i ha participat a dos Campionats d'Europa (2021 i 2023), destacant la medalla d'argent aconseguida el 2023.

## Referències

* ↑ «Paula Ginzo: «Si hubiera un proyecto idóneo me vendría de cabeza a jugar a Galicia»» (en castellà). La Voz de Galicia, 03-08-2023. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «O alcalde recibe no Concello a Paula Ginzo, medalla de prata no último Europeo coa selección española de baloncesto -» (en gallec). Concello de Ourense, 28-07-2023. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «La pívot Paula Ginzo, segundo refuerzo del Barça CBS» (en castellà). Mundo Deportivo, 31-05-2023. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ Sánchez, Borja. «Paula Ginzo, del Barça CBS al València». L'Esportiu, 19-04-2024. [Consulta: 20 abril 2024].
* ↑ «Las ourensanas Paula Ginzo y Raquel Carrera, medalla de plata en el Eurobasket al perder la final» (en castellà). La Región, 25-06-2023. [Consulta: 30 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Paula Ginzo Arantes - Competiciones FEB
* Fitxa de Paula Ginzo Arantes - Selecció Femenina Absoluta
# Paraumbita

La paraumbita és un mineral de la classe dels silicats. El seu nom fa referència a la seva similitud estructural amb la umbita.

## Característiques

La paraumbita és un inosilicat de fórmula química K₃Zr₂H(Si₃O$_9$)₂·3H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la paraumbita pertany a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: bustamita, ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, umbita, sørensenita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, chivruaïta, haineaultita, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, canasita, fluorcanasita, miserita, frankamenita, charoïta, yuksporita i eveslogita.

## Formació i jaciments

La paraumbita va ser descoberta al mont Eveslogtxorr, al massís de Khibini (óblast de Múrmansk, Rússia) reemplaçant wadeïta en una pegmatita. També ha estat descrita en altres indrets del massís de Khibini; a Montérégie, al Canadà en pagmatites alterades i xenolits de sodalita; i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Paraumbite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ «Paraumbite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 18 gener 2020].
# Paquita Serna

Paquita Serna és una cantant catalana. El grup Taper es va constituir l'any 1979 i el nom ve d'un ninot de guix representant un taper, fet per guarnir una carrossa de les Festes de Primavera; el ninot es conserva a l'antic Museu del Suro. Algunes composicions seves són «Homenatge al Taper», l'«Avi Calvet» i «Sóc xarnego?». Els quatre components d'aquest grup local palafrugellenc són: Gabriel Castelló (baix i guitarra), Antonio Martin (veu primera), Paquita Serna (veu segona) i Rafael Callol (veu alta).

## Referències

* ↑ «El Taper de Palafrugrell s´estrena». El Punt.
* ↑ «Societat i festes». Crònica d´un any 202.
* ↑ Pasqual, Josep Maria «EI grup El Taper (Palafrugell) i Rafael Callo». El Punt, 07-07-1996, p. 56.
* ↑ «xxxII Cantada d´Havaneres». Calella de Palafrugell.
# Patrick Deville

Patrick Deville (Saint-Brevin-les-Pins, França, 1957) és escriptor. Diplomat en literatura francesa i comparada i en filosofia, va ser agregat cultural francès al golf Pèrsic. Des del seu debut literari el 1987, ha publicat dotze novel·les històriques, escrites des de la documentació exhaustiva, que barregen la ficció amb personatges reals, sovint ambientades en l'època colonial. Els seus llibres han estat traduïts a una dotzena de llengües, i en castellà ha publicat les novel·les El catalejo (Anagrama, 1990), Los fuegos artificiales (Península, 1994), Pura vida: vida y muerte de William Walker (Seix Barral, 2005), Ecuatoria (Anagrama, 2015) i la celebrada Peste & Cólera (Anagrama, 2014), que ressegueix la vida del bacteriòleg suís Alexandre Yersin, descobridor del bacil de la pesta bubònica, i amb la qual va guanyar els premis Femina i Prix des Prix. El març de 2016 publica Viva (Anagrama, 2016), la seva darrera novel·la, centrada en l'etapa mexicana de Lev Trotski fins que va ser assassinat per Ramon Mercader, i en la qual apareixen personatges com Frida Kahlo i l'escriptor Malcolm Lowry.

