OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fortín de Santa Rosa

Fortín de Santa Rosa és un balneari del sud de l'Uruguai, pertanyent al departament de Canelones. Així mateix, forma part de la Costa de Oro.

## Geografia

Fortín de Santa Rosa es troba al sud del departament de Canelones, al sector 17. La seva costa és banyada pel Riu de la Plata. Limita a l'oest amb Marindia i a l'est amb Villa Argentina.

## Infraestructura

El balneari té accés mitjançant la Ruta Interbalneària, sobre el quilòmetre 42 des de Montevideo.

## Població

Fortín de Santa Rosa tenia 207 habitants segons les dades del cens de 2004.
| Any | Població |
| 1963 | 59 |
| 1975 | 80 |
| 1985 | 88 |
| 1996 | 181 |
| 2004 | 207 |
| 2011 | 296 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) – Cens de 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (DOC)

## Enllaços externs

* Mapa de Fortín de Santa Rosa Arxivat 2019-06-01 a Wayback Machine. (PDF; 146 kB)
# Forum-shopping

El forum-shopping fa referència a l'elecció de la jurisdicció en què es presenta una demanda basada en la creença o la percepció que aquella jurisdicció pot ser més favorable que les altres alternatives pels interessos econòmics o jurídics de qui l'escull.
Així, es produeix forum-shopping, per exemple, quan una empresa que vol presentar una demanda sobre una compravenda internacional de mercaderies tria si la presenta davant de la jurisdicció d'un país o d'un altre. Els interessos econòmics que poden prioritzar l'elecció d'una jurisdicció per davant d'unes altres de legítimes poden ser, per exemple, la durada o el cost del procediment, i els interessos jurídics, poden ser, per exemple, l'eficàcia esperada de la sentència que dicti el tribunal o les normes que aplicarà per resoldre la controvèrsia.
El forum-shopping és l'exercici de l'opció legítima que té tot demandant a l'hora d'iniciar un procediment. Malgrat tot, el terme té connotacions negatives, probablement perquè el fet de triar l'Estat on es presenta una demanda pot suposar un avantatge injust a favor del demandant. Com a conseqüència, sovint es fa servir aquesta forma per a destacar, precisament, aquest matís concret del concepte, és a dir, aquest càlcul oportunista.
Aquest terme és propi del dret internacional privat, però s'ha estès també al dret internacional públic, on es fa servir en l'àmbit de l'arranjament pacífic de controvèrsies entre Estats. Així, per exemple, si es produís una controvèrsia entre l'Argentina i el Brasil per un aspecte comercial i l'Argentina volgués presentar una demanda, podria decidir si la presenta al tribunal d'arbitratge del Mercosur o a l'Organització Mundial del Comerç.

## Ús del terme en català

La denominació forum-shopping, normalitzada pel consell supervisor del Termcat, és la forma més estesa en contextos d'especialitat. En català s'escriu amb guionet, d'acord amb la normativa de la llengua, que estableix que s'escriu guionet en compostos que són manlleus no adaptats, tant si en la llengua d'origen ja duen guionet com si s'escriuen amb els elements separats, com és el cas de la forma forum shopping, que en anglès se sol escriure sense guionet.
L'ús generalitzat del manlleu forum-shopping en contextos tècnics no impedeix que en contextos més generals o divulgatius es puguin fer servir denominacions alternatives de tipus descriptiu, que resultin més transparents per al públic general, com ara opció jurisdiccional per conveniència o elecció de la jurisdicció considerada més convenient. En les altres llengües també es documenten, de fet, aquesta mena de propostes, complementàries al manlleu: búsqueda de un foro de conveniència o elección del fuero más ventajoso, en castellà; o course aux tribunaux o élection de jurisdiction, en francès.

