OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abd-al-Wahhab (nom)

Abd-al-Wahhab és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الوهاب, ʿAbd al-Wahhāb) que literalment significa ‘Servidor del Munífic’, essent «el Munífic» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Wahhab és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdulwahhab... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «وهب». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Velocitat de l'aire

Velocitat de l'aire és un dels paràmetres que s'inclou en els càlculs de la sensació tèrmica. S'expressa en m/s i es mesura amb diversos tipus d'anemòmetres.
En les proximitats de la pell, es crea una capa d'aire immòbil que manté una temperatura propera a la de la pell i una humitat relativa alta. El moviment de l'aire desplaça aquest aire i permet un intercanvi de calor més efectiva amb l'ambient i un millor rendiment de l'evaporació del vapor d'aigua de la pell (suor), el que modifica les condicions tèrmiques del cos.
És agradable la brisa en una situació de calor, ja que millora el refredament del cos; s'admeten velocitats de fins a 1,50 m/s per poc temps. Quan es treballa, ha de ser inferior a 0,55 m/s, perquè es volen els papers.
El moviment de l'aire és menys desitjable quan fa fred. No obstant això, quan l'aire està immòbil (velocitat igual a 0 m/s), la sensació és sempre desagradable, per la qual cosa quan fa fred s'estimen correctes velocitats compreses entre 0,10 i 0,15 m/s.

## Bibliografia

* M. A. Gálvez Huerta; et alt. Instalaciones y Servicios Técnicos. Madrid: Sección de Instalaciones de Edificios. Escuela Técnica Superior de Arquitectura, U.P.M., 2013. ISBN 97-884-9264-1253. (castellà)
# Inèrcia

En física, la inèrcia és la dificultat o resistència amb la qual els cossos s'oposen a un canvi d'estat pel que fa al seu moviment. És a dir, un cos en repòs tendeix a romandre en repòs, i un cos que es mou amb una velocitat uniforme tendeix a seguir en moviment, segons la primera llei de Newton.
La inèrcia explica per què, per exemple, una nau espacial se segueix movent indefinidament encara que se n'aturin els motors, ja que, a l'espai, el fregament que acabaria per aturar-la és zero. En canvi, un cotxe que no s'accelera s'acaba aturant a causa de la resistència de l'aire i al fregament de les rodes contra la carretera.
A la física, es diu que un sistema té massa inercial quan resulta més difícil aconseguir un canvi en el seu estat físic. Els dos usos més freqüents en física són la inèrcia mecànica i la inèrcia tèrmica. La inèrcia mecànica és una mesura de dificultat per a canviar l'estat de moviment o repòs d'un cos. La inèrcia mecànica depèn de la quantitat de massa i tensor d'inèrcia. La inèrcia tèrmica mesura la dificultat amb la qual un cos canvia la seva temperatura en estar en contacte amb altres cossos o ser escalfat.
Les anomenades forces d'inèrcia són forces fictícies o aparents que un observador percep en un sistema de referència no inercial.
La massa inercial és una mesura de la resistència d'una massa al canvi de velocitat en relació amb un sistema de referència inercial. En física clàssica la massa inercial de partícules puntuals es defineix per mitjà de la següent equació, on la partícula es pren com la unitat (m$_1$ =1):
On m$_i$ és la massa inercial de la partícula 'i', i a$_{i1}$ és l'acceleració inicial de la partícula 'i', en la direcció de la partícula 'i' cap a la partícula 1, en un volum ocupat només per partícules 'i' i 1, on les dues partícules estan inicialment en repòs i a una distància unitat. No hi ha forces externes però les partícules exerceixen força les unes amb les altres.

## Referències

* ↑ Diccionari de la llengua catalana - Institut d'Estudis Catalans. 2a. Barcelona: Edicions 62, 2011, p. 955. ISBN 978-84-297-6842-8.
* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana. Volum 8. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1975, p. 608. ISBN 84-85194-00-4.
* ↑ The Collins English Dictionary (en anglès). 2a. Londres: Collins, 1986, p. 781. ISBN 0-00-433134-6.