## Referències

* ↑ «Patrick Deville». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Pere Artau (músic)

Pere Artau va regir el magisteri de l'orgue de la catedral de Girona entre els anys 1437 i 1438.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 10: Fons de la catedral de Girona. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona – Institut d'Estudis Catalans, 2019. ISBN 978-84-49086175.
# Pere August de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck

Pere August de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck (en alemany Peter August von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck) va néixer a Königsberg (Prússia) el 7 de desembre de 1697 i va morir a Tallinn el 24 de febrer de 1775. Era fill del duc Frederic Lluís (1653-1728) i de Lluïsa Carlota d'Augustenburg (1658-1740).
Va ser governador d'Estònia i governador general de Tallinn, però mai va arribar a heretar els dominis de Beck, que van passar del seu oncle el duc August (1652-1689) al seu fill Frederic Guillem I, mort el 1719, la vídua del qual els va vendre el 1732 a Frederic Guillem II (1687-1749), el germà gran de Pere August, que el va revendre a la baronessa Magdalena de Ledebur-Königsbrück. D'aquesta manera, quan Pere August va esdevenir el cap de la família, ostentà només nominalment el títol de duc de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Beck.

## Matrimoni i fills

El 5 de setembre de 1723 es va casar amb la princesa Sofia de Hessen-Philippsthal (1695-1728), filla del landgravi Felip de Hessen-Philippsthal (1655-1721) i de Caterina Amàlia de Solms-Laubach (1654-1736). El matrimoni va tenir tres fills:
* Carles (1724-1726)
* Ulrica Amàlia, nascuda i morta el 1726.
* Carles Anton (1727-1759), casat amb la seva cosina Frederica de Dohna-Schlobitten (1738-1786).
La seva dona va morir molt jove, als 33 anys. I Pere August es va tornar a casar el 15 de març de 1742 amb la comtessa Natália Nikolaievna Golovine, filla del comte Nicolau Fedorovich Golovin i de Sofia Nikitovna Pushkin. D'aquest segon matrimoni en nasqueren:
* Pere (1743-1751)
* Alexandre, nascut i mort el (1744).
* Caterina (1750-1811), casada amb el príncep Ivan Bariatinsky.

## Bibliografia

* Huberty, Michel; Alain Giraud, F. and B. Magdelaine (1994) (en francès). L'Allemagne Dynastique Tome VII Oldenbourg. France. pp. 79, 97, 118, 141. ISBN 2-901138-07-1.

## Enllaços externs

* thepeerage.com (anglès)
* genealogics.org (anglès)
# Pfetterhouse

Pfetterhouse (en alsacià Pfatterhüse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 1999 tenia 972 habitants. Limita am els municipis francesos de Réchésy, Seppois-le-Bas, Seppois-le-Haut, Mooslargue i Courtavon i amb els suïssos de Bonfol i Beurnevésin.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 789 | 809 | 906 | 924 | 971 | 972 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Rodolphe Frisch | |
# Pervomaisk

«Pervomaisk» té aquests significats:
* Pervomaisk (Mikolaiv), ciutat de la província de Mikolaiv a Ucraïna.
* Pervomaisk (Luhansk), ciutat de la província de Luhansk a Ucraïna.
# Philbert de Vient i Jover

Philbert de Vient i Jover és un cantant belga nascut a Lieja l'any 1979, de pare neerlandés i mare alcoiana que, des de l'any 2003, i amb el nom artístic de Phil de Vient, gaudix d'un cert reconeixement com a artista a la capital de l'Alcoià.
Encara que la seua carrera com a agitador cultural va començar a la ciutat natal, no ha sigut fins al seu debut a la ciutat adoptiva (dimecres 30 de juliol de 2003 al café L'Escenari d'Alcoi, amb motiu del seu 22 aniversari) que s'ha guanyat un lloc en la gens menyspreable escena alcoiana com a cantant, intèrpret i artista de varietats a mitjan camí entre Ovidi Montllor i Xavi Castillo, sol o acompanyat d'un conjunt musical de formació mutable anomenat Les Bajoques Farcies (sic).
Els seus espectacles comprenen música i teatre en proporcions variables però mai fusionades, i amb unes dosis d'improvisació sovint massa elevades; les cançons, la major part d'elles adaptacions i versions d'altres artistes, reflectixen la idiosincràsia alcoiana d'una manera còmicament estereotipada.

## Discografia

* A l'Escenari (El Barco Pirata, 2003): enregistrament en directe del seu debut a Alcoi
* A Ovidi (Les Auques de l'Hostal, 2004): en record del cèlebre cantant alcoià Ovidi Montllor
* A l'Ordim (Samaruc, 2005): en viu a la Festa de l'Ordim alcoiana
* A la tercera va la bona (Les Liquides, 2005): disc promocional del seu últim concert

## Referències

* ↑ El Col·lectiu Ovidi Montlor
* ↑ Phil de Vient, valencià de Lieja, vent de cabylia

## Enllaços externs

* Phil de Vient Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. a la valenciclopedia
# Philautus zorro

Philautus zorro és una espècie de granota que es troba a Sri Lanka.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & Pethiyagoda, R. 2004. Philautus zorro. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.