## Referències

* ↑ «Què és el forum-shopping?». El blog del TERMCAT. Termcat, Centre de Terminologia, 03-05-2018. [Consulta: 25 maig 2018].
* ↑ «forum-shopping». Neoloteca. Termcat, Centre de Terminologia. [Consulta: 25 maig 2018].
# Forua

Forua és un municipi de la província de Biscaia, País Basc. Pertany la comarca de Busturialdea-Urdaibai. Forua és un municipi situat al marge esquerre de la ria de Mundaka al nord de la província i de la localitat de Gernika a la que va estar incorporat. Se situa sobre un antic poblat romà construït en el segle i i que servia de centre comercial de la zona i port de navegació de cabotatge pel Mar Cantàbric. Aquest poblat va ser abandonat en el segle v.
# Gai Pomptí

Gai Pomptí (en llatí Caius Pomptinus, però també Pomptinius, Pomtinius, Pomtinus i Pontinius) va ser un militar i magistrat romà del segle i aC.
Se'l menciona per primer cop l'any 71 aC quan servia com a llegat de Marc Cras a la guerra dels esclaus. L'any 63 aC va ser pretor i va fer un gran servei a Ciceró ajudant-lo a reprimir la conspiració de Catilina especialment en la detenció dels ambaixadors dels al·lòbroges. El 62 aC va ser propretor de la Gàl·lia Narbonense i el 61 aC va derrotar els al·lòbroges que havien envaït la seva província i va demanar un triomf al retornar a Roma però el senat li va refusar perquè quan va obtenir la victòria ja s'havia acabat el seu imperium, tot i que va mantenir la reclamació molt de temps.
L'any 54 aC els seus amics van fer un darrer intent per obtenir aquest honor i encara que els pretors Marc Porci Cató Uticense i Publi Servili Vàtia Isàuric i el tribú Quint Muci Escevola, es van oposar, el cònsol Appi Claudi Pulcre va parlar en favor seu igual que altres pretors i tribuns; però no va poder obtenir l'honor del senat i Servi Sulpici Galba, que havia estat el seu legat, va decidir acudir al poble i va fer aprovar pels comicis una llei que li atorgava el triomf. Pomptí va fer una entrada triomfal a Roma.
L'any 51 aC va acompanyar Ciceró com a llegat a Cilícia, però no hi va restar gaire temps i va sortir al cap d'un any, tal com ja havien acordat abans.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/503?rgn=full+text;view=image;q1=PomptinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 495. ]
# Gai Popil·li Lenat (orador)

Gai Popil·li Lenat (llatí: Gaius Popillius P. f. C. n. Laenas) va ser un orador i magistrat romà dels segles II i I aC. Era fill del cònsol Publi Popil·li Lenat. Formava part de la gens Popíl·lia i era de la família dels Popil·li Lenat, d'origen plebeu.
Ciceró menciona, tant a ell com al seu pare com a eloqüents oradors. Segurament és el mateix Gai Popil·li del que Ciceró diu que va ser condemnat per haver-se enriquit injustament (peculatus).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 708.
# Franz Ernst Neumann

Franz Ernst Neumann (1798-1895) fou un físic i matemàtic alemany.

## Vida i Obra

Neumann és considerat el fundador de la física teòrica a Alemanya en el segle xix. El seu seminari de física a la universitat de Königsberg va ser un exemple de rigor, de iniciativa i de crítica.
Va començar els seus estudis secundaris a Berlin, però els va interrompre el 1814 per allistar-se a l'exèrcit contra Napoleó. Va ser greument ferit a la batalla de Ligny i es va llicenciar de l'armada el 1816. En tornar va començar a estudiar teologia a la universitat de Berlin seguint el desig del seu pare. El 1818 va deixar Berlin per la universitat de Jena on va iniciar els seus estudis científics, interessant-se sobre tot per la cristal·lografia. Retornat a Berlin l'any següent, va presentar la seva tesi doctoral sobre el tema el 1823, essent immediatament nomenat conservador del gabinet de minerals de la universitat.
El 1829 va ser nomenat professor associat de la universitat de Königsberg, juntament amb Jacobi, amb qui mantindria una gran amistat al llarg del temps. Juntament amb ell va fundar el seminari de física matemàtica l'any 1833, amb el que s'inauguraria una tradició de rigor quantitatiu que es va transmetre al conjunt de les universitats alemanyes.
Es va retirar com a professor el 1873, però encara ca continuar uns quants anys atenent el seminari. La seva bona salut li va permetre fer muntanyisme amb més de vuitanta anys.
Els seus principals treballs van ser en els camps de la cristal·lografia, de l'electrodinàmica, de l'òptica i de la inducció electroestàtica. La major part dels seus treballs van ser publicats després de la seva mort pel seu fill, el també reconegut matemàtic Carl Neumann,

## Referències

* ↑ Hutter & Yongqi, pàgina 222.
* ↑ Olesko [1991], pàgines 10-11.
* 1 2 Burke, Dictionary of Scientific Biography.
* ↑ Olesko [1991], pàgina 86.
* ↑ Olesko [1995], pàgines 522-523.

