OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Balunda

Balunda fou un estat tributari protegit de l'Índia al Marwar. Era una tikhana del districte de Pali a Jodhpur. Fou fundat per Samvat by Rao Chandaji, quart fill de Rao Viramdevji de Merta el 1606. Fins a la incroporació a l'Índia van governar tretze sobirans i fins a l'actualitat setze. Els dos primera van portar el títol de rao i tots els demás el de thakur (noble).

## Llista de governants

* Rao CHANDA Ji
* Rao RAMDAS Ji
* Thakur JAGAT SINGH Ji
* Thakur MOKUM SINGH Ji
* Thakur HARI SINGH Ji
* Thakur VIJAY SINGH Ji
* Thakur ABAY SINGH Ji
* Thakur SHYAM SINGH Ji
* Thakur FATEH SINGH Ji
* Thakur SHIV SINGH Ji
* Thakur BAGH SINGH Ji
* Thakur JEVAN SINGH Ji
* Thakur ANOP SINGH Ji Saheb
* Thakur SHER SINGH Ji Saheb
* Thakur BHAWANI SINGH Ji Saheb
* Thakur Saheb Shri GOPAL SINGHJI

## Referències

* Genealogia per H. Soszynski
# Club Deportivo Badajoz

«Club Deportivo Badajoz» té aquests significats:
* Club Deportivo Badajoz (1905) club de futbol de Badajoz desaparegut (1905-2012)
* Club Deportivo Badajoz (2012) club de futbol de Badajoz actual
# Augment (desambiguació)

«Augment» té aquests significats:
* Augment, a calorimetria és l'augment de la temperatura d'ebullició que experimenta una dissolució respecte de la temperatura d'ebullició del dissolvent pur.
* Augment, a demografia és l'augment que experimenta la població.
* Augment, és una síl·laba afegida a l'inici d'una paraula a certes llengües indoeuropees.
Viccionari
# Catalitzador de Grubbs

Els catalitzadors de Grubbs són un conjunt de complexos de ruteni emprats com a catalitzadors en reaccions de metàtesi d'olefines. Van ser sintetitzats i descrits per primera vegada l'any 1992 pel químic nord-americà Robert H. Grubbs.

## Referències

* ↑ Nguyen, S.T.; Johnson, L.K.; Grubbs, R.H.; Ziller, J.W. «Ring-opening metathesis polymerization (ROMP) of norbornene by a Group VIII carbene complex in protic media». Journal of the American Chemical Society, 114, 10, 1992, pàg. 3974–3975. DOI: 10.1021/ja00036a053.
# Eduardo Vélez Díez

Eduardo Vélez Díez, més conegut com a Edu, és un exfutbolista castellanolleonès. Va nàixer a Torrepadre el 28 d'agost de 1967. Ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Sorgeix de les categories inferiors del Real Burgos. Amb els castellans hi debuta a la màxima categoria el 1990, i durant tres temporades, és davanter titular, sumant 99 partits i cinc gols. El 1993 el Burgos baixa a Segona Divisió, mantenint la seua condició a l'onze inicial. El 1994, el Burgos encadena un segon descens, unit a un altre descens administratiu que el duu a categories regionals i de retruc, a la seua refundació.
L'estiu de 1994, el davanter recala al CP Mérida, amb qui aconsegueix ascendir a la màxima categoria per primer cop a la història de l'equip extremeny, tot i que és suplent. No té continuïtat i passaria a militar en altres equips, com ara el CD Ourense, amb qui disputa 39 partits a Segona Divisió entre 1996 i 1998.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Massimo Busacca

Massimo Busacca (Bellinzona, Cantó de Ticino, Suïssa, 6 de febrer del 1969) és un àrbitre de futbol suís. Busacca arbitra la lliga suïssa des de 1996 i des de 1999 és àrbitre internacional FIFA. Ha estat àrbitre en el Mundial 2006 i en l'Eurocopa 2008 i ha dirigit les finals de la Copa de la UEFA 2006-2007 i de la Lliga de Campions 2008-09.
# Gastromyzon ocellatus

Gastromyzon ocellatus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Sarawak (Malàisia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tan, H. H. & P. K. L. Ng. 2004. Two new species of freshwater fish (Teleostei: Balitoridae, Osphronemidae) from southern Sarawak. Sarawak Bau Limestone Biodiversity. Sarawak Mus. J. Spec. issue 6: 267-284.
* Tan, H. H. 2006. The Borneo Suckers. Revision of the torrent loaches of Borneo (Balitoridae: Gastromyzon, Neogastromyzon). Natural History Publications (Borneo). Borneo Suckers: i-vi + 1-245.
* Tan, H. H. & C. U. M. Leh. 2006. Three new species of Gastromyzon (Teleostei: Balitoridae) from southern Sarawak. Zootaxa Núm. 1126: 1-19.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barberí

Barberí és una empresa catalana especialitzada en foneria artística. Es considera que és la segona empresa més antiga de Catalunya, només per darrere de Codorníu. Amb orígens a Olot, actualment està ubicada a Riudellots de la Selva.

## Història

Els seus inicis es remunten al 1565, quan una nissaga de fonedors de campanes provinents d'Itàlia es van establir a Olot. Inicialment es van especialitzar en la fosa de campanes i d'olles. L'empresa va participar amb un estand propi a l'Exposició Universal de Barcelona 1888, on va poder fer contactes que van obrir el pas a la internacionalització de la firma. És en aquesta època quan van fer grans de les seves obres de foneria artística, entre les quals destaquen l'escultura al Doctor Robert de Barcelona, de Josep Llimona, l'obra de Frederic Marès que es mostra a la Plaça de Catalunya o una escultura de la font de la Plaça d'Espanya, obra dels germans Oslé. Més endavant, durant la Segona República, també farien obra monumental, com per exemple l'al·legoria de Josep Viladomat mostrada entre l'Avinguda Diagonal i el Passeig de Gràcia de la capital catalana. La seva obra més destacada durant el franquisme és el Sagrat Cor del Temple del Tibidabo.
Actualment encara treballen foneria per a artistes destacats com Xavier Corberó, Rosa Serra o Jaume Plensa, entre molts d'altres, i obres fetes per la foneria es conserven en alguns dels museus més importants del món.

## Referències

* 1 2 Carmaniu, Xavier «Barberí, una història de ferro» (paper). Diari Ara (comarques gironines), 26-09-2014, p. 6 [Consulta: 28 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2016-11-07 a Wayback Machine.
# Club Deportivo Badajoz (2012)

* No s'ha de confondre amb Club Deportivo Badajoz (1905).
El Club Deportivo Badajoz és un club de futbol espanyol de la ciutat de Badajoz, que milita actualment a la Primera Divisió RFEF.
El club va néixer l'any 2012 amb el nom Club Deportivo Badajoz 1905, després de la desaparició de l'antic Club Deportivo Badajoz. Posteriorment adquirí els drets sobre l'escut i la marca i recuperà l'antic nom de l'entitat, així com els seus trofeus i bens.

## Referències

* ↑ Diario Hoy: Liquidación del Club Deportivo Badajoz Sociedad Anónima Deportiva
* ↑ Fernando Valbuena, al frente del nuevo Badajoz 1905 El Periódico de Extremadura
* ↑ «El CD Badajoz 1905 oferta 5.000 euros por la identidad del CD Badajoz. Puja en la subasta por la marca y distintivo del defenestrado club blanquinegro mientras el Ayuntamiento lo hace por los trofeos». Hoy.es, 09-08-2013.
* ↑ «El 1905 podría volver a llamarse Club Deportivo Badajoz». Extremadura7Días, 04-12-2013.
* ↑ «El 1905 resucita al CD Badajoz». Hoy.es, 13-11-2013.
* ↑ «1905 vuelve a ser CD Badajoz. El club blanquinegro adquiere la marca y el escudo del decano y el Ayuntamiento los trofeos y dotaciones del estadio». Hoy.es, 14-11-2013.
* ↑ «La refundación, la clave de los clubes extremeños». Marca, 03-07-2017.
# Balthasar van der Ast

Balthasar van der Ast (Middelburg, 1593 o 1594 - Delft, 7 de març de 1657) fou un pintor neerlandès, que va pertànyer a l'Edat d'Or holandesa, d'escenes de natures mortes.

## Biografia

A la mort del seu pare el 1609, un vidu ric, Balthasar van der Ast es va traslladar a viure amb la seva germana Maria, que estava casada amb el pintor de flors Ambrosius Bosschaert el Vell (1573-1621). A les seves primera obres, es pot veure clarament la influència de Bosschaert.
Com a tard, a partir de 1619 va viure a Utrecht, on va ser acceptat al gremi de Sant Lluc. Es creu que Jan Davidszoon de Heem (1606-1683/1684) va ser alumne seu.
A partir de l'any 1632 Van der Ast va viure a Delft i es va casar allà el 1633 amb Margrieta. El matrimoni va tenir dues filles anomenades Maria i Helena. Va morir a Delft al desembre de 1657, sent enterrat a la mateixa ciutat.

## Obra

Balthasar van der Ast es va especialitzar en la seva pintura sobretot en quadres de flors, fruita i petxines, que habitualment reproduïa en obres de petit format. Alegra les seves composicions sovint amb insectes i fins i tot llangardaixos.
Va pintar amb molt de detall i cura la porcellana xinesa molt apreciada als Països Baixos de l'època, i que arribaven al país a través del florent comerç amb la Xina.
Els insectes, els escarabats, les mosques i d'altres petits animals tenen parcialment una funció simbòlica. Així indicava una delicada papallona el caràcter efímer de les flors, mentre que d'altres insectes havien d'indicar la facilitat amb la qual la fruita es corrompia.
En els seus quadres, Van der Ast no sempre es va cenyir a l'època de l'any: per exemple, va ajuntar en un mateix quadre flors que no floreixen al mateix temps.

## Galeria

* Cistella de fruites (c. 1625).
* Cistella de fruita, (1622).
* Natura morta amb petxines (1622).
* Flors en un gerro xinès, (c. 1657).

## Referències

* 1 2 3 «Balthasar van der Ast» (en neerlandès). RKD. [Consulta: 26 febrer 2016].
# Catalogue of Life

Catalogue of Life va ser començat el juny 2001 per Species 2000 i el Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica (ITIS); està previst que esdevingui un catàleg complet de totes les espècies conegudes d'organismes a la Terra.
El Catàleg actualment recopila dades de 151 bases de dades taxonòmiques revisades per experts, que són mantingudes per les institucions especialitzades de tot el món. El Catàleg proporciona és editat dinàmicament, sent actualitzat periòdicament i ofereix una Llista de Verificació Anual, que proporciona una referència verificable datada per a l'ús dels noms i les dades associades. El desenvolupament del Catàleg de la Vida va ser finançat a través dels projectes 4d4Life Arxivat 2015-04-28 a Wayback Machine. i i4Life durant el període de 2009-2013.
La quinzena edició del catàleg llista 1,6 milions d'espècies de tots els regnes a partir de l'abril de 2015, amb una cobertura de més de tres quartes parts de les aproximadament 1,9 milions d'espècies conegudes per la ciència.
El Catàleg de la Vida empra una estructura de dades simple per proporcionar informació sobre la sinonímia, l'agrupació dins d'una jerarquia taxonòmica, noms comuns, distribució i entorn ecològic.
La major part de l'ús del Catàleg és per proporcionar una taxonomia vertebrada d'altres portals de dades mundials i col·leccions biològiques. A través del projecte i4Life té aliances formals amb Global Biodiversity Information Facility, European Nucleotide Archive, Encyclopedia of Life, European Consortium for the Barcode of Life, Llista Vermella de la UICN i Life Watch. La interfície pública inclou funcions de cerca i navegació, així com serveis multilingües.

## Referències

* ↑ «Catalogue of Life» (en anglès). [Consulta: 6 gener 2016].
* ↑ Ruggiero, Michael A.; Gordon, Dennis P.; Orrell, Thomas M.; Bailly, Nicolas; Bourgoin, Thierry; Brusca, Richard C.; Cavalier-Smith, Thomas; Guiry, Michael D.; Kirk, Paul M. «Correction: A Higher Level Classification of All Living Organisms». PLOS ONE, 10, 6, 11-06-2015, pàg. e0130114. DOI: 10.1371/journal.pone.0130114.
* 1 2 3 «About the Catalogue of Life: 2015 Annual Checklist». Catalogue of Life. Integrated Taxonomic Information System (ITIS). [Consulta: 22 maig 2012].

## Vegeu també

* Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica
* Enciclopèdia de Vida
* Registre mundial d'Espècies Marines
* Viquiespècies
* ARKive

## Enllaços externs

* http://www.catalogueoflife.org
# Pentium III

Pentium III és el successor natural de Pentium II i el primer representant d'Intel de la generació i686 (descendent de x86). Només incorpora algunes petites variacions respecte al seu predecessor, a més dels canvis propis de la tecnologia de semiconductors, algunes de les quals polèmiques:
* sincronització de la memòria cau de nivell 2 (L2 cache) amb el nucli (a partir del segon model)
* incorporació d'algunes noves instruccions (SSE)
* codificació dels microprocessados amb un número de sèrie intern
Tot i que alguns models es distribueixen amb el sòcal vertical Slot 1, es torna progressivament al sòcal horitzontal Socket 370.

## Vegeu també

* Tualatin
# El pilluelo de Madrid

El pilluelo de Madrid és una pel·lícula muda espanyola del 1926 escrita i dirigida per Florián Rey. Actualment considerada perduda, és considerada el primer sainet escrit directament com a adaptació cinematogràfica, amb influències del Lazarillo de Tormes i de Charles Dickens.

## Sinopsi

Dos germans bessons són ingressats a l'asil de la Paloma (Dehesa de la Villa), però tot i que són idèntics, són força diferents, ja que un és força assenyat i l'altre és un perdulari. Una comtessa caritativa visita l'asil i decideix adoptar el bessó bò sense que li doni temps d'advertir al seu germà. Aquest creu que el seu germà l'ha abandonat i es dedica a la delinqüència.

## Repartiment

* Guillermo Figueras
* Alfredo Hurtado
* Pedro Larrañaga
* Manuel Montenegro
* Ricardo Núñez Lissarrague
* Ricardo Piroto
* Flora Rossini
* Elisa Ruiz Romero

## Referències

* ↑ Hortelano p.26
* ↑ El pilluelo de Madrid a decine21

## Bibliografia

* Hortelano, Lorenzo J. Torres. World Film Locations: Madrid. Intellect Books, 2012.

## Enllaços externs

* El pilluelo de Madrid a Internet Movie Database (anglès)
# Massimo Codol

Massimo Codol (Lecco, Llombardia, 27 de febrer de 1973) és un ciclista italià, que fou professional entre 1998 i 2012. Actualment és director esportiu.

## Palmarès

* 1997
** 1r al Gran Premi Capodarco
** 1r a la Cronoscalata Gardone Val Trompia-Prati di Caregno
** 1r al Giro del Ticino
* 2000
** 1r a la Japan Cup
** Vencedor d'una etapa a la Volta al País Basc

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1998: 32è de la classificació general
* 1999: Abandona (21à etapa)
* 2000: 47è de la classificació general
* 2001: 37è de la classificació general
* 2002: No surt (14à etapa)
* 2003: 15è de la classificació general
* 2004: 69è de la classificació general
* 2005: 119è de la classificació general
* 2007: 23eè de la classificació general
* 2009: Abandona (16à etapa)
* 2010: 43è de la classificació general
* 2011: 32è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1999: 22è de la classificació general
* 2000: 40è de la classificació general
* 2001: 53è de la classificació general
* 2002: 48è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gastromyzon farragus

Gastromyzon farragus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sarawak (Malàisia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tan, H. H. 2006. The Borneo Suckers. Revision of the torrent loaches of Borneo (Balitoridae: Gastromyzon, Neogastromyzon). Natural History Publications (Borneo). Borneo Suckers: i-vi + 1-245.
* Tan, H. H. & C. U. M. Leh. 2006. Three new species of Gastromyzon (Teleostei: Balitoridae) from southern Sarawak. Zootaxa Núm. 1126: 1-19.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbut d'Emin

El barbut d'Emin (Trachyphonus emini) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae) que habita zones àrides de garrigues i matolls de Tanzània central i oriental.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia Rev. 02/01/2018
# Colobus

Colobus és un gènere de micos del Nou Món originaris d'Àfrica. Són parents propers dels colobins del gènere Procolobus. El nom del gènere deriva de l'ètim grec κολοβός kolobós ("mutilat") i fa referència al fet que aquests micos tenen un monyó al lloc del polze.
Aquests primats són herbívors que s'alimenten de fulles, fruits, flors i branquetes. El seu hàbitat inclou boscos primaris i secondaris, boscos de ribera i herbassars amb arbres. Són més comuns en boscos d'alta densitat que en altres boscos primaris. El seu aparell digestiu, semblant al dels remugants, els permet ocupar nínxols als quals els altres primats no poden accedir.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 167-168. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Cetingrad

Cetingrad és un municipi al comtat de Karlovac (Croàcia).
Alguns dels pobles que formen part del municipi són:
* Batnoga
* Begovo Brdo (Cetingrad)
* Bilo (Cetingrad)
* Bogovolja
* Buhača
* Cetinski Varoš
* Delić Poljana
* Donja Žvrnica
* Donje Gnojnice
* Đurin Potok
* Glinice
* Gojkovac
* Gornja Žrvnica
* Gornje Gnojnice
* Grabarska
* Kapljuv
* Kestenje
* Komesarac
* Kruškovača
* Kuk
* Luke
* Maljevac
* Maljevačko Selište
* Pašin Potok
* Podcetin
* Polojski Varoš
* Ponor (Cetingrad)
* Ruševica
* Sadikovac
* Srednje Selo
* Strmačka
* Šiljkovača
* Tatar Varoš
* Trnovi

## Referències

* ↑ 45° 10′ 34″ N, 15° 45′ 36″ E﻿ / ﻿45.17611°N,15.76000°E﻿ / 45.17611; 15.76000
# El pico 2

El pico 2 és una pel·lícula espanyola de 1984 dirigida per Eloy de la Iglesia. No s'estructura com una continuació dels fets narrats en El pico encara que sí se centra en la vida de Paco -interpretat per José Luis Manzano- després de la mort del seu amic Urko per sobredosi d'heroïna. Aquesta pel·lícula presenta notables diferències com el canvi de l'actor que encarna el pare de Paco, encarnat per José Manuel Cervino a El pico i aquí per Fernando Guillén.
El film, que s'enquadra dins del gènere conegut com a "cinema quinqui", descriu el món marginal espanyol dels anys 1980. Malgrat les crítiques rebudes quant a estil i elegància, el film destaca pel seu cru realisme i la seva implícita crítica social, en especial una dura crítica a la Guàrdia Civil.

## Sinopsi

Paco (José Luis Manzano) es veu embolicat a Bilbao en l'assassinat d'una parella de traficants d'heroïna. Els esforços del seu pare Evaristo Torrecuadrada (Fernando Guillén) per apartar-lo de la droga i ocultar les proves del crim, es revelen inútils quan la premsa cau sobre la notícia. El jove serà detingut, processat i empresonat a la presó de Carabanchel, on experimentarà en carn pròpia el sistema penitenciari, i tornarà a caure en la droga.
Quan recobra la llibertat, gràcies a les maniobres i influències del seu pare, Paco es veurà incapaç de reinserir-se en la vida normal, i preferirà associar-se amb "El Lendakari" (Jaume Valls) un company que ha conegut a la presó, i dedicar-se a la delinqüència. Però la Guàrdia Civil segueix de prop els passos del Lenda i el desenllaç és imminent. El comandant Torrecuadrada demanarà a la superioritat detenir personalment al seu fill.

## Repartiment

* José Luis Manzano - Paco Torrecuadrada
* Fernando Guillén - Evaristo Torrecuadrada
* Lali Espinet - Betty
* Jaume Valls - Imanol Orbea "El Lehendakari"
* José Luis Fernández "Pirri" - El Pirri
* Valentín Paredes - El Tejas
* Gracita Morales - Adela
* Fermín Cabal - Miguel Caballero
* Agustín González - Laureano Alonso
* Rafaela Aparicio - Abuela

## Referències

* ↑ , <http://www.imdb.com/title/tt0087913/>
* ↑ , <https://www.filmaffinity.com/es/film514463.html>
* ↑ Galán, Diego «Crítica | 'El pico 2', entre el aplauso y la polémica» (en castellà). , 05-11-1984 [Consulta: 1r agost 2017].
* ↑ Charlie. «Que grande es el cine: "El pico 2". Vuela, vuela que vuela», 13-11-2011. [Consulta: 1r agost 2017].
* ↑ Fotogramas.es «El pico II» (en castellà). [Consulta: 1r agost 2017].
* ↑ Hoycinema. «Reparto de la película de 'El pico 2'» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2017-08-02. [Consulta: 1r agost 2017].
* ↑ , <http://www.rtve.es/alacarta/videos/historia-de-nuestro-cine/historia-nuestro-cine-2016-2/3812474/>

## Bibliografia

* D'Lugo, Marvin. Guide to the Cinema of Spain. Greenwood Press, 1997. ISBN 0-313-29474-7
* Torres, Augusto. Diccionario del cine Español, Espasa Calpe, 1994, ISBN 84-239-9203-9
# Mavi Dolç i Gastaldo

Mavi Dolç i Gastaldo (València, 18 de maig de 1961 - Barcelona, 1 de maig de 2009) fou una filòloga, professora i activista cultural valenciana, cap de l'àrea de Llengua i Universitats de l'Institut Ramon Llull (IRL).
Nascuda l'any 1961 a València (l'Horta), es llicencià en Filologia Hispànica -secció: Filologia Catalana- per la UV i doctorà en Filologia Catalana per la UAB, l'any 1991, amb la tesi Premsa i Llengua. Ciutat de València 1836-1936.
Formà part de dos equips d'investigació del grup Llengua i Mèdia de la UAB, encarregats d'analitzar la qualitat lingüística dels espais i gèneres televisius de Televisió de Catalunya. El 2001 va fundar, amb el professor Xavier Giró, el grup d'investigació Observatori sobre la Cobertura dels Conflictes, vinculat al Departament de Periodisme i Ciències de la Comunicació de la Facultat de Ciències de la Comunicació de la UAB. Dolç va ser una de les instigadores de la formació de la Xarxa d'Universitats Institut Joan Lluís Vives, juntament amb Carles Solà, rector de la UAB del moment.
Dins de la comunitat universitària desenvolupà els càrrecs de delegada del rector per als estudiants a la UAB i també vicerectora de promoció cultural i multilingüisme a la UOC entre 2006 i 2007.
Publicà nombrosos articles a publicacions i revistes científiques, sobre l'anàlisi del discurs als mitjans de comunicació. A més a més, va pertànyer al Grup de Periodistes Ramon Barnils així com va ser promotora de l'Espai País Valencià, entitat que aplega els valencians que viuen al Principat de Catalunya.
Morí la tarda del primer de maig de 2009 a la ciutat de Barcelona (Barcelonès), a l'edat de 47 anys, víctima d'una "malaltia sobtada", segons va informar l'IRL. La vetlla es feu el dissabte 2 de maig al tanatori de Sant Gervasi de Cassoles, a Barcelona. L'endemà va tenir lloc el funeral a les 11:30h. al mateix indret.

## Referències

* 1 2 «Mavi Dolç i Gastaldo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Necrològiques - Mavi Dolç Arxivat 2009-05-05 a Wayback Machine., ElPunt.cat, 2 de maig 2009 (data d'accés: 02-05-09).
* ↑ Ruiz i Marquès, Iris. «Biografia Mavi Dolç i Gastaldo». memoriavalencianista.cat. Fundació Josep Irla. [Consulta: 5 març 2021].
* 1 2 3 4 5 6 7 S'ha mort la professora i activista cultural Mavi Dolz Arxivat 2009-05-05 a Wayback Machine., Vilaweb.cat, 2 de maig 2009 (data d'accés: 02-05-09).
* ↑ La UOC expressa el seu condol per la mort de Mavi Dolz, vicerectora de la UOC entre els anys 2006 i 2007 Arxivat 2009-05-05 a Wayback Machine., UOC.edu, 1 de maig 2009 (data d'accés: 02-05-09).
* ↑ Et trobarem a faltar, GrupBarnils.cat, 1 de maig (data d'accés: 02-05-09).
# Gjat

El Gjat - Гжать (rus) - és un riu de Rússia, un afluent per l'esquerra del Vazuza. Passa per l'óblast de Smolensk. Té una llargària de 113 km i una conca de 2.370 km². La vila més important que hi ha a la vora del Gjat és Gagarin.