OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jocs Asiàtics de 1978

Els Jocs Asiàtics de 1978 es van celebrar del 9 de desembre al 20 de desembre de 1978 a Bangkok, Tailàndia.
El Pakistan havia d'organitzar els Jocs originàriament, però els seus conflictes amb Bangladesh i Índia ho va impedir. Singapur també va rebutjar d'organitzar-los per problemes financers. Finalment, Tailàndia oferí la seva ajuda i els Jocs tornaren a Bangkok novament. En l'àmbit polític, Israel fou exclosa dels Jocs Asiàtics. Debutaren el tir amb arc i les bitlles.

## Esports

| Tir amb arc Atletisme Bàdminton Basquetbol Boxa Bitlles Ciclisme Salts Esgrima Futbol | Gimnàstica Hoquei sobre herba Vela Tir olímpic Natació Tennis de taula Tennis Voleibol Halterofília Lluita |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 70 | 58 | 49 | 177 |
| 2 | R.P. de la Xina | 51 | 55 | 45 | 151 |
| 3 | Corea del Sud | 18 | 20 | 31 | 69 |
| 4 | North Korea | 15 | 13 | 15 | 43 |
| 5 | Tailàndia | 11 | 11 | 20 | 42 |
| 6 | Índia | 11 | 11 | 6 | 28 |
| 7 | Indonèsia | 8 | 7 | 18 | 33 |
| 8 | Pakistan | 4 | 4 | 9 | 17 |
| 9 | Filipines | 4 | 4 | 6 | 14 |
| 10 | Iraq | 2 | 4 | 6 | 12 |
| 11 | Malàisia | 2 | 1 | 4 | 7 |
| 12 | Singapur | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 13 | Mongolia | 1 | 3 | 5 | 9 |
| 14 | Líban | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 15 | Syria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 16 | Myanmar | 0 | 3 | 3 | 6 |
| 17 | Hong Kong | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 18 | Sri Lanka | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 | Kuwait | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 201 | 198 | 226 | 625 |
# Javier de Viana

* Aquest article és sobre l'escriptor. Per a la localitat del mateix nom, vegeu Javier de Viana (Uruguai)
Javier de Viana (Canelones, 5 d'agost de 1868 – La Paz, 5 d'octubre de 1926) va ser un escriptor i polític uruguaià pertanyent al Partit Nacional.

## Biografia

Nascut a Canelones, al sud de l'Uruguai, Viana va militar des de molt jove al Partit Nacional, de tendència conservadora. Per aquest motiu, durant la Guerra Civil, la qual va acabar el 1904, va haver d'emigrar a l'Argentina.
Viana va escriure principalment sobre la vida rural. Aquestes obres inclouen: Gaucha (1899), Gurí (1901) i Yuyos (1912), a més de contes breus. Una col·lecció internacional inclou part de la seva obra sota el títol Antología de Cuentistas Hispanoamericanos, publicada a Madrid l'any 1945.
El poble de Javier de Viana, al departament d'Artigas, rep el seu nom.

## Obra

* Campo (1896)
* Gaucha (1899)
* Gurí (1901)
* Con divisa blanca (1904)
* Macachines (1910)
* Leña seca (1911)
* Yuyos (1912)
* Cardos (1919)
* Abrojos (1919)
* Sobre el recado (1919)
* Bichitos de luz (1920)
* Ranchos
* La biblia gaucha (1925)

## Referències

* ↑ Biografia de Javier de Viana per Roberto Bula Píriz. La Mañana, 1989 (castellà)

## Enllaços externs

* Javier de Viana al lloc web del Ministeri d'Educació i Cultura de l'Uruguai (MEC) Arxivat 2011-09-30 a Wayback Machine. (castellà)
* Breu biografia de Javier de Viana a biografiasyvidas.com (castellà)
# Javier de Viana (Uruguai)

Javier de Viana és una localitat de l'Uruguai, ubicada al departament d'Artigas. Es troba sobre la ruta 30, 33 quilòmetres a l'oest de la ciutat d'Artigas i 1,5 quilòmetres al nord-est del rierol Tres Cruces.
Aquesta localitat rep el seu nom en homenatge a l'escriptor uruguaià Javier de Viana.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Javier de Viana tenia una població aproximada de 206 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 318 |
| 1975 | 283 |
| 1985 | 261 |
| 1996 | 225 |
| 2004 | 206 |
| 2011 | 140 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament d'Artigas» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / J» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2012-05-25. [Consulta: 10 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Javier de Viana (castellà)
# Joan Ballester i Zafra

Joan Ballester i Zafra (Palma, 1688 - 1766) va ser un militar i enginyer mallorquí, capità general de Mallorca interí durant el regnat de Ferran VI d'Espanya.
Ingressà a l'Exèrcit en 1705 i va estar destacat al regiment del Castell de Sant Felip de Maó i el 1710 passa com a cadet al Regiment d'Infanteria de Sòria, lluitant a la Guerra de Successió Espanyola, principalment en la presa de Mallorca per les tropes de Felip V d'Espanya en 1715.
Ascendit a enginyer ordinari, Joris Prosper Van Verboom el destinà a les obres de la ciutadella de Barcelona i en 1718 l'acompanyaria en la seva expedició a Sicília. En 1720 fou ascendit a capità d'enginyers i destinat a Alacant, on va realitzar els plànols de fortificació de la ciutat, projectant un nou cinturó emmurallat amb cinc baluards asimètrics. En 1721 va participar en els fortificacions de Ceuta i en 1725 a Pamplona. De 1726 a 1732 fou destinat a Mallorca i en 1733 se li va ordenar el projecte de fortificació de la plaça i els castells d'Orà, on en fou comandant general i governador interí. En 1735 fou ascendit a enginyer director i en 1737 fou designat membre de la Reial Junta de Fortificacions.
En 1739 fou nomenat enginyer director d'Eivissa amb grau de coronel. Entre altres obres i millores va elaborar un mapa de Formentera, bateries per la defensa del port de Sant Antoni de Portmany i una línia fortificada que envoltava l'illa amb quatre torres de vigilància de tres plantes, com la torres des Molar, la torre de Portinatx, la torre des Savinar i la torre de Compte, a Eivissa, i la torre de Punta Prima i la Torre des Garroveret a Formentera, totes elles amb tres plantes. En 1740 fou nomenat director de fortificacions de Mallorca i fou encarregat d'aixecar plànols de l'Alcúdia. En 1755 també va impulsar la construcció de la primera estacada d'Eivissa. Entre 1764 i 1765 fou capità general de Mallorca interí. Va morir a Palma en 1766.

## Referències

* ↑ «Joan Ballester i Zafra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Juan Ballester y Zafra, Real Academia de la Historia
* ↑ Joan Ballester de Zafra, Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera

## Enllaços externs

* Mapa de los puertos de la ciudad de Alcudia de Juan Ballester (1738) Arxivat 2018-06-27 a Wayback Machine.
# Jizdra

* Aquest article tracta sobre la població. Vegeu-ne altres significats a «Jizdra (riu)».
Jizdra - Жиздра (rus) - és una ciutat de l'óblast de Kaluga, a Rússia. Es troba a la vora del Jizdra, a 180 km al sud-oest de Kaluga.

## Història

L'antic poble de Jizdra rebé l'estatus de ciutat el 1777, data en què també es converteix en centre administratiu d'un uiezd. El seu nom deriva del bàltic, i significa «sorra gruixuda». Als segles XVIII i xix la ciutat fou un centre actiu de comerç de fusta. Durant la Segona Guerra Mundial la vila fou ocupada per les tropes alemanyes el 5 d'octubre de 1941, i alliberada per l'Exèrcit Roig el 16 d'agost de 1943, dins de les ofensives de l'Operació Kutúzov.
# Robert Walker

Robert Walker, de nom Robert Hudson Walker (Salt Lake City, Estats Units, 13 d'octubre de 1918 - Los Angeles, Califòrnia, Estats Units, 28 d'agost de 1951) va ser un cronista de ràdio i un actor estatunidenc.

## Biografia

Passa la major part de la seva infantesa i de la seva adolescència a Ogden City, Utah. És el més jove de quatre germans. La seva existència és difícil, els seus pares se separen sent molt jove. El 1932 el seu pare l'inscriu a l'Acadèmia Militar de San Diego, a Califòrnia, però demostra poc entusiasme per a la vida militar i segueix doncs els cursos de teatre per abraçar una carrera d'actor. Interpreta el seu primer paper a The other side, que s'emporta un premi universitari i converteix el jove Robert en una estrella del campus. Motivat per aquest èxit, deixa San Diego i accedeix el 1938 a l'Acadèmia d'arts dramàtique de Nova York.
El 1939 es casa la seva companya d'estudis Phyllis Isley, que esdevindrà més tard l'actriu Jennifer Jones. Després de diversos papers en pel·lícules d'èxit, Robert es posa a beure cada vegada més i està obligat a seguir una cura de desintoxicació durant diversos mesos, a Topeka, Kansas. Des de la seva sortida de la clínica el 1951, Robert Walker roda una pel·lícula My Son John dirigida per Leo McCarey, al costat de Helen Hayes, però torna a la beguda. Morirà prematurament el 28 d'agost de 1951 a Los Angeles, Califòrnia, d'una crisi cardíaca, però hi ha rumors que s'hauria suïcidat amb barbitúrics. El 4 de setembre és enterrat al cementiri d'Ogden City, Utah.

## Vida privada

* La seva germana: Anne McQuarrie Hatch
* Pare dels actors Robert Walker Jr. i Michael Walker
* Casat amb l'actriu Jennifer Jones de 1939 fins a 1945.
* El 1948, es casa amb Barbara Ford, la filla de John Ford, productor-director, però se separen cinc setmanes més tard, i obtenen una anul·lació del matrimoni.

## Filmografia

* 1937: Woman in Distress: Jones
* 1939: Winter Carnival: Wes
* 1939: These Glamour Girls: Col·legial
* 1939: Dancing Coed: Noi
* 1942: The Talk of the Town: Xèrif
* 1943: Bataan: Leonard Purckett
* 1943: Madame Curie: David Le Gros
* 1944: See Here, Private Hargrove: Marion Hargrove
* 1944: Since You Went Away: Caporal William G.
* 1944: Thirty Seconds Over Tokyo: David Thatcher
* 1945: The Clock: Joe Allen
* 1945: Her Highness and the Bellboy: Jimmy Dobson
* 1945: What Next, Corporal Hargrove?: Marion Hargrove
* 1946: The Sailor Takes A Wife: John Hill
* 1946: Till The Clouds Roll By: Jerome Kern
* 1947: The Beginning or the End: Jeff Nixon
* 1947: The Sea of Grass: Brock Brewton
* 1947: Passió immortal (Song of Love): Johannes Brahms
* 1948: One Touch of Venus: Eddie Hatch
* 1950: Please, Believe Me: Terence Keath
* 1950: The Skipper Surprised His Wife: William J. Lattimer
* 1951: Vengeance Valley: Lee Strobie
* 1951: Estranys en un tren (Strangers on a Train): Bruno Anthony
* 1952: My Son John: John Jefferson
# André Beauneveu

André Beauneveu (Valenciennes, 1360 - 1413) fou un escultor i miniaturista francès. Va treballar a la cort francesa, per a Lluís II de Flandes i per a Joan I de Berry. Com a escultor, es coneixen quatre estàtues seves a la basílica de Saint-Denis: Felip VI, Joan II, Carles V i Joana de Borbó. Com a miniaturista, la seva única atribució segura són els Profetes i Apòstols del Salteri del duc de Berry (1380 - 1385, Biblioteca Nacional de França, París). L'estil de Beauneveu preludia el corrent naturalista que predominarà al nord d'Europa al segle xv. Es creu que al taller de Beauneveu va ser on es va utilitzar per primera vegada la grisalla. Com a escultor, es va especialitzar en escultura funerària.

## Referències

* ↑ «André Beauneveu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Església Baptista de Westboro

L'Església Baptista de Westboro (en anglès i originalment: Westboro Baptist Church) és una organització religiosa menor liderada per Fred Phelps coneguda pel seu extrem odi contra el col·lectiu LGBT i les seves peculiars participacions fent piquets en funerals i en altres llocs. Entre d'altres, el grup ha expressat missatges transfòbics en les protestes.

## Referències

* ↑ «Westboro pickets historically black colleges over LGBTQ policies» (en anglès). NBC News, 20-05-2019 [Consulta: 30 juny 2019].
# Mort de Baiazet I (1403)

Baiazet I va morir presoner de Tamerlà el 18 de març de 1403.
El mes de febrer, a Ulu Burlu, quan Tamerla ja abandopnava Anatòlia, va saber que Baiazet I estava malalt i va ordenar als seus metges de tractar-lo com si fos ell. Pocs dies després igualment va saber que el seu net favorit i hereu al tron, Muhammad Sultan, també estava malalt i va enviar un metge al campament del príncep
Després Timur va decidir seguir cap a Ak Shehir. L'exèrcit es va trobar amb les forces i el campament de l'exèrcit de l'ala esquerra de Xah Rukh que va organitzar una festa per l'emperador. També va arribar a la cort l'emir Muhammad II de Karaman amb regals per Timur (que l'havia alliberat de la presó on el tenia Baiazet I i li havia restituït Konya i el seu antic principat i encara hi havia afegit alguns territoris); Muhammad va marxar a Konya al cap de poc.
A Ak Shehir va morir Baiazet I (18 de març de 1403) que s'havia posat malalt a Ulu-Burlu i havia estat tractat pels propis metges de Timur que no l'havien pogut salvar; havia estat portat fins Ak Sehir amb tota mena de miraments al seu estat i amb les comoditats possibles. Podria haver mort d'asma complicat amb una inflamació de les amígdales i la membrana mucosa, però alguns historiadors contemporanis pensaven que s'havia suïcidat enverinant-se, cosa força possible.
Timur es va mostrar enutjat per la mort; el cos fou depositat al mausoleu de Shaikh Mehmet Hairan a Ak-Shehir fins a poder ser traslladat a la mesquita de Baiazet a Brusa i va vestir al príncep Musa Celebi amb robes reials.

## Referències

* ↑ Yazdi Sharaf al-Din Ali, Zafarnama, Trad. al francès de Petis de la Croix sota el títol “Histoire de Timur Bec”, V, 59
* ↑ Campaigne de Timur en Anatolie (1402), per Marie-Mathilde Alexandrescu Derca, Bucarest, 1942
# Pan American World Airways

Pan American World Airways (més coneguda com a Pan Am) va ser l'aerolínia internacional més important dels Estats Units des dels anys 30 fins a la seva fallida el 1991, i a la qual es deuen moltes innovacions en la indústria de les aerolínies internacionals. Originalment fundada com un servei d'hidroavions a Key West (Florida), aquesta companyia va marcar la pauta en fets tan importants com l'ús massiu dels reactors i la utilització de sistemes de reserves informatitzats.
Després de 1991, Pan Am va passar per dues reencarnacions:
* La segona Pan Am va operar des de 1996 a 1998 enfocada com una aerolínia de baix cost de llarg abast entre els Estats Units i el Carib. El seu codi OACI va passar a ser PN.
* La tercera, basada en Portsmouth, Nou Hampshire va deixar d'operar el 2004. Aquesta última, en canvi, va mantenir els mateixos codis IATA i OACI que l'original.
Entre les diferents Pan Am no hi va haver cap relació, a part del nom. La Boston-Maine Airways, una companyia germana de la tercera Pan Am, encara segueix operant amb la marca «Pan Am Clipper Connection».

## Història

Pan American Airways Incorporated va ser fundada el 14 de març de 1927, per Henry H. «Hap» Arnold i associats. La seva companyia de cartera va poder obtenir en octubre el contacte d'enviament des dels EUA a Cuba però es va veure impossibilitada de fer el treball per no tenir els recursos físics degut a l'endarreriment de l'avió Fokker F-7 que havien ordenat (que no arribaria fins al 30 de setembre del mateix any). Tot i així, les operacions de la Pan Am van començar el 18 d'octubre, en un avió Fairchild llogat a la West Indian Aerial Express, quant «La Nina» va volar 90 milles des de Key West a l'Havana. El 16 de gener de 1928 va ser inaugurat el primer vol regular de bandera nord-americana des de Key West a l'Havana a bord d'un F-7.

## Avions

| Model | Fabricant | Passatgers | Any |
| F-7 | Fokker | 8 | 1927 |
| S-38 | Sikorsky | 8 | 1928 |
| F-10A | Fokker | 12 | 1929 |
| Commodore | Consolidated | 32 | 1930 |
| S-40 | Sikorsky | 38 | 1931 |
| S-42 | Sikorsky | 32 | 1934 |
| Dolphin | Douglas | 8 | 1934 |
| L-10 Electra | Lockheed | 10 | 1934 |
| DC-2 | Douglas | 18 | 1934 |
| M130 | Martin | 41 | 1935 |
| S-43 | Sikorsky | 18 | 1937 |
| B307 Stratoliner | Boeing | 33 | 1938 |
| B314 | Boeing | 77 | 1939 |
| C-46 Comando | Curtiss | 40 | 1943 |
| DC-4 | Douglas | 52 | 1945 |
| L-049 Constellation | Lockheed | 54 | 1946 |
| L-749 | Lockheed | 90 | 1947 |
| CV-240-2 | Convair | 40 | 1948 |
| B377 Stratocruiser | Boeing | 86 | 1949 |
| DC-6 | Douglas | 88 | 1954 |
| B707-121 | Boeing | 143 | 1955 |
| DC-7 | Douglas | 105 | 1955 |
| B707-321 | Boeing | 135 | 1959 |
| DC-8-32 | Douglas | 127 | 1960 |
| B720 | Boeing | 112 | 1963 |
| B727-100 | Boeing | 94 | 1964 |
| B747-100 | Boeing | 370 | 1970 |
| DC-10 | Douglas | 270 | 1970 |
| B737 | Boeing | 115 | 1982 |
| A300B4 | Airbus | 254 | 1984 |
| A310 | Airbus | 230 | 1985 |

## Enllaços externs

* (anglès) Pan Am Historical Foundation
# José Ortiz Bernal

José Ortiz Bernal (nascut el 4 d'agost de 1977 a Almeria) és un exfutbolista andalús que jugava com a davanter.
La major part dels seus 15 anys de carrera professional els va passar a la UD Almeria, on va acumular un total de 82 partits a La Liga i un gol (sumant 168 partits i 30 gols a la segona divisió). Durant dos períodes, va totalitzar 338 aparicions competitives amb l'Almeria.
De 2007 a 2009, Ortiz era un dels tres futbolistes de la UD Almería amb aquest cognom, conjuntament amb José Manuel Jiménez Ortiz i Juan Manuel Ortiz.

## Referències

* ↑ García Jodar, Antonio. «¿Que fue de.... José "Ortiz Bernal", el eterno capitán?» (en castellà). Vavel, 30-04-2018. [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ Gregorio, Paco «Los 38 jugadores 'centenarios' de la UD Almería» (en castellà). , 08-12-2022 [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ Los Ortiz: un lujo para el Almería (The Ortiz: luxury for Almería); Diario AS, 18 febrer 2009 (en castellà)
# José Ortiz

José Ortiz és el nom dels següents personatges:
* José Ortiz Bernal (1977, Almeria), futbolista andalús que juga com a davanter
* José Ortiz Echagüe (Guadalajara, 1886- Madrid, 1980), enginyer militar, pilot i fotògraf espanyol
* José Ortiz Moya (Cartagena, 1932 - València, 2013), dibuixant de còmics espanyol adscrit a l'Escola Valenciana d'historieta
* Juan José Ortiz Pérez (Fontcouverte, Aude, 1945), polític valencià militant del Partit Popular
# Joubert Araújo Martins

Joubert Araújo Martins, conegut com a Beto, (Cuiabá, Brasil, 7 de gener de 1975) és un exfutbolista brasiler. Va disputar 12 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Juan de Dios Izquierdo Collado

Juan de Dios Izquierdo Collado (Deleitosa, província de Càceres, 29 d'octubre de 1947) és un professor d'universitat i polític socialista espanyol. El 1973 es llicencià en filosofia a la Universitat Complutense de Madrid, en la que es doctorà el 1980. El 1976 obtingué la plaça de professor ajudant de sociologia a la UNED, plaça de la qual esdevingué titular el 1984.
Alhora milità al PSOE de la província d'Albacete i en fou vocal a l'Executiva Regional de Castella-la Manxa. Fou elegit diputat del PSOE per la província d'Albacete a les eleccions generals espanyoles de 1986, 1989 i 1993, i fou vocal de la Comissió Constitucional del Congrés dels Diputats. També fou nomenat senador designat per la comunitat autònoma de Castella-la Manxa.
El 1994 dimití del seu escó al Congrés quan fou elegit diputat a les eleccions al Parlament Europeu de 1994 i 1999. Fou membre de diverses comissions del Parlament Europeu. El 2004 no es presentà a la reelecció i fou nomenat professor de Sociologia Industrial en Ciències Polítiques i Sociologia a la UNED.

## Obres

* Juan de Dios Izquierdo Collado; Rubén Darío Torres Kumbrián; Laura Martínez Estado de bienestar y trabajo social. Ediciones Académicas, 2011. ISBN 978-84-92477-55-5.
* Juan de Dios Izquierdo Collado. Cooperación al desarrollo y trabajo social. Ediciones Académicas, 2007. ISBN 978-84-96062-84-9.
* —. Max Weber: precedentes y claves metodológicas. Universidad de Castilla-La Mancha, 1991. ISBN 84-7729-098-9.
* —. Las elecciones de la transición en Castilla-La Mancha. 1. Albacete: Instituto de Estudios Albacetenses, 1984. ISBN 84-505-0028-1.
* —. Albacete, la universidad de la Mancha y el tema regional: (Estudio sociológico). Albacete: Instituto de Estudios Albacetenses, 1978. ISBN 84-600-1218-2.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Parlament Europeu
* Fitxa del Senat
* Fitxa de la UNED
«Obra de Juan de Dios Izquierdo Collado» a Dialnet.
# Julio San Emeterio Abascal

Julio San Emeterio Abascal (Torrelavega, Cantàbria, 31 de març de 1930 – San Felices de Buelna, Cantàbria, 28 d'abril de 2010) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre 1954 i 1965. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1959. Aquell mateix any va ajudar a Federico Martín Bahamontes a guanyar el Tour de França.
Una vegada retirat passà a dirigir diferents equips ciclistes, fins a retirar-se el 1990.

## Palmarès

* 1954
** 1r al Circuito Montañés
* 1957
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Colòmbia
* 1958
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi de la Bicicleta Eibarresa
* 1959
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi de la Bicicleta Eibarresa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1961
** 1r a la Klasika Primavera
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats al Tour de França

* 1958. Abandona (1a etapa)
* 1959. 40è de la classificació general
* 1960. Abandona (4a etapa)
* 1961. 49è de la classificació general
* 1963. 75è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1955. 56è de la classificació general
* 1957. 48è de la classificació general
* 1958. 7è de la classificació general
* 1959. 20è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1963. 43è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1962. 22è de la classificació general

## Referències

* ↑ EFE «El cántabro Julio San Emeterio, gregario de Bahamontes, fallece a los 80 años». Diario Montañés. EFE, 28-04-2010 [Consulta: 3 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Julen del Val Zenarruzabeitia

Julen del Val Zenarruzabeitia (Bilbao, 21 de juliol de 1968) és un exfutbolista basc, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Sorgeix de les categories inferiors de l'Athletic Club. A la 85/86 debuta amb el filial, el Bilbao Athletic, consolidant-se a l'any següent. Durant cinc temporades és titular amb el segon equip biscaí, que militava a la Segona Divisió. En mig d'eixe període hi debuta amb el primer conjunt, un partit contra el FC Barcelona celebrat el 7 de gener de 1990.
Sense continuïtat a l'Athletic, a l'estiu de 1991 fitxa pel Real Burgos, on qualla dues discretes temporades a primera divisió, en les quals suma 23 partits. La temporada 93/94, amb els castellans a Segona, hi disputa 21 partits i marca tres gols.
La temporada campanya 94/95 recala a la SD Eibar, i a l'any següent, al CA Osasuna. Entre 1996 i 1998 és titular a les files del Llevant UE, també a Segona Divisió. Amb els de València hi juga 69 partits. Després del descens de categoria del Llevant, a l'estiu de 1998 marxa al CD Ourense, on tampoc aconsegueix salvar la categoria. Es retiraria al final de la campanya 99/00, després d'haver militat a l'Aurrerá de Vitoria.
En total, va disputar 265 partits i va marcar 8 gols entre Primera i Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Kamenuixka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Kamenuixka».
Kamenuixka (en rus: Каменушка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Kamenín

Kamenín és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2022 tenia una població estimada de 1.485 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1183.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «História - Oficiálna stránka obce Kamenín». [Consulta: 7 agost 2022].