## Bibliografia

* Hutter, Kolumban; Wang, Yongqi. Fluid and Thermodynamics (en (anglès)). Springer, 2016. ISBN 9783319336336.
* Olesko, Kathryn Mary. Physics as a calling: discipline and practice in the Königsberg seminar for physics (en (anglès)). Cornell University Press, 1991.
* Olesko, Kathryn Mary «Der Physiker als Lehrer: Zur hundertsten Wiederkehr des Todestages von Franz Ernst Neumann (1798–1895)» (en (alemany)). Physikalische Blätter, Vol. 51, Num. 6, 1995, pàg. 522-524. DOI: 10.1002/phbl.19950510615. ISSN: 0031-9279.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Franz Ernst Neumann» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Burke, John G. «Neumann, Franz Ernst». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 25 juliol 2016].
# Franz Eilhard Schulze

Franz Eilhard Schulze (22 de març de 1815 – 2 de novembre de 1921) va ser un zoòleg alemany que va néixer a Eldena, prop de Greifswald.
Estudià a les universitats de Bonn i Rostock. Es doctora el 1863 i de primer treballà en el camp de l'anatomia. El 1871 va ser professor de zoologia a les universitats de Graz i la de Humboldt a Berlín.
Presidí la Societat zooloògica alemanya (Deutsche Zoologische Gesellschaft).
Schulze va estudiar l'anatomia i biologia del desenvolupament dels animals invertebrats, particularment en les esponges i especialment de la classe Hexactinellida, Schulze també va fer importants estudis sobre els protozous similars a les esponges anomenats xenophyophorae.

## Algunes obres

* Amerikanische Hexactinelliden nach dem Materiale der Albatross-Expedition. Jena 1899
* Hexactinellida. Jena: G. Fischer, 1904
* Die Xenophyophoren der Siboga-Expedition. Leiden: Brill, 1906

## Enllaços externs

* Cite NIE Schulze, Franz Eilhard 1905
# Fundació Vidal i Barraquer

La Fundació Vidal i Barraquer és una entitat catalana creada el 1964 en el si de la Conferència Episcopal Tarraconense i vinculada a la Universitat Ramon Llull. En els seus centres de salut mental atén persones amb trastorns psicopatològics, i també duu a terme una tasca formativa i de recerca en els àmbits de la psicologia i de la psiquiatria. El Govern de Catalunya li atorgà la Creu de Sant Jordi el 2014.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 persones i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 01-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 2 abril 2014].
# Francisco Cobo Romero

