OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ilyas Abu-Xàbaka

Ilyas Abu-Xàbaka o Elias Abou Chabakeh en la transcripció habitual francesa (àrab: الياس أبو شبكة, Ilyās Abū Xabaka) (Providence, Nova Anglaterra, EUA, 3 de maig de 1903 – Beirut, Líban, 27 de gener de 1947) fou un poeta, editor, traductor i crític literari libanès nascut als Estats Units. Fou un dels fundadors de la Lliga literària dels Deu, considerat una de les figures capdavanteres de la Nahda o renaixement literari àrab.
Nascut en una família benestant libanesa, Abu-Xàbaka va esdevenir interessat en poesia a una edat jove. Fill d'un mercader, va quedar sense pare en la seva joventut, una experiència que marcaria les seves primeres obres. Elias va treballar com a mestre, traductor i a més de publicar diversos volums de poesia, com a escriptor periodista per molts diaris àrabs i revistes literàries. Sent un partidari de l'escola Romàntica, Abu-Xàbaka va creure en la inspiració i el control conscient en la poesia. Els seus poemes eren profundament personals i sovint els sobretons bíblics continguts se centren en els seus conflictes morals interns. Algunes de les obres d'Abu-Xàbaka foren molt polèmiques en el seu temps, particularment la seva col·lecció de poesia Serps de Paradís que va ser considerat obscè a causa del seu obert contingut sexual. L'obsessió del poeta amb les conseqüències espirituals de la carnalitat que va ser manifestada en els seus escrits va ser atribuïda a la culpa que arrossegava per les seves escapades sexuals amb diverses dones quan ja era casat i fins a la seva mort de leucèmia el 1947.
Abu-Xàbaka va demanar la renovació i modernització de literatura àrab, va inspirar generacions de poetes. Les seves contribucions a literatura foren commemorades transformant la seva casa, al seu poble natal de Zouk Mikael, en un museu.

## Notes

* ↑ Bosworth, Clifford Edmund. The Encyclopaedia of Islam. 12. Brill Archive, 1980, p. 33–34. ISBN 978-90-04-06167-5.
* ↑ Hani Kheir, كواليس المبدعين الياس أبو شبكة و(غلواء الشعر, al-Thawra, 2008, en àrab

### Bibliografia

* Razzuk, Faraj Razzuk (1956). Ilyas Abu Shabaka wa shi'ruhu. Beirut: Dar al-kitab al-lubnani
# Ilwaco

Ilwaco és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 950 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ilwaco tenia 950 habitants, 416 habitatges, i 260 famílies. La densitat de població era de 178,1 habitants per km².
Dels 416 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 33,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.632 $ i la renda mediana per família de 34.934 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.821 $ mentre que les dones 21.442 $. La renda per capita de la població era de 16.138 $. Aproximadament el 10,3% de les famílies i el 16,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ilwaco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ilwaco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Isidro Bejarano

Isidro Bejarano (Solares, Medio Cudeyo, Cantàbria, 19 de novembre de 1913 - m. 1970) fou un ciclista espanyol, que fou professional entre els principis del 1941 fins al 1946. El seu principal èxit fou una victòria en una etapa del Circuito Castilla-León-Asturias del 1943 i un 3r lloc final a la Volta a Llevant del mateix any.

## Palmarès

* 1943
** 1r a la Prova de Legazpi
** Vencedor d'una etapa del Circuit Castilla-León-Asturias

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1942. 8è de la classificació general.