## Vegeu també

* Moment d'inèrcia
* Dinàmica

## Bibliografia

* Masreliez C. J.; On the origin of inertial force, Apeiron Jan. (2006)
Viccionari
# José María Lado Rodríguez

José María Lado Rodríguez (l'Havana, 13 de setembre de 1895 - Madrid, 17 d'octubre de 1961) va ser un actor espanyol.

## Biografia

Va néixer a l'Havana. Fill d'emigrants de la península, no debuta en escena fins al seu retorn a Espanya. Es va formar com a actor a Barcelona, en la companyia de teatre d'Enric Borràs. La seva interpretació més coneguda va ser la del personatge al qual li toca un premi en la pel·lícula Historias de la radio, així com els de Tierra sedienta i La laguna negra.

## Filmografia

* Mi tío Jacinto (1956)
* Historias de la radio (1955)
* La laguna negra (1951)
* La corona negra (1951)
* Tierra sedienta (1949)
* El santuario no se rinde (1949)
* Mar abierto (1946)
* Sierra de Teruel (1939)

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1945 | Millor actor secundari | Tierra sedienta | Guanyador |

## Referències

* ↑ José María Lado a cineartistes
* ↑ José María Lado. Bajo el peso de la amargura
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1945». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-07-20. [Consulta: 31 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'actor, foto inclosa, a "nuestrocine.com"
# Konstandinos Mavropanos

Konstantinos Mavropanos (Κωνσταντίνος "Ντίνος" Μαυροπάνος; 11 de desembre de 1997) és un futbolista professional grec que juga de defensa central pel West Ham United Football Club i pel conjunt sub21 grec.

## Referències

* 1 2 «Konstantinos Mavropanos: Overview». Premier League. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Konstantinos Mavropanos».
# Loricariichthys derbyi

Loricariichthys derbyi és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fowler, H. W. 1915. Cold-blooded vertebrates from Florida, the West Indies, Costa Rica, and eastern Brazil. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 67: 244-269.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Abd-al-Wahhab

Abd-al-Wahhab és el nom dels següents personatges:
Abd-al-Wahhab forma part del nom de molts personatges:
* Ibn Abd-al-Wahhab, teòleg musulmà hanbalita
* Abd al-Wahhab Mutamid al-Dawla, funcionari qadjar i poeta
* Abd al-Wahhab Bohra, jutge mogol
* Abd-al-Wahhab ibn Abd-ar-Rahman, segon imam rustúmida de Tahart

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-al-Wahhab, tot i que no en fos el nom principal
# Psychoda simillima

Psychoda simillima és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: la província del Neuquén (l'Argentina).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Tonnoir, A. L., 1929. Psychodidae. Diptera of Patagonia and South Chile. 2 (1):1-32.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Vislanka

Vislanka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1773.
# Isru Chag

Isru Chag (en hebreu: אסרו חג) es refereix al dia després de cadascun dels tres pelegrinatges jueus: Péssah, Xavuot i Sukkot. La noció que Isru Chag uneix a les festes la resta de l'any ve de la lectura del Salm 118:27. L'única característica especial de Isru Chag en la litúrgia moderna, és l'omissió de l'oració Tachanun als serveis religiosos de Shacharit i Mincha.
Isru Chag significa en el judaisme rabínic el dia després de les festivitats de peregrinació que són Sukkot, Péssah i Xavuot. Encara que manca de qualsevol caràcter sagrat en la santa Bíblia, els dies del Isru Chag es consideren en la tradició rabínica com un remanent de la solemnitat d'aquestes festes, especialment del seu caràcter festiu. La celebració del Isru Chag té el seu origen en el vers bíblic: "Adjunti l'ofrena festiva amb llaços (Isru Chag Baavotim) a les cantonades de l'altar" (Salms 118:27); els rabins esmenten aquest versicle per dir: "Qui s'agrega a la festa menjant i bevent, l'escriptura el considera com si hagués construït un altar" (Talmud de Babilònia Sucà 45b). El Talmud de Jerusalem (Avodah Zarah 1:1) té una pràctica similar per al dia després del festival, però l'anomena brei demoadà ("fill de l'hora assenyalada").