Francisco Cobo Romero (Mancha Real, Jaén, 1961). Historiador andalús.
És catedràtic d'Història Contemporània de la Universitat de Granada. Ha estat investigador i professor visitant a la Universitat de Londres, a l'École des Hautes Études en Sciences Sociales de París i a la Universitat de Florència. La seva recerca ha girat sobre l'estudi del comportament de l'agricultura andalusa durant els primers cinquanta anys del segle xx, dedicant esment a l'evolució de la societat rural andalusa en el temps comprès entre 1900 i el final de la primera etapa del règim franquista. Aquesta anàlisi l'ha contextualitzada en el marc de la crisi econòmica posterior a l'acabament de la Primera Guerra Mundial i l'ha feta amb una mirada comparada que té en compte el que va passar en el conjunt d'Europa. També s'ha interessat pel procés de politització de la pagesia andalusa, el sindicalisme agrari i les posicions de les forces polítiques sobre la qüestió agrària, les repercussions de la Guerra Civil i la repressió franquista sobre les classes populars.
És coautor, amb Teresa María Ortega, de "Franquismo y posguerra en Andalucía oriental: represión, castigo a los vencidos y apoyos sociales al régimen franquista, 1939-1950." (2005). Entre les seves publicacions hi ha "Labradores, campesinos y jornaleros. Protesta social y diferenciación interna del campesinado jiennense, 1931-1936." (1992); "Conflicto rural y violencia política. El largo camino hacia la dictadura. Jaén, 1917-1950." (1998); "La Guerra Civil y la represión franquista en la provincia de Jaén, 1936-1950." (1994); "De campesinos a electores. Modernización agraria en Andalucía, politización campesina y derechización de los pequeños propietarios y arrendatarios." (2003), "Revolución campesina y contrarrevolución franquista en Andalucía." (2004), "El sindicalismo agrario socialista durante la Segunda República y la Guerra Civil, 1930-1939." (2007) i "La tierra para quien la trabaja. Los Comunistas, la sociedad rural andaluza y la conquista de la democracia (1956-1983)." (2016), amb María Candelaria Fuentes Navarro.
Amb un abast més general i en una perspectiva europea comparada ha publicat "¿Fascismo o democracia? Campesinado y política en la crisis del liberalismo europeo, 1870-1939." (2012), "Las grandes dictaduras europeas del siglo XX." (2018) i "La República en los pueblos. Conflicto, radicalización y exclusión en la vida política local durante la Segunda República española (1931-1936)." (2021), amb Francisco de Paula Garrido.
El 1991 va rebre el premi de recerca Díaz del Moral, lliurat per l'Ajuntament de Córdova. És membre del Seminari d'Història Agrària de l'Associació d'Història Contemporània i de l'Associació d'Història Actual. El seu projecte de recerca és l'anomenat "Crisi del franquisme. Construcció identitària i transició a la democràcia a l'Alta Andalusia (1959-1979)." Ha col·laborat a revistes com Ayer, Historia Social i Historia Agrària.

## Referències

* ↑ «Cobo Romero, Francisco». Andalupedia. [Consulta: 8 octubre 2022].
* ↑ Gómez Alén (ed), José. Historiografia, marxismo y compromiso político en España. Madrid: Siglo XXI, 2018. ISBN 978-84-323-1913-6.
# Francisco Codoñer Pascual

Francisco Codoñer Pascual, conegut també amb el pseudònim artístic de J. Lito (València, 15 de setembre de 1897 - Barcelona, 18 de novembre de 1989) va ser un músic i compositor valencià, establert a Barcelona. És l'autor, entre moltes altres, de la música de la cançó "Mi casita de papel" popularitzada als anys 40 del segle passat, i amb lletra de la seva dona Mercè Belenguer. Entre d'altres vocalistes, va escriure cançons per al cantador Pepe Blanco: Soy postinero, Sombrero en mano...

## Obra musical

Cançons
* 1927. Aromas de Valencia
* 1927. Oro y caireles, pasdoble
* 1949. Sombrero en mano, pasdoble espanyol
* 1949. Calle Ervira, pasdoble. Lletra de H. Montes.
* 1950. Ay Pocholo, samba
* 1951. Aurora, vals cançó mexicana. Lletra de M. Godoy
* 1955. Soy postinero, pasdoble
* Despierta, fox-trot
* En las fraguas, fox-trot gitano
* La mujer manda, shimmy-blues. Lletra de M. Godoy
* ¡No hay plazo!, cuplet. Lletra de Nik. Música en col·laboració amb Felip Caparrós.
* Quiero olvidar, tango milonga. Lletra de H. Montes
* Tomás, quiero ser mamá, xarleston. Lletra de M. Godoy
* Junto a la orilla del río, marchiña
Espectacles
* 1925. Luz en las sombras. Revista còmico-lírico-fantàstica en 2 actes i 12 quadres. Lletra de R. Acedo. Teatre Bosque de Barcelona.
* 1954. Me debes un beso. Llibret de Ramon Perelló i de Pere Llabrés. Teatre Poliorama.
* 1955. Dos amores vienen cantando. Llibret de Blanca Flores i Pere Llabrés. Teatre Poliorama.

