OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abdelaziz El Idrissi Bouderbala

Abdelaziz El Idrissi Bouderbala (àrab: عبد عزيز الإدريسي بودربالة, ʿAbd al-ʿAzīz al-Idrīsī Būdarbāla), més conegut com a Aziz Bouderbala (Casablanca, Marroc, 26 de desembre de 1960), fou un futbolista marroquí.
Aziz Bouderbala començà la seva trajectòria al Wydad Casablanca de la seva ciutat natal, jugant més tard al FC Sion suís. Després es traslladà a França destacant clubs com l'Olympique de Lió. Acabà la seva trajectòria a Portugal i, de nou, a Suïssa. També fou internacional amb la selecció del Marroc, amb la qual disputà la fase final del Mundial de 1986.
Fou finalista del guardó al futbolista africà de l'any el 1986.

## Referències

* ↑ «Bouderbala (Abdelaziz El Idrissi Bouderbala)» (en portuguès). Fora de Jogo. [Consulta: 28 agost 2009].
* ↑ Abdelaziz Bouderbala Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Abdelaziz El Idrissi Bouderbala a National-Football-Teams.com (anglès)

## Enllaços externs

* National-football-teams
# Andrea Navagero

Andrea Navagero, conegut amb el cognom llatinitzat de Naugerius (Venècia, 1483 - Blois, Orleanès, 1529) fou un humanista, escriptor, bibliotecari i diplomàtic italià.
Bibliotecari de la Basílica de Sant Marc de Venècia, i cronista oficial de la República de Venecia (1516), fou enviat per aquesta com a ambaixador i comissionat a Espanya, prop de l'emperador Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic entre els anys 1525 i 1528, per intentar negociar l'adhesió d'aquest a la Lliga catòlica afavorida pel papa Adrià VI. Posteriorment, també fou enviat a prop de Francesc I de França el 1528. El maig de 1528, de retorn de la seva missió, va passar pel País Basc, va passar per diferents poblacions d'aquesta terra, i va escriure i descriuen paisatges i gents, fent interessants observacions sobre els seus costums.
Més enllà dels seus informes diplomàtics, escriví i reflectí les seves impressions del viatge al llibre Viaggio fatto in Spagna ed in Francia, imprès el 1563, que fou d'interès sobretot per les descripcions de diverses ciutats, com Barcelona, i dels seus jardins, una informació que fou completada per les seves cartes a Giovanni Battista Ramusio. El 1526, a Granada, es posà en contacte amb el poeta Joan Boscà i Almogàver, i l'estimulà a utilitzar la mètrica italiana. És autor també, entre altres obres perdudes, d'uns poemes bucòlics i amorosos, en llatí i en italià. La seva obra fou publicada el 1718 en una Opera Omnia. També destaca el relat de les seves impressions sobre la ciutat de Granada i l'Alhambra.

## Referències

* 1 2 «Andrea Navagero». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 3 octubre 2022].
* 1 2 Martínez Artola, Alberto «Navagero, Andrea». Auñamendi Eusko Entziklopedia. Eusko Ikaskuntza [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ Álvarez Mongay, Meritxell-Anfitrite «Andrea Navagero, embajador de la Serenísima». El Periódico. Secció "Viajar", 19-02-2018 [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ Arjones Fernández, Aurora «El relato del viaje de Andrea Navagero (1525-1526). Una fuente documental para la arquitectura de la Alhambra». Revista Aequitas: Estudios sobre historia, derecho e instituciones, Núm. 6, 2015, pàgs. 169-184. ISSN: 2174-9493 [Consulta: 3 octubre 2022].
# Monarca versicolor

El monarca versicolor (Mayrornis versicolor) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa d'Ogea Levu i els illots propers Ogea Driki i Dakuiyanuya, a l'illes Lau de les Fiji sud-orientals.

## Referències

* ↑ «Monarca versicolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Assassinat d'Aiyana Jones

Aiyana Mo'Nay Stanley-Jones (20 de juliol de 2002 - 16 de maig de 2010), era una noia afroamericana de 7 anys de l'est de Detroit que, en rebre un tret al cap, va ser assassinada per l'agent de policia Joseph Weekley durant una incursió realitzada per l'especial del departament de policia de Detroit. L'Equip de Resposta Especial va atacar a un sospitós a l'apartament un pis per sobre de Jones el 16 de maig de 2010. La seva mort va cridar l'atenció dels mitjans nacionals i va portar el representant estatunidenc John Conyers a demanar al Fiscal general dels Estats Units Eric Holder una investigació federal sobre l'incident.
L'oficial Joseph Weekley va ser acusat de l'assassinat de Jones. L'octubre de 2011, se'l va acusar d'homicidi involuntari i de posar en perill de forma temerària amb l'ús de l'arma. El primer judici de Weekley va acabar sent fallit el juny de 2013. El seu segon judici va començar al setembre de 2014. El 3 d'octubre, la jutgessa, Cynthia Gray Hathaway, va desestimar el càrrec d'homicidi involuntari contra Weekley, fent que només quedés un càrrec contra ell, el de descàrregar de forma temerària la seva pistola. Al 10 d'octubre, el segon judici va acabar sent també fallit. El 28 de gener de 2015, un fiscal va retirar-li a Weekley l'últim càrrec i va assegurar que no hi hauria cap més judici pels fets.

## Referències

* ↑ Schaefer, Jim «Detroit police outline final moments of Aiyana's life». Detroit Free Press, 19-05-2010, p. A1.
* ↑ Dolan, Matthew; Mike Ramsey «State to Probe Police Killing of Girl in Detroit». The Wall Street Journal [Detroit], 17-05-2010.
* ↑ Angel, Cecil; Todd Spangler; George Sipple «Conyers seeks federal probe of Aiyana's death». Detroit Free Press, 20-05-2010. Arxivat 24 de setembre 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ «Aiyana Stanley-Jones Update: Mistrial declared in manslaughter trial of Detroit cop in death of 7-yr.-old girl». cbsnews.com, 18-06-2013.
* ↑ «Judge dismisses involuntary manslaughter charge against Detroit». myfoxdetroit.com, 03-10-2014. Arxivat de l'original el 2014-10-06.
* ↑ ; Detroit Free Press«Manslaughter charge dismissed in cop's shooting of girl». USA TODAY, 03-10-2014.
* ↑ «Second mistrial declared in fatal shooting of Aiyana Stanley-Jones by Detroit police officer Joseph Weekley». cbsnews.com, 10-10-2014.
* ↑ Los Angeles Times. «Second mistrial in case of Detroit cop who accidentally killed child». Los Angeles Times, 10-10-2014.
* ↑ «Charges Dismissed Against Joseph Weekley, Cop Who Fatally Shot Sleeping 7-Year-Old [UPDATE]». The Huffington Post, 28-01-2015.
# Força Esports

Força esports va ser un programa de ràdio sobre esports presentat per Santi Carreras (tot i que el primer any va ser presentat per Lluís Canut), entre 1987 i 2007, amb voluntat poliesportiva i amb atenció especial als esportistes catalans i els equips del país.

## Tertúlies

El programa va comptar amb tertúlies amb esportistes i exesportistes els dilluns i els divendres.
Els dilluns, els habituals a la tertúlia eren Carme Lluveras (entrenadora de bàsquet), Pepito Ramos (exjugador i entrenador de futbol), Joan Creus (entrenador i exjugador de bàsquet) i Carles Folguera (exporter d'hoquei patins del FC Barcelona i de l'Igualada i director de La Masia).
Els divendres els tertuilians anaven rotant. Hi participaven sovint: Sergi Barjuan (exjugador del FC Barcelona), Rafa Jofresa (exjugador de bàsquet), Toni Esteller (entrenador de l'equip del CN Barcelona de waterpolo), Daniel Vàzquez Sellés (escriptor), Isidre Oliveras de la Riva (expresident de la Federació Internacional de patinatge), Pep Marí (psicòleg de l'esport), Mar Sanromà (seleccionadora femenina de waterpolo), Mauritz Hendricks (seleccionador d'hoquei herba), Paco Flores (entrenador de futbol), Jordi Camps (seleccionador català d'hoquei patins), Ramon Maria Calderé (exjugador del FC Barcelona i entrenador de futbol), Valero Rivera (entrenador d'handbol), Pere Gratacós (seleccionador català de futbol), Edu Torres (entrenador de bàsquet), Julià García (entrenador de futbol) i Xavi Arnau (entrenador d'hoquei herba).

## Referències

* 1 2 «Catalunya Ràdio tindrà dos nous espais». El Punt Diari, 07-02-1988, p. 45 [Consulta: 1r setembre 2021].
# Kristina Kim

Kristina Alexandrovna Kim –en rus, Кристина Александровна Ким– (Kyzylorda, 4 de setembre de 1987) és una esportista russa que va competir en taekwondo, guanyadora de dues medalles al Campionat Europeu de Taekwondo, plata en 2012 i bronze en 2010.

## Palmarès internacional

Campionat Europeu :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Sant Petersburg ( Rússia) | 3 | –49 kg |
| 2012 | Manchester ( Regne Unit) | 2 | –49 kg |

## Referències

* ↑ «Kristina Kim» Arxivat 2012-12-16 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Kristina Kim» en Taekwondodata.com (anglès)
# Aeroport (barri de Palma)

Aeroport és un barri del municipi de Palma, Mallorca, situat al districte de Llevant, entre els barris de Sa Casa Blanca al nord, Son Ferriol i El Coll d'en Rabassa a l'oest, Can Pastilla al sud i Es Pil·larí i S'Aranjassa a l'est, en terrenys del pla de Sant Jordi. Té una extensió és de 888,7 ha i està ocupat majoritàriament per l'Aeroport de Son Sant Joan i el polígon de serveis de Son Oms, en terrenys de les possessions de Son Santjoan i Son Oms. L'any 2018 hi residien 106 persones.

## Referències

* ↑ Toponímia Oficial de les Illes Balears
* ↑ «Gestió de la Diversitat Cultural de Palma». Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 24 agost 2019].
# Andrea Orcagna

Andrea di Cione di Arcangelo conegut com a Andrea Orcagna o simplement Orcagna (Florència, c. 1308-1368), va ser un pintor italià del gòtic, pertanyent a l'escola florentina; també va ser escultor, orfebre, artista de mosaics i arquitecte. Va ser alumne d'Andrea Pisano i de Giotto di Bondone, dos dels seus germans menors Jacopo di Cione i Nardo di Cione també van ser pintors, mentre que el seu germà Matteo va ser escultor.
Giorgio Vasari inclou la seua biografia (també com a poeta) a les seues Vides d'Artistes. Segons Vasari, Andrea Orcagna va destacar com la més forta personalitat artística de Florència a mitjan segle xiv.

## Algunes obres

* El políptic de Crist en la glòria entre àngels i sants (1354-1357) per a l'altar de la capella Strozzi de Santa Maria Novella Florència.
* El tabernacle d'Orsanmichele a Florència (acabat l'any 1359 que va ser considerat com «la més perfecta obra de la seua classe en el gòtic italià».
* El fresc El triomf de la mort que va inspirar a Franz Liszt el seu Totentanz, una de les seues obres més cèlebres.
En col·laboració amb el seu germà Jacopo:
* El tríptic de Pentecosta,
* El políptic de la Mare de Déu amb Infant entre quatre sants (Galeria de l'Acadèmia de Florència),
* La Mare de Déu amb Infant entre àngels (Col·lecció Kress, Washington),
* El políptic de Sant Mateu (Galleria degli Uffizi, Florència).
Amb el seu germà Matteo :
* El mosaic central de la façana de la catedral d'Orvieto (1358).
Se li va atribuir erròniament durant molt de temps la Loggia dei Lanzi, construïda pels seus alumnes Benci di Cione i Simone Talenti.

## Referències

* ↑ «CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Orcagna». [Consulta: 2 octubre 2012].
# Máximo Chulvi Ruiz y Belvis

Máximo Chulvi Ruiz y Belvis fou un polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Membre del Partit Liberal Conservador, fou el candidat escollit a les eleccions parcials del districte d'Enguera el 6 de gener de 1889 per a substituir Carlos Testor Pascual, qui ocupava l'escó des de les eleccions generals espanyoles de 1886. El Congrés dels Diputats, però, va anul·lar l'elecció el 2 d'abril i s'hagueren de repetir les eleccions, de manera que fins al 14 de maig no va poder ocupar l'escó definitivament. A les eleccions generals espanyoles de 1891 fou escollit novament, aquest cop pel districte de Xelva.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.157. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# William John Macquorn Rankine

William John Macquorn Rankine (Edimburg, 5 de juliol de 1820 — Glasgow, 24 de desembre de 1872), fou un enginyer i físic escocès.

## Biografia

Rankine va néixer el 5 de juliol de 1820 en el si d'una família d'Edimburg. Els seus pares foren David Rankine, tinent de l'exèrcit britànic, i Barbara Grahame. Per causa de la seva salut, va ser educat a casa, però més endavant va assistir a l'Acadèmia Ayr (1828-1829) i durant un breu temps a l'Escola Superior de Glasgow (1830). Pels volts del 1830, la família es traslladà a Edimburg, on el 1834 començà a estudiar a l'Acadèmia Naval amb el matemàtic George Lees. Aleshores, ja tenia competències en matemàtiques i va rebre, com a regal del seu oncle, els Principia de Newton en llatí original.
El 1836, començà a estudiar un ampli espectre de temes científics a la Universitat d'Edimburg, com història natural amb Robert Jameson i filosofia natural amb James David Forbes. Tot estudiant amb Forbes, va ser premiat pels assaigs sobre mètodes d'investigació física i en la teoria ondulatòria de la llum. Durant les vacances, ajudà el seu pare que, a partir de 1830, fou gerent i, més tard, eficaç tresorer i enginyer de la Ferroviària Edimburg i Dalkeith, que va fer arribar el carbó a la ciutat. Sortí de la Universitat d'Edimburg el 1838 sense cap grau (aleshores no era pas inusual) i, potser per la crisi econòmica familiar, va esdevenir aprenent de sir John Benjamin MacNeill, que aleshores era inspector de la Comissió de Ferrocarrils d'Irlanda. Durant el seu aprenentatge, desenvolupà una tècnica, més tard coneguda com el mètode de Rankine, per a traçar les corbes del ferrocarril, aprofitant plenament el teodolit i una millora substancial en la precisió i la productivitat en els mètodes existents. De fet, la tècnica, la feien servir també altres enginyers —i en la dècada dels 1860 va haver-hi una controvèrsia sobre la prioritat de Rankine.

## Bibliografia

* Barron, Colin «Reconciling Time Reversibility and Time Irreversibility: William Rankine and the Beginning of Mechanical Engineering Education» (en (anglès)). International Journal of Mechanical Engineering Education, Vol. 37, Num. 3, 2009, pàg. 223-233. ISSN: 0306-4190.
* Kurrer, Karl-Eugen. The History of the Theory of Structures (en (anglès)). Berlín: Ernst & Sohn, 2008, p. 758-759. ISBN 978-3-433-01838-5.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William John Macquorn Rankine» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Parkinson, E.M. «Rankine, William John Macquorn». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 11 febrer 2017].

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Rankine, William John Macquorn». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 345. ISBN 8429270043.
# Font de la Viuda

La Font de la Viuda és una font que està situada al terme municipal d'Espolla, a l'Alt Empordà. Concretament està a uns 2 km del nucli urbà, en direcció nord-oest, al costat del camí del Castellar. Si es continua aquest camí, a 1 km més amunt, hi ha també en el costat esquerre el Menhir del Castellà. La font es troba relativament a prop del límit amb el terme de Sant Climent Sescebes.
Prop de la font, a la falda del mateix turó on es troba, hi ha les restes d'un antic corral que mostra l'aprofitament que es feia de la zona com a terres de pasturatge.
La font es troba en un paratge mitjanament obac, amb abundància d'alzines sureres i algun altre arbre d'àmbit més humit. L'aigua que en brolla és ferruginosa, com totes les fonts del voltant. Està composta del brollador, uns llargs bancals a cada costat i dues taules d'obra.
Aquesta font, com la del Conill va pertànyer a la família Mascot, propietaris rurals d'Espolla, fins que a finals de la dècada de 1980 es va vendre la propietat a la família Espelt. Aquesta, al seu torn, va vendre les propietats a una família d'Espolla que n'és l'actual propietària.

## Enllaços externs

* Fotografia de la Font de la Viuda
# Assassinat d'Andrei Kàrlov

La nit del 19 desembre 2016, va ser assassinat l'ambaixador rus a Turquia, Andrei Kàrlov, en una exposició d'art a Ankara, Turquia.
L'assassinat va tenir lloc després de diversos dies de protestes a Turquia sobre la implicació russa en la Guerra Civil siriana i la batalla sobre Alep, encara que els governs russos i turcs havien estat negociant un alto el foc.
L'assassí va ser identificat com Mevlüt Mert Altıntaş (Aydın, 24 de maig de 1994 – Ankara, 19 de desembre de 2016), un policia turc fora de servei, qui, després de disparar l'ambaixador, va cridar «Al·lahu àkbar, som els que han jurat lleialtat a Muhàmmad pel gihad, sempre que vivim. No oblideu Alep, no oblideu Síria. Llevat que les nostres províncies siguin segures, tampoc tastareu la seguretat. Quedeu-vos enrere, quedeu-vos enrere. Només la mort ens porta lluny d'aquí. Cada persona que hagi participat en aquesta crueltat ho pagarà.»
Altıntaş era un agent de policia turc que era fora de servei al moment de l'assassinat. Va graduar-se a l'Escola de Policia d'Esmirna el 2014. Havia estat acomiadat del departament de Policia, com milers d'agents, per la seva implicació en la temptativa de cop d'estat a Turquia de 2016. Després de l'assassinat va ser mort a trets per les forces de seguretat turques.

## Vegeu també

* Atemptat de Berlín de desembre de 2016

## Referències

* 1 2 3 «Russian ambassador Andrei Karlov shot and injured in Turkey». BBC news, 19-12-2016.
* ↑ ; Shaheen, Kareem; Chulov, Martin «Russian ambassador to Turkey killed in Ankara shooting». The Guardian, 19-12-2016.
* ↑ «Russian ambassador shot dead in Ankara gallery», 19-12-2016.
* 1 2 ; Butler, Daren «Russian ambassador gunned down in Ankara, Russian agency says killed». Reuters, 19-12-2016.
* ↑ Reuters and the Associated Press «Turkey: Russia's ambassador in Ankara killed in shooting attack by police officer». haaretz.com. Reuters and the Associated Press [Consulta: 19 desembre 2016].
* ↑ «Russian ambassador to Turkey dead: Andrey Karlov dies after being shot in Ankara». The Independent, 19-12-2016.
* ↑ «שגריר רוסיה בטורקיה נרצח. המתנקש צעק: "אנחנו מתים בחלבּ, אתם תמותו כאן"» (en hebreu). ynet, 19-12-2016.
* ↑ «El asesino de Andrei Karlov, un policía turco de 22 años», 19-12-2016. Arxivat de l'original el 2 d'octubre 2018. [Consulta: 19 desembre 2016].
* ↑ «Killer of Russia's ambassador fired from police after July's failed coup in Turkey — media». TASS.
* ↑ ; King, Laura«Off-duty police officer identified in fatal shooting of Russia's ambassador to Turkey». Sun-Sentinel, 19-12-2016. Arxivat de l'original el 12 de març 2020. «The assailant, identified by Interior Minister Suleyman Soylu as a 22-year-old riot policeman, was himself gunned down by security forces.»
# La fúria d'una mare

La fúria d'una mare (títol original en anglès, Rushed) és una pel·lícula dramàtica de thriller i misteri estatunidenca del 2021 dirigida per Vibeke Muasya i protagonitzada per Siobhan Fallon Hogan (que també va escriure el guió i va coproduir la pel·lícula) i per Robert Patrick. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Siobhan Fallon Hogan com a Barbara O'Brien
* Robert Patrick com a Jim O'Brien
* Jake Weary com a Steven Croission
* Jay Jay Warren com a Jimmy O'Brien
* Justin Linville com a Vergil
* Peri Gilpin com la Sra. Donohue
* Brian O'Halloran com el rector de la parròquia

## Referències

* ↑ Herbert, Geoff «'Rushed' movie: Here's where you can see CNY native's new revenge thriller in theaters». , August 27, 2021 [Consulta: September 5, 2021].
* ↑ Hemmert, Kylie. «Exclusive Rushed Trailer Starring Siobhan Fallon Hogan in Thriller Pic». Comingsoon.net, July 15, 2021. [Consulta: September 5, 2021].
* ↑ Herbert, Geoff «'Rushed' trailer: CNY native Siobhan Fallon Hogan writes, stars in frat hazing revenge movie». , July 20, 2021 [Consulta: September 5, 2021].
* ↑ «Rushed». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 setembre 2023].
# Ceràmics de cocció conjunta

Els dispositius ceràmics de cocció conjunta són dispositius microelectrònics de ceràmica monolítics on tota l'estructura de suport de ceràmica i qualsevol material conductor, resistiu i dielèctric es cou en un forn al mateix temps. Els dispositius típics inclouen condensadors, inductors, resistències, transformadors i circuits híbrids. La tecnologia també s'utilitza per al muntatge i embalatge robust de components electrònics d'encapsulat multicapa a la indústria electrònica, com ara l'electrònica militar, MEMS, microprocessador i aplicacions de RF.
Els dispositius ceràmics de cocció conjunta es fabriquen mitjançant un enfocament multicapa. El material de partida són cintes verdes compostes, que consisteixen en partícules ceràmiques barrejades amb aglutinants de polímer. Les cintes són flexibles i es poden mecanitzar, per exemple, mitjançant el tall, el fresat, el punxonat i el relleu. Es poden afegir estructures metàl·liques a les capes, normalment utilitzant farciment i serigrafia. Aleshores, les cintes individuals s'uneixen entre si en un procediment de laminació abans que els dispositius s'encendin en un forn, on la part de polímer de la cinta es crema i les partícules de ceràmica s'integren juntes, formant un component ceràmic dur i dens.
La co-cocció es pot dividir en aplicacions de baixa temperatura (LTCC) i d'alta temperatura (HTCC): la temperatura baixa significa que la temperatura de sinterització és inferior a 1,000 °C (1,830 °F), mentre que la temperatura alta és d'uns 1,600 °C (2,910 °F). La temperatura de sinterització més baixa dels materials LTCC és possible gràcies a l'addició d'una fase vidriada a la ceràmica, que redueix la seva temperatura de fusió.
A causa d'un enfocament multicapa basat en làmines de vitroceràmica, aquesta tecnologia ofereix la possibilitat d'integrar en el cos LTCC components elèctrics passius i línies conductores que normalment es fabriquen amb tecnologia de pel·lícula gruixuda. Això difereix de la fabricació de dispositius semiconductors, on les capes es processen en sèrie i cada nova capa es fabrica a sobre de les capes anteriors.

## Referències

* ↑ Jurków, Dominik; Maeder, Thomas; Dąbrowski, Arkadiusz; Zarnik, Marina Santo; Belavič, Darko «"Overview on low temperature co-fired ceramic sensors"». Sensors and Actuators A: Physical, 233, 01-09-2015, pàg. 125–146. DOI: 10.1016/j.sna.2015.05.023.
* ↑ «High Temperature Cofired Ceramics» (en anglès). AMETEK AEGIS. https://www.ametekaegis.com.+[Consulta: 3 juny 2023].
* ↑ Jurków, Dominik; Maeder, Thomas; Dąbrowski, Arkadiusz; Zarnik, Marina Santo; Belavič, Darko Sensors and Actuators A: Physical, 233, 01-09-2015, pàg. 125–146. DOI: 10.1016/j.sna.2015.05.023.
* ↑ Hajian, Ali; Stöger-Pollach, Michael; Schneider, Michael; Müftüoglu, Doruk; Crunwell, Frank K. «"Ceramic capacitor and method of making it"». Journal of the European Ceramic Society, 38, 5, 2018, pàg. 2369–2377. DOI: 10.1016/j.jeurceramsoc.2018.01.017 [Consulta: free].
# Moonwalk

«Moonwalk» té aquests significats:
* Moonwalk (ball): Pas de ball fet famós pel cantant Michael Jackson, vegeu Motown 25: Yesterday, Today, Forever.
* Moonwalk (llibre): Llibre autobiogràfic escrit per Michael Jackson (ISBN 0749313382).