OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Melgunovka

Melgunovka (en rus: Мельгуновка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 790 habitants. Es troba al districte rural de Khankaiski.

## Referències

* ↑ Закон Приморского края от 27.04.2015 № 595-КЗ «О преобразовании сельских поселений Ханкайского муниципального района Приморского края и о внесении изменений в Закон Приморского края „О Ханкайском муниципальном районе“»
# Martín de Bonilla

Martín de Bonilla (Valladolid, s. XVI–?, octubre de 1662) fou un religiós castellà, conseller d'Hisenda del Reial Consell de Castella i bisbe d'Àvila.
Llicenciat en Dret Canònic per la Universitat de Salamanca el 1612, doctorat a la mateixa el 1619. Des d'ençà aleshores es dedicà a l'ensenyament del dret fins a 1630, ocupant tres càtedres durant aquests anys. Després de la seva activitat docent, exercí com a advocat de prestigi fins a la seva designació com a oïdor de la Cancelleria de Valladolid el 1644 i posteriorment fou nomenat conseller d'Hisenda, des del 7 d'abril de 1650. Nomenat conseller de Castella més tard, el 3 de març de 1653, càrrec que va ocupar fins a 1650. Poc després va ser nomenat bisbe d'Àvila el 1656, després de deixar el seu lloc al consell. Allà va tenir la col·laboració del seu nebot Martín de Bonilla y Echevarría.

## Referències

* 1 2 Llobell Carsí, Carmen. «Martín de Bonilla» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 30 novembre 2018].
* ↑ Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). Tom IV. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1791, p. 88.
# Martín Zurbano

Martín Zurbano (Varea, Logronyo, 29 de febrer de 1788 - 21 de gener de 1845) fou un militar liberal progressista espanyol.

## Biografia

Va començar la seva carrera militar a la Guerra del Francès i durant el Trienni Liberal va ingressar a la Milícia Nacional per lluitar contra els absolutistes. Ho feu també contra els carlins a la primera guerra carlina, a la Rioja, el País Basc, el País Valencià i Catalunya. Va rebre la creu de Sant Ferran.
Ascendit a mariscal de camp, a partir de 1840 es va unir a Baldomero Espartero, quan aquest era regent del Regne. El van nomenar comandant general de Biscaia i va participar en el bombardeig de Barcelona el 1843 i de Reus el 1844.
Caigut Espartero, es refugià a Portugal. Tornà, però, a Espanya, i pel novembre del 1844 s'alçà a la Rioja contra Narváez i ocupà Nájera, però va ser derrotat per l'exèrcit governamental2019 i el van condemnar i afusellar a Logronyo el 21 de gener de 1845.

## Referències

* 1 2 3 4 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 617. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Nomenclàtor. «Carrer de Zurbano». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 19 gener 2015].
* ↑ «Martín Zurbano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# María Dolores Zaragoza Teuler

María Dolores Zaragoza Teuler (Polop, 26 d'abril de 1968) és una política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la VIII legislatura.

## Biografia

Estudià dret a la Universitat d'Alacant i el 1991 va obtenir una plaça de funcionària del Ministeri de Justícia a Alacant, on fou destinada als Jutjats del Penal. Militant del Partido Popular, a les eleccions municipals espanyoles de 1999 fou escollida regidora de Dona, menors i ocupació de Polop, càrrec que va mantenir després de les eleccions municipals espanyoles de 2003, i després de les de 2007 fou nomenada primera tinent d'alcalde del 16 de novembre de 2007 fins al 17 de desembre de 2009, quan fou nomenada alcaldessa en substitució de Juan Cano Giménez, que havia estat acusat de l'assassinat del seu predecessor.
Posteriorment fou apartada del partit per a les eleccions municipals espanyoles de 2011, a causa de la falta d'entesa amb la resta de regidors del PP i amb la nova junta directiva que l'acompanyava, després de la dimissió de gairebé la totalitat de l'executiva.
L'abril de 2014 va substituir en el seu escó l'ex-alcalde d'Alacant Luís Bernardo Díaz Alperi, elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2011. Ha estat vicepresidenta de la Comissió Permanent no legislativa d'Afers Europeus de les Corts Valencianes.

## Referències

* 1 2 «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ María Dolores Zaragoza, nueva alcaldesa de Polop. El Mundo (17-12-2009). Consultat el 12 de gener de 2010.
* ↑ Dimiten seis cargos del PP en Polop con duras críticas a la gestión de Zaragoza. Diario Información(12-02-2010). Consultat el 8 de gener de 2012.
# Mary Ann M'Clintock

Mary Ann M'Clintock (Burlington, 20 de febrer de 1800 - 21 de maig de 1884) o Mary Ann McClintock és coneguda com a sufragista i abolicionista de l'esclavitud.

## Biografia

Nasqué el 20 de febrer del 1800 a Burlington (Nova Jersey) amb el nom de soltera de Mary Ann Wilson.
Es casà amb Thomas M'Clintock l'any 1820 i van viure a Filadèlfia fins que el 1836 es traslladaren a Waterloo (Nova York).
L'any de 1833 Mary Ann era molt activa en el moviment contra l'esclavitud a Filadèlfia i era una membre fundadora de la Societat de les Dones contra l'Esclavitud de Filadèlfia. Treballà estretament amb l'abolicionista Lucretia Mott. Una vegada establerta a Waterloo, Mary Ann s'implicà més en el moviment de dones sufragistes.
Mary Ann organitzà la Convenció de Seneca Falls, el juliol del 1848.
Ella i les seues filles Elizabeth i Mary Ann també hi col·laboraren i signaren la Declaració de Seneca Falls.
L'objectiu de la convenció fou aquesta declaració, un document redactat per dones com ara Elizabeth Cady Stanton i Lucretia Mott a la taula de la cuina de Mary Ann M'Clintock, que perfilava les oportunitats d'igualtat entre hòmens i dones.
Així i tot, Mary Ann mai pogué votar. El 1856 es tornà a Filadèlfia i hi va morir al 1884 a Filadèlfia (Pennsilvània) en l'edat de vuitanta-quatre anys.

## Referències

* ↑ Densmore. M'Clintock, Mary Ann Wilson (en anglés), 2000. DOI 10.1093/anb/9780198606697.article.1500461.
* ↑ «Mary Ann M'Clintock» (en anglès). U.S. National Park Service. [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «Women's Rights». National Historical Park New York. [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ Griffith, Elisabeth. In Her Own Right: The Life of Elizabeth Cady Stanton. Oxford University Press, 1984, p. google books. ISBN 9780199840496.
* ↑ «Modern History Sourcebook: The Declaration of Sentiments, Seneca Falls Conference, 1848». Fordham. Paul Halsall, 1998. [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ «Mary Ann McClintock». History of American Women Colonial Women | 18th Century Women | 19th Century Women. History of American Women, 2016. [Consulta: 13 novembre 2016].
# Massona

* Per a altres significats, vegeu «la Massona i la Llarga».
Massona (577- vers 606) fou bisbe de Mèrida del 575 al 582 i del 587 a la seva mort. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes i amb Pau i Massona és un dels Sants Pares de Mèrida.
Massona era got, i inicialment arrià. Es va convertir al catolicisme, i vers el 573 va arribar a bisbe catòlic de Mèrida succeint a Fidel el grec. A aquesta ciutat va expulsar al bisbe arrià (vers 579) i va donar suport a la rebel·lió d'Hermenegild contra Leovigild. Se sap que era un home molt caritatiu i que no distingia en les seves ajudes als jueus i pagans.
El 582 Mèrida fou ocupada per Leovigild que va intentar convèncer el bisbe que tornés a l'arrianisme. Massona s'hi va negar i va ser destituït, sent nomenat bisbe arrià de la ciutat Sunna, encara que la comunitat catòlica va rebre a un altre bisbe, nomenat pel rei, anomenat Nepopis. Però algunes esglésies de la ciutat, que havien pertangut als arrians i havien estat confiscades pels catòlics vers el 579 o 580 o poc després, van tornar a poder d'aquells. Una Església litigiosa va ser atribuïda per una comissió designada pel rei als catòlics.
Massona va ser cridat a Toledo, i després de reiterar la seva negativa a convertir-se, va rebutjar lliurar la túnica de Santa Eulàlia (que el rei volia col·locar a una Església de la capital, però que probablement corresponia per dret als arrians) per la qual cosa va ser desterrat, no podent tornar a Mèrida fins a aproximadament l'any 585 (en tot cas abans de la mort del rei l'abril o maig del 586).
Mèrida va tenir com a bisbe durant aquests anys a Nepopis, però aquest va abandonar la ciutat quan Massona va tornar amb la conversió de Recared, el 587. El bisbe arrià Sunna va romandre per un temps a Mèrida.
Va estar present al III Concili de Toledo (589) i més tard al IV. Va morir després de l'any 606. És venerat com a sant; el seu culte es feia conjuntament amb els bisbes Pau i Massona sota l'advocació dels Sants Pares de Mèrida. Oblidat durant segles, s'ha revifat al final del segle xx, quan se n'ha fixat la festa el 14 de novembre.
# Massouda Kohistan

Massouda Kohistani (Afganistan, 1982) és una advocada afganesa. L'any 1988, quan tenia 17 anys, va marxar al Pakistan fugin dels talibans, on va romandre durant sis anys cosint catifes i aprenent anglès. Després va tornar a l'Afganistan i va treballar com a consultora per a diverses ONG. El president del país, Ashraf Ghani, la va assenyalar públicament i el 20 d'agost de 2021 va ser agredida i amenaçada al carrer. L'endemà va sortir de l'Afganistan i va aconseguir refugiar-se a Espanya.

## Referències

* ↑ «Massouda Kohistani, activista afgana: "Los talibanes quieren a las mujeres metidas en casa o bajo tierra"». Europa Press, 25-03-2023. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «La afgana que por fin gritó libertad en Salamanca» (en espanyol europeu). [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ Susaeta, Igor. ««Afganistango emakumeek rol eta inplikazio baliotsua zuten gizartean»» (en basc). Berria. [Consulta: 9 abril 2023].
# Massongex

Massongex és un municipi suís del cantó del Valais, situat al districte de Saint-Maurice.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Massimo Moratti

Massimo Moratti (Bosco Chiesanuova, 16 de maig de 1945) és un empresari italià. Entre 1995 i 2013, va ser el major accionista i president de l'Inter de Milà. També és administrador delegat del grup Saras, grup dedicat al sector del petroli. És considerat un dels homes més rics d'Itàlia. Com a president de l'Inter de Milà, va contractar grans estrelles del futbol mundial com Roberto Baggio, Francesco Toldo, Zlatan Ibrahimovic, Samuel Eto'o, Roberto Carlos, Iván Zamorano, Ronaldo, Christian Vieri, Adriano o Walter Samuel entre d'altres. Ha invertit en fitxatges més de 300 milions d'euros, només superat pel màxim propietari del Chelsea Roman Abramóvitx.

## Referències

* ↑ «Bandini: Massimo Moratti's Inter legacy nears its end as he prepares …». Arxivat de l'original el 2 juliol 2014. [Consulta: 30 juny 2014].
* ↑ «Hall of fame, 10 new entry: con Vialli e Mancini anche Facchetti e Ronaldo» (en italià). La Gazzetta dello Sport, 27-10-2015. [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ «F.C. Internazionale statement». F.C. Internazionale Milano, 15-11-2013. Arxivat de l'original el 8 de juny 2015. [Consulta: 22 maig 2014].

## Enllaços externs

* Massimo Moratti a la web oficial del grup Saras
* «Forbes profile: Massimo Moratti».
# Massimo Marchiori

Massimo Marchiori (Pàdua, 1970) és un matemàtic i investigador en ciències de la computació italià.

## Biografia

El juliol de 2004 li va ser atorgat el premi TR35 (per formar part dels 35 millors investigadors menors de 35 anys) per la publicació Technology Review del MIT.
És professor d'informàtica a la Universitat de Pàdua, i investigador científic en el Computer Science and Artificial Intelligence Laboratory (CSAIL) del MIT al World Wide Web Consortium.
És el creador d'Hyper Search, un motor de cerca en el qual els resultats estan basats no només en la rellevància d'una sola pàgina, sinó també en la seva relació amb la resta de la web. Més tard, els fundadors de Google Larry Page i Sergey Brin van citar Hyper Search quan van introduir el seu algorisme PageRank.
Ha estat editor en cap de l'estàndard mundial per privacitat a la web (P3P), i coautor de l'especificació APPEL.
Impulsor de la iniciativa Query Languages (llenguatges de consulta) a la W3C, va començar també el projecte de XML, destinat a desenvolupar l'estàndard mundial corresponent per XQuery, proporcionant a la fi l'esperada integració entre la web i el món de les base de dades. També va ser co-desenvolupador de la primera versió de l'estàndard Web Ontology Language (OWL).

## Referències

* ↑ Ruiz del Árbol, Maruxa. «El genio que inventó el motor de Google, a quien nadie conoce» (en castellà). El País, 30-05-2017. Arxivat de l'original el 31 de maig 2017. [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ «Massimo Marchiori, 34» (en anglès). Technology Review, 2004. [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ Page, Lawrence; Brin, Sergey; Motwani, Rajeev. «The PageRank Citation Ranking: Bringing Order to the Web» (PDF) (en anglès). Universitat Stanford, 29-01-1998. Arxivat de l'original el 10 de març 2020. [Consulta: 1r juny 2017].
* 1 2 3 «Massimo Marchiori Biography» (en anglès). Universitat de Pàdua. [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ «QL'98 - Query Languages 1998» (en anglès). W3C, 15-11-1998. [Consulta: 1r juny 2017].
# Matséievka

Matséievka (en rus: Мацеевка) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 460 habitants. Pertany al districte rural de Kiziliurt.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Mathis (Texas)

Mathis és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 5.034 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mathis tenia 5.034 habitants, 1.502 habitatges, i 1.203 famílies. La densitat de població era de 976,7 habitants/km².
Dels 1.502 habitatges en un 43,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 21,5% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 17,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,7% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 17,4% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.015 $ i la renda mediana per família de 23.793 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.945 $ mentre que les dones 18.458 $. La renda per capita de la població era de 8.516 $. Aproximadament el 31,4% de les famílies i el 38,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mathis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mathis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Mega

«Mega» té aquests significats:
* Mega-, prefix del Sistema Internacional
* Mega o megabyte, quantitat de dades informàtiques És un múltiple del byte, que equival a 106 B (un milió de bytes)
* Mega (lloc web), lloc web d'emmagatzematge d'arxius
* Mega (canal de televisió d'Espanya), cadena de televisió espanyol propietat d'Atresmedia
* Mega (canal de televisió de Xile), canal de televisió xilè
* Mega Channel, cadena de televisió grega
# Messelita

La messelita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la fairfieldita. Va ser anomenada així l'any 1889 per Wilhelm Muthmann, per la localitat de Messel (Alemanya), la seva localitat tipus. Pertany al grup fairfieldita de minerals, amb els membres del qual n'és isoestrcutural.

## Característiques

La messelita és un fosfat amb fórmula química Ca₂Fe²⁺(PO₄)₂·2H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. El mineral pot ser granular o produir agregats de cristalls laminars, internament radiats, disposats com globus, hemisferis, o garbes, de fins a 1,5 cm. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 3,5, i la seva densitat és 3,16. És un mineral translúcid, de color blanc, blanc verdós pàl·lid, gris verdós, rosat o incolor.

## Formació i jaciments

El mineral es forma en pegmatites de granit per alteració hidrotermal en una etapa tardana. Acostuma a trobar-se en associació amb ambligonita, anapaïta, brasilianita, eosforita, fairfieldita, goyazita, graftonita, jahnsita, herderita, hureaulita, ludlamita, fosfoferrita, siderita, trifilita, vivianita i whitlockita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a Prats i Sansor i a Bellver de Cerdanya, totes dues localitats a la Cerdanya, així com als municipis de Cotlliure i Argelers, al Rosselló.

## Referències

* ↑ «Messelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2014].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 80». European Journal of Mineralogy, 36, 4, 15-08-2024, pàg. 599–604. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-599-2024 [Consulta: 18 agost 2024].
* ↑ «Fairfieldite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2014].
* ↑ Rosell, Joan «Barita en els nòduls d'anapaïta de la Cerdanya catalana». Infominer. Grup Mineralògic Català, 60, 2014 [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ BERBAIN. C, RILEY. T, FAVREAU. G,. Phosphates des pegmatites du massif des Albères. Ed Association française de Microminéralogie, 2012 [Consulta: 25 gener 2024].
# Merla roquera del miombo

La merla roquera del miombo (Monticola angolensis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) Es troba al nord de l'Àfrica Austral i el sud de l'Àfrica central. El seu hàbitat natural és la sabana boscosa del miombo. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «merla roquera del miombo». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 709. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Miombo Rock-thrush. Monticola angolensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 12 juliol 2022].
# Merla roquera gorjablanca

La merla roquera gorjablanca (Monticola gularis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) Es troba a l'Àsia oriental. El seu hàbitat natural són els boscos temperats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «merla roquera gorjablanca». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 709. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-throated Rock-thrush. Monticola gularis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 12 juliol 2022].
# Metaqualona

La metaqualona o quinazolona composta és una droga depressora del sistema nerviós central d'alt nivell addictiu. Com a droga d'abús se sol consumir barrejada amb l'antihistamínic difenhidramina per a potenciar els seus efectes, una combinació molt tòxica que pot portar a la mort. És un potent somnífer que es diferencia dels barbitúrics a que no bloqueja les fases paradòxides de la son, de manera que no té poder al·lucinogen ni psicodèlia. El seu poder d'addició és de 83,38/100.
Els derivats de la metoqualona (mecloqualona i nitrometaqualona, anàleg de la metaqualona) formen un dels grups de les drogues de síntesi o "de disseny".
La metaqualona és un compost heterocíclic amb heteroàtoms de nitrogen exclusivament.

## Referències

* ↑ Les drogues: causa o efecte? 13 gener 2010
* ↑ http://www.idescat.cat/Classif/Classif?TC=6&V0=3&V1=81&lang=es&V3=2933 [NC 2006 (ca) Nomenclatura combinada] idescat
# Milagro Mena Solano

Milagro Mena Solano (30 d'abril de 1993) és una ciclista costa-riquenya. Del seu palmarès destaquen les dues victòries finals a la Volta a Costa Rica i els campionats en ruta i en contrarellotge. Ha participat en els Jocs Olímpics de Rio de 2016.

## Palmarès

* 2015
** 1a a la Volta a Costa Rica
* 2016
** Campiona de Costa Rica en contrarellotge
* 2017
** Campiona de Costa Rica en contrarellotge

## Referències

* ↑ «Milagro Mena logra clasificación histórica a Juegos Olímpicos». sportscr.com, 04-08-2016 [Consulta: 23 maig 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Milagro Sala

Milagro Sala (San Salvador de Jujuy, 27 de gener de 1964) es una activista i política indigenista argentina originària de Jujuy i dirigenta de l'Organització barrial Tupac Amaru.
Dintre del marc de la seva actuació opositora contra el governador Gerardo Morales, va ser detinguda i encarcelada a l'espera d'una condemnació ferma. Pel seus detractors i per l'oficialisme del president Mauricio Macri es un procés judicial normal ; pels seus partidaris i per l'oposició argentina es una "presa política" per a la cual el Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària de l'Organització de les Nacions Unides va demanar l'alliberament.

## Referències

* ↑ Gilbert, Abel «Presó domiciliària per a una emblemàtica dirigent indígena». El Periodico, 01-09-2017.
2. ANFRUNS, Álex. "Milagro Sala: dona, indígena, lluitadora social i empresonada a l'Argentina". La Directa, 6/2/2017
https://directa.cat/hemerotecas/milagro-sala-dona-indigena-lluitadora-social-i-empresonada-a-largentina/
# Mesotardígrads

La classe dels mesotardígrads (Mesotardigrada) conté només una espècie, Thermozodium esakii. Aquest animal té sis urpes de la mateixa longitud a cada peu. Aquesta espècie fou recollida l'any 1937 per Rahm en unes aigües termals a prop de Nagasaki, al Japó. Desafortunadament, el locus typicus fou destruït per un terratrèmol. L'especimen tipus també s'ha perdut.
# Milovan Jakšić

Milovan Jakšić (Serbi Ciríl·lic: Mилoвaн Jaкшић) (Kolašin, Principat de Montenegro, 21 de setembre de 1909 - Alexandria, Egipte, 25 de desembre de 1953) fou un futbolista montenegrí que jugava de porter.
Recordat com El Gran Milovan, per la seva gran actuació durant la primera Copa del Món de futbol disputada a l'Uruguai el 1930, fou un dels principals artífexs que la selecció iugoslava arribés a semifinals de la competició. En total jugà nou partits amb Iugoslàvia, entre el 13 d'abril de 1930, en un amistós davant Bulgària (amb victòria per 6-1), i el 2 de setembre de 1934, en un altre amistós davant Txecoslovàquia (amb derrota per 3-1).
El seu principal club fou el BASK Belgrad, on jugà fins al 1939. També defensà els colors de l'SK Slavia Praha, on jugà uns mesos la temporada 1934-35, i a l'SK Ljubljana, on acabà la seva carrera.
Un cop retirat fou president de la Federació d'Entrenadors de Futbol de Iugoslàvia entre 1950 i 1953, i director tècnic de l'Estrella Roja de Belgrad. En un viatge d'aquest club a Alexandria l'hivern de 1953, morí sobtadament d'un atac de cor.

## Referències

* ↑ Strelli, Daniel Arrien. El equipo definitivo (en castellà). Tinta Libre Ediciones, 2023-09-01. ISBN 978-987-824-564-5.
* ↑ Lisi, Clemente A. The FIFA World Cup: A History of the Planet's Biggest Sporting Event (en anglès). Rowman & Littlefield, 2022-10-12. ISBN 978-1-5381-5644-5.
* ↑ Mihailović, Igor «Ball and book as a system of values: Milovan Jaksic, life and work» (en anglès). Physical Education and Sport Through the Centuries, 7, 2, 2020, pàg. 211–220. DOI: 10.2478/spes-2020-0017. ISSN: 2466-5118.