## Enllaços externs

* Actuació de l'Orquestra Topolino, interpretant "Mi casita de papel"

## Notes

* 1 2 3 4 Mercè Belenguer Machancoses (València, 6 de juliol del 1889 - Barcelona, 23 de juliol del 1965) va ser una lletrista i compositora barcelonina d'origen valencià, que signà amb el pseudònim M. Godoy. Casada amb el músic Francisco Codoñer, amb la combinació dels respectius pseudònims Lito - Godoy signaren moltes composicions vocals i ballables als anys trenta, quaranta i cinquanta del segle passat. Cantants d'anomenada com Jorge Sepúlveda i Carmen Morell els interpretaren èxits com Mi casita de papel, Yo quiero un TBO i Amor que viene cantando

## Referències

* ↑ «Mercè Belenguer al web del Patrimoni Musical Català». [Consulta: 7 juliol 2023]. «Obres de Mercè Belenguer al catàleg de la Biblioteca Nacional d'España». [Consulta: 7 juliol 2023].
# Frente Obreiro

El Frente Obreiro de la Unión do Povo Galego (UPG) fou la secció sindical de la UPG, sorgida a finals de 1972 en una junta a Pontevedra.
El seu responsable era Moncho Reboiras i tenia implantació a Vigo i en menor mesura a Ferrol i La Corunya. Publicava el butlletí O Eixo des de 1974. El 1974 tenia al voltant de 50 militants, en 1975 augmentà la seva afiliació i s'optà per crear un sindicat propi que es formà el maig de 1975 amb el nom de Sindicato Obreiro Galego.
# Fórmula ben formada

A lògica matemàtica, una fórmula ben formada , també anomenada paraula , expressió o fórmula , i sovint abreujada fbf , és una cadena de caràcters generada segons una gramàtica formal a partir d'un alfabet donat. Un llenguatge formal es defineix com el conjunt de totes les seves fórmules ben formades.
Per exemple, un alfabet podria ser el conjunt{ a , b }, i una gramàtica podria definir a les fórmules ben formades com aquelles cadenes que tenen el mateix nombre de caràcters a que b . Llavors, algunes fórmules ben formades del llenguatge serien: ab , ba , abab , ababba , etc. El llenguatge formal seria el conjunt de totes aquestes fórmules ben formades.
A la lògica formal, les demostracions són seqüències de fórmules ben formades amb certes propietats, on la darrera fórmula de la seqüència és allò que es demostra. Aquesta fórmula final es diu teorema quan té un paper important en la teoria sent desenvolupada, o lema quan té un paper accessori en la demostració d'un teorema.

## Vegeu també

* Llenguatge formal
* Gramàtica formal
* Fórmula matemàtica

## Enllaços externs

* Fórmules bé formades en ProvenMath (en anglès)
# Fresno de Rodilla

Fresno de Rodilla és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 34 | 35 | 51 | 46 |
# Fresno de la Polvorosa

Fresno de la Polvorosa és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 262 | 220 | 198 | 188 |
# Front d'Alliberament de Tigre

El Front d'Alliberament de Tigre (Tigray Liberation Front TLF) fou una organització política i militar d'Etiòpia dirigida per Yohannes Tekle Haymanot, que demanava la independència de Tigre (Tigray) i que es va fundar el 1974 durant l'agitació que va portar a l'enderrocament de la monarquia etíop, i es va establir sobre el terreny el 1975. Els grups antigovernamentals rivals a Tigre eren la Unió Democràtica d'Etiòpia (EDU dirigida per Ras Mengesha Seyoum, comunament vist com a grup promonàrquic), el comunista maoista Front Popular d'Alliberament de Tigre (TPLF de Meles Zenawi), l'estalinista Partit Revolucionari Popular Etíop (EPRP, que s'havia retirat al mont Asimba al Tigre oriental després del Terror Roig) i el mateix TLF, progressista. Segons Aregawi el TPLF va contactar amb el TLF i també amb els altres grups per formar aliances tàctiques, però no ho va aconseguir; llavors va decidir eliminar els rivals i el primer fou el TLF que tenia dissensions internes i es va dividir en tres faccions el novembre de 1975 i després d'una investigació interna va executar els seus dos caps principals per «crims contra els seus propis companys». Donada la seva debilitat, no fou enemic per al TPLF.

