OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alcalà de la Jovada

Alcalà de la Jovada és un dels dos pobles del terme municipal de la Vall d'Alcalà (Marina Alta, País Valencià). És el poble on va nàixer el cabdill musulmà al-Azraq, famós per les seues revoltes contra els cristians de l'època del rei Jaume I; revoltes que són l'origen de les famoses festes de Moros i Cristians d'Alcoi.
El seu cens l'any 2013 era d'un poc més de 175 persones, que incrementa un poc les baixes xifres que es registraven anys anteriors.
En el seu terme es troba l'Atzuvieta, un dels despoblats moriscos més importants de la zona, en el qual encara es poden veure les restes de les antigues almàsseres, d'on extreien l'oli de les olives cultivades.
Pel que fa a la seua geografia política, limita amb Planes, a la comarca del Comtat per l'oest; amb la Vall de Gallinera pel nord; pel sud amb Tollos, també a la comarca del Comtat, i, per acabar, amb la Vall d'Ebo per l'est.
Físicament parlant, es troba dins d'una vall, rodejada de muntanyes però, alhora, molt pròxima s la mar. Aquest fet implica tindre un clima muntanyós però, al mateix temps, una mica humit i suavitzat per l'efecte marí.
Per una altra banda, trobem les festes patronals, que se celebren el primer cap de setmana (o de vegades el segon) d'agost, on es reparteixen les diferents activitats en els quatre dies que duren.
* El divendres es fa el primer acte de tots, el qual inaugura les festes, i és una entradeta de les 'filaetes' amenitzada amb la banda de música que proporciona l'ajuntament per a les festeres. En acabar, les 'filaes' se'n van cadascuna pel seu compte a sopar als bars del poble per a després anar a l'orquestra que toca per la nit fins a la matinada.
* El dissabte potser és el dia que més agrada als joves, on es fa per la vesprada una cavalcada de carrosses i gent disfressada. Per la nit, normalment la nit és amenitzada per alguna discomòbil o orquestra, depenent del pressupost que tinguen les festeres.
* El diumenge és el dia gran de les festes: el dia de Moros i Cristians. El poble, tot i ser molt menut, compta amb 6 'filaes', a les quals s'hi ha d'afegir la filà de les festeres, amb el que en sumen 7. A les 10 h es fa una "diana", en la qual les "filaes" ixen al carrer amb les seues samarretes personalitzades amb les seues respectives senyes d'identitat a desfilar a ritme de marxa cristiana. Després d'aquest acte, cada filà se'n va a la seua càbila a fer un bon esmorzar per a reposar les forces, que acaba empalmant-se amb el dinar. Més tard, quan es fan les 18 h, les "filaes" marxen cap a casa a posar-se la indumentària amb la qual desfilaran oficialment pel poble, amb una banda de música per a cada filà, que ompliran el poble de música i ambient.

## Referències

* ↑ «INEbase. CONSUL» (en castellà). [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Fiestas | Ayto. de La Vall D'Alcala» (en espanyol europeu), 20-02-2012. [Consulta: 27 juny 2021].

## Enllaços externs

* http://www.lavalldalcala.es/
* http://www.levante-emv.com/alacant/2008/06/07/d-jaime-el-conquistador-y-alazrach-segons-roc-chabas/457131.html
* http://www.levante-emv.com/sucesos/2009/07/22/incendio-vall-dalcala-extiende-vall-gallinera/614201.html
# Alfredo Capelli

Alfredo Capelli (Milà, 5 d'agost de 1855 - Nàpols, 28 de gener de 1910) va ser un matemàtic italià, especialitzat en àlgebra.
Capelli es va graduar a la universitat de Roma el 1877, havent estudiat amb Giuseppe Battaglini. Després de la graduació va estudiar a la universitat de Pavia amb Luigi Cremona i a la de Berlín amb Weierstrass i Kronecker. El 1881 va ser nomenat professor d'àlgebra de la universitat de Palerm, llo que va ocupar fins al 1886 en que va obtenir per oposició la càtedra d'àlgebra de la universitat de Nàpols, en la qual va romandre la resta de la seva vida.
Els seus primers treballs de recerca van ser sobre teoria de grups, en els anys 1870's en els quals va publicar una dotzena d'articles sobre grups de permutacions i equacions algebraiques. La seva aportació més notable, però, són les identitats de Capelli, eines fonamentals en la teoria dels invariants.

