OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conversió religiosa

* «conversió» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «germans conversos».
La conversió religiosa és l'adopció d'un conjunt de creences que hom identifica amb una determinada confessió religiosa amb l'exclusió d'unes altres, és a dir, l'abandonament de l'adhesió a una confessió determinada per ingressar en una altra. Això pot ser entre variants d'una mateixa religió, com per exemple, sense abandonar el cristianisme, entre l'Església Baptista i el metodisme o fins i tot amb el catolicisme, o entre el xiisme i el sunnisme dins de l'islam. En alguns casos, la conversió religiosa "marca una transformació de la identitat religiosa i se simbolitza amb uns rituals especials".
La gent es pot convertir per diverses raons, com per exemple: una conversió activa de lliure elecció perquè han canviat les creences, o per acomodació a la fe d'altres persones amb les que hom es relaciona, o com l'expressió de les darreres voluntats amb l'afany d'afrontar la mort en millors condicions, o per conveniència, com per exemple per matrimoni amb una persona de diferent religió, i finalment la conversió forçosa mitjançant l'ús de la violència o bé del suborn de la caritat.
Les conversions de conveniència també poden ser fraudulentes, i de vegades per raons relativament trivials, com quan uns pares decideixen convertir-se perquè el fill pugui ser admès en una escola prestigiosa que, a més, té una determinada adscripció religiosa, o quan algú s'apropa a la religió que practica una classe social en la que es voldria integrar.
En els casos de conversió forçada, el convers pot conservar secretament la seva fe anterior i continuar practicant d'amagat la religió que considera veritable, mentre de portes enfora es mostra fidel seguidor de la religió nova. Tanmateix, al cap de diverses generacions, una família que hagi estat forçada a convertir-se acabarà acceptant de tot cor la nova religió, com s'esdevingué en el cas dels xuetes de Mallorca.
El proselitisme és la intenció de difondre la religió pròpia amb la intenció de convertir persones que practiquen una religió diferent. Els prosèlits, però, són les persones en principi no jueves que s'apropen al judaisme.
L'apostasia és l'acusació que els membres d'una determinada confessió religiosa formulen contra aquells que l'abandonen per atançar-se a una altra confessió o religió diferent.

## Referències

* ↑ Molts fonamentalistes protestants consideren que el retorn al catolicisme és, de fet, convertir-se a una nova religió.
* ↑ Stark, Rodney, i Finke, Roger, Acts of Faith: Explaining the Human Side of Religion, University of California Press, 2000. ISBN 978-0-520-22202-1
* ↑ Meintel, Deirdre «When There Is No Conversion: Spiritualists and Personal Religious Change». Anthropologica, 49, 1, pàg. 149–162 [Consulta: 2 maig 2013].
* ↑ Falkenberg, Steve, Psychological Explanations of Religious Socialization, Religious Conversion, Eastern Kentucky University, 31/8/2009.
* ↑ The Independent newspaper: "... descobrir una religió: hi ha alguna cosa que uns pares de classe mitjana no farien per poder portar els seus fills a una "bona" escola?".
# Costella veritable

Les costelles veritables són les 7 primeres parelles de costelles situades per sobre de les costelles falses.

## Imatges addicionals

* Costelles veritables (mostrades en vermell), animació.
* Vistes des del darrere.
* Vistes des de baix.
# Costermano sul Garda

Costermano sul Garda és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 120 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 25 quilòmetres al nord-oest de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 3.902 habitants.
Costermano sul Garda limita amb els següents municipis: Affi, Bardolino, Caprino Veronese, Garda, Rivoli Veronese, San Zeno di Montagna i Torri del Benaco.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Pedro Pascual Ros

Pedro Pascual Ros (Buenos Aires, 15 d'agost de 1915 - Lleida, 30 de novembre de 1997) fou un futbolista argentí de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Nascut a Buenos Aires es formà futbolísticament a Catalunya. Jugà als equips inferiors del FC Barcelona, passant la temporada 1939-40 al primer equip, amb el qual jugà el Campionat de Catalunya, i la lliga espanyola (8 partits amb 4 gols marcats). A continuació fou jugador del Deportivo de La Coruña (1940-41), Terrassa FC (1941-42), Lleida Balompié (1942-43), SD Espanya Industrial (1943-44) i CE Mataró, el seu darrer club.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# John P. Cooke