## Referències

* ↑ «איסרו חג בחול». Moreshet, 01-06-2017. Arxivat de l'original el 2016-10-26. [Consulta: 26 juliol 2019].
* ↑ «אסרו חג». Daat, 01-06-2017. Arxivat de l'original el 2008-09-30. [Consulta: 26 juliol 2019].
# Huncovce

Huncovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1257.
# Juli Fonollosa i Obiol

Juli Fonollosa Obiol (1931 - 1995) fou un cineasta amateur català, fill de Franciso Fonollosa Prieto i de Dolors Obiol Salom.

## Biografia

Fill de Francisco Fonollosa Prieto (17 de desembre de 1894) i de Dolors Obiol Salom (Vinaròs, 1908), va tenir cinc germans, dels quals dos eren només per part de mare.
Un cop superada la Guerra Civil en un internat d'Alella, realitzà els seus estudis de primària a l'escola que l'empresa Rivière SA (dedicada a la fabricació de derivats del filferro) tenia pels fills dels seus empleats, i acabats els estudis s'incorporà a la mateixa empresa, a l'hora que va començar la seva afició per la fotografia i el cinema.
Des de l'inici, va centrar la temàtica de les seves creacions en protagonistes infantils, retratant la infància difícil a la ciutat de Barcelona.
Creà un club de cinema amateur, el Club C7, des d'on va participar durant bastants anys al Certamen Internacional de Cine y TV Infantil de Gijón.
Posteriorment, el 1970 començà a treballar com a professor de l'Escola de Mitjans Audiovisuals de Barcelona (EMAV), sota la direcció de Estruch.
El 1974 va rebre un premi en el Concurso Nacional de Cine Amateur, per Los desheredados.
El 1988, va formar part de les candidatures a les Eleccions al Parlament de Catalunya, circumscripció de Barcelona, en el partit Aliança per la República.
El 1990 va publicar, amb il·lustracions del seu germà Francesc Fonollosa, el llibre El muntatge cinematogràfic.

## Fons

El fons de Juli Fonollosa i Obiol és el testimoni de tota una vida dedicada a la seva gran afició: el cinema. Va ser adquirit quatre anys després de la seva mort per la Filmoteca de Catalunya l'any 1999. Els documents són de caràcter personal i professional.

## Referències

* ↑ «Arxius patrimonials: Juli Fonollosa (1931-1995)». Filmoteca de Catalunya. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2017. [Consulta: 9 setembre 2017].
* ↑ «Rodaje del film infantil ¡Adelante, campeón!» (en castellà). La Vanguardia (Hemeroteca), 26-03-1966, pàg. 59 [Consulta: 9 setembre 2017].
* ↑ «NODAC Juli Fonollosa i Obiol al Repositori de la Filmoteca de Catalunya». Filmoteca de Catalunya.
# L'Amalon

L'Amalon (en francès Lamalou-les-Bains) és un municipi occità del Llenguadoc, a la regió d'Occitània, en el departament de l'Erau.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Loricariichthys hauxwelli

''''' és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ampyiacu.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fowler, H. W. 1915. Notes on nematognathous fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 67: 203-243.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aad de Mos

Aad de Mos (La Haia, 27 de març de 1947) és un exentrenador de futbol neerlandès que va desenvolupar la seva carrera al llarg de pràcticament trenta anys.

## Trajectòria com a entrenador

* 1980-1985: Ajax d'Amsterdam
* 1986-1989: Y.R. K.V. Mechelen
* 1989-1992: RSC Anderlecht
* 1993-1995: PSV Eindhoven
* 1995-1996: Werder Bremen
* 1997-1998: Standard Liège
* 1998-1999: Real Sporting de Gijón
* 1999-2000: Urawa Red Diamonds
* 2000-2002: Y.R. K.V. Mechelen
* 2003-2004: Al-Hilal Al-Riyad
* 2004-2005: Selecció de futbol dels Emirats Àrabs Units
* 2006-2007: SBV Vitesse
* 2010: AO Kavala
* 2010: Sparta Rotterdam

