OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Indivisió

Indivisió al dret és la situació que es presenta quan dos propietaris o més posseiexen en comú un bé del qual no poden gaudir separadament.
Aquesta situació pot ser la conseqüència d'un heretatge, d'una donació o d'un contracte. Tot i que el principi «Ningú s'ha de romandre en indivisió» és reconegut a la majoria dels sistemes jurídics europeus, hi ha situacions als quals sortir de la indivisió és impossible, com és el cas, per exemple, quan en un condomini la propietat del terra, de l'escala o de l'ascensor és necessàriament indivisa entre tots els copropietaris d'un edifici. Com que cada propietari només ho és pro parte, els fruits i els deures, també ho són.
Si la sortida de la indivisió és possible, aquesta sortida es pot fer o per contracte privat, consentit entre tots els partits. Per manca d'acord, un dels propietaris pot exigir la venda judicial. En cas de patrimoni indivís, quan cap dels hereus dispersos o propietaris ocupa o gestiona el bé, la indivisió sovint és una causa de degradació ràpida, per manca de responsabilitat o d'interès.

## Indivisió al dret civil català

Els drets i deures de la comunitat de propietaris, sigui una comunitat pactada o involuntària (herència), són reglats pel Codi Civil Català. Unes regles de base són les següents. Quan la indivisió és una conseqüència d'una herència, la seva durada i les condicions de la seva dissolució són reglats per l'article 463. La seva durada és limitada a un màxim de deu anys (quinze si el bé és la residència principal del cònjuge o convivent del testador).
Al cas d'indivisió pactada, per exemple la copropietat d'un cotxe, d'una empresa familiar, les condicions de sortida han de ser pactades per la comunitat d'indivisos. En cap cas, el termini pactat pels cotitulars de la indivisió pot superar els deu anys. Enllà del termini pactat (de màximum deu anys), qualsevol cotitular pot exigir, en qualsevol moment i sense expressar-ne els motius, la divisió de l'objecte de la comunitat. Quan el bé de la comunitat és indivisible o perdria molt de valor en dividir-lo, els indivisos que romanen han de pagar a l'indivís sortint, el valor de la seva part. En cas de conflicte, s'ha d'organitzar un arbitratge o apel·lar al tribunal civil.

## Referències

* ↑ «Indivisió». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roca i Trias, Encarna. El dret civil català en la jurisprudència: Anys 1934-1937. Barcelona: Edicions Universitat Barcelona, p. 12. ISBN 9788460063001.
* ↑ Garcia i Sanz, Arcadi. Institucions de dret civil valencià. vol. 2. València: Universitat Jaume I, 1996, p. 42-43 (Col·lecció Autonomia i dret). ISBN 9788480210874.
* ↑ Jorge Fernández Fernándes, «La comunitat hereditària, art. 463 CCC», Curs de dret de Successions, Universitat Oberta de Catalunya
* ↑ Raduà Hostenech, Joan-Maria «La Divisió de la cosa comuna. El nou règim legal establert en el codi civil de Catalunya i la seva aplicació judicial». Revista Catalana de Dret Privat, 2013 vol. 13, pàg. 63-97 [Consulta: 10 desembre 2014].
* ↑ Article 552-11 del Codi Civil Català
# Indju

Indju era el nom que es donava al kanat mongol de Pèrsia (Il-kan) a les terres propietat de la corona, repartides arreu dels dominis il-kànides. Aquestes terres tenien una administració especial i no formaven part dels feus dins dels quals a vegades es trobaven.
La paraula indju és d'origen turc i no mongol. L'administració d'aquestes terres al Fars va donar nom a la dinastia indjúida.
# Issiglio

Issiglio és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 45 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 387 habitants.
Issiglio limita amb els següents municipis: Castellamonte, Alice Superiore, Rueglio, Vistrorio i Vidracco.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 27 abril 2020].
# Intruso

Intruso és una pel·lícula espanyola dirigida per Vicente Aranda en 1993. Comptava amb un pressupost de 300 milions de pessetes, d'ells 60 aportats per Antena 3 i va participar al Festival Internacional de Cinema de Toronto. Va servir perquè Victoria Abril debutés als Estats Units.