## Referències

* ↑ Martini, 2004, p. 298.
* ↑ Martini, 2004, p. 299.
* ↑ Casadio i Zappa, 1991, p. 25 i ss.
* ↑ Martini, 2002, p. 169.
* ↑ Umeda, 1998, p. 51.

## Bibliografia

* Casadio, Giuseppina; Zappa, Guido «I contributi di Alfredo Capelli alla teoria dei gruppi» (en italià). Bollettino di storia delle scienze matematiche, Vol. 11, Num. 2, 1991, pàg. 25-54. ISSN: 0392-4432.
* Martini, Laura. «An Episode in the Evolution of a Mathematical Community». A: Karen Hunger Parshall, Adrian Clifford Rice (eds.). Mathematics Unbound: The Evolution of an International Mathematical Research Community (1800-1945) (en anglès). American Mathematical Society / London Mathematical Society, 2002, p. 165-178. ISBN 0-8218-2124-5.
* Martini, Laura «Algebraic research schools in Italy at the turn of the twentieth century: the cases of Rome, Palermo, and Pisa» (en anglès). Historia Mathematica, Vol. 31, Num. 3, 2004, pàg. 296-309. DOI: 10.1016/j.hm.2003.09.004. ISSN: 0315-0860.
* Umeda, Tóru. «The Capelli Identities, a Century after». A: Selected Papers on Harmonic Analysis, Groups, and Invariants (en anglès). American Mathematical Society, 1998. ISBN 0-8218-0840-0.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Alfredo Capelli» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Togliatti, Eugenio. «CAPELLI, Alfredo». Dizionario Biografico degli Italiani, 1975. [Consulta: 29 maig 2018]. (italià)
# Alf Brustellin

Alf Brustellin (Viena, 27 de juliol de 1940 - Múnic, 11 de novembre de 1981) va ser un actor, guionista, productor i director de cinema alemany d'origen austríac.

## Biografia

Fill d'un oficial, es va traslladar a Mönchengladbach amb els seus pares a la dècada de 1950. Després de graduar-se a la secundària, va estudiar alemany i teatre durant deu semestres a Múnic. Allà va començar el seu treball artístic el 1964 com a membre del cabaret "Rationaltheater", del qual va ser membre fins al 1966. De 1966 a 1971 va ser editor de funcions a SZ de 1967 a 1969 va treballar per a la revista Film i va impartir classes a la Universitat de Televisió i Cinema de Múnic i a l'Escola Alemanya de Periodisme. Com a freelance, va escriure per a diverses revistes, entre elles per a Der Spiegel.
Brustellin va començar el seu treball cinematogràfic amb un documental sobre Alexander Kluge per a WDR. Junt amb Edgar Reitz, Ula Stöckl i Nikos Perakis, va participar tant en el guió com en la direcció de la pel·lícula Das goldene Ding el 1971. El 1972/73 va realitzar prop de 50 contribucions per a la sèrie d'educació preescolar de l'ARD Barri Sèsam.
Va treballar per a Bernhard Sinkel com a director de fotografia a les seves pel·lícules Der Clinch i Lina Braake. Aquesta última, una comèdia socialment crítica, va tenir un èxit considerable amb el públic. El 1975 tots dos van fundar l'empresa "ABS-Filmproduktion München". Junts van escriure i dirigir les altres pel·lícules. Si bé Berlinger i Der Mädchenkrieg van tenir èxits moderats, les pel·lícules que van seguir van ser cada cop més ignorades i es poden veure com a exemples del lent ritme del nou cinema alemany en la tardor alemanya de finals dels anys 70. El 1978 va codirigir Deutschland im Herbst, que va guanyar el Premi Especial del Públic al 28è Festival Internacional de Cinema de Berlín.
Només amb l'adaptació televisiva en cinc parts de la novel·la de Thomas Mann Bekenntnisse des Hochstaplers Felix Krull (1981), de la que Brustellin va fer el guió, va poder aprofitar els èxits anteriors. Poc després, Alf Brustellin, que mantenia una relació amb l'actriu Hannelore Elsner des del 1973, va morir a Múnic en un accident automobilístic quan anava de passatger en un taxi.
La seva propietat escrita es troba a l'arxiu de l'Acadèmia de les Arts de Berlín.

## Filmografia

* 1968: Kluge, Leni und der Löwe
* 1970: Geschichten vom Kübelkind
* 1971: Sonntagsmalerei
* 1971: Das goldene Ding
* 1971: Kino zwei
* 1972: Die Stadt der Hunde
* 1973: Die Reise nach Wien
* 1973: Clinch
* 1975: Lina Braake
* 1975: Berlinger (amb Bernhard Sinkel)
* 1977: Der Mädchenkrieg (amb Bernhard Sinkel)
* 1977: Taugenichts (amb Bernhard Sinkel)
* 1978: Deutschland im Herbst
* 1978: Der Sturz (amb Bernhard Sinkel)
* 1980: Kaltgestellt (amb Bernhard Sinkel)
* 1981: Bekenntnisse des Hochstaplers Felix Krull (minisèrie de televisió amb Bernhard Sinkel)

## Referències

* ↑ deutsches-filmhaus.de
* ↑ «Berlinale 1978: Prize Winners». berlinale.de. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ Alf-Brustellin-Archiv Bestandsübersicht auf den Webseiten der Akademie der Künste in Berlin.
# Al-Hamra

«Al-Hamra» té aquests significats:
Al-Hamra (Arabic: الحمراء) és el nom de diverses ciutats:
* Al-Hamra (Oman), a la regió d'Al-Dakhiliyah, a Oman.
* Al-Hamra, diverses viles al Marroc.
* Dar al-Hamara o al-Hamra, nom àrab medieval d'una antiga ciutat romana al Marroc, al nord de la desembocadura del Wadi Lukkus, no identificada.
# Ana Boadas

Ana Boadas (Barcelona, 13 de desembre de 1982) és una periodista catalana.
Va estudiar comunicació audiovisual a la Universitat Pompeu Fabra i va començar a treballar com ajudant de producció a empreses de vídeo industrial com SONO Tecnología Audiovisual. Després va entrar en el sector televisiu treballant als programes Condició femenina i El Mirador del Canal Català. A Gestmusic va treballar a El invento del Siglo, OT, de nuevo en marcha, Cantamania i Los mejores años. Després, de la mà de Jordi Beltrán, va passar a formar part de l'equip del No som perfectes de RAC 1, on va ser guionista i locutora. A RAC1 també va treballar a No hi som per festes i El món a RAC1 presentat per Jordi Basté.
A TV3 va començar amb Vacances pagades i Divendres. Després va estar al capdavant de programes especials com Campanades. La cavalcada reial des de Tarragona i Girona, La cantada d'havaneres, els Premis Gaudí, la catifa vermella, la Gala final Oh Happy Day i La nit de Merlí.
El 2015 va presentar juntament amb el també periodista Toni Cruanyes “La Marató de TV3” dedicada a les malalties metabòliques més freqüents:diabetis i obesitat. Com a resultat de la intensa mobilització social desplegada arreu de Catalunya i de les nombroses fórmules de participació, La Marató 2015 va recaptar 9.469.226 €. Aquests diners permeten impulsar la investigació i avançar en el tractament, pronòstic i curació de la diabetis i l'obesitat.
El gener del 2017, TV3 va anunciar que Boadas començaria a presentar, juntament amb Sandra Sabatés i Bibiana Ballbè, un programa nocturn d'humor, amb música i amb personalitats del moment.

## Referències

* ↑ «RAC1 aposta per substituts en la graella d'estiu». El Punt Avui.
* ↑ Escales, Carme «Ana Boadas, de TV-3: «El carrer de Pàdua és com un mercat desplegat»». El Periódico, 05-11-2016 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ ACN «Ana Boadas i Toni Cruanyes presentaran ‘La Marató de TV3'». El Punt Avui, 13-07-2015 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «Notícia a NacióDigital». Nació Digital, 06-03-2017. [Consulta: 20 març 2017].
# Alicot

Un alicot és un guisat fet amb menuts d'aus de corral i, possiblement, el cap, els peus i les puntes de les ales, tradicionalment vinculats a les regions Bearn i Llenguadoc del sud de França.