## Enllaços externs

* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Isoperla carbonaria

Isoperla carbonaria és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: França, Itàlia i Suïssa.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Aubert, 1953. Ann. Ist. Mus. Zool. Univ. Napoli 5(2):22.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ V. Ferrito. Les macroinvertébrés benthiques de la rivière Simeto (Sicile) et de quelques-uns de ses affluents. Annls Limnol. 30 (1) 1994 : 33-56. «Enllaç».
* ↑ Fabio Cianferoni, Filippo Fabiano, Giuseppe Mazza, Saverio Rocchi, Fabio Terzani, Francesca Zinetti. Gli Invertebrati della Riserva Naturale Integrale di Sasso Fratino. Bottacci A. (ed.), 2009 - La Riserva naturale integrale di Sasso Fratino: 1959-2009. 50 anni di conservazione della biodiversità. CFS/UTB Pratovecchio:227-252.
* ↑ Les Plécoptères de la vallée supérieure du Pô (Alpes Cottiennes). Notes faunistiques et écologiques (francès)
* ↑ Preimaginal feeding habits of Isoperla carbonaria Aubert, 1953 (Plecoptera: Perlodidae) (anglès)
* ↑ Plecotteri in Italia (italià)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:397.
* Sartori, Membiela Iglesia, C. Ravizza, Sánchez-Ortega & P. Zwick, 1990. Bull. Soc. Vaud. Sci. Nat. 80(2):169.
* J. M. Tierno de Figueroa; M. Belardinelli; A. M. Fausto; R. Fochetti & M. Mazzini. Egg description of three Mediterranean Isoperla species (Plecoptera, Perlodidae). Boln. Asoc. esp. Ent., 25 (3-4): 2001: 67-72. «PDF».

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* PESI (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Infecció per transmissió vertical

Una infecció per transmissió vertical és una infecció (per tant causada per patògens, com ara bacteris i virus) que utilitza la transmissió de mare a fill, és a dir, la transmissió directa de la mare a l'embrió, fetus o el nadó durant l'embaràs o el part. Pot ocórrer quan la mare té una infecció com una malaltia intercurrent en l'embaràs. Les deficiències nutricionals poden augmentar els riscos d'infecció perinatal.

## Exemples
### Bacterianes

* Clamidiosi
* Gonorrea
* Listeriosi
* Malaltia de Lyme
* Sífilis congènita
* Infecció per Streptococcus agalactiae
* Infecció per Ureaplasma urealyticum

### Fúngiques

* Candidosi

### Víriques

* Infecció per citomegalovirus
* Infecció per enterovirus
* Hepatitis B (només durant el part)
* Hepatitis C (D) i E
* Herpes simple neonatal
* Infecció per parvovirus B19 (produeix hidropesia fetal)
* Rubèola congènita
* Toxoplasmosi congènita
* Infecció pel virus del papil·loma humà
* Varicel·la i herpes zòster
* Infecció pel VIH
* Infecció pel virus del Zika

## Referències

* ↑ Yu, Jialin; Wu, Shixiao; Li, Fang; Hu, Linyan «Vertical Transmission of Chlamydia trachomatis in Chongqing China». Current Microbiology, 58, 4, 2009, pàg. 315–320. DOI: 10.1007/s00284-008-9331-5. ISSN: 0343-8651. PMID: 19123031.
* ↑ Lee, M.-J.; Hallmark, R.J.; Frenkel, L.M.; Del Priore, G. «Maternal syphilis and vertical perinatal transmission of human immunodeficiency virus type-1 infection». International Journal of Gynecology & Obstetrics, 63, 3, 1998, pàg. 247–252. DOI: 10.1016/S0020-7292(98)00165-9. ISSN: 0020-7292. PMID: 9989893.
* ↑ «Hepatitis B». Emergencies preparedness, response. World Health Organization. [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ Tosone, G.; Maraolo, A.E.; Mascolo, S.; Palmiero, G.; Tambaro, O.; Orlando, R. «Vertical hepatitis C virus transmission: Main questions and answers». World Journal of Hepatology, 6, 8, 2014, pàg. 538–548. DOI: 10.4254/wjh.v6.i8.538. PMC: 4163737. PMID: 25232447.
* ↑ Ugen, K E; Goedert, J J; Boyer, J; Refaeli, Y; Frank, I; Williams, W V; Willoughby, A; Landesman, S; Mendez, H «Vertical transmission of human immunodeficiency virus (HIV) infection. Reactivity of maternal sera with glycoprotein 120 and 41 peptides from HIV type 1.». Journal of Clinical Investigation, 89, 6, 01-06-1992, pàg. 1923–1930. DOI: 10.1172/JCI115798. ISSN: 0021-9738. PMC: 295892. PMID: 1601999.
* ↑ Fawzi, Wafaie W.; Msamanga, Gernard; Hunter, David; Urassa, Ernest; Renjifo, Boris; Mwakagile, Davis; Hertzmark, Ellen; Coley, Jenny; Garland, Miriam «Randomized Trial of Vitamin Supplements in Relation to Vertical Transmission of HIV-1 in Tanzania». Journal of Acquired Immune Deficiency Syndromes, 23, 3, 2000, pàg. 246–254. DOI: 10.1097/00042560-200003010-00006. ISSN: 1525-4135. PMID: 10839660.