## Argument

Ramiro (Antonio Valero), Ángel (Imanol Arias) i Luisa (Victoria Abril) són tres amics que es van conèixer sent nens. Trenta anys després, en 1990, es retroben a Santander formant un triangle amorós.

## Repartiment

* Imanol Arias -Ángel
* Victoria Abril - Luisa
* Antonio Valero - Ramiro
* Alicia Rozas - Ángela
* Carlos Moreno - Ramirín
* Rebeca Roizo - Luisa de nena
* Naím Thomas Mansilla - Ángel de nen
* Alejandro Sánchez as Ramiro de nen
* Alicia Agut . Juliana

## Candidatures

VIII Premis Goya
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Candidata |
| Millor director | Vicente Aranda | Candidat |
| Millor actor protagonista | Imanol Arias | Candidat |
| Millor música original | José Nieto | Candidat |
| Millor muntatge | Teresa Font Guiteras | Candidata |

## Referències

* ↑ Vicente Aranda presenta una historia de pasiones y recuerdos, El País, 15 d'agost de 1993
* ↑ Intruso a Fotogramas
* ↑ Intruso al web dels Premis Goya

## Bibliografia

* Cánovás Belchí, Joaquín (ed.), Varios Autores,: Miradas sobre el cine de Vicente Aranda, Murcia: Universidad de Murcia, 2000.P. Madrid
* Colmena, Enrique: Vicente Aranda, Cátedra, Madrid, 1986, ISBN 978-84-376-1431-1
* Perriam, Christopher: “Stars and Masculinities in Spanish Cinema: From Banderas to Bardem”, Oxford University Press, 2003, ISBN 978-0198159964
# Intuitu personae

Intuitu personae és una locució llatina que significa 'en atenció a la persona'. Fa referència a aquells actes o contractes que es fan en especial consideració de la persona amb qui s'obliga. El matrimoni, els contractes de treball, franquícia, mandat, dipòsit, societat col·lectiva, dret d'ús i dret d'habitació s'emmarquen en aquest concepte. La mort extingeix aquestes obligacions.
# Iwakura

Iwakura (岩 仓 市, Iwakura-shi) és una ciutat que es troba a la Prefectura d'Aichi, al Japó.
Segons dades del 2010, la ciutat té una població estimada de 48.255 habitants i una densitat de 4.600 persones per km². L'àrea total és de 10,49 km².
La ciutat va ser fundada l'1 de desembre de 1971.
Un dels rius més importants que creua la ciutat és el Gojo, on abunden nombrosos arbres de sakura i es realitzen els hanami (observació de la florida) a la primavera.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial en japonès
# Jackie (pel·lícula de 2012)

Jackie és una pel·lícula de comèdia dramàtica neerlandesa del 2012 dirigida per Antoinette Beumer, a partir d'una idea de Marnie Block i Karen van Holst Pellekaan. Els papers principals són interpretats per Carice van Houten, la seva germana real Jelka van Houten i la guanyadora de l'Oscar Holly Hunter. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ LaVallee, Eric «The Surrogate: Beumer's Road-Trip Drama Breaks Down All Along the Way». , September 7, 2012.
* ↑ Zagt, Ab «Holly Hunter Joins Cast of Dutch Film 'Jackie'». , November 10, 2011.
* ↑ «Jackie». ésAdir. [Consulta: 28 juny 2024].
# Intolerància a la glucosa

La intolerància a la glucosa (IG, o, amb una denominació més correcta però menys emprada, la tolerància anormal a la glucosa) és un estat pre-diabètic amb nivells elevats de glucèmia que s'associa amb resistència a la insulina i a un major risc de patologia cardiovascular. Pot precedir la diabetis mellitus tipus 2 en molts anys. La IG és també un factor de risc de mortalitat.

