OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nastri d'argento 1970

Els Nastri d'argento 1970 foren la 25a edició de l'entrega dels premis Nastro d'Argento (Cinta de plata) que va tenir lloc el 1970.

## Guanyadors
### Millor productor

* Alberto Grimaldi - pel conjunt de la seva producció
* Franco Cristaldi - La tenda rossa

### Millor director

* Luchino Visconti - La caduta degli dei
* Marco Ferreri - Dillinger è morto
* Federico Fellini - Fellini Satyricon

### Millor argument original

* Marco Ferreri - Dillinger è morto
* Luigi Magni - Nell'anno del Signore
* Fabio Carpi, Jaja Fiastri, Ruggero Maccari, Dino Risi i Bernardino Zapponi - Vedo nudo
* Enrico Medioli, Nicola Badalucco i Luchino Visconti - La caduta degli dei

### Millor guió

* Fabio Carpi i Nelo Risi - Diario di una schizofrenica
* Luigi Magni - Nell'anno del Signore
* Enrico Medioli, Nicola Badalucco i Luchino Visconti - La caduta degli dei

### Millor actor protagonista

* Nino Manfredi - Nell'anno del Signore
* Ugo Tognazzi - Il commissario Pepe
* Carmelo Bene - Nostra Signora dei Turchi

### Millor actriu protagonista

* Paola Pitagora - Senza sapere niente di lei
* Anna Maria Guarnieri - Come l'amore

### Millor actriu no protagonista

* no atorgat
* Elsa Martinelli - L'amica
* Lucia Bosè - Fellini Satyricon

### Millor actor no protagonista

* Fanfulla - Fellini Satyricon (ex aequo)
* Umberto Orsini - La caduta degli dei (ex aequo)
* Alberto Sordi - Nell'anno del Signore

### Millor banda sonora

* Ennio Morricone - Metti, una sera a cena
* Vittorio Gelmetti - Sotto il segno dello scorpione
* Nino Rota - Fellini Satyricon

### Millor fotografia en blanc i negre

* Vittorio Storaro - Giovinezza giovinezza
* Luciano Tovoli - Come l'amore

### Millor fotografia en color

* Giuseppe Rotunno - Fellini Satyricon
* Armando Nannuzzi i Pasqualino De Santis - La caduta degli dei
* Alessandro D'Eva - Il giovane normale

### Millor vestuari

* Danilo Donati - Fellini Satyricon
* Piero Gherardi - Infanzia, vocazione e prime esperienze di Giacomo Casanova, veneziano
* Piero Tosi - La caduta degli dei

### Millor escenografia

* Danilo Donati i Luigi Scaccianoce - Fellini Satyricon
* Piero Gherardi - Infanzia, vocazione e prime esperienze di Giacomo Casanova, veneziano
* Vincenzo Del Prato - La caduta degli dei

### Millor pel·lícula estrangera

* John Schlesinger – Cowboy de mitjanit (Midnight Cowboy)
* Luis Buñuel - La Voie Lactée
* Costa-Gavras - Z

### Millor curtmetratge

* Bruno Bozzetto - Ego

### Millor productor de curtmetratge

* Guido Guerrasio - pel conjunt de la seva producció

## Referències

* ↑ Nastri d'Argento 1970, mymovies.it
* ↑ 1970 a l'Albo d'Oro dels Nastri d'Argento

## Vegeu també

* David di Donatello 1970
# Nostra Terra

* Aquest article tracta sobre la revista nord-catalana. Si cerqueu la revista mallorquina, vegeu «La Nostra Terra».
Nostra Terra fou una revista catalanista creada l'estiu de 1936 a la Catalunya del Nord per Alfons Mias i Lluís Bassede. Fou l'òrgan de la Joventut Catalanista de Rosselló, Vallespir, Cerdanya, Conflent i Capcir.

## Bibliografia

* Introduction à l'étude du problème national catalan en France : Alfons Mias et les origines de " Nostra Terra, memòria de mestratge a càrrec de Pierre Grau sota la direcció de Gérard Cholvy, Universitat de Montpeller, 1981.
* Nostra Terra, Joventut Catalanista de Rossello, Vallespir, Cerdanya, Conflent i Capcir, étude d'un mouvement de jeunes catalanistes, 1937-1939. Diploma d'Estudis Aprofundits a càrrec de Pierre Grau sota la direcció de Gérard Cholvy, Universitat de Montpeller, 1983.
# Nevada (Granada)

Nevada és un municipi andalús format per la unió de les localitats de Laroles, Júbar, Mairena i Picena (formant aquestes dues últimes entitats locals autònomes), i que està situat en la part nord-oriental de la Alpujarra Granadina (província de Granada). Limita amb els municipis granadins de Ferreira, Aldeire, Válor i Ugíjar i amb els almeriencs de Bayárcal i Alcolea. Gran part del seu terme municipal hi ha al Parc Nacional de Sierra Nevada.

## Enllaços externs

* Microweb turística de Nevada realitzada pel Patronat de Turisme de Granada Arxivat 2008-02-29 a Wayback Machine.
* Dades socioeconòmiques de Nevada al Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Situació de Nevada al Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
Viccionari
# Bazoilles-et-Ménil

Bazoilles-et-Ménil és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 118 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bazoilles-et-Ménil era de 118 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 24 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. 53 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 48 habitatges principals, 45 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 7 en tenien quatre i 38 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bazoilles-et-Ménil el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 16 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 82 persones, 61 eren actives i 21 eren inactives. De les 61 persones actives 53 estaven ocupades (29 homes i 24 dones) i 8 estaven aturades (4 homes i 4 dones). De les 21 persones inactives 11 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de transport.
L'any 2000 a Bazoilles-et-Ménil hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 320 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bazoilles-et-Ménil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bazoilles-et-Ménil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mary Kenneth Keller

La monja Mary Kenneth Keller (1914?–1985) va ser la primera dona que va rebre un doctorat en computació, obtingut el 1965 a la Universitat de Wisconsin-Madison. La seva tesi es va titular Inferència inductiva de patrons generats per computadora.
Va prendre els hàbits de la congregració de les Germanes de la caritat de la beata Verge Maria el 1940. Més tard va obtenir un Bachelor of Science en Matemàtiques i un Master of Science en Matemàtica i Física de la Universitat DePaul. També va cursar estudis a la Universitat de Dartmouth, la qual cosa li va permetre treballar en el laboratori de Ciències de la Computació (fins llavors exclusivament per homes) on va ajudar a desenvolupar el llenguatge de programació BASIC.
El 1965, després d'obtenir el doctorat, Keller va fundar el Departament de Ciències de la Computació a la Universitat Clarke d'Iowa, que va dirigir durant dues dècades. La Universitat de Clarke va batejar en el seu honor el Keller Computer Center and Information Services (Centre Keller de Computació i Serveis de la Informació), que proporciona recolze en informàtica i telecomunicació als alumnes de la Universitat, així com al personal docent.
Keller va escriure quatre llibres sobre informàtica i computació.

## Referències

* ↑ «American University Computing History Museum - Teaching history of computing». [Consulta: 19 març 2022].
* 1 2 «UW-Madison Computer Science Ph.D.s Awarded, May 1965 - August 1970». [Consulta: 8 novembre 2010].
* 1 2 Powered by Google Docs
* ↑ Gürer, Denise «Pioneering women in computer science». ACM SIGCSE Bulletin, 34, 2, 01-06-2002, pàg. 175–180. DOI: 10.1145/543812.543853. ISSN: 0097-8418.
* ↑ Head, Jennifer A «Veiled Figures: Pioneering Women Religious in the Sciences». Studies: An Irish Quarterly Review, 107, 427, 2018, pàg. 293–301. ISSN: 2565-6570.
* ↑ «National Women's History Museum» (en anglès). [Consulta: 19 març 2022].
* ↑ «KELLER, Mary Kenneth - Encyclopedia Dubuque». [Consulta: 19 març 2022].
# Saint-Quentin-sur-Indrois

Saint-Quentin-sur-Indrois és un municipi francès del departament d'Indre i Loira, a la Regió Centre.

## Història

* El feu de Saint-Quentin i la castellania dels Roches-St-Quentin van pertànyer als Mallat, a Adam Fumée, metge dels reis francesos Carles VII i Lluís XI, després als Menou a partir de 1712.
* Antic priorat de Berneçay, fundat per l'abadia de Marmoutier, abans de l'any mil.
* La beata Jeanne-Marie de Maillé va néixer a Roches-St-Quentin a l'abril de 1331.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 541 h. | 591 h. | - | 623 h. | - | - | 723 h. | - | 679 h. |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| - | 673 h. | - | - | - | 708 h. | - | - | - |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 601 h. | - | - | 553 h. | - | - | - | 569 h. | - |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 523 h. | - | 373 h. | - | 405 h. | 429 h. | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Economia

* Silvicultura.
* Agricultura (cereals i pastures) i ramaderia.
* Cooperativa de molí i forn

## Patrimoni i turisme

* Castell de Roches, del segle xvi. Profundament restaurant.
* Restes del Priorat de Berneçai. Originat al segle xiii.
* Casal de Bout-du-Pont. Del segle xv. Restaurat.
* Casa de La Fuie-de-Champeigne, del segle xv.
* església de Sant Quintí, del segle xii, restaurada als segles XVI, XVII i xix.
* Circuit automovilistic turístic.
* Natura
** Vall de l'Indre.
** bosc de Loches.
** Avenc
* Fira de l'oca. Últim diumenge de maig.
* Festa comunal, 5 diumenges després de Pasqua.
* Festa Patronal: 31 d'octubre (Sant Quintí.
* Fira de l'Ou: primer diumenge de setembre.
* Pesca, caça, senderisme, artesanat local.
# Els Boscos

Els Boscos és una entitat singular i nucli de població del municipi de Banyeres del Penedès (Baix Penedès) situat 200 m. al sud-oest del nucli principal, entre la Casa Roja i l'indret de la Saldonera.
S'uneix gairebé amb el poble per l'avinguda de Marta Mata.
El 1989 constava com una urbanització. Hi viuen 129 persones (2020).

## Referències

* ↑ «Banyeres del Penedès». enciclopèdia.cat, GEC, 2020. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «Mapa topogràfic, base 1:5:000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2021. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya». ICGC, 2017. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «430206 Banyeres del Penedès» (PDF) (en catala). Ìnstitut d'Estadística de Catalunya, 2020. [Consulta: 2 desembre 2021].
# Línia evolutiva de Kricketot

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Kricketot i Kricketune.

## Kricketot

Kricketot és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus bestiola i evoluciona a Kricketune.

## Kricketune

Kricketune és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus bestiola i evoluciona de Kricketot.

## Referències

* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Kricketot a Bulbapedia (anglès)
* Kricketune a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Siamanto

Atom Iarjanian (en armeni ԱԱտոմ Եարճանեան, en rus Атом Ярджанян), conegut pel seu pseudònim Siamanto (en armeni Սիամանթո, en rus Сиаманто) (15 d'agost de 1878, Kemaliye, Imperi Otomà - agost de 1915, Ankara, Imperi Otomà) fou un poeta armeni assassinat el 1915 després de ser deportat per les forces turques amb altres intel·lectuals durant el genocidi armeni.
El 1891 la seva família es va establir a Constantinoble, on va acabar els estudis abans d'anar-se'n a Egipte i més endavant a la Sorbona el 1897. De París es va traslladar a Ginebra, on publicà la revista Droixak, relacionada amb el moviment d'alliberament d'Armènia.
Va viure a París, Ginebra i també a Zúric, abans de tornar a Constantinoble el 1909, després de la proclamació de la constitució otomana. Va treballar el 1910 en la publicació Hairenik als Estats Units i el 1913 va visitar Tiflis i altres zones com el mont Ararat abans de la seva deportació el 1915.

## Referències

* ↑ Hacikyan et alii, 2005, p. 776.

## Bibliografia

* Hacikyan, Agop J.; Basmajia, , Gabriel; Franchuk, Edward S.;; Ouzounian, Nourhan. The heritage of Armenian literature (en anglès). Detroit: Wayne State University Press, 2005. ISBN 0-8143-2815-6.
# Martín Ariel Vitali

Martín Vitali (Moreno, Argentina, 11 de novembre de 1975) és un futbolista argentí, que ocupa la posició de defensa.
Va començar a destacar a les files de Ferro Carril Oeste. Quan l'any 2000 aquest club perd la categoria recala a l'Independiente, i a la següent, al Racing Club, amb qui guanya el Torneig Apertura 2001.
Entre 2003 i 2005 hi milita al CD Leganés i Getafe CF, equips de la regió madrilenya. Hi retorna al seu país, de nou al Racing Club, on es veu afectat per una lesió. El 2007 hi fitxa pel Nueva Chicago, i el 2008 retorna a Europa, a l'APOP Kinyras Peyias xipriota, amb qui guanya la Copa d'aquest país el 2009.

## Referències

* ↑ sigmalive.com

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Martín Berasategui Olazabal

Martín Berasategui Olazabal és un cuiner basc, originari de Guipúscoa, concretament de Sant Sebastià. Va començar la seva activitat professional en el local familiar de la part vella de Donosti anomenat "Bodegón Alejandro". És el cuiner de tot l'estat espanyol amb més estrelles Michelin acumulades, amb un total de 12.
Temps després obriria el restaurant "Martín Berasategui", situat a la població de Lasarte-Oria, i que gaudeix de tres estrelles de la Guia Michelin. Actualment és reconegut com un dels cuiners més representatius de la nova cuina basca amb Juan Mari Arzak i Pedro Subijana. Des de l'any 2006 té un local a Barcelona anomenat Lasarte i ubicat dins l'Hotel Comtes de Barcelona. Aquest restaurant té, fins ara, dues estrelles Michelin. Durant el 2010 també va assumir la direcció del restaurant Fonda d'Espanya, de la capital catalana.
El 2019 li va ser atorgada la Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts.

## Referències

* ↑ Ara, Berasategui assumeix la direcció del restaurant de la Fonda España Consulta 12/12/2010
* ↑ «Chema Madoz, Julieta Serrano y Patti Smith reciben la Medalla de Oro al Mérito en las Bellas Artes 2019» (en castellà). El Cultural, 20-12-2019 [Consulta: 20 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web del restaurant Martin Berasategui
# Martín Andrés Silva Leites

Martín Andrés Silva Leites (Montevideo, 25 de març de 1983) és un futbolista internacional uruguaià que juga de porter al Club Olimpia del Paraguai.

## Biografia

Nascut a Montevideo, Silva va jugar per al Defensor Sporting Club durant nou anys. Amb aquest club va disputar la Copa Sud-americana de 2010 a l'Argentina. El 2011 signa un contracte amb el Club Olimpia del Paraguai.
Amb la selecció de futbol de l'Uruguai va fer el seu primer partit el 12 d'agost de 2009 en un amistós contra la selecció de futbol d'Algèria. Durant la Copa del Món de futbol de 2010, Silva va ser el tercer suplent de porter.
El 31 de maig de 2014 va entrar a la llista definitiva de seleccionats per disputar la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil.

## Palmarès

* Copa del Món de futbol de 2010: Quarta posició.
* Copa Amèrica de futbol 2011: Campions.

## Referències

* ↑ «Martín Silva jugará en Olimpia» (en castellà). Ovación Digital, 01-08-2011. [Consulta: 12 setembre 2011].
* ↑ Perfil de Silva a footballdatabase.eu (francès)
* ↑ «Plantel definitivo para Brasil 2014» (en castellà). auf.org.uy, 31-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-31. [Consulta: 17 juny 2014].

## Enllaços externs

* Estadístiques Arxivat 2012-07-22 at Archive.is a ESPN (anglès) Soccernet
Martín Andrés Silva Leites amb la selecció uruguaiana :
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2010
1 Muslera •
2 Lugano  •
3 Godín •
4 Fucile •
5 Gargano •
6 Victorino •
7 Cavani •
8 Eguren •
9 Suárez •
10 Forlán •
11 Á. Pereira •
12 Castillo •
13 W. S. Abreu G. •
14 Lodeiro •
15 Pérez •
16 M. Pereira •
17 Arévalo Rios •
18 I. González •
19 Scotti •
20 A. Fernández •
21 S. Fernández •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa Amèrica de futbol 2011
1 Muslera •
2 Lugano •
3 Godín •
4 Coates •
5 Gargano •
6 Victorino •
7 C. Rodríguez •
8 Eguren •
9 Suárez •
10 Forlán •
11 Á. Pereira •
12 Castillo •
13 Abreu •
14 Lodeiro •
15 Pérez •
16 M. Pereira •
17 Arévalo Ríos •
18 Hernández •
19 Scotti •
20 González •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2014
1 Muslera •
2 Lugano  •
3 Godín •
4 Fucile •
5 Gargano •
6 Á. Pereira •
7 Rodríguez •
8 Hernández •
9 Suárez •
10 Forlán •
11 Stuani •
12 Muñoz •
13 Giménez •
14 Lodeiro •
15 Pérez •
16 M. Pereira •
17 Arévalo Rios •
18 Ramírez •
19 Coates •
20 González •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2018
1 Muslera •
2 Giménez •
3 Godín  •
4 Varela •
5 Sánchez •
6 Bentancur •
7 Rodríguez •
8 Nández •
9 Suárez •
10 De Arrascaeta •
11 Stuani •
12 Campaña •
13 Silva •
14 Torreira •
15 Vecino •
16 M. Pereira •
17 Laxalt •
18 M. Gómez •
19 Coates •
20 Urretaviscaya •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez :
# Mijikenda

Els mijikendes ("les nou ciutats") són nou grups ètnics de la costa de Kenya. Històricament són anomenats nyika o nika terme despectiu que vol dir "praderia" "regió sense arbres" (d'aquí el topònim Tanganyika, nyika de Tanga).
Dels nou grups, els digos es troben també a Tanzània.
Els nou grups mijikendes són:
* Digos
* Chonyis
* Kambes
* Durumes
* Kaumes
* Ribes
* Rabais
* Jibanes
* Giriames.
Cada grup té els seus costums i la variant local pròpia de la llengua comuna, semblant al suahili.
Cadascun dels grups té el seu bosc sagrat, on hi ha les restes de viles fortificades, anomenades kaya. Els onze boscos de Kenya, en conjunt, que es troben al llarg de 200 km de costa,anomenats com Boscos sagrats de kayes dels mijikenda són Patrimoni de la Humanitat.

## Referències

* ↑ Sacred Mijikenda Kaya Forests

## Enllaços externs

* Mijikenda on World Culture Encyclopedia
# Mijanes

Mijanes (en francès Mijanès) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània. El riu Bruyante passa pel terme municipal.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 13 juliol 2010].
# Maties Ferrer

Dom Maties Ferrer, O.Cart. (Canals, la Costera, 1551 - Cartoixa de Valldecrist, Altura, l'Alt Palància, 1629) va ser un religiós valencià que va exercir el càrrec de prior de la Cartoixa de Valldecrist, entre d'altres.
Va nàixer a Canals l'any 1551, fill de Jaume Ferrer i Anna Palop. Després d'estudiar Humanitats, va passar a estudiar Arts i Teologia a València. El 7 de setembre de 1573, amb 22 anys, va ingressar en la Cartoixa de Valldecrist, on va professar solemnement l'any següent, el 8 de setembre. En 1591 va viatjar a Portugal, rebent l'encàrrec de l'arquebisbe d'Évora, Teotónio de Bragança, de participar en la fundació de la Cartoixa de Scala Coeli de dita ciutat. Després de col·laborar en la fundació d'una altra cartoixa en Lisboa, va tornar a Valldecrist en 1609, i poc després d'arribar-hi va ser elegit prior, càrrec que va exercir fins a l'any 1614. En 1615 va ser elegit vicari d'Aracristi i es va mantindre al càrrec fins al 1618. Després de ser elegit novament vicari de Valldecrist tres voltes més (1620, 1623 i 1629), va morir en aquest monesitr el 16 de novembre de 1629, havent sigut visitat durant la seua malaltia per l'arquebisbe de Sogorb. Fou soterrat al claustre de la cartoixa, junt amb Dom Bonifaci Ferrer i Dom Juan Bellot. Actualment, un carrer a Canals porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 4 Sivera Font, Sebastià. Apuntes histórico-descriptivos de la villa de Canals. València: Tipografía Moderna, 1907, pp. 188-197.
* 1 2 3 4 5 Alfaura, Joaquim. Vida y virtudes del venerable Padre Don Mathias Ferrer…, 1725?.
* ↑ Navarro, Honorat. (Edició a cura de Jesús Villalmanzo Cameno). Fundació de la Cartoixa d'Ara Christi. València: Universitat de València, 2004, pp 100, 133.
# Maties I de Nantes

Maties I de Nantes fou comte de Nantes de 1038 a 1051. Era el fill i successor del comte Budic de Nantes.
A la mort del comte Budic el 1038 el va succeir el seu fill Maties. El bisbe de Nantes Gautier II (1005-15 d'octubre de 1041) que fou nomenat pel comte de Rennes Jofré I va aprofitar la joventut i inexperiència del nou comte Maties, per fer nomenar al seu propi fill, també anomenat Budic, que havia estudiat a les escoles de Saint-Martin-de-Tours, com a bisbe, amb la idea d'establir una dinastia episcopal com ja existia a Quimper et à Rennes. Hautier II va morir el 1041 i Budic va prendre possessió però el jove comte Maties li va mostrar una forta oposició, que Budic va evitar mercès a forts pagaments. Finalment el 1047 Budic fou consagrat.
En 1049 Budic fou condemnat pel Papa Lleó IX per nepotisme i simonia i va haver d'abdicar el 3 d'octubre de 1049; el va substituir el cardenal reformador Airard abat de la basñilica de Saint-Paul-hors-les-Murs a Roma. Budic va morir el 1050.
Vers el 1051 Maties I va morir sense deixar successió de la seva esposa Ermengarda i la successió va passar a la seva tia, germana del comte Budic, Judit, casada amb Alan Canhiart comte de Cornualla.

## Fonts

* Crònica de Nantes a Gallica, per René Merlet
* André Chédeville & Noël-Yves Tonnerre La Bretagne féodale {s. XIe-XIIIe. Ouest-France, Université Rennes (1987) ISBN 27-37300-14-2.
# Mazda CX-7

La Mazda CX-7 és un vehicle tipus mid size CUV fabricat a Hiroshima (Japó) des del 20 de febrer de 2006. Va fer acte de presència per primer cop al Los Angeles Auto Show del 2006 i va iniciar la seva comercialització per la primavera del 2006 com a model 2007. Es tracta del primer vehicle d'aquestes característiques des del cessament del Mazda Navajo l'any 1994.
La CX-7 rep una nova plataforma en comptes d'usar la CD3 que les CUV Mazda CX-9/Ford Edge/Lincoln MKX i el Mazda6. Utilitza la suspensió davantera de la Mazda MPV i la posterior de la Mazda5; molts dels components relatius al tren 4WD provenen del Mazdaspeed6, així com el seu motor turbo. Pot elegir-se en transmissió automàtica o manual de 6 velocitats. La CX-7 s'ubica per sobre de la Mazda Tribute però per davall de la Mazda CX-9.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)