## Palmarès

* 1 Recopa d'Europa (1988)
* 1 Supercopa d'Europa (1989)
* 3 Eredivisie (1982, 1983 i 1985)
* 2 Copa dels Països Baixos (1982 i 1983)
* 2 Lligues de la Primera Divisió de Bèlgica (1989 i 1991)
* 1 Copa de Bèlgica (1987)
* 1 Copa de l'Aràbia Saudita (2003)

## Referències

* ↑ «Aad de Mos» (en neerlandès). BNNVARA. [Consulta: 26 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial d'Aad de Mos Arxivat 2007-02-17 a Wayback Machine.
# Quercus gilva

Quercus gilva és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus gilva és un arbre de fins a 30 m d'alçada amb branques densament pàl·lides de color marró ataronjat a estrellat tomentós. El pecíol fa entre 1 a 1,5 cm, és puberulent. El limbe de la fulla és oblanceolada a obovat-el·líptica, 6-12 × 2-3.5 cm, abaxialment marró pàl·lid estel·lat velutinós, base cuneada, marge apical 1/2 amb denticles curtes i simples, àpex acuminat; nervis secundaris a 11-18 a cada costat de la nervadura central, lleugerament elevada; nervis terciaris abaxialment fosques. Les inflorescències femenines d'1 cm, raquis i bràctees, tomentoses de color marró pàl·lid densament ataronjat. Normalment té 2 cúpules en forma de bol, de 6-8 mm × 1,1-1,5 cm, que tanca aproximadament 1/4 de la gla, a l'exterior i a l'interior és puberulent de color marró grisenc pàl·lid, la paret d'1 mm de gruix. Posseeixen bràctees en 6 o 7 anells, marge complet o denticulat. la gla és obovoide-el·lipsoide, 1,5-2 × 1-1,3 cm, àpex puberulent; cicatriu de 5-6 mm de diàmetre, lleugerament elevat; estil persistent, puberulent. Floreixen al maig i fructifiquen a l'octubre.

## Distribució i hàbitat

Quercus gilva creix al sud-est de la Xina, a les províncies de Fujian, Guangdong, Guizhou, Hunan i Zhejiang) i al Japó, Corea i Taiwan, als boscos muntanyencs perennifolis de fulla ampla entre els 300 i 1500 m.

## Taxonomia

Quercus gilva va ser descrita per Blume i publicat a Museum Botanicum 1(20): 306. 1850.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
gilva: epítet

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus gilva Blume
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis camusiae» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 399. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Blume, Carl Ludwig von 1850. Museum Botanicum 1(20): 306 in Latin
* ↑ «Quercus gilva». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuixos lineals, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 394, dibuixos 11 + 12 a la part superior dreta
# Verdum oriental

El verdum oriental (Chloris sinica) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) semblant al verdum d'Europa. Habita boscos, terres de conreu i coníferes de Kamtxatka, Sibèria oriental, illes Kurils, est de Mongòlia, centre i est de la Xina, Sakhalín, Japó, illes Ryukyu, Bonin i Volcano.

## Referències

* ↑ «Verdum oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 19/04/2013 (català)
# Jackie Pretorius

Jackie Pretorius va ser un pilot de curses automobilístiques sud-africà que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 22 de novembre del 1934 a Potchefstroom, Transvaal, Sud-àfrica.

## A la F1

Jackie Pretorius va debutar a la primera cursa de la temporada 1965 (la setzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant l'1 de gener del 1965 el GP de Sud-àfrica al circuit d'East London.
Va participar en un total de quatre proves puntuables pel campionat de la F1, disputades a quatre temporades no consecutives (1965, 1968, 1971 i 1973) no aconseguint finalitzar cap cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Posició | Punts |
| 1965 | Jackie Pretorius | LDS | Alfa Romeo | SUD NVQ | MON | BEL | FRA | GBR | HOL | ALE | ITA | USA | MEX | | | | | | - | 0 |
| 1968 | Team Pretoria | Brabham | Climax | SUD NC | ESP | MON | BEL | HOL | FRA | GBR | ALE | ITA | CAN | USA | MEX | | | | - | 0 |
| 1971 | Team Gunston | Brabham | Cosworth | SUD Ret | ESP | MON | HOL | FRA | GBR | ALE | AUT | ITA | CAN | USA | | | | | - | 0 |
| 1973 | Frank Williams Racing Cars | Iso-Marlboro | Cosworth | ARG | BRA | SUD Ret | ESP | BEL | MON | SUE | FRA | GBR | HOL | ALE | AUT | ITA | CAN | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Hunda