## Criteris

D'acord amb els criteris de l'Organització Mundial de la Salut i l'Associació Americana de Diabetis, la intolerància a la glucosa es defineix com:
* Nivells de glucèmia, en el test de tolerància oral a la glucosa amb 75 g, a les dues hores de 140 a 199 mg/dL (7,8-11,0 mmol). La glucèmia en dejú pot ser normal o lleugerament elevada.
Del 10 al 15 per cent dels adults als Estats Units tenen alteració de la glucosa en dejú o una IG.

## Referències

* ↑ Barr EL, Zimmet PZ, Welborn TA, et al. «Risk of cardiovascular and all-cause mortality in individuals with diabetes mellitus, impaired fasting glucose, and impaired glucose tolerance: the Australian Diabetes, Obesity, and Lifestyle Study (AusDiab)». Circulation, 116, 2, 2007, pàg. 151–7. DOI: 10.1161/CIRCULATIONAHA.106.685628. PMID: 17576864.
* ↑ .World Health Organization. «Definition, diagnosis and classification of diabetes mellitus and its complications: Report of a WHO Consultation. Part 1. Diagnosis and classification of diabetes mellitus». [Consulta: 29 maig 2007].
* ↑ American Diabetes, Association «Diagnosis and classification of diabetes mellitus». Diabetes Care, 28 Suppl 1, 2005, pàg. S37–42. PMID: 15618111.
* ↑ Shobha S. Rao, Phillip Disraeli, Tamara McGregor «Impaired Glucose Tolerance and Impaired Fasting Glucose». American Family Physician, 69, 8, 15 April 2004, pàg. 1961. Arxivat de l'original el 2008-07-24 [Consulta: 26 agost 2011].
# Intolerància als aliments

La intolerància als aliments és la incapacitat de consumir alguns aliments o nutrients sense patir efectes adversos sobre la salut.
La intolerància als aliments es diferencia de l'al·lèrgia als aliments en què l'al·lèrgia provoca una resposta del sistema immunitari, tot activant la immunoglobulina E (IgE) i la intolerància no.
L'exemple més comú és la intolerància a la lactosa, que és no només la insuficiència de l'enzim lactasa que impedeix la correcta absorció de la lactosa, sinó també a les proteïnes de la vaca que pateix un gran nombre de nadons en consumir llet de vaca o llet materna d'una mare que ha consumit llet o filets de vedella. D'altres intoleràncies comunes són a l'ou i al peix. Segons el grau d'intolerància, es pot produir des d'un rebuig immediat a tota mena de llet fins a símptomes de difícil diagnòstic, ja que una malabsorció de la lactosa produeix una acumulació de gasos als intestins, que produeixen dolor abdominal i fins i tot dolor d'estómac i vòmits. És un exemple d'efecte ràpid sobre la salut.
En el cas de la intolerància a les proteïnes de la llet de vaca (IPLV), sobretot els nadons no són capaços de digerir-les i els produeixen trastorns digestius que expressen amb plors i insomni. Aquesta intolerància sol desaparèixer amb el temps i es combat mitjançant biberons d'una llet especial que no prové de la vaca o una llet hidrolitzada.
La prevenció dels episodis d'intolerància es basava principalment en l'educació dels afectats i els seus familiars i en un etiquetatge cada cop més exigent dels aliments envasats, exigit per les normes legals. Darrerament s'ha començat a treballar també en programes de control als menjadors escolars, i el projecte VAIAME a la ciutat de Barcelona ha estat pioner.

## Referències

* ↑ Caballé-Gavaldà L et al. Gestión del riesgo asociado a los alérgenos en los comedores escolares de la ciudad de Barcelona. Gac Sanit. 2014;28:450-5. .

