OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muntanya de Can Peric

La Muntanya de Can Peric és una muntanya de 274 metres que es troba al municipi de Celrà, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Parc UdG - St Miquel - Celra (per Can Peric). Ruta Wikiloc
# Merthyr Tydfil Football Club

El Merthyr Tydfil Football Club fou un club de futbol gal·lès de la ciutat de Merthyr Tydfil.

## Història

El club va ser fundat el 1945. Jugava a les categories angleses, com la Southern League o la Football Conference, cinquena divisió anglesa. Es proclamà tres cops campió de la copa gal·lesa els anys 1949 (vencent Swansea Town 2-0), 1951 (vencent Cardiff City 3-2 en la repetició) i 1987 (vencent Newport County 1-0 en la repetició). També fou finalista els anys 1947 i 1952. L'anya 2010 entrà en liquidació i es refundà amb el nom Merthyr Town, ingressant a la Western Football League.

## Palmarès

* Southern League/Southern Football League Premier Division:
** 1947-48, 1947-48, 1950-51, 1951-52, 1953-54, 1988-89
* Southern League Division One Midland:
** 1987-88
* Southern League Western Division:
** 2002-03
* Copa gal·lesa de futbol:
** 1949, 1951, 1987
* Copa de la Lliga gal·lesa de futbol:
** 1951, 1962, 1981

## Referències

* ↑ «Wales - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Revamped Merthyr ready for next chapter a walesonline.co.uk

## Enllaços externs

* Club web
* Merthyr Tydfil a Football Club History Database
* Old Merthyr Tydfil: Penydarren Park
# Paussins

Els paussins (Paussinae) són una gran subfamília de coleòpters adèfags de la família Carabidae. Es veuen rarament, la majoria són mirmecòfils obligats o facultatius que viuen en els nius de les formigues depredant les seves larves i les formigues obreres. La mida d'aquests coleòpters és moderada (6–20 mm) i en moltes espècies la forma de les antenes és peculiar. Les seves glàndules pigidials poden produir secrecions explosives però no estan emparentats estretament amb els típics altres escarabats bombarders (Brachininae).

## Classificació
### Tribu Metriini

* Metrius Eschscholtz, 1829
* Sinometrius Wrase & Schmidt, 2006

### Tribu Ozaenini

* Anentmetus Andrewes, 1924
* Crepidozaena Deuve, 2001
* Dhanya Andrewes, 1919
* Entomoantyx Ball & McCleve, 1990
* Eustra Schmidt-Goebel, 1846
* Filicerozaena Deuve, 2001
* Gibbozaena Deuve, 2001
* Inflatozaena Deuve, 2001
* Itamus Schmidt-Goebel, 1846
* Microzaena Fairmaire, 1901
* Mimozaena Deuve, 2001
* Mystropomus Chaudoir, 1848
* Ozaena Olivier, 1812
* Pachyteles Perty, 1830
* Physea Brulle, 1834
* Physeomorpha Ogueta, 1963
* Platycerozaena Banninger, 1927
* Proozaena Deuve, 2001
* Pseudozaena Laporte de Castelnau, 1834
* Serratozaena Deuve, 2001
* Sphaerostylus Chaudoir, 1848
* Tachypeles Deuve, 2001

### Tribu Paussini

Subtribe Carabidomemnina Wasmann, 1928
* Carabidomemnus H. Kolbe, 1924
* Eohomopterus Wasmann, 1919
Subtribu Cerapterina Billberg, 1820
* Arthropterus MacLeay, 1838
* Cerapterus Swederus, 1788
* Megalopaussus Lea, 1906
* Mesarthropterus Wasmann, 1926
Subtribu Heteropaussina Janssens, 1953
* Heteropaussus Thomson, 1860
Subtribu Homopterina Janssens, 1953
* Homopterus Westwood, 1838
Subtribu Paussina Latreille, 1807
* Ceratoderus Westwood 1841
* Eopaussus Wasmann, 1926
* Euplatyrhopalus Desneux, 1905
* Granulopaussus H. Kolbe, 1938
* Hylopaussus Luna de Carvalho, 1989
* Hylotorus Dalman, 1823
* Lebioderus Westwood, 1838
* Leleupaussus Luna de Carvalho, 1962
* Melanospilus Westwood, 1845
* Paussomorphus Raffray, 1885
* Paussus Linnaeus, 1775
* Platyrhopalopsis Desneux, 1905
* Platyrhopalus Westwood, 1838
* Pterorhopalus Maruyama, 2011
Subtribu Pentaplatarthrina Jeannel, 1946
* Hexaplatarthus Jeannel, 1955
* Pentaplatarthus Westwood, 1833

### Tribu Protopaussini

* Protopaussus Gestro, 1892
# Parasitologia

La parasitologia és una branca del coneixement que estudia els organismes paràsits i els efectes que aquests organismes produeixen en els que els sustenten. Encara que la ciència que de manera natural s'ocupa d'ella és la biologia hi ha importants contribucions i implicacions en medicina, farmàcia i veterinària, ja que els paràsits causen malalties humanes o d'animals o plantes d'interès per a l'home (ramat, collites o animals domèstics) i un dels objectius clau és aprendre a curar-les i erradicar-les. Un altre dels objectius d'aquesta ciència cau al camp de l'epidemiologia en estudiar organismes paràsits més o menys innocus "per se" però que poden ser transmissors (vectors) d'altres organismes causants de malalties. L'objectiu seria el de controlar les poblacions d'aquests vectors o proporcionar directrius que permeten solucionar problemes sanitaris i epidemiològics. En tractar-se d'organismes a un temps molt simplificats i amb interessants mecanismes per a eludir les defenses del seu hostatjador sovint els paràsits han rebut atenció per part de la genètica o la biologia molecular. Així mateix han proporcionat dades per a interpretar l'evolució de les espècies.
El parasitisme és un procés pel qual una espècie amplia la seua capacitat de supervivència utilitzant a altres espècies perquè cobrisquen les seues necessitats bàsiques que no tenen per què implicar necessàriament a qüestions nutricionals i poden cobrir coses com la disseminació o millores en la reproducció de l'espècie paràsita, etc. Les espècies utilitzades normalment no obtenen un benefici pels serveis prestats i sovint es veuen perjudicades per això.
L'espècie que du a terme el procés es denomina paràsit o hoste i l'espècie parasitada s'anomena hostatjador.
El parasitisme pot donar-se al llarg de totes les fases de la vida d'un organisme o només en períodes concrets de la seua vida. Una vegada que el procés suposa un avantatge apreciable per a l'espècie, queda establert mitjançant selecció natural i sol ser un procés irreversible que desemboca al llarg de les generacions en profundes transformacions fisiològiques i morfològiques de l'espècie paràsita.
Com tot paràsit continua sent un organisme, pot veure's convertit al seu torn en hostatjador d'una tercera espècie. Al paràsit que parasita a un altre paràsit se li sol denominar parasitoide.

## Referències

* ↑ «Parasitologia». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 25 gener 2017].
* ↑ Introduction to Parasitology. 4th. Galveston (TX): University of Texas Medical Branch at Galveston, 1996. ISBN 9780963117212.
* ↑ Sanchez Acedo, Caridad Origen y evolución de parasitismo (Discurs d'ingrés a la Real Academia de Ciencias de Zaragoza. Academia de Ciencias Exactas, físicas, químicas y naturales de Zaragoza)., 12-12-2000, pàg. 112.

## Enllaços externs

* Parasitología - EcuRed
# Muhàmmad ibn Saru al-Mútazz

Muhàmmad ibn Saru al-Mútazz fou emir midràrida de Sigilmasa.
Era fill de Saru i net d'Abu-Màlik al-Múntassir ibn al-Yassa, i cosí del seu antecessor Àhmad ibn Thakiyya i era favorable als fatimites.
El 921 el governador fatimita de Tahart, general Massala ibn Habus, es va presentar a Sigilmasa que va assetjar (maig) i va ocupar (juny), i el va posar al tron. Va governar amb lleialtat als fatimites fins a la seva mort el 933/934.
El va succeir el seu fill Abu-l-Múntassir Muhàmmad ibn Muhàmmad.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 1023
# Metavanmeersscheïta

La metavandendriesscheïta és un mineral de la classe dels òxids. Anomenada així per la seva semblança amb la vandenriesscheïta i per contenir menys molècules d'aigua.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la metavandendriesscheïta pertany a «08.EC: Uranil fosfats i arsenats, amb relació UO₂:RO₄ = 3:2» juntament amb els següents minerals: françoisita-(Nd), phuralumita, upalita, françoisita-(Ce), dewindtita, kivuïta, fosfuranilita, yingjiangita, arsenuranilita, hügelita, dumontita, vanmeersscheïta, arsenovanmeersscheïta, althupita, mundita, phurcalita i bergenita.

## Característiques

La metavandendriesscheïta és un òxid de fórmula química PbU₇O$_{22}$·nH₂O n < 12. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.

## Formació i jaciments

Es forma a la zona de la gummita en dipòsits d'urani. Ha estat descrita només a la seva localitat tipus: mina Shinkolobwe (Mina Kasolo), Katanga, República Democràtica del Congo; i a Carolina del Nord, EUA.

## Referències

* ↑ «Metavandendriesscheite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Patrick Wilson

«Patrick Wilson» té aquests significats:
* Patrick Wilson (bibliotecari) (1927 - 2003), bibliotecari i documentalista estatunidenc
* Patrick Wilson (músic) (n. 1969), músic estatunidenc membre de Weezer
* Patrick Wilson (actor) (n. 1973), actor estatunidenc
# Rahanweyn

Els rahanweyn (somali maay: reewing; somali traditional: raxanweyn; àrab: الراحانوين) és una gran confederació de clans somalis, formada per dos grups de clans, els digil i els mirifle. Són el 20% de la població de Somàlia. Els digil són agricultors i viuen cap a la costa, i els mirifle són pastors nòmades. Parlen una variant del somali, el mai terreh (mai-mai o af-maay); els altres clans somalis parlen el maxaa tiri. Els territoris dels Ranhaweyn són al sud de Somàlia, principalment Baidoa, l'alt Juba (Gedo, Bay, Bakool i Jubbada Dhexe) i a Shabeellaha Hoose. També viuen a la frontera en territori etíop i de Kenya

## clans, sub-clans i gamaas
### Digil

* Garre
* Bagadi
* Geledi
* Dabarre
* Jiido
* Shantacaleemood
* Tunni
* Irroole

### Mirifle

* Siyeed
** Eelaay
** Jiroon
** Leysan
** Hariin
** Macalinweyne
** Boqoldhexe
** Boqoldambe
** Boqolhore
*** Qoomaal
**** Dhisiraad
**** Reer Awmashube
**** Reer Towba
**** Reer Macalin
**** Idimoole
*** Disoow
*** Eemid
*** Yalaale
** Heledi
** Haroow
** Waanjaal
** Reer Dumaal
** Garwaale
* Sagaal
** Hadame
** Luwaay
** Geelidle
** Jilible
** Yantaar
** Hubeer
** Gasaargude
** Goobabweyn
Els clans Ashraaf tenen origen àrab però viuen amb els clans Ranhaweyn
# Mounanaïta

La mounanaïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la tsumcorita. Rep el nom de la seva localitat tipus, la mina Mounana, al Gabon.

## Característiques

La mounanaïta és un vanadat de fórmula química PbFe$^{3+}$₂(VO₄)₂(OH,F)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1968. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És l'anàleg de Fe$^{3+}$ de la krettnichita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mounanaïta pertany a «08.CG - Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, RO₄:H₂O = 1:1» juntament amb els següents minerals: cassidyita, col·linsita, fairfieldita, gaitita, messelita, parabrandtita, talmessita, hillita, brandtita, roselita, wendwilsonita, zincroselita, rruffita, ferrilotharmeyerita, lotharmeyerita, mawbyita, thometzekita, tsumcorita, cobaltlotharmeyerita, cabalzarita, krettnichita, cobalttsumcorita, niquellotharmeyerita, manganlotharmeyerita, schneebergita, niquelschneebergita, gartrellita, helmutwinklerita, zincgartrel·lita, rappoldita, fosfogartrel·lita, lukrahnita, pottsita i niqueltalmessita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Mounana, situada a la localitat homònima dins el departament de Léboumbi-Leyou, a la província d'Haut-Ogooué (Gabon). També ha estat descrita a les prospeccions d'urani de la vall de Rendena, a Bocenago (Trentino - Tirol del Sud, Itàlia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mounanaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2022].
# Cobitis levantina

Cobitis levantina és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Síria.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., M. Bilecenoglu i H.M. Sari 2007. Annotated checklist of fish and lamprey species (Gnathostoma and Petromyzontomorphi) of Turkey, including a Red List of threatened and declining species. Stuttgarter Beitr. Naturk. Sea A (706):1-172.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Metauten

Metauten és un municipi de Navarra, a la comarca d'Estella Oriental, dins la merindad d'Estella. Limita al nord i est amb Allín, al sud amb Igúzquiza i a l'oest amb Murieta. Està format pels concejos de:
| Entitat de Població | Pob. (2006) |
| Arteaga | 32 |
| Ganuza | 66 |
| Metauten | 45 |
| Ollobarren | 46 |
| Ollogoyen | 18 |
| Zufía | 85 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 311 | 296 | 291 | 300 | 295 | 293 | 302 | 299 | 287 | 292 | 281 |
| Fonts: Metauten i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Oxymycterus rufus

Oxymycterus rufus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids pròpia de Sud-amèrica; és endèmica de l'Argentina, el Paraguai, el Brasil i l'Uruguai.
# Mound City (Kansas)

Mound City és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 821 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mound City tenia 821 habitants, 331 habitatges, i 219 famílies. La densitat de població era de 255,6 habitants/km².
Dels 331 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.795 $ i la renda mediana per família de 39.265 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.500 $ mentre que les dones 23.203 $. La renda per capita de la població era de 14.407 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mound City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mound City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cobitis kellei

Cobitis kellei és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,6 cm de llargària total.
* Presenta dimorfisme sexual.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Erkakan, F., F.G. Atalay-Ekmekçi i T.T. Nalbant 1998. Four new species and one new subspecies of the genus Cobitis (Pisces: Ostariophysi: Cobitidae) from Turkey. Turk. J. Zool. 22:9-15.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., M. Bilecenoglu i H.M. Sari 2007. Annotated checklist of fish and lamprey species (Gnathostoma and Petromyzontomorphi) of Turkey, including a Red List of threatened and declining species. Stuttgarter Beitr. Naturk. Sea A (706):1-172.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pardal del Cap

El pardal del Cap (Passer melanurus) és un ocell de la família dels passèrids (Passeridae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones humanitzades del sud-oest d'Angola, Namíbia, Botswana, sud-oest de Zimbàbue i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Pardal del Cap». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Ramon Descatllar

Ramon Descatllar (? - València, 5 de març de 1415) fou bisbe de Girona. Fou monjo i abat del monestir de Santa Maria de Ripoll i el papa Benet XIII d'Avinyó, estant a Perpinyà, el feu bisbe d'Elna i el mateix any que Francesc de Blanes fou promogut a l'església de Barcelona, el feu bisbe de Girona, prenent possessió d'aquest càrrec el 8 de gener de 1409. Intervingué en el Compromís de Casp per tractar la successió de Martí l'Humà. A la seva mort fou sepultat a la ciutat de València.

## Bibliografia

* Roig y Jalpi, Juan G. Iacinto Andrev. Resumen historial de las grandezas, y antiguedades de la ciudad de Gerona, y cosas memorables suyas eclesiasticas, y seculares, assi de nuestros tiempos, como de los passados (en castellà). Barcelona: Iacinto Andrev, 1678, p. 292 [Consulta: 8 desembre 2014].
# Parc Nacional Mole

El Parc Nacional de Mole és el major refugi de vida salvatge de Ghana,és una praderia i un ecosistema riberenc a 150 m d'alçada amb cingles que formen la frontera sud del parc. Està situat a 16 km a l'oest de Tamale, a la Regió Septentrional.
Ocupa 4.840 km² de sabana i afloraments rocosos que són la llar de 93 espècies que van de grans mamífers, incloent elefants, i de cérvols i caça menor de les planes. El lleó i el lleopard ocasionalment es poden veure descansant després d'una matança, i la varietat d'aus (aproximadament 300 espècies) és considerable.

## Referències

* Mole
# Mousa Alli

Mousa Alli (àrab: موسى علي, Mūsà ʿAlī) és un estratovolcà de 2.021 metres situat a la part nord de la regió de la Gran Vall del Rift, al trifini format per Etiòpia, Eritrea i Djibouti. És el cim més alt de Djibouti. El cim del volcà està truncat per una caldera que conté doms de lava de riolita i colades de lava. La darrera erupció coneguda es va produir abans de l'Holocè.
La muntanya té dos cims diferents, el més alt és el meridional, amb una altitud de 2.021 metres, mentre el cim nord té una altitud de 1.871 metres. Els dos cims estan separats per una gran caldera, d'aproximadament 1 km d'amplada i 1.514 metres de profunditat.

## Referències

* ↑ Africa Ultra-Prominences, Peaklist.org, listed as "Moussa Ali Terara" Retrieved 29 September 2011
* 1 2 «Mousa Ali», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution. [Consulta: 4 abril 2007].
# Cicle de la urea

El cicle de la urea és un cicle bioquímic de reaccions que tenen lloc en molts animals que produeixen urea ((NH₂)₂CO) des d'amoni (NH₃). Aquest va ser el primer cicle metabòlic descobert gràcies a (Hans Adolf Krebs i Kurt Henseleit, 1932). En els mamífers, el cicle de la urea té lloc principalment en el fetge i en menor mesura en el ronyó.

## Funció

Els organismes que no poden treure ràpidament l'amoni normalment l'han de convertir en una altra substància, com la urea o l'àcid úric, que són menys tòxics. En algunes malalties genètiques hi ha una insuficiència en el cicle de la urea i també en les fallades del fetge la qual acumula nitrogen, especialment en forma d'amoni, que porta a una encefalopatia hepàtica.

## Reaccions

El cicle de la urea consisteix en cinc reaccions: dos mitocondrials i tres citosolals. El cicle converteix dos grups aminos, un des de NH₄$^+$ i un des de l'Asp, i un àtom de carboni des de HCO₃$^−$, al producte d'excreció relativament no tòxic que és la urea al cost de quatre enllaços de fosfat (3 ATP hidrolitzats a 2 ADP i un AMP). L'Orn és el portador d'aquests àtoms de carboni i d'hidrogen.
Reaccions del cicle de la urea :
| Pas | Reactants | Productes | Catalitzats per | Localització |
| 1 | NH₄$^+$ + HCO₃$^−$ + 2ATP | carbamoil fosfat + 2ADP + P$_i$ | CPS1 | mitocondris |
| 2 | Carbamoil fosfat + ornitina | citrul·lina + P$_i$ | OTC | mitocondris |
| 3 | citrul·lina + aspartate + ATP | argininosuccinat + AMP + PP$_i$ | ASS | citosol |
| 4 | argininosuccinat | ArgininaArg + fumarat | SL | citosol |
| 5 | Arg + H₂O | ornitina + urea | ARG1 | citosol |
          Les reaccions del cicle de la urea
   1 L-ornitina 2 carbamoil fosfat 3 L-citrul·lina 4 argininosuccinat 5 fumarat 6 L-arginina 7 urea L-Asp L-aspartat CPS-1 carbamoil fosfat sintetasa I OTC Ornitina transcarbamilasa ASS argininosuccinat sintetasa ASL argininosuccinat liasa ARG1 arginasa 1
L'equació del cicle de la urea és:
* NH₃ + CO₂ + aspartat + 3 ATP + 2 H₂O → urea + fumarat + 2 ADP + 2 P$_i$ + AMP + PP$_i$

## Imatges

* Cicle de la urea.
* Cicle de la urea acolorit.

## Referències

* ↑ says, Medicina Veterinária. «What is the Urea Cycle?» (en anglès), 19-07-2016. [Consulta: 30 juny 2019].

## Enllaços externs

* Basic Neurochemistry - amino acid disorders