## Notes

* ↑ Aregawi Berhe, A Political history of the Tigray People's Liberation Front (1975-1991) (Los Angeles: Tsehai, 2009)
# Garrett

«Garrett» té aquests significats:
* Garrett (Illinois)
* Garrett (Indiana)
* Garrett (Pennsilvània)
* Garrett (Washington)
* Garrett Park, població dels Estats Units a l'estat de Maryland
* Almeida Garrett (Porto, 1799— 1854), escriptor portuguès del Romanticisme
* Billy Garrett (1933, Princeton, Illinois - 1999, Glendale, Califòrnia), pilot estatunidenc de curses automobilístiques
* Kenny Garrett, intèrpret de jazz estatunidenc
* Pat Garrett (1850 - 1908), personatge conegut per haver matat Billy el Nen quan era xèrif de Comtat de Lincoln, Nou Mèxic
* Robert Garrett (Baltimore, 1875 - 1961), atleta estatunidenc
# GIOVE

GIOVE (Galileo In-Orbit Validation Element, «element de validació en òrbita del Galileo») és una part integrant del sistema Galileo de posicionament mundial. Està format per un conjunt de dos satèl·lits (GIOVE-A i GIOVE-B) i diverses plataformes terrestres destinades al seu estudi i control.
Una de les principals missions dels satèl·lits experimentals del sistema Galileo és servir de rellotges de precisió. Els satèl·lits estan equipats amb els rellotges atòmics més precisos mai posats en òrbita. Cal dir que la precisió de l'hora indicada pels satèl·lits és la clau de l'èxit de la missió, el que farà possible reduir el marge d'error al mínim.
El seu nom és un homenatge a Galileo Galilei, ja que Giove és Júpiter en italià, un dels planetes estudiats per aquest científic, qui en va descobrir els quatre primers satèl·lits naturals. El nom també fa referència a la utilitat principal de Júpiter, que a l'època de Galileu era utilitzat com a rellotge astronòmic de precisió.

## GIOVE-A

El GIOVE-A és el primer dels satèl·lits GIOVE posats en òrbita. Aquest satèl·lit va ser anomenat GSTB-V2/A durant el seu desenvolupament i va ser posat en òrbita a finals del 2005. La seva missió era, bàsicament:
* comprovar la viabilitat de les òrbites reservades per Galileo
* comprovar l'efectivitat dels rangs de freqüències
* verificar la precisió i el comportament del rellotge atòmic de rubidi
* posar a prova el nou sistema de posicionament per làser

## Característiques

* Dimensions: 1,3 m x 1,8 m x 1,65 m
* Massa orbital: 600 kg
* Potència: 700 W (2 panells solars d'1,74 m)
* Propulsió: butà (50 kg)
* Temps de vida útil: 2 anys
Càrrega experimental:
* 2 rellotges atòmics de rubidi
* antena per a la banda L
* generador de senyal Galileo
* matriu de refractors làser

## GIOVE-B

El GIOVE-B és el segon satèl·lit del Sistema Galileo dins de l'etapa de proves GIOVE. Incorpora instrumental de màxima precisió per concloure els estudis iniciats amb el GIOVE-A.

## Característiques

* Dimensions: 0,95 m x 0,95 m x 2,4 m
* Massa orbital: 523 kg
* Potència: 700 W (2 panells solars d'1,49 m)
* Propulsió: hidrazina (28 kg)
* Temps de vida útil: 2 anys
Càrrega experimental:
* rellotge atòmic de rubidi
* rellotge atòmic d'hidrogen (máser d'H passiu)
* generador de senyal Galileo adaptable
* matriu de refractors làser
Agència Espacial Europea :
# Gauguin (cràter)

Gauguin és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 70 km de diàmetre. Porta el nom del pintor francès Paul Gauguin (1848-1903), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Gauguin». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Gaue (cràter)

Gaue és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 35.66 ° de latitud nord i 91.52 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 80 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el tres de juliol del 2015 i fa referència a Gaue, deessa a la qual es va retre homenatge durant la collita de sègol de la mitologia germànica.

## Referències

* ↑ "Gaue (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.