## Enllaços externs

* Vigilància de les al·lèrgies / intoleràncies alimentàries en els menjadors escolars. Arxivat 2015-02-06 a Wayback Machine. Document informatiu de l'Agència de Salut Pública de Barcelona.

## Vegeu també

* Al·lèrgia als aliments
* Intolerància a la lactosa
# Istrians

Els istrians (llatí: Istriani) foren un poble d'origen traci que vivia a la regió de la desembocadura del Danubi, on s'havien establert per comerciar riu amunt. La seva ciutat principal d'Istros era una colònia de Milet. Segons l'historiador romà Justí, a mitjans del segle iv aC el rei escita Atees forjà una aliança contra els istrians amb Filip II de Macedònia, però aquesta identificació és probablement errònia i el més versemblant és que els enemics d'Atees fossin els tribal·lis.

## Referències

* ↑ Laurent, 1830, p. 162.
* ↑ Ellis, 2014, p. 289 i 290.

## Bibliografia

* Ellis, J. R. Philip II and Macedonian Imperialism (en anglès). Princeton University Press, 2014. ISBN 9781400858415.
* Laurent, P. E. An Introduction to the Study of Ancient Geography (en anglès). Henry Slatter, 1830.
# Jaume Fonolleda i Aspert

Jaume Fonolleda i Aspert (Mollet del Vallès, 13 de desembre de 1927 - 22 de maig de 1984) fou un enginyer agrònom i polític català.

## Trajectòria

Doctorat en enginyeria agrònoma, fou vicepresident del patronat de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica Agrícola de la Universitat de Barcelona.
Treballà per a l'IRYDA a Ourense, Olot, Girona i Barcelona, i col·laborà a la revista Resumen de Agricultura de Sant Sadurní d'Anoia. El 1975 milità a Esquerra Democràtica de Catalunya, de la que el 1977 fou membre de la comissió executiva. El 1978 el partit s'integrà a Convergència Democràtica de Catalunya. Va ser membre de la Comissió de Traspassos Generalitat-Diputació de Barcelona. Fou elegit diputat per la circumscripció de Barcelona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980. Fou nomenat secretari general del Departament d'Agricultura en el primer govern de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Diputats al Parlament de Catalunya de la Primera Legislatura p.64

## Enllaços externs

* Aproximació al món del vi i del cava a Mollet del Vallès per Consol Garcia-Moreno i Marchan
# Isabel Pallarés

Isabel Pallarés és el nom dels següents personatges:
* María Isabel Pallarés Banquells (València, 1905 - València, 1986), actriu valenciana
* Isabel Pallarès i Rogué (Almacelles, 1964 - Barcelona, 2021), docent i sindicalista catalana
# Jaciment de la Vinya

El jaciment de la Vinya és un jaciment arqueològic situat al municipi de Peramola, a la comarca de l'Alt Urgell. Es tracta d'un jaciment paleolític a l'aire lliure, situat sobre una de les terrasses del riu Segre, a uns camps plantats de vinya d'una exploració agropecuària. A la zona aparegueren còdols tallats i asclats que reprodueixen les morfologies característiques del Paleolític Inferior i Mitjà. El material aflorava periòdicament en el decurs dels treballs agrícoles. És datat entre -120.000 i -50.000.

## Descobriment i història

Miquel Bach i Francesc Riart van trobar al lloc diversos materials, durant els anys 70.
L'any 1982 s'inicià un estudi sistemàtic.
El desembre de 2004 es fa una prospecció superficial i preventiva en els terrenys afectats pel projecte de la variant d'Oliana, a càrrec de l'empresa Àtics SL., i Entorn, SL actua com promotora. L'octubre del 2005, en el marc del projecte de concentració parcel·lària de la zona regable dels termes municipals de Peramola i Bassella es du a terme una altra intervenció, també per l'empresa Àtics SL. i promotora Summa SA. En tots dos casos, el finançament prové de la Direcció General de Carreteres.
El material es troba a Cal Rutxé, de Peramola.