## Referències

* ↑ Unmentionable Cuisine by Calvin W. Schwabe, pàgina 220
# Alick Isaacs

Alick Isaacs FRS (1921 – 1967) va ser un viròleg britànic. Isaacs i Jean Lindenmann, un viròleg suís, són recordats pel descobriment de l'interferó el 1957. Va ser Cap del Laboratory for Research on Interferon, National Institute for Medical Research, 1964–7. Joyce Taylor-Papadimitriou va treballar en aquest laboratori. Isaacs nasqué a Glasgow esent els seus pares jueus.

## Referències

* 1 2 Andrewes, C. H. «Alick Isaacs 1921-1967». Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 13, 1967, pàg. 204–226. DOI: 10.1098/rsbm.1967.0010.
* ↑ Kolata, Gina «Jean Lindenmann, Who Made Interferon His Life’s Work, Is Dead at 90». New York Times, 22-01-2015 [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ D Burke «The Discovery of Interferon, the First Cytokine, by Alick Isaacs and Jean Lindenmann in 1957». BrainImmune.com, 14-02-2009.
* ↑ Alick Isaacs Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine., Hutchinson Encyclopedia
* ↑ Bruce, Duncan A. The mark of the Scots: their astonishing contributions to history, science, democracy, literature, and the arts, p. 214. Citadel Press, 1998. ISBN 0-8065-2060-4. Accessed 31 August 2011. "In 1957 Alick Isaacs, born in Glasgow to Jewish parents, discovered and named interferon, an entirely new defense mechanism against viruses."
# Alerta d'acció

Una alerta d'acció és un missatge que una organització envia per a mobilitzar a la gent - sovint membres del seu grup i que donen suport a un punt de vista específic - cridant-los a prendre mesures per influir en les polítiques públiques.

## Referències

* ↑ The one-hour activist: the 15 most powerful actions you can take to fight for the issues and candidates you care about Christopher Kush, John Wiley and Sons, 2004; ISBN 87973009 i ISBN 9780787973001 Error en ISBN: longitud ni 10 ni 13
* ↑ Cybercitizen: How to Use Your Computer to Fight for All the Issues You Care about Christopher Kush, Macmillan, 2000; ISBN 0-312-26305-8 i ISBN 9780312263058
# Ampolla (desambiguació)

«Ampolla» té aquests significats:
* Ampolla de busseig
* L'Ampolla, municipi català a la comarca del Baix Ebre
* Ampolla recipient usat normalment per a contenir líquids
* Ampolla (medicina), recipient segellat que serveix per contenir i preservar petites quantitats de substàncies en forma sòlida (generalment pols) o líquida
* Ampolla de Nansen, dispositiu per obtenir mostres d'aigua de mar en una profunditat específica
* Ampolla de Klein, mena de varietat topològica bidimensional
# Alsodes nodosus

Alsodes nodosus és una espècie de granota endèmica del centre de Xile; hi ha registres de l'Argentina, però no es consideren vàlids. És una espècie comuna localment però de cada vegada es va fent més rara. Es pot trobar en matollars temperats i en corrents d'aigua intermitents i permanents. No és gaire tolerant a la destrucció del seu hàbitat, i l'expansió urbana està destruint ràpidament el seu hàbitat.

## Referències

* ↑ Frost, Darrel R. «Alsodes nodosus (Duméril and Bibron, 1841)». Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0. American Museum of Natural History, 2014. [Consulta: 5 juny 2014].
* ↑ Veloso, A. & Núñez, H. (2010). Alsodes nodosus. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 5 juny 2014.
# Alsodes vittatus

Alsodes vittatus és una espècie de granota de la família Leptodactylidae. Viu a Xile. Aquesta espècie és endèmica de la província de Malleco a la Regió de l'Araucanía. Passa per San Ignacio de Pemehue a la ciutat de Lonquimay en el costat occidental dels Andes aproximadament a 1000 m d'altura. El seu hàbitat natural és desconegut però es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. Una amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie és la destrucció de l'hàbitat causada per les plantacions de pi.

## Referències

* ↑ Alberto Veloso; Herman Núñez; Ramón Formas. Alsodes vittatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27-08-2014.
# Alkanna

Alkanna és un gènere de plantes amb flors dins la famíla Boraginaceae; conté unes 50 espècies i són plantes nadiues d'Europa, de la conca del Mediterrani (al centre de la qual és on hi ha més espècies) i d'Àsia occidental.
Als Països Catalans són espècies nadiues d'aquest gènere el boleng groc (Alkanna lutea) i el boleng roig (Alkanna tinctoria).

## Descripció

Són herbàcies perennes, decumbents, setosohíspides, amb pèls curts glandulífers i eglandulosos. Fulles enteres. Inflorescències ramificades amb forma de panícula o d'espiga. Flors actinomorfes, erectes, bracteades, pedicelades o subsèssils. Calze gamosèpal. Corol·la infundibuliforme blava, viola, vermellosa o groga. Fruit petri, en tetranúcula.

## Taxonomia

Gènere descrit per Ignaz Friedrich Tausch el 1824.

### Etimologia

El nom Alkanna prové de l'àrab al-hena, de la planta henna (Lawsonia inermis).

## Espècies acceptades

* Alkanna amana Rech.f.
* Alkanna areolata Boiss.
* Alkanna attilae P.H.Davis
* Alkanna aucheriana A.DC.
* Alkanna calliensis Heldr. ex Boiss.
* Alkanna cappadocica Boiss. & Balansa
* Alkanna confusa Rech.f.
* Alkanna corcyrensis Hayek
* Alkanna cordifolia C.Koch
* Alkanna froedinii Rech.f.
* Alkanna galilaea Boiss.
* Alkanna graeca Boiss. & Spruner
* Alkanna haussknechtii Bornm.
* Alkanna hirsutissima (Bertol.) A.DC.
* Alkanna hispida Huber-Morath
* Alkanna incana Boiss.
* Alkanna kotschyana A.DC.
* Alkanna leiocarpa Rech.f.
* Alkanna lutea DC. -
* Alkanna macrophylla Boiss. & Heldr.
* Alkanna macrosiphon Boiss. & Heldr.
* Alkanna maleolens Bornm.
* Alkanna megacarpa A.DC.
* Alkanna methanaea Hausskn.
* Alkanna noneiformis Griseb.
* Alkanna oreodoxa Huber-Morath
* Alkanna orientalis (L.) Boiss.
* Alkanna pamphylica Huber-Morath & Reese
* Alkanna pelia (Halácsy) Rech.f.
* Alkanna phrygia Bornm.
* Alkanna pinardii Boiss.
* Alkanna pindicola Hausskn.
* Alkanna prasinophylla Rech.f.
* Alkanna primuliflora Griseb.
* Alkanna pseudotinctoria Huber-Morath
* Alkanna pulmonaria Griseb.
* Alkanna punctulata Huber-Morath
* Alkanna sandwithii Rech.f.
* Alkanna sartoriana Boiss. & Heldr.
* Alkanna saxicola Huber-Morath
* Alkanna scardica Griseb.
* Alkanna shattuckia (Post) Post
* Alkanna sieberi DC.
* Alkanna sieheana Rech. fil.
* Alkanna stribrnyi Velen.
* Alkanna strigosa Boiss. & Hohen.
* Alkanna tinctoria (L.) Tausch - boleng roig
* Alkanna trichophila Huber-Morath
* Alkanna tubulosa Boiss.
* Alkanna verecunda Huber-Morath
* Alkanna viscidula Boiss.

## Referències

* ↑ USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Germplasm Resources Information Network - (GRIN) [Online Database]. National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. URL: http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/genus.pl?388%5BEnllaç+no+actiu%5D (16 September 2013)
* ↑ Alkanna en PlantList
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* ↑ Alkanna en Flora Vascular
* ↑ «Alkanna». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 24 desembre 2012].
* ↑ «Orcanette des teinturiers (Alkanna tinctoria), un colorant rouge» (en francès). Le Monde. [Consulta: 25 març 2022].

## Enllaços externs

* http://128.253.177.181/index.html Arxivat 2013-06-02 a Wayback Machine..
# André Pijet

André Pijet (Polònia, 1954) és un caricaturista, il·lustrador i pintor canadenc d'origen polonès.
A Polònia va formar-se en arts plàstiques i en fotografia, va començar una carrera com il·lustrador, caricaturista, dibuixant i pintor. Posteriorment es va traslladar a Mont-real, el 1988. Les seves obres satíriques i humorístiques van ser publicades a Polònia, Grècia, Bèlgica, França, Gran Bretanya, Itàlia, Turquia, Estats Units i al Canadà. Al Quebec es va guanyar un cert renom al món de l'art amb una sèrie de dibuixos animats relacionats amb l'hoquei.

## Publicacions

* Arbalet: En vert et contre tous
* The Great Finals
* Toute vérité est bonne à rire
* Les Éditions PIJET 2000
* Piégé par l'amour
* Les Cantons - Rondel et Baton à la conquète du Saladier d'argent

## Referències

* ↑ «Fonds André Pijet» (en francès). Advitam - Bibliothèque et Archives nationales du Québec. [Consulta: 21 gener 2023].
# Ankuwa

Ankuwa fou una ciutat del nord-est d'Hattusa, prop del país dels kashkes i en una zona poblada per aquestos, on Mursilis va passar l'hivern després de la seva segona campanya (tercer any de regnat) en la que va lluitar contra els kahskes d'Ishupitta, dirigits per Pazzanna i Nunnuta, als que va derrotar en aquesta ciutat, i a Palhwisa (Palhwišša) i finalment va capturar a Kammamma.

## Referències

* ↑ Maciej Popko: Zippalanda and Ankuwa once more. Journal of the American Oriental Society 120/3, 2000, 445-448.
* ↑ Ronald L. Gorny: Hittite imperialism and anti-imperial resistance as viewed from Alișar Höyük. Bulletin of the American Schools of Oriental Research 299/300, 1995, 71
# Ankō Itosu

Ankō Itosu o Yasutsune Itosu, va néixer el 1832 i va morir el 1915 va ser un guerrer o pechin, i mestre de mestres o Saikoo Shihan en el karate de fil conductor o Shuri Te (estil de lluita del qual va néixer el karate) que consistia en defenses angulars i atacs lineals ràpids, profunds i forts. Va ser a més el gran mestre de diversos mestres dins dels que avui es coneixen com els estils Shorin Ryu, Shotokan i Shito ryu. Entre els seus alumnes més destacats hi ha Gichin Funakoshi, pare del karate modern.

## Referències

* ↑ «Biografía». Arxivat de l'original el 2009-10-26. [Consulta: 26 octubre 2009].
# Anel Sudakévitx

Anel (Anna) Alekséievna Sudakévitx, rus: Ане́ль (А́нна) Алексе́евна Судаке́вич fou una actriu, escenògrafa i dissenyador de vestuari russa.
Estava casada amb Asaf Messerer (en rus: Асаф Михайлович Мессерер) (1903-1992), ballarí, mestre de ballet i coreògraf.
Nascuda a Moscou, Anel Sudakévitx es va apropar al cinema als dinou anys. De 1925 a 1927, va assistir a l'escola de Iuri Zavadski i es va reunir amb Vera Maretskaia, Borís Mordvinov i Pudovkin. En la seva primera pel·lícula de 1926, va actuar al costat de Serguei Komarov i Ígor Iliinski. Komarov la portarà com a intèrpret femení de Un petó de Mary Pickford, una pel·lícula que el director va fer amb la ineludible oportunitat d'una gira a la Unió Soviètica del duo format per les estrelles de Hollywood Mary Pickford i Douglas Fairbanks. Els dos actors nord-americans apareixen en algunes escenes de la pel·lícula, mentre que els intèrprets principals són Iliinski i Sudakevitx

## Filmografia

* Miss Mend, dirigida per Borís Barnet i Fiódor Otsep (1926)
* Pobeda jenstxini, dirigida per Iuri Jeliabujski (1927)
* Pocelui Meri Pikford, dirigida per Serguei Komarov (1927)

## Referències

* 1 2 https://www.imdb.com/name/nm0837133/

## Enllaços externs

* Anel Sudakévitx a Internet Movie Database
# Alocén

Alocén és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 138 | 156 | 162 | 179 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].