Hunda és una illa que forma part de l'arxipèlag de las Òrcades, pertanyent a Escòcia. Està situada a 10 milles al sur de Kirkwallen, a l'oceà Atlàntic.
L'illa ocupa una superfície de 100 hectàrees i la seva altitud màxima sobre el nivell del mar és de 42 metres.
Està situat al Scapa Flow i es connecta a la propera illa de Burray per una calçada construïda el 1941 per aturar el pas d'embarcacions petites com a part de la línia de defensa anomenada Churchill Barriers.
El nom es deriva del nòrdic antic per a l'illa de gos. Els vikings van fer servir les Illes Òrcades com seu per a les seves expedicions contra Escòcia i Noruega, i les illes van estar sota el domini dels comtes nòrdics fins a l'any 1231.
L'illa és rica en avifauna, i conté una pedrera abandonada. Una petita entrada als penya-segats del nord es coneix com a 'Sunless Geo'.
Hunda s'utilitza actualment per la cria d'ovelles i cabres per a la llana.

## Referències

* 1 2 Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edimburg: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
* ↑ Wenham, Sheena, The South Isles in Omand, Donald (ed.) (2003) The Orkney Book. Edinburgh. Birlinn. Page 211.
* ↑ «Orkney Islands». Arxivat de l'original el 15 de juliol 2014. [Consulta: 14 juliol 2014].
* ↑ «South Ronaldsay & Burray». Arxivat de l'original el 2008-10-19. [Consulta: 11 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Hunda a geonames.org
# José-Antonio Novais Tomé

José-Antonio Novais Tomé (Madrid, 30 d'abril de 1925 - El Puerto de Santa María, 25 de març de 1993) fou un periodista espanyol.

## Biografia

Fill del periodista portuguès Joaquim Novais Teixeira, cap de premsa de Azaña i durant la guerra civil espanyola cap de premsa i ràdio. Seguint les passes del seu pare, va estudiar periodisme a França i un cop llicenciat tornà a Espanya.
Durant finals dels anys 1960 i 1970 fou periodista del diari Madrid i corresponsal a Espanya del diari francès Le Monde, on es va fer famós per cobrir el judici i execució del líder del PCE Julián Grimau el 1963, per la seva entrevista a Aureli Maria Escarré i Jané el 1963 i per la seva crònica dels fets de Montejurra, raó per la qual es convertí alhora en la bèstia negra del règim franquista i en un referent per als periodistes democràtics. Durant el franquisme fou detingut algunes i el Ministeri d'Informació i Turisme arribà a retirar-li temporalment el carnet de premsa. El 1977 va rebre una pallissa de part de membres de l'organització ultradretana Guerrilleros de Cristo Rey.
Després fou corresponsal del Diario de Noticias, de Lisboa, i O Estado de São Paulo. El 1985 va rebre el III Premi de Periodisme Francisco Cerecedo. El 1983 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Obres

* ¿Quién mató a Julián Grimau?
* El libro negro de Montejurra
* La calle del Reloj
* Asesinato de Humberto Delgado

## Referències

* ↑ http://www.asueldodemoscu.net/?p=734
* ↑ NOVAIS, José Antonio. Declaraciones del Abad de Montserrat a Le Monde. El Español Madrid, 7-XII-1963.
* ↑ http://www.espacioseuropeos.com/hmvisor.aspx?NewsID=255 Arxivat 2006-06-22 a Wayback Machine.
* ↑ Necrològica a El País