## Troballes arqueològiques

La indústria de La Vinya, tallada amb cornubianites del riu Segre, es compon d'abundants esclats i algun còdol tallat, reprodueix les morfologies característiques del Paleolític inferior i mitjà.

## Referències

* 1 2 La Vinya, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya
* 1 2 Josep CANAL, Eudald CARBONELL. Catalunya Paleolítica. Ed. Patronat Eiximenis, 1989, pàg. 406-407

## Bibliografia

* Memòria prospecció arqueològica superficial en terrenys afectats per Variant d'Oliana (2004/12). Arxiu Àrea Coneixement i Recerca
* Memòria prosp. arq. projecte: Concentració parcel·lària de la zona regable de Peramola i Bassella, octubre 2005. Arxiu DGPC.
* FÍGULS, Alfons [et al.]. "Estudi de la potencialitat del riu Segre en la cadena operativa de la indústria lítica polida del neolític mitjà". A: FÀBREGAS, Lídia (coord.). 3r Col·loqui d'Arqueologia d'Odèn [el Solsonès]: Darreres investigacions al Pre-pirineu lleidatà 2009-2011: Odèn 27, 28 i 29 de maig de 2011. Solsona: Museu Diocesà i Comarcal de Solsona, 2013. p.p. 27-34.
* Generalitat de Catalunya (Extranet eGIPCI)

## Vegeu també

* Arqueopèdia
* Jaciments mesolítics i paleolítics de l'Alt Urgell
# Jaume V

* Per a altres significats, vegeu «Jaume V Appiani d'Aragona».
Jaume V (10 d'abril de 1512 - 14 de desembre de 1542) fou rei d'Escòcia, fill i successor de Jaume IV.
La seva minoria d'edat fou dirigida per un parent seu, el proanglès duc d'Albany (també un Stuart), qui volia impulsar el protestantisme i que criticava el luxe i la corrupció del clergat escocès. Tanmateix, el rei declinà seguir l'exemple d'Enric VIII en proclamar-se cap de l'església d'Anglaterra, de manera que el 1525 el Parlament Escocès va condemnar i prohibir els llibres herètics, i aprofitaria la seva posició per obtenir concessions del Papa per la seva fidelitat a Roma i estrènyer els lligams amb França. Així imposaria com a primer ministre l'arquebisbe de Glasgow David Bethune, cap del partit catòlic i profrancès, qui el 1528 faria cremar a la foguera el primer protestant, Patrick Hamilton.
També es casaria amb la princesa francesa Maria de Guisa, cosa que accentuaria els enfrontaments entre els partits catòlic profrancès i el partit protestant proanglès.
Finalment, el 1542 Enric VIII d'Anglaterra envaí Escòcia i el vencé i matà a la batalla de Solway Moss.
# Jerarquia exponencial

En teoria de la complexitat, la jerarquia exponencial és una jerarquia de classes de complexitat que es l'anàloga a la jerarquia polinòmica amb temps exponencial. En aquest camp, el mot exponencial es fa servir en dos concepte diferents: fites exponencials lineals 2$^{cn}$ per una c constant i límits exponencials $2^{n^{c}}$, donant dues versions de la jerarquia exponencial:
       $x\in L\iff \exists y_{1}\,\forall y_{2}\dots Qy_{k}\,R(x,y_{1},\dots ,y_{k})$
    on $R(x,y_{1},\dots ,y_{n})$és un predicat computable en temps $2^{c|x|}$. També i de forma equivalent, EH és la classe dels llenguatges computables amb una màquina de Turing alternant en temps $2^{cx}$per algun c.
       $x\in L\iff \exists y_{1}\,\forall y_{2}\dots Qy_{k}\,R(x,y_{1},\dots ,y_{k})$
    on $R(x,y_{1},\dots ,y_{n})$és un predicat computable en temps $2^{c|x|}$. També i de forma equivalent, EXPH és la classe dels llenguatges computables amb una màquina de Turing alternant en temps $2^{cx}$per algun c.
Es te que E ⊆ NE ⊆ EH ⊆ ESPACE, EXP ⊆ NEXP ⊆ EXPH ⊆ EXPSPACE, i EH ⊆ EXPH.

## Vegeu també

* Jerarquia polinòmica
* Jerarquia aritmètica

## Referències

* ↑ «Separating classes in the exponential-time hierarchy from classes in PH» (en anglès). Theoretical Computer Science, 158, 1-2, 20-05-1996, pàg. 221–231. DOI: 10.1016/0304-3975(95)00078-X. ISSN: 0304-3975.
* ↑ Dawar, Anuj; Gottlob, Georg; Hella, Lauri «Capturing Relativized Complexity Classes without Order» (en alemany). Mathematical Logic Quarterly, 44, 1, 1998, pàg. 109–122. DOI: 10.1002/malq.19980440108. ISSN: 1521-3870.
* ↑ «Complexity Zoo:E - Complexity Zoo». Arxivat de l'original el 2016-08-27. [Consulta: 13 desembre 2018].
# Jacint Maria Mustieles i Perales de Verdonces

Jacint Maria Mustieles i Perales de Verdonces (València, 1887 - Barcelona, 1948) va ser un poeta valencià.
Va començar estudis d'arquitectura, que abandonaria posteriorment pels de Dret. Enquadrat en l'estètica modernista junt a un reduït grup de poetes valencians, entre ells Daniel Martínez i Ferrando i Miquel Duran de València, va oposar-se a l'immobilisme de Lo Rat Penat, del qual fou secretari el 1913. Va ser fundador i secretari general de Joventut Valencianista, i col·laborà als diaris La Veu de Catalunya, D'Ací i d'Allà, Llegiu-me i Las Provincias. Va publicar els primers versos al setmanari Renaiximent. A partir de 1913 va residir a Barcelona.

## Obres
### Poesia

* 1913 Breviari romàntic, amb pròleg en forma de poema de Josep Carner
* 1916 Flama

### Narrativa

* 1915 Somni de ciutat
* Una de les traduccions que va fer Jacint Maria Mustieles: Three Men in a Boat (To Say Nothing of the Dog), Tres Homes dins d'una Barca (sense comptar-hi el gos) de Jerome K. Jerome. Publicada a Barcelona l'any 19211918 Poema de Rosa Maria

### Traduccions

* 1921 Pacifico Arcangeli, Literatura japonesa. Editorial Catalana. Barcelona.
* 1921 Jerome K. Jerome, Tres homes dins d'una barca (sense comptar-hi el gos). Editorial Selecta. Barcelona.

## Referències

* ↑ «Jacint Maria Mustieles i Perales de Verdonces». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Eduard J. Verger. Antologia dels poetes valencians III. El segle xx, primera part. Institució Alfons el Magnànim. València, 1988.

## Enllaços externs

* Obra de Jacint Maria Mustieles al Projecte Gutenberg
* Poesia de Jacint Maria Mustieles Arxivat 2008-06-30 a Wayback Machine.
* A propòsit dels poetes modernistes valencians, per Ricard Blasco Arxivat 2007-07-15 a Wayback Machine.
# Jacint Maurell i Saló

Jacint Maurell i Saló (Mollet del Vallès, Vallès Oriental, 4 de març de 1916 – ?, ?)) fou un tècnic administratiu català. Fou nomenat alcalde de Mollet del Vallès des del 28 de març de 1952 fins al 15 de juny de 1958.
Va néixer a Mollet del Vallès el 5 de març de 1916, fill únic de Bonaventura Maurell, paleta conegut de la població, i Concepció Saló. Comença a treballar als 14 anys com auxiliar d'oficina a la fàbrica de Can Fàbregas, de la qual va arribar a ser-ne directiu i cap de productivitat, i estudià Teneduria de Llibres en el torn de nit, aconseguit el títol de l'Acadèmia Cots de Barcelona. També va cursar estudis a l'Escola Industrial de Barcelona.
L'any 1939 era membre de les milícies falangistes a Madrid i, més tard, fou nomenat Secretari de la Falange local de Mollet Vallès. Fou nomenat alcalde de la ciutat el 28 de juny de 1952, obeint una ordre del llavors governador civil de Barcelona, Felipe Acedo Colunga. Durant el seu mandat, es van fer obres de millora al carrer Berenguer III, s'inauguraren les noves instal·lacions sanitàries de la Sociedad de Socorros Mútuos, va crear-se la policia local, amb la dotació d'un sol agent i s'intentà solucionar el problema de l'aigua reformant el pou d'aigua viva. També va celebrar-se el primer festival de la Vellesa l'any 1953, i al novembre de l'any següent, fou inaugurada la primera ràdio de Mollet del Vallès, coincidint amb l'arribada de la població de la Mare de Déu de Fàtima. Abandonà el càrrec el 7 de gener de 1953.

## Referències

* 1 2 Solé Tura, 1986, p. 126-127.
* ↑ Garcia i Algué, Isidre «Cronologia d'alcaldes de Mollet del Vallès (1821-1987)» ( PDF). Notes, Vol. 3, 1989, pàg. 43-49. ISSN: 1578-6609 [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ Suárez i González, M. Àngels «De Can Fàbregas a Sedunion» ( PDF). Notes, Vol. 19, 2004, pàg. 213-230 [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ Suárez i González, M. Àngels «Breu recorregut històric per Can Fàbregas - Sedunion. Mollet del Vallès, 1900-2001» ( PDF). Notes, Vol. 30, 2015, pàg. 97-140 [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ Bernal, Dolors; Corbalán, Joan; Lardín, Antoni «Els alcaldes de Mollet del Vallès: del 1939 fins al 2001» ( PDF). Notes, Vol. 16, 2001, pàg. 81-94. ISSN: 1133-7818 [Consulta: 30 març 2016].

## Bibliografia

* Solé Tura, Joan. «Anna Bosch Pareras». A: Mollet, cent vides, cent històries. Argentona: L'Aixernador, 1986, p. 126-127. ISBN 8486332117.

## Enllaços externs

* Alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental (des de 1901 fins a l'actualitat)
# Ivan Král

Ivan Král (Praga, 12 de maig de 1948 - Ann Arbor, 2 de febrer de 2020) va ser un músic, guitarrista i compositor txecoslovac i després txec naturalitzat americà. És més conegut com a membre del grup de Patti Smith, el Patti Smith Group.
Tres cançons d'Ivan Král (Tell Me I'm Alive, Don't Have Answers, Crazy about You) es van utilitzar com a temes en el quartet de l'anime Yozakura (2008).

## Biografia

Ivan Král va col·laborar sobretot amb Iggy Pop a l'àlbum Party. Va ser el 1976 codirector del documental dedicat al punk rock The Blank Generation, i va ser nominat a la categoria de millor música del Lleó txec el 2001 per la banda sonora de la pel·lícula Cabriolet. És coautor de la música de Téléphone Ce soir est ce soir que apareix al disc Dure Limite.
Va morir el dia 2 de febrer de 2020 com a conseqüència d'un càncer.

## Discografia
### Cançons dins del grup Patti Smith

* Ask the Angels (album: Radio Ethiopia)
* Pissing in a River (album: Radio Ethiopia)
* Pumping (My Heart) (album: Radio Ethiopia)
* Dancing Barefoot (album: Wave)

## Referències

* ↑ «Patti Smith» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ ČFTA. «ČFTA» (en txec). [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ «Téléphone» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2021].
* ↑ «Décès d'Ivan Kral, guitariste de Patti Smith». ladepeche.fr, 03-02-2020. [Consulta: 3 febrer 2020].