## Vegeu també

* Perfil TORCH
# Institut Oriental de Chicago

L'Institut Oriental (Oriental Institute) de Chicago és el museu arqueològic i departament de recerca per a l'antic Orient Pròxim de la Universitat de Chicago. Va ser fundat el 1919.
La seu de l'Institut és un edifici barreja d'Art déco i arquitectura neogòtica, dissenyat per les firmes d'arquitectes Mayers Murray & Phillip, que va ser inaugurat el 1931. El museu conté obres procedents d'excavacions en tot l'Orient Pròxim, entre les quals destaquen els Ivoris de Megiddo, tresors procedents de les ruïnes de Persèpolis, un grup d'escultures mitològiques de Khorsabad —la capital de Sargon II —, i una monumental estàtua del faraó Tutankamon.

## Vegeu també

* Henri Frankfort
# Indià (desambiguació)

«Indià» té aquests significats:
* Indià, natural, però no aborigen, de les Índies occidentals (Amèrica)
* Indià, persona que ha residit molt de temps a les Índies occidentals (Amèrica)
* Indià o indi, nadiu o propi de l'Índia
* Indià (estatge faunístic), primer estatge faunístic del període Triàsic
# Isset

Isset (en rus: Исеть) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3.215 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# January Suchodolski

January Suchodolski (19 de setembre de 1797-20 de març de 1875), va ser un pintor i oficial de l'Exèrcit polonès.
Suchodolski va néixer a Hrodna i era germà de Rajnold Suchodolski. Es va unir al Cos de Cadets de Varsòvia el 1810. El 1812 va fer guàrdia a l'Hotel Angielski de Varsòvia quan Napoleó s'hi allotjà d'incògnit durant la seva fugida de Moscou. El 1823 es va convertir en ajudant de Wincenty Krasiński, un ex-agent de l'exèrcit de Napoleó que aleshores pertanyia al Regiment de Reials Guàrdies Granaders. Gràcies a aquesta coneixença va poder accedir a les galeries d'art del Palau, on contemplà pintures militars com les d'Horaci Vernet. També va tenir contacte amb els principals cercles artístics i intel·lectuals polonesos, coneixent figures com Julian Ursyn Niemcewicz, Woronicz, Koźmian, Franciszek Salezy Dmochowski, Antoni Edward Odyniec, i Morawski. Durant aquest període va començar a pintar quadres de temàtica militar, particularment batalles de la Insurrecció de Kościuszko i de les Guerres Napoleòniques, així com en les què Krasiński va estar implicat durant la Guerra Peninsular.
Suchodolski va participar en la Revolta polonesa del 1830, on va lluitar a la Primera Batalla de Wawer, la Batalla de Olszynka Grochowska i la Batalla d'Iganie. En el seu temps lliure esbossava escenes i retrats de soldats. Després del fracàs de la insurrecció (en que va morir el seu germà), viatjà a Roma on va estudiar amb Horace Vernet entre 1832 i el 1837. En aquella etapa també va conèixer Zygmunt Krasiński (fill de Wincenty Krasiński), Juliusz Słowacki, Bertel Thorvaldsen, Johann Friedrich Overbeck, Peter von Cornelius i Louis Léopold Robert. Va tornar a Varsòvia el 1837, i aviat va ser nomenat membre de l'Acadèmia Imperial de les Arts per la seva pintura El setge d'Akhaltsikhe. Aleshores fou convidat a Sant Petersburg pel tsar Nicolau I, per tal que pintés batalles cèlebres de l'Exèrcit rus. Després de tornar a Polònia, va viatjar a París el 1844. El 1852 es va traslladar a Cracòvia, on va conèixer a Wincenty Pol i va il·lustrar el seu poema Mohorta. El 1860 Suchodolski es va unir el comitè de la Societat per l'estímul de les Belles Arts i va ajudar a crear el Museu de Belles arts a Varsòvia.
January Suchodolski va morir a Bojmie (prop de Siedlce) el 20 de març de 1875.

## Bibliografia

* Sokol, Stanley S. The Polish Biographical Dictionary. Bolchazy-Carducci Publishers, 1992. ISBN 086516245X, 9780865162457.
* Murray, Cristopher J. Encyclopedia of the Romantic Era, 1760-1850. Routledge, 2013. ISBN 1135455791, 9781135455798.
# Jackass!

Jackass! ~Sawatte Itte Dare ga Itta yo?~ (ジャッカス！～触っていいって誰が言ったよ？～, lit. «Burro! Qui t'ha dit que podies tocar?»), conegut simplement com a Jackass!, és un manga one-shot yaoi publicat el 2016, dibuixat i escrit per Scarlet Beriko.

## Argument

Keisuke Hara, un estudiant de secundària, va a classe un dia sense adonar-se que duu posats uns panti de la seva germana sota la roba. Gràcies al seu amic Masayuki Shinoda aconsegueix canviar-se de roba sense que ningú el vegi a la infermeria de l'institut, però quan es queda només amb els pantis la mirada de Masayuki li canvia de sobte a causa d'un fetitxe amb les cames de Keisuke.

## Publicació

El manga va ser publicat per l'editorial Shinshokan, a través de la marca Deer Plus Comics. Es va posar a la venda el 30 de juliol de 2016. El 2017 va sortir en format novel·la gràfica i ebook.
Posteriorment ha estat editat en altres països:
* Taiwan (2017). Editorial Tong Li. Posat a la venda en dues edicions, limitada i estàndard.
* Estats Units (2017). Editorial SuBLime.
* Espanya (2018). Edicions Tomodomo.
* Itàlia (2020). Editorial J-Pop.

## Adaptacions

El 17 de novembre de 2017 va sortir a la venda una drama CD basat en el manga, protagonitzat pels dobladors Yoshiki Nakajima, en el paper de Keisuke, i Yuma Uchida, en el de Masayuki.

## Recepció

El manga va quedar en la posició 50 de les llistes de venda d'Oricon la setmana de l'1 al 7 d'agost, amb un total de 25.601 exemplars venuts.

## Referències

* ↑ «ジャッカス！～触っていいって誰が言ったよ？～» (en japonès). Manga Zenkoku. [Consulta: 4 juny 2020].
* 1 2 «Jackass! ¡Se mira, pero no se toca! de Scarlet Beriko» (en castellà). Ediciones Tomodomo. [Consulta: 4 juny 2020].
* 1 2 «ジャッカス！» (en japonès). Shinshokan. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «ジャッカス!» (en japonès). MangaSeek. [Consulta: 4 juny 2020].
* 1 2 3 «Jackass! (manga)» (en anglès). Anime News Network. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Jackass!» (en anglès). Sublime. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Jackass!» (en italià). J-Pop. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Portolan, Marcello. «Escape Journey e Jackass! fra le novità di J-POP Manga per il 29 Gennaio» (en italià). Comix Island, 23-01-2020. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «ドラマCD「ジャッカス！」» (en japonès). Shinshokan. Arxivat de l'original el 4 de juny 2020. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Japanese Comic Ranking, August 1-7» (en anglès). Anime News Network, 10-08-2016. [Consulta: 4 juny 2020].
# Istre (fill d'Oceà)

Segons la mitologia grega, Istre (en grec antic: Ἴστρος, Istros) va ser una divinitat fluvial, fill d'Oceà i de Tetis, i personificació del riu Istre, l'actual Danubi.
Dos dels seus fills, anomenats Heloros i Acteu, van combatre a Mísia al costat de Tèlef quan es va produir el desembarcament grec que es dirigia a Troia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 298. ISBN 9788496061972.
# Jaume Font

Jaume Font és el nom dels següents personatges:
* Jaume Font Barceló (Sa Pobla, 1961), polític mallorquí, militant de la Lliga Regionalista Balear
* Jaume Font i Monteros (Porreres, 1856- Palma, 1933), metge i polític mallorquí
# J.W.S. Cassels

J.W.S. Cassels (Durham, 11 de juliol de 1922 - Cambridge, 27 de juliol de 2015), conegut normalment com Ian Cassels, va ser un matemàtic anglès.
Després de ser escolaritzat a la seva vila natal de Durham (Anglaterra) i fer els estudis secundaris a Edimburg, va ingressar a la universitat d'Edimburg, en la qual es va graduar el 1943. A continuació, durant la Segona Guerra Mundial, va incorporar-se al grup de criptògrafs de Bletchley Park, on va treballar conjuntament amb els matemàtics Edward Simpson i Jimmy Whitworth en la des-encriptació del codi JN-25 de la Marina Imperial Japonesa, utilitzant el teorema de Bayes, amb notable èxit. A ell es deu la frase: La criptografia és una barreja de matemàtiques i confusió, i sense la confusió les matemàtiques es poden utilitzar en contra teu.
El 1945, acabada la guerra, va continuar els seus estudis al Trinity College (Cambridge), en el qual va obtenir el doctorat el 1949. Després d'un curs de professor a la universitat de Manchester el 1950 es va incorporar a la universitat de Cambridge on va ser professor fins a la seva retirada el 1986.
Esl treballs de recerca de Cassels van ser en el camp de la teoria de nombres i, especialment, en les formes quadràtiques racionals.

## Referències

* ↑ Simpson, 2011, p. 77.
* ↑ Grover, 2016, p. 21.
* ↑ Simpson, 2010, p. 185 i ss.
* ↑ Holden, 2017, p. 11.

## Bibliografia

* Grover, Jeff. The Manual of Strategic Economic Decision Making (en anglès). Springer, 2016. ISBN 978-3-319-48413-6.
* Holden, Joshua. The Mathematics of Secrets (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-6911-8331-2.
* Simpson, Edward «Bayes at Bletchley Park» (en anglès). Significance, Vol. 7, Num. 2, 2010, pàg. 76-80. DOI: 10.1111/j.1740-9713.2010.00424.x. ISSN: 1740-9713.
* Simpson, Edward. «Solving JN-25 at Bletchley Park: 1943-1945». A: Ralph Erskine, Michael Smith (eds.). The Bletchley Park Codebreakers (en anglès). Biteblack Publishing, 2011. ISBN 978-1849546232.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «J.W.S. Cassels» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Jaume Pujol i Mercè

Jaume Pujol i Mercè (Olot, 1852 - 1895) va ser un naturalista i botànic català, deixeble del metge i botànic Antoni Cebrià Costa i Cuixart i membre de la Societat Botànica Barcelonesa, va participar en la formació del seu herbari com a recol·lector a la comarca del Barcelonès, aportant cinquanta-cinc plecs.

## Referències

* ↑ Ibáñez i Cortina, Neus; Montserrat i Martí, Josep Maria (dir.); Soriano i Tomàs, Ignasi (dir.) «L'Herbari de la Societat Botànica Barcelonesa». Estudis sobre cinc herbaris històrics de l'Institut Botànic de Barcelona. Memòria presentada per a optar al grau de Doctor per la Universitat de Barcelona. Universitat de Barcelona, 2006, pàg. 127-143 [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ Josep M. Camarasa, Josep M. Camarasa; Folch i Guillen, Ramon (dir.) «Aspectes històrics dels estudis florístics als Països Catalans: La florística catalana del darrer quart del segle xix». Història natural dels Països Catalans (Vol. 6). Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana, 1988 [Consulta: 24 abril 2020].
# Jaume VI Appiani d'Aragona

Jaume VI Appiani d'Aragona (Piombino 1529 - Piombino 1585) fou fill de Jaume V Appiani d'Aragona. Fou príncep al Piombino, príncep del sacre imperi i senyor de Scarlino, Populonia, Suvereto, Buriano i de les illes d'Elba, Montecristo, Pianosa, Cerboli i Palmaiola el 1545 (16 anys) sota regència de la mare. Mantingué el títol de comte del sacre imperi. El Piombino fou ocupat del 25 de juny de 1549 al 1552 per Cosme I Medici de Florència, en mig de la guerra entre Florència i Espanya d'un costat, i França, Turquia i Siena de l'altra, i altre cop el 1552 al morir la regent Elena Salviati; en la lluita contra els espanyols els francesos i turcs aliats van atacar el principat el 1552. Florència, pel tractat de Londres del 20 de maig de 1557 va rebre Portoferraio (i Siena) però va renunciar al Piombino. Fou senyor d'Abbadia al Fango i Vignale des del 1559.
Va morir el 15 de maig de 1585. Es va casar a Gènova el 1547 amb Virgínia Fieschi filla d'Ettore Fieschi comte de Lavagna i Savignone, la qual va morir el 1597. Va tenir sis fills: Elena, Caterina (casada amb Nunzio Barboli comte de Montauto, morta el 1601), Victòria (casada amb Fabiano Ciocchi del Monte, comte de Monte San Savino, i en segones noces amb Ottavio Sanvitale comte de Fontanellato, morta el 1587), Francesc (mort abans del 1559), Lluïsa (monja) i Maria Caterina (monja) i tres fills naturals: Alexandre Appiani d'Aragona (natural legitimat), Joan conegut per Vanni (cavaller de Sant Esteve el 1592, i capità de galeres) i Alamà (Cavaller de Sant Esteve el 1594).
# Jerbis

Els djerbis (amazic: jjerbi) són una fracció del poble amazic que viuen a l'illa de Gerba (Tunísia), concretament a les viles de Guellala, Cedriane, Mahboubine, Sedouikech, El May i Ajim.

## Referències

* ↑ Project, Joshua. «Djerba in Tunisia».
* ↑ Tunisie a l'L'aménagement linguistique dans le monde
* ↑ Salem Chaker «DJERBA (linguistique)». A: Encyclopédie berbère (en francès). XVI. Aix-en-Provence: Edisud, 1995.
# Jacint Marsals i Prats

Jacint Marsals i Prats. Fou un organista català del segle xix, que es formà amb Ignasi Parella i Basaganyas a l'escolania de la parròquia de Sant Esteve d'Olot entre l’1 de gener de 1826 i l'1 de març de 1826.

## Referències

* ↑ Gregori i Gifré, Josep M. - Monells I Laqué, Carme. Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2012. ISBN 9788449028915.
# Jacobus Josephus Eeckhout

Jacobus Josephus Eeckhout (Anvers, 1793 – París, 1861), fou un pintor flamenc del segle xix. Va néixer a Anvers, i va estudiar inicialment a la Reial Acadèmia d'aquesta ciutat.
Va pintar temes històrics i retrats de gènere, i el 1829 va ser triat membre de les Acadèmies d'Amsterdam, Anvers, Brussel·les i Rotterdam. Es va establir a l'Haia el 1831, i el 1839 es va convertir en director de la Reial Acadèmia d'Art, i després d'estar en Malines i Brussel·les va anar a viure a París el 1859.
Va imitar Rembrandt amb prou d'habilitat, i pot ser considerat com un dels pintors més destacats de l'escola holandesa moderna. Les seves composicions són expressives i vives, i de colorit vigorós. Eeckhout va morir a París el 1861. Les seves millors obres són les següents:
* La mort de Guillem el Taciturn.
* Pere el Gran a Zaandam.
* La sortida dels Kecruits de Scheveningen '.
* Collection de Portraits d'Artistes modernes, nés dans le royaume des Pays-Bas. 1822.