John P. Cooke (Chester, comtat de Cheshire, 1820 - Nova York, EUA, 1865) fou un director d'orquestra i compositor anglès.
Després d'haver dirigit l'orquestra de diversos teatres de Londres, l'any 1850 se'n va anar cap a Nova York, on també les dirigí als principals teatres fins a la seva mort. Va compondre i arranjà música per a l'obra a Conte d'hivern, el Somni d'una nit d'estiu, i altres comèdies de Shakespeare. Va escriure nombroses peces de música i diverses melodies, destacant les que va afegir al melodrama d'espectacle Sea of Ice, estrenat amb un èxit immens al teatre Old Broadway, de Nova York.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). volum 15: Const - Craz. Madrid: Espasa-Calpe, 1974, p. 316. ISBN 84-239-4515-4.
# Trachypogon

Trachypogon és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Trachypogon palmeri Nash
* Trachypogon ramosus Swallen
* Trachypogon rufus Nees
# Bateria napoleònica de Gavarda

La Bateria Napoleònica, és una construcció defensiva militar que se situa entre els termes municipals de Gavarda i Alberic, a la (Província de València), que va ser construïda al Segle XIX.

## Descripció

Es tracta d'una estructura de maçoneria i maó sobre roca del terreny, de planta quadrada, amb torretes o tambors circulars maclats en les cantonades, i amb contraforts. S'observen restes de merlets amb espitlleres de maó i maçoneria. Aquesta construcció ha estat restaurada afectant tota l'estructura, basada en maçoneria i ciment gris, que possiblement hagi ocultat la seva disposició interior.

## Bibliografia

* Aquest article pren com a referència el text del BIC incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana
* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
# Berenguel de Landoria

Berenguer de Landoria O.P. (Roergue, 1262-Santiago de Compostel·la, 1330) fou mestre general de l'Orde de Predicadors (dominicans) i arquebisbe de Santiago de Compostel·la el 1317. Va ser un dels protagonistes de l'època convulsa de l'església, durant la seva seu a Avinyó. Una de les torres de la catedral de Santiago, porta el seu nom.

## Biografia

Va néixer el 1262, segon fill dels comtes de Rodés, una de les corts més importants de l'època, que cultivava amb gran èxit la poesia trobadoresca i tots els altres arts. En imposar-se la primogenitura, es va veure obligat a posar-se al servei de l'església. Berenguer ascendeix ràpidament dins l'església fins a fer-se íntim amic de Joan XXII.
El 15 de juliol de 1317, va ser nomenat arquebisbe de Santiago de Compostel·la, als 55 anys. Onze mesos més tard emprèn camí cap a Santiago per fer-se'n càrrec. El bisbe, va tractar d'entrar a la ciutat quatre vegades, de les quals tres va ser rebutjat en emboscades. Aleshores va ordir un pla d'atac en el seu castell de la localitat de Padrón (Corunya) aliant-se amb altres nobles. El 1318 entra a la ciutat victoriós i se li dedica una torre de la catedral de Santiago de Compostel·la a Galícia, la Berenguela, utilitzada primer com a torre de guaita i després com a campanar.

## Végue també

* Llista d'arquebisbes de Santiago de Compostel·la
* Arxidiòcesi de Santiago de Compostel·la

## Bibliografia

* Hechos de Don Berenguel de Landoria, Arzobispo de Santiago: Introduccion, Edición Critica y Traducción (1983) Manuel C. Díaz y Díaz, traducción de la crónica Gesta Berengarii de Landoria archiepiscopi Compostellani.
# Birkbeck College

Birkbeck, Universitat de Londres (formalment Birkbeck College), és una universitat pública de recerca que forma part de la Universitat de Londres, situada a Bloomsbury, Londres, Anglaterra.
Fundada el 1823 per Sir George Birkbeck, Jeremy Bentham, J. C. Hobhouse, i Henry Brougham, com a Institut de Mecànica de Londres. Birkbeck ha sigut una de les poques institucions especialitzades en educació superior nocturna. L'edifici principal de Birkbeck es troba en la zona de Bloomsbury de Camden, al centre de Londres. En associació amb la Universitat d'East London, Birkbeck té un campus addicional en Stratford, al costat del Teatre Royal Stratford East.
Birkbeck ofereix més de 200 programes de pregrau i postgrau que poden estudiar-se a temps parcial o complet, quasi totes les classes s'imparteixen per la nit. Les activitats acadèmiques de Birkbeck s'organitzen en cinc facultats que se subdivideixen en dènou departaments. També ofereix molts cursos d'educació contínua. Té 11 àrees temàtiques; més del 90 per cent dels acadèmics de Birkbeck són investigadors actius. Birkbeck, en ser part de la Universitat de Londres, comparteix els estàndards acadèmics i atorga títols de la Universitat de Londres. Igual que les altres universitats de la Universitat de Londres, Birkbeck també va obtenir els seus propis poders d'atorgament de títols independents; que van ser confirmats pel Consell Privat el juliol de 2012. El 2005 i el 2010 la qualitat dels títols atorgats per Birkbeck va ser confirmada per l'Agència de Garantia de Qualitat del Regne Unit després d'auditories institucionals.
Birkbeck va ser preseleccionat per als "Times Higher Education Awards" com a universitat de l'any. A més a més, Birkbeck és membre d'organitzacions acadèmiques com l'Associació d'Universitats de Commonwealth i l'Associació Europea d'Universitats.
L'any 2005, el Centre de recerca per a la funció cerebral i el desenvolupament de la Universitat, va ser guardonat amb el Premi Aniversari de la Reina per la seua recerca sobre el cervell.
Birkbeck ha produït molts alumnes notables en els camps de la ciència, el dret, la política, l'economia, la literatura, i l'art. Entre els seus alumnes i professors s'inclouen quatre llorejats/ premiats amb el Premi Nobel, nombrosos líders polítics, membres del Parlament del Regne Unit i un Primer Ministre britànic.

## Vegeu també

* Universitat de Londres

## Referències

* ↑ «Informació sobre Birkbeck, University of London al Regne Unit» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2018].
# Biriúkovka

Biriúkovka (en rus: Бирюковка) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 408 habitants.

## Referències

* ↑ «Климат Курской области». trasa.ru. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «о.п. 25 км». railwayz.info. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «Постановление Администрации Курской области от 28.07.2006 N 76 (ред. от 16.09.2020) "Об утверждении Перечня автомобильных дорог общего пользования регионального и межмуниципального значения Курской области" (дата сохранения: 23.01.2021)». openstreetmap.org. [Consulta: 30 maig 2021].
# Biriútxek

Biriútxek (en rus: Бирючек) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 552 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Benjaminita

La benjaminita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la pavonita. Rep el seu nom de Marcus Benjamin (1857-1932), químic nord-americà, enginyer i editor del Museu Nacional d'Història Natural dels Estats Units.

## Característiques

La benjaminita és una sulfosal de fórmula química Ag₃Bi₇S₁₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. Se n'han descrit varietats riques i pobres en coure. És una espècie difícil de distingir de la pavonita, i es necessiten mètodes d'identificació amb cristal·lografia de raigs X per aconseguir-ho.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la benjaminita pertany a «02.JA: Sulfosals de l'arquetip PbS, derivats de la galena amb poc o gens de Pb» juntament amb els següents minerals: borodaevita, cupropavonita, kitaibelita, livingstonita, makovickyita, mummeïta, pavonita, grumiplucita, mozgovaïta, cupromakovickyita, kudriavita, cupromakopavonita, dantopaïta, cuprobismutita, hodrušita, padĕraïta, pizgrischita, kupčikita, schapbachita, cuboargirita, bohdanowiczita, matildita i volynskita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir d'exemplars de dos indrets del Canadà: la mina Silver Bear, a l'àrea del riu Camsell, als Territoris del Nord-oest, i a la mina Keeley-Frontie, a la regió de Cobalt-Gowganda, a Ontario.

## Referències

* ↑ «Benjaminite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 febrer 2017].
* ↑ Makovicky, E., Paar, W.H., Putz, H., Zagler, G. «Dantopaite, Ag5Bi13S22, the 6P natural member of the pavonite homologous series, from Erzwies, Austria.». Canadian Mineralogist, 48, 2010, pàg. 467-481.
# Bert van Marwijk

Lambertus "Bert" van Marwijk (Deventer, Països Baixos, 19 de maig de 1952) és un exfutbolista neerlandès, i posteriorment entrenador de futbol. Fou entrenador de la selecció de futbol dels Països Baixos fins al 2012 i actualment dirigeix el Hamburg SV.

## Trajectòria
### Com a futbolista

Com a futbolista jugà més aviat en equips petits, com el Go Ahead Eagles, el MVV Maastricht i l'AZ Alkmaar. Destacà com a centrecampista i jugà 390 partits en total.

### Com a entrenador

Com a entrenador va sobreeixir en equips com el Fortuna Sittard (l'equip en què jugà el seu gendre Mark van Bommel), amb el qual arribà a disputar la final de la copa contra l'Ajax. Fou, però, al Feyenoord on aconseguí el seu major èxit: la Copa UEFA.
Després de passar pel Dortmund, el 2007 torna al Feyenoord. El nou president, Dick van Well, el presentà oficialment, juntament amb els nous reforços com Giovanni van Bronckhorst, Roy Makaay o Tim de Cler.
El 3 de març del 2008 s'anuncià el seu nomenament oficial com nou entrenador de la selecció de futbol dels Països Baixos, un cop acabés l'Eurocopa del 2008, fins al mundial de Sud-àfrica del 2010, reemplaçant Marco van Basten. Al mundial del 2010 portà la selecció taronja fins a la final, però va perdre contra Espanya a la pròrroga. El 2011 fou renovat en el càrrec. Tanmateix, després de caure en la fase de grups a l'Eurocopa del 2012 sense sumar ni un sol punt, decidí dimitir.
El 23 de setembre del 2013 signà com a nou tècnic de l'Hamburger Sport-Verein.

## Clubs
### Com a jugador

| Club | País | Any |
| Go Ahead Eagles | Països Baixos | 1969-1975 |
| AZ Alkmaar | Països Baixos | 1975-1979 |
| MVV Maastricht | Països Baixos | 1979-1987 |
| Fortuna Sittard | Països Baixos | 1987-1988 |
| Amsterdamsche Football Club Ajax | Països Baixos | 1988-1989 |

### Com a entrenador

| Club | País | Any |
| FC Herderen | Bèlgica | 1990-1991 |
| RKVCL Limmel | Països Baixos | 1999-1995 |
| SV Meerssen | Països Baixos | 1995-1997 |
| Fortuna Sittard | Països Baixos | 1997-2000 |
| Feyenoord Rotterdam | Països Baixos | 2000-2004 |
| Borussia Dortmund | Alemanya | 2004-2006 |
| Feyenoord Rotterdam | Països Baixos | 2007-2008 |
| Selecció dels Països Baixos | Països Baixos | 2008-2012 |
| Hamburger Sport-Verein | Alemanya | 2013- |

## Referències

* ↑ Bert van Marwijk a National-Football-Teams.com (anglès)
# Blaine (Minnesota)

Blaine és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 61.942 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blaine tenia 44.942 habitants, 15.898 habitatges, i 12.177 famílies. La densitat de població era de 512 habitants per km².
Dels 15.898 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 5,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.219 $ i la renda mediana per família de 63.831 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.620 $ mentre que les dones 30.452 $. La renda per capita de la població era de 22.777 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blaine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blaine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Bernice (Oklahoma)

Bernice és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 504 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bernice tenia 504 habitants, 245 habitatges, i 152 famílies. La densitat de població era de 218,6 habitants per km².
Dels 245 habitatges en un 20% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,5% hi vivien parelles casades, en un 3,3% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 35,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 51 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.844 $ i la renda mediana per família de 30.288 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.444 $ mentre que les dones 15.833 $. La renda per capita de la població era de 15.005 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bernice». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bernice». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Bernice (cràter)

Bernice és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 12,6 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim grec, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Bernice». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Bogatir (Crimea)

* Aquest article tracta sobre la localitat russa. Si cerqueu el guerrer medieval rus, vegeu «bogatir».
Bogatir - Богатир (ucraïnès) - és un poble a la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 164 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Bogatir d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Betpakdalita-NaCa

La betpakdalita-NaCa és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la betpakdalita. Rep el nom pel desert de Betpakdala, al Kazakhstan, on es troba la seva localitat tipus. El nom reflecteix el seu contingut en sodi i la seva similitud amb la betpakdalita.

## Característiques

La betpakdalita-NaCa és un molibdat de fórmula química [Na₂(H₂O)$_{17}$Ca(H₂O)₆][Mo₈$^{6+}$As₂$^{5+}$Fe₃$^{3+}$O$_{34}$(OH)₃]. Va ser descrita per primera vegada l'any 1971 com betpakdalita sòdica, sent més tard reanomenada com natrobetpakdalita per Burke el 2008. Va ser redefinida el 2010 per l'IMA i rebatejada amb el nom actual.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la betpakdalita-NaCa pertany a «08.DM - Fosfats, etc. amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ > 2:1» juntament amb els següents minerals: morinita, esperanzaïta, clinotirolita, tirolita, betpakdalita-CaCa, melkovita, fosfovanadilita-Ba, fosfovanadilita-Ca, yukonita, uduminelita, delvauxita i santafeïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de molibdè i urani de Kyzylsai, als monts Chu-Ili, dins la província d'Almati, al Kazakhstan. També ha estat descrita a Taltal i a Cerro Palestina, dues localitats de la província d'Antofagasta, a Xile. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Betpakdalite-NaCa» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 març 2019].
# Brigada Irlandesa (Estats Units)

La Brigada Irlandesa fou una brigada d'infanteria, formada principalment per immigrants irlandesos, que serví a l'Exèrcit de la Unió durant la Guerra Civil dels Estats Units.
La designació del primer regiment a la brigada, el 69è Regiment d'Infanteria de Nova York, o els «lluitadors del 69è» (Fighting 69th, en anglès), continuà en anys posteriors. Eren coneguts en part pel seu famós crit de guerra, el «faugh a ballagh», que és una adaptació a la fonètica anglesa d'una frase irlandesa, «fága an bealach» que vol dir més o menys «aclareix el camí».

## Referències

* ↑ Craughwell, Thomas J.,. The greatest brigade : how the Irish Brigade cleared the way to victory in the American Civil War (en anglès). Nova York: Crestline, 2013. ISBN 978-0-7858-3055-9.
* ↑ Gleeson, David T. “Faugh a Ballagh!” (Clear the Way): The Irish and the American Civil War (en anglès). Nova York: Palgrave Macmillan US, 2013, p. 143–161. DOI 10.1057/9781137336484_8. ISBN 978-1-137-33648-4.
# Broken, Beat & Scarred

«Broken, Beat & Scarred» és el trente-dosè senzill de la banda estatunidenca Metallica, presentat tercer senzill de l'àlbum Death Magnetic el 3 d'abril de 2009.
La cançó tracta sobre la duresa de la vida i malgrat caure o deprimir-se, qualsevol pot tornar-se a aixecar, lluitar i tirar endavant. La música és potent, amb un ritme constant, les guitarres ofereixen variants amb un so estilitzat, curt i ràpid.
El videoclip fou protagonitzat per la mateixa banda tocant en directe dins la gira Death Magnetic Tour. Fou dirigit per Wayne Isham i estrenat el 26 de març del mateix any mitjançant el lloc web oficial de la banda.

## Llista de cançons

* Totes les versions en directe van ser enregistrades en el concert realitzat el 15 de setembre de 2008 l'O2 Arena de Londres durant el llançament de l'àlbum Death Magnetic.