OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comuna de Manihi

Manihi és una comuna de la subdivisió Tuamotu-Gambier de la Polinèsia Francesa.
La comuna consta de dues comunes associades: Manihi i Ahe. Junt amb la comuna de Takaroa formen l'àrea cultural de Vahitu, que comparteix el mateix dialecte vahitu del paumotu.
| Illes | Capital | Habitants (2007) | Superfície (km²) | Llacuna (km²) | Coordenades |
| Manihi | Paeua | 818 | 13 | 166 | 14° 27′ S, 146° 4′ O﻿ / ﻿14.450°S,146.067°O﻿ / -14.450; -146.067 |
| Ahe | Tenukupara | 561 | 12 | 145 | 14° 29′ S, 146° 19′ O﻿ / ﻿14.483°S,146.317°O﻿ / -14.483; -146.317 |
| Comuna de Manihi | Paeua | 1.379 | 25 | 311 | |
# Constant Nieuwenhuys

Constant Nieuwenhuys, conegut com a Constant (Amsterdam, Holanda, 1920–2005) va ser un artista neerlandès.
Va estudiar a la Rijksakademie de la seva ciutat. A finals dels anys quaranta Constant va viure a París, on va conèixer Asger Jorn i va fundar el grup CoBrA junt amb Karel Appel, Christian Dotremont i altres artistes de Copenhaguen, Brussel·les i Amsterdam. El grup CoBrA obtenia el nom de les primeres lletres d'aquestes ciutats i es caracteritzava per un estil fortament expressionista, inspirat en les pintures rupestres i en els dibuixos de nens i bojos, així com per un fort compromís amb preocupacions socials i polítiques.
CoBrA va tenir una important exposició l'any 1949 a l'Stedelijk Museum d'Amsterdam amb el títol International Experimental Art, tot i que el grup es va dissoldre a principis dels anys cinquanta.
Més tard, Constant es va associar amb la Internacional Situacionista. Aquest grup d'artistes, escriptors i activistes, amb arrels marxistes, lletristes i de l'avantguarda artística i política de principis del segle xx, es va convertir en el vehicle de Constant per creuar el límit que normalment separa l'arquitectura de l'art.

## Referències

* ↑ Constant. New Babylon (1 de 10), 1963 Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine. MACBA
# Conger incompositus

Conger incompositus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Referències

* ↑ Bosc L. A. G., 1816-1819. (Pisces accounts). A: Nouveau Dictionnaire d'Histoire Naturelle..., Nouv. Ed. Paris. Nouv. Dict. Hist. Nat. v. 1-36.
* ↑ uBio (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Club de Futbol Rayo Majadahonda

El Club de Futbol Rayo Majadahonda (abreujat: CF Rayo Majadahonda), sovint anomenat només Rayo, és un club de futbol, fundat el 1976 a Majadahonda, (Comunitat de Madrid). Va jugar a categories regionals fins que el 1987 ascendí a Tercera Divisió. La temporada 2017-2018 va proclamar-se campió del grup 1r de Segona Divisió B espanyola, a la temporada 2017-2018, després de superar l'eliminatòria de campions davant el FC Cartagena, i va pujar a Segona Divisió. Actualment juga a la Primera Divisió RFEF.

## Referències

* ↑ «El Cerro del Espino, el actual estadio del Rayo, es el más pequeño del fútbol profesional» (en castellà), 01-03-2019.
* ↑ «Club de Fútbol Rayo Majadahonda :: La Futbolteca. Enciclopedia del Fútbol Español» (en espanyol europeu).
* ↑ «Rayo Majadahonda 1–0 Cartagena: así vivimos el ascenso a Segunda» (en castellà). Diari AS, 27-05-2018.
# Colibrí inca de ventre violaci

El colibrí inca de ventre violaci (Coeligena helianthea) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita el nord-est de Colòmbia i l'oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Colibrí jacint

El colibrí jacint (Augastes scutatus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones de matoll de les terres altes de l'est del Brasil.
# Colibrí latzulita

El colibrí latzulita (Campylopterus falcatus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida, boscos i ciutats de les muntanyes del nord i est de Colòmbia, oest i centre de Veneçuela i est de l'Equador.
# Comissió Mansholt

La Comissió Mansholt és la Comissió Europea presidida pel polític neerlandès Sicco Leendert Mansholt que va estar en el càrrec entre el 22 de març de 1972 i el 5 de gener de 1973.

## Nomenament

Successora de la Comissió Malfatti, va iniciar el seu mandat el 22 de març de 1972 i durant el seu curt mandat, el més curt de la Comissió Europea, va veure el naixement del Sistema Monetari Europeu i la primera ampliació de la Comunitat Econòmica Europea (CEE) amb la incorporació del Regne Unit, Irlanda i Dinamarca (que fou efectiva l'1 de gener de 1973). Comptà amb 9 comissaris, un per cada país de la Comunitat i dos per França, Alemanya i Itàlia. Finalitzà el seu mandat el 5 de gener de 1973, sent substituïda per la Comissió Ortoli.

## Llista de Comissaris

La taula següent indica el nombre de comissaris segons la seva alineació política:
| Afiliació | Esquerra (PSE) | Centre (ALDE) | Dreta (PPE-DE) | Independents |
| Comissaris | Dos | Tres | Cap | Quatre |

## Vegeu també

* Comissió Europea
* Unió Europea
# Comissió Nacional d'Afers Indígenes

La Comissió Nacional d'Afers Indígenes és una institució de Costa Rica. Va ser creada el 9 de juliol de 1973 mitjançant la llei número 5251 de la República. La seva funció principal és ser la institució governamental que maneja el relatiu als indígenes de Costa Rica i la defensa dels seus drets.
La CONAI ha estat àmpliament criticada pel que molts consideren és l'incompliment de les seves funcions principals. La Defensoria dels Habitants va emetre un informe en 2011 on critica la gestió de CONAI i la seva ingerència en afers interns dels indígenes. En 2010 la Sala Constitucional va declarar il·legal els permisos que emetia CONAI per permetre a persones no indígenes residir en territoris indígenes i posseir-hi propietats. Així mateix en 2011 la comunitat indígena de Kéköldi va demandar a l'Estat en les figures de l'Institut de Desenvolupament Rural i CONAI per no prendre les mesures d'expropiar als pobladors no indígenes del seu territori, judici que el Tribunal Contenciós Administratiu va fallar a favor dels demandants. Una altra crítica que se li fa és la seva oposició a la Llei de Desenvolupament Autònom dels Pobles Indígenes, que dotaria d'autonomia política a les comunitats.

## Referències

* ↑ http://www.conai.go.cr/index.php/nosotros Arxivat 2015-09-25 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 CONAI: Un reflejo más del abandono estatal hacia los indígenas en Costa Rica Arxivat 2015-09-25 a Wayback Machine.. Fernanda Jiménez y Diego Molina. Revista Amauta, 12 d'octubre del 2011

## Enllaços externs

* CONAI
# Colibrí àngel de gorja ametista

El colibrí àngel de gorja ametista (Heliangelus amethysticollis) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos i garrigues de les muntanyes del sud-est de l'Equador i nord-oest de Bolívia. Ha estat considerat coespecífic d'Heliangelus clarisse i Heliangelus spencei.

## Referències

* ↑ «Colibrí àngel de gorja ametista». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Colibrí àngel gorjadaurat

El colibrí àngel gorjadaurat (Heliangelus micraster) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos clars dels Andes, del sud de l'Equador i nord-oest del Perú.
Ha estat considerat coespecífic d'Heliangelus exortis.
# Sayyid Alà-ad-Din Àlam-Xah

Sayyid Alà-ad-Din Àlam-Xah fou el quart i darrer sultà de Delhi de la dinastia dels Sayyids. Va governar formalment de vers el 1445 a 1451 però des de 1448 ja no tenia cap poder excepte el govern local a Badaun.
El 1447 Bahlul Lodi va atacar Delhi per agafar el poder, sense èxit. El 1448 el sulta va decidir executar al seu wazir Hamid Khan que assabentat, va fugir a Badaun però poc després es va apoderar del palau de Delhi (1448), mentre el sultà fugia a Badaun. Mahmud Shah Sharki de Jaunpur va reclamar el tron de Delhi al·legant que el sultà Sayyid Alà-ad-Din Àlam-Xah era el germà de la seva dona. Hamid Khan es va veure en posició dèbil a causa de les maniobres del sultà i de l'hostilitat de part de la noblesa de Delhi, i va cridar a Bahlul Lodi de Sirhind, Lahore, Dipalpur i en general del Panjab. Bahlul va anar a Delhi, però hàbilment va refusar assolir el govern perquè es va adonar que les circumstàncies no eren favorables.
Dos anys després va ordenar al seu cosí i cunyat Kutb Khan Lodi l'arrest d'Hamid Khan, del que no es fiava, i va proposar restaurar al tron amb poder efectiu a Sayyid Alà-ad-Din Àlam-Xah, però aquest va abdicar a favor de Bahlul preferint viure una vida fàcil allunyat del poder a Badaun. Així Bahlul va pujar al tron de Delhi el 19 d'abril de 1451 amb el títol de Abu l-Muzaffar Bahlul Shah inaugurant la dinastia Lodi. Kutb Khan Lodi per orde de Bahlul va enverinar a Hamid Khan poc després.
Sayyid Alà-ad-Din Àlam-Xah va restar a Badaun on va governar fins a la seva mort el juliol del 1478. Llavors aquest domini fou annexionat pel sultà Husayn Shah Sharki de Jaunpur.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, pàgs 122, 123 i 124, article Sayyids.
# E264

La ruta europea E264 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Jõhvi (Estònia) i finalitza a Inčukalns (Letònia). Té una longitud de 340 km. Té una orientació de nord a sud.
# Els Alçaments de la Terra

Els Alçