OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shady Grove (comtat de Cherokee)

Shady Grove és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Cherokee (Oklahoma) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Shady Grove tenia 484 habitants., 181 habitatges, i 131 famílies. La densitat de població era de 14,8 habitants per km².
Dels 181 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,2% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.273 $ i la renda mediana per família de 34.196 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.938 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era d'11.343 $. Entorn del 15% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shady Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shady Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Sints

Sints (sinti) foren una tribu de Tràcia que ocupava el territori entre les muntanes Cercine i el riu Estrímon, que en la seva part alta era anomenat Sintice (Σιντική) a causa del poble dels sints.
Es pensa que són els mateixos que els sapais. Sota domini romà, amb Macedònia dividida en quatre districtes, el seu territori i Bisàltia van fer part del districte primer amb Amfípolis com a capital. Les seves ciutats principals foren Heracleia, Paroecopolis i Tristolos o Tristolus.

## Referències

* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Romans (en anglès). vol.2. J. Murray, 1873, p. 901.
# Sicco Leendert Mansholt

Sicco Leendert Mansholt (Ulrum, Països Baixos 1908 - Wapserveen 1995) fou un polític neerlandès que fou President de la Comissió Europea entre els anys 1972 i 1973.

## Biografia

Va néixer el 13 de setembre de 1908 a la ciutat d'Ulrum, població situada a la Província de Groningen, fill de grangers neerlandesos socialistes. Després de realitzar els seus estudis a Groningent va instal·lar-se a Deventer, on va estudiar a l'Escola d'Agricultura Tropical.
En finalitzar aquests estudis va traslladar-se a l'illa de Java, que en aquells moments formava part de les Índies Orientals Neerlandeses, per treballar en una plantació de te de la Companyia Holandesa de les Índies Orientals. L'any 1936 retornà al seu país descontent del sistema colonial per esdevenir pagès a la població de Wieringermeer.
Morí el 29 de juny de 1995 a la seva residència de Wapserveen, població situada a la província de Drenthe.

## Activitat política
### Política nacional

Membre actiu de la Resistència durant la Segona Guerra Mundial, s'afilià al Partit Laborista Neerlandès (PvdA) i el 1945 entrà a formar part del govern neerlandès quan el primer ministre Willem Schermerhorn el nomenà Ministre d'Agricultura, Pesca i Alimentació, esdevenint el membre més jove del gabinet. Va romandre al govern durant 11 anys, sota els governs de Willem Schermerhorn, Louis Beel i Willem Drees.

### Política europea

L'any 1958 abandonà la política nacional per esdevenir l'1 de gener d'aquell any Vicepresident i Comissari d'Agricultura de la Comissió de la Comunitat Econòmica Europea, càrrec que va mantenir en la Comissió de les Comunitats Europees a l'unificar-se els executius europeus a partir de l'1 de juliol de 1967. Com a responsablde de la cartera d'agricultura, que desenvolupà sota les comissions encapçalades per Walter Hallstein, Jean Rey i Franco Maria Malfatti, fou l'encarregat de l'engegada de la Política agrària comuna (PAC). Així mateix va publicar el "pla Mansholt", que buscava reduir el nombre de treballadors agrícoles i promoure la formació d'unitats de producció agrícoles més àmplies i eficients. Amb el seu "informe Manhsolt" va donar a conèixer els problemes del medi ambient ocasionats pel desenvolupament industrial i agrícola.
El 22 de març de 1972 després de la dimissió de Franco Maria Malfatti es va convertir en President de la Comissió Europea, càrrec que va mantenir fins al 6 de gener de 1973.

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Sicco Leendert Mansholt a la Comissió Europea
# Siphonorhis

Siphonorhis és un gènere d'ocells de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) propi de les Antilles.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 3.5, 2013) aquest gènere està format per dues espècies:
* enganyapastors de Brewster (Siphonorhis brewsteri).
* enganyapastors de Jamaica (Siphonorhis americana). Potser extint.
L'espècie Siphonorhis daiquiri és coneguda únicament per fòssils trobats a Cuba.

## Referències

* ↑ Storrs L. Olson (1985). "A new species of Siphonorhis from Quaternary cave deposits in Cuba (Aves: Caprimulgidae)". Proceedings of the Biological Society of Washington 98 (2): 526–532.
# Sidi Bernoussi

Sidi Bernoussi (en àrab سيدي البرنوصي, Sīdī al-Barnūṣī; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵍⴱⵔⵏⵓⵚⵉ) és un districte (arrondissement) de la ciutat de Casablanca, dins la prefectura de Casablanca, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 173.189 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Cal Moliner (la Quar)

Cal Moliner és una masia ubicada al terme municipal de la Quar, al Berguedà. Està inventariada al mapa de patrimoni de la Generalitat de Catalunya amb el número IPAC-3537.

## Descripció i característiques

Cal Moliner és una masia d'estructura clàssica, coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana de llevant, on hi ha la porta i petites finestres amb llindes de fusta. Cal Moliner es va construir al segle xvii o començaments del xviii i posteriorment es va ampliar pel sector de migdia amb un cos rectangular cobert amb la prolongació del ràfec de la primera masia. Els murs són de maçoneria irregular i les finestres són de petites dimensions.
Cal Moliner fou construïda dins els dominis del monestir de Sant Pere de la Portella, prop de la riera del mateix nom. És una masia del segle xvii o començament del xviii. Està deshabitada des de la Guerra Civil.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Moliner». pat.mapa.gencat. [Consulta: 28 setembre 2015].

## Bibliografia

* Santandreu, Mª Dolors «El monestir de Sant Pere de la Portella: Mil anys d'història». L'Erol, revista cultural del Berguedà, pàg. 8-10.
# Les Temps Modernes

Les Temps modernes és una revista política, literària i filosòfica, fundada per Jean-Paul Sartre l'octubre de 1945. Pren el nom de la pel·lícula Modern Times de Charlie Chaplin. Aquesta revista es considera com una de les tres revistes de l'esquerra independent més influents de la segona meitat del segle xx, al costat de l'americana Monthly Review creada per Paul Sweezy i la britànica New Left Review.
El comitè director en fou creat el 1944. El formaven Raymond Aron, Simone de Beauvoir, Michel Leiris, Maurice Merleau-Ponty, Albert Olivier, Jean Paulhan i Jean-Paul Sartre. André Malraux i Albert Camus ho refusaren, per raons diverses.
Durant els anys seixanta i setanta va adquirir força prestigi, però els seus punts de vista es van estancar i les xifres de venda van baixar considerablement després que la direcció fos assumida per Claude Lanzmann, el qual li donà una orientació política molt proisraeliana, tot excloent els altres punts de vista.

## Referències

* ↑ Appignanesi, Lisa. Simone de Beauvoir. Haus, 2005, p. 82. ISBN 1-904950-09-4.
* ↑ Aguilar, Salvador «En la muerte de Paul Sweezy. Lecciones de economía política y de activismo civil que preparan el futuro» (en castellà). Papers. Revista de Sociologia, núm 72, 2004, pàg. 227-243.
* ↑ Pekelder, Jacco. «The RAF Solidarity Movement from a European Perspective». A: Martin Klimke et alii. Between Prague Spring and French May (en anglès). Nova York i Oxford: Berghahn, 2011. Arxivat 16 de desembre 2014 a Wayback Machine.
* ↑ Vircondelet, Alain. Albert Camus, fils d'Alger (en francès). Librarie Arthème Fayard, 2010, p. 261. ISBN 978-2-213-63844-7.

## Enllaços externs

* «Les Temps modernes» (en francès). Éditions Gallimard.
# Xturbino

Xturbino - Штурбино (rus) - és un poble de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 28 km a l'est de Krasnogvardéiskoie i a 52 km de la vora dreta del riu Guiagà, al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi d'Uliap.
# X eleccions a la presidència del Futbol Club Barcelona

El 23 de juliol del 2000 van tenir lloc les eleccions a la presidència del Futbol Club Barcelona. Serviren per escollir nou president després de la llarga presidència de Josep Lluís Núñez, i eren les primeres eleccions per sufragi universal en què Núñez no es presentava.
Les eleccions van ser un cara a cara entre Joan Gaspart, que fins aleshores havia estat vicepresident del club de la mà de Núñez, i Lluís Bassat, conegut publicista que representava l'oposició i el canvi al club. Joan Gaspart va guanyar amb 25.181 vots, en front dels 19.791 vots de Bassat. Així doncs, Gaspart es va convertir en nou president del Futbol Club Barcelona.
Tenien dret a vot 93.006 socis i van votar 45.888 (un 49,4%).
Cal tenir en compte que inicialment es van presentar quatre precandidats: Joan Gaspart (va aconseguir 14.560 signatures), Lluís Bassat (7.355 signatures), Joan Castells (3.560 signatures, va acabar integrant-se en la candidatura de Gaspart) i Jaume Llauradó (amb 2.031 signatures va anunciar la seva retirada abans de presentar-les).

## Referències

* ↑ Sport. «Así han sido las últimas siete elecciones democráticas del Barcelona» (en castellà), 18-07-2015. [Consulta: 12 gener 2021].
* ↑ «X eleccions». [Consulta: 12 gener 2021].
# Àlex Carbonell i Vallès

Àlex Carbonell i Vallès (Sant Cugat del Vallès, 15 de setembre de 1997) és un futbolista català que juga com a migcampista a la SD Amorebieta.

## Carrera de club

Nascut a Sant Cugat del Vallès, Carbonell va ingressar a La Masia el 2003 a sis anys d'edat. El 2011 va deixar el club per anar a la UE Cornellà, però hi va retornar el 2013.
El 29 d'agost de 2015, encara en edat juvenil, Carbonell va debutar amb el filial del Barça entrant com a suplent als darrers minuts en un empat 0–0 a casa contra el CF Pobla de Mafumet en partit de Segona Divisió B. El 21 de novembre de l'any següent, poc després d'haver estat promocionat al Barça B, va signar contracte per cinc anys amb el club.
Carbonell va debutar amb el primer equip el 30 de novembre de 2016, com a titular en un empat 1–1 a fora contra l'Hèrcules CF, en partit de la Copa del Rei. El següent 27 de juliol, va fitxar pel CF Reus Deportiu de Segona Divisió.
Carbonell va deixar el Reus el gener de 2019, després que l'equip fos exclòs de la LFP. El 31 de gener, va signar un contracte de curta durada pel Córdoba CF també de segona.
El març de 2019, Carbonell va signar amb el València CF, i fou assignat al València CF Mestalla per la temporada 2019–20. El 9 de juliol, va marxar a l'estranger cedit per un any al Fortuna Sittard de l'Eredivisie. La temporada 2021-22 va fitxar pel RC Celta B i es va convertir en una peça clau de l'equip disputant 34 partits a la Primera RFEF.
El juliol de 2022 va fitxar per una temporada pel FC Barcelona B, iniciant així la seva tercera etapa al Barça.
El 13 de juliol de 2023, Carbonell va acceptar un contracte amb la SD Amorebieta, acabada d'ascendir a la segona divisió.

## Referències

* ↑ Álex Carbonell: Otro viaje de ida y vuelta (Álex Carbonell: Another round trip); Mundo Deportivo, 14 setembre 2015 (castellà)
* ↑ Un penalti fallado en el 90' impide el primer triunfo del Barça B (A missed penalty in the 90th minute prevents the first triumph of Barça B); Sport, 29 agost 2015 (castellà)
* ↑ Àlex Carbonell, cinco años más en el Barcelona (Àlex Carbonell, five further years at Barcelona); Sport, 21 novembre 2016 (castellà)
* ↑ Otro petardazo del Barça (Another firecracker from Barça); Marca, 30 novembre 2016 (castellà)
* ↑ Àlex Carbonell, nou jugador del CF Reus (Àlex Carbonell, new player of CF Reus); CF Reus Deportiu, 27 juliol 2017 (castellà)
* ↑ «Nota Informativa» (en castellà). La Liga, 18-01-2019. [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «Álex Carbonell, nuevo jugador del Córdoba Club de Fútbol» (en castellà). Córdoba CF, 31-01-2019. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «El Valencia CF ficha a Álex Carbonell» (en castellà). El Desmarque, 08-03-2019. [Consulta: 27 juny 2019].
* ↑ «Fortuna haalt middenvelder Alex Carbonell» (en neerlandès). De Limburger, 09-07-2019. [Consulta: 17 juliol 2019].
* ↑ «Àlex Carbonell, nou jugador blaugrana». FC Barcelona, 14-07-2022 [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ «Àlex Carbonell refuerza la medular de la SDA» (en castellà). SD Amorebieta, 13-07-2023. [Consulta: 14 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Àlex Carbonell i Vallès a BDFutbol
* Àlex Carbonell i Vallès, Fitxa a Soccerway
# Zhang Lu (pintor)

    Avís: Zhang Lu (mort el 216) va ser un senyor de la guerra. Un actor xinès també es diu així.
Zhang Lu (Kaifeng, 1464 - 1538) xinès simplificat: 张路; xinès tradicional: 張路; pinyin: Zhāng Lù, també conegut com a Tianchi i Pingshan, fou un pintor xinès que va viure sota la dinastia Ming. Va néixer a Xiangfu, actualment Kaifeng, província de Henan, vers l'any 1464 i va morir el 1538 aproximadament. Va ser alumne de Wu Wei.
L'obra de Zhang, pintor de paisatges, animals i figures humanes, va estar influït per la denominada Escola Zhe de Pintura. El seu estil era lliure i desinhibit. Sovint feia servir el pinzell sec. Al llarg de la seva vida el seu estil va anar variant. Les seves obres es troben exhibides al Museu del Palau de Pequín, al Museu d'Art de Tianjin i al Museu Nacional del Palau de Taipei.

## Galeria d'imatges

* Retorn precipitat abans de la pluja
* Lao Tse passejant damunt un bou

## Bibliografia

* Dictionnaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs (Dictionnaire Bénézit) d'Emmanuel Bénézit. ISBN 2700030249.

## Enllaços externs

* http://www.metmuseum.org/collection/the-collection-online/search/44612
* http://www.tnm.jp/modules/r_free_page/index.php?id=561&lang=en
* http://www.lacma.org/album-daoist-paintings
# Zhang Linyan

Zhang Linyan (xinès simplificat: 张琳艳, pinyin: Zhāng Línyàn; Jiangyou, 16 de gener de 2001) és una jugadora de futbol xinesa que juga al club de la Superliga suïssa Grasshopper Club Zürich i a la selecció de la Xina.
Zhang és un producte de l'Evergrande International Football School.
Va formar part de la selecció xinesa que va aconseguir l'or a la Copa Asiàtica de l'AFC 2022. Després de la seua actuació, David Beckham la va felicitar a les xarxes socials.
El juliol de 2022, Zhang es va unir al club de la Superliga femenina suïssa Grasshopper Club Zürich cedida pel Wuhan Jianghan University FC de la Superliga xinesa.
El 14 de setembre del 2023 va ser cedida al Tottenham Hotspur, debutant l'octubre en un partit de la Copa de la Lliga.

## Referències

* ↑ Sevastopulo, Demetri «China’s Evergrande academy sets sights on World Cup». Financial Times, 23-01-2014 [Consulta: 27 juny 2023].
* ↑ «女足亚洲杯：王霜独中两元 中国女足首战轻取中国台北». 新华网体育. [Consulta: 3 febrer 2022].
* ↑ «China power to Women's Asian Cup victory». Seven News, 21-01-2022. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ «Beckham bends his praise to female Chinese footballer» (en anglès). SHINE, 09-02-2022. [Consulta: 27 juny 2023].
* ↑ «China's rising striker Zhang to join Grasshopper Zurich» (en anglès). chinadailyhk. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «China's rising striker Zhang Linyan to join Grasshopper Zurich» (en anglès britànic). Macau Business, 08-07-2022. [Consulta: 27 juny 2023].
* ↑ «Zhang Linyan to join on loan» (en anglès). [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ «Tottenham sign China forward Zhang on loan» (en anglès). BBC Sport [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ «Thumping win over Reading in Conti Cup» (en anglès). [Consulta: 13 octubre 2023].
# Ángel Ocaña Pérez

Ángel Ocaña Pérez (Granada, 7 de juny de 1960) és un ciclista espanyol, ja retirat, que fou professional entre 1982 i 1990. El seu principal èxit l'aconseguí el 1988, en guanyar una etapa de la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1979
** 1r a la Volta a Toledo
* 1980
** Vencedor d'una etapa a la Volta da Ascensión
* 1982
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cantàbria
* 1985
** 1r al Memorial Manuel Galera
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Castella i Lleó
* 1986
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa a la Volta a La Rioja
** 1r al GP Cuprosan
* 1988
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1989
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Tres Cantos

### Resultats al Tour de França

* 1987. Abandona (11a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. Abandona
* 1984. Abandona
* 1988. 33è de la classificació general
* 1989. 11è de la classificació general
* 1990. Abandona

## Referències

* ↑ «OCAÑA PÉREZ Ángel». [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ De Dalmases, Javier «Ocaña: en el último segundo... y de penalti». El Mundo Deportivo, 14-05-1988, pàg. 36-37.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Zhangye

Zhangye (xinès simplificat: 张掖; pinyin: Zhāngye) és una ciutat a nivell de prefectura de la província de Gansu, a la República Popular de la Xina.

## Història

Zhangye és al centre del corredor de l'Hexi. La zona fou la frontera durant molts anys de la història de la Xina, formant un corredor a la part central de l'imperi; de fet, el nom Zhangye ('estendre el braç') és una abreviatura d''estendre el braç del país', per l'Àsia central. Durant la dinastia Han, els exèrcits xinesos hi van combatre sovint contra els huns. Fou també una secció important de la ruta de la Seda.
# Àngela de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada

Àngela de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada (14?? – 4 de maig de 1521) va ser una dona pertanyent a la nissaga valenciana dels Borja, filla de Joana de Montcada i de Jofré de Borja-Llançol de Romaní, baró de Vilallonga —nebot, per part de mare, d'Alexandre VI.
El 1500, es va prometre al futur duc d’Urbino, Francesco Maria I della Rovere —nebot del futur papa Juli II— però el matrimoni no s’arribà a celebrar. Passà a Ferrara com a dama de Lucrècia de Borja. Els dos cunyats de Lucrècia, Hipòlit i Juli d’Este varen viure violents i tràgics amors per l'Àngela. El 1506 Àngela es casà amb Alessandro Pio di Savoia, senyor de Sassuolo, amb qui va tenir un fill, Giberto Pio, el qual es va casar amb Isabella da Correggio.

## Referències

* 1 2 «Family tree of Angela de Borja Llançol de Romani» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2021].
* 1 2 «Àngela de Borja-Llançol de Romaní i de Montcada | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 maig 2021].
# Xerraire de Travancore

El xerraire de Travancore (Montecincla meridionalis) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita taques forestals i matolls al sud de Kerala i de Tamil Nadu, als Ghats Orientals de l'Índia sud-occidental.

## Referències

* ↑ «Xerraire de Travancore». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Yumurtalı ekmek

Yumurtalı ekmek (en turc pa amb ous) és un plat d'ou de la cuina turca semblant al French toast.
Aquest és un aliment d'esmorzar en Turquia i es fa aprofitant els pans durs. Els ous es baten sense separar el rovell del blanc. Les llesques de pa se submergeixen en l'ou batut (de vegades amb sal i espècies) i llet i després es fregeixen en una paella amb oli de cuinar o mantega.
El costum general és acompanyar els pans d'ou amb beyaz peynir i te turc.

## Vegeu també

* Plats d'ou
* Pa amb tomàquet

## Referències

* ↑ Gerald; Debbie Caskey. Turkish Delight. WestBow Press, 19 març 2013, p. 71–. ISBN 978-1-4497-8719-6.
* ↑ «Yumurtalı Ekmek Tarifi | Kevserin Mutfağı - Yemek Tarifleri» (en turc), 10-07-2020. [Consulta: 30 juliol 2021].
# Île de Reuilly

L'île de Reuilly (illa de Reuilly, en català) és una illa situada a París, França. Es tracta d'una illa artificial d'una superfície d'aproximadament 2,5 hectàrees, creada durant de la construcció del llac Daumesnil, a la punta Oest del bosc de Vincennes.

## Serveis

L'île de Reuilly està connectada a la riba Sud-est del llac per un petit pont suspès i connectada també a l'île de Bercy per un segon pont, cap al sud-oest.
Un sender permet fer el tomb a l'illa.

## Equipaments

A l'est, s'hi troba un quiosc que sobreploma una gruta i una cascada artificials. L'oest de l'illa és ocupat per un xalet suís comprat per la Ciutat de París per a l'Exposició Universal de 1867, i cedit en concessió a un restaurant anomenat el Chalet des îles Daumesnil. La part nord-oest l'ocupa un minigolf.

## Vegeu també

* Bois de Vincennes
* Lac Daumesnil
* Île de Bercy

## Referències

* ↑ DF 20050011 Arxivat 2005-10-18 a Wayback Machine., informe del conseil municipal del 12è districte, 4 juliol de 2005, al web de la Ville de Paris.

## Enllaços externs

* Vista satèl·lit: 48° 49′ 51″ N, 2° 24′ 50″ E﻿ / ﻿48.83083°N,2.41389°E﻿ / 48.83083; 2.41389
# Àlex Matas i Pons

Àlex Matas i Pons (Barcelona, 1975) és un filòleg, escriptor i professor universitari català.

## Trajectòria

Nascut l'any 1975 a la ciutat de Barcelona. Es va formar a la Universitat de Barcelona, on es va llicenciar en Filologia hispànica, Teoria de la literatura i Literatura comparada i es va doctorar en aquestes dues últimes. A nivell laboral treballa com a professor de Teoria i literatura comparada en aquesta mateixa universitat. Així mateix és professor col·laborador a la Universitat Oberta de Catalunya i del màster «Barcelona-Europa: Literatura i Història Comparada dels Intel·lectuals» de la Universitat de Barcelona i el Museu d'Història de Barcelona.
Col·laborador habitual de diferents publicacions periòdiques i acadèmiques com Afers, L'Espill o Pasajes y Cuadernos Hispanoamericanos, és autor de diversos assajos entre els quals es troben La ciudad y su trama: literatura, modernidad y crítica de la cultura (2010, ed. Lengua de trapo), amb el qual va guanyar la vuitena edició del Premi d'Assaig Caja Madrid; En falso: una crítica cultural del siglo XX (2017, ed. pre-Textos), vencedor del Premi Internacional de Crítica Literària Amado Alonso de 2016 o Els marges dels mapes: una geografia desplaçada, Premi Joan Fuster d'assaig de 2020.

## Referències

* 1 2 Aliaga, Xavier. «Ramon Ramon, Jordi Valls, Àlex Matas i Ferran Joanmiquel, els nous Premis Octubre de 2020». ElTemps.cat, 02-11-2020. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Àlex Matas». CCCB.org. [Consulta: 9 abril 2021].
* 1 2 «Premiados 2016. Álex Matas Pons» (en castellà). Fundació Amado Alonso, 2016. [Consulta: 20 novembre 2020].
* 1 2 «Mata Pons, Álex» (en castellà). Lengua de Trapo. [Consulta: 20 novembre 2020].
* 1 2 «El español Álex Matas recibió el Premio Internacional de Crítica Literaria Amado Alonso 2016» (en castellà). Letralia, 05-06-2017. [Consulta: 20 novembre 2020].
* ↑ «Ramon Ramon, Àlex Matas, Jordi Valls y Ferran Joanmiquel, ganadores de los 49 Premios Octubre» (en castellà). Levante-EMV.com, 31-10-2020. [Consulta: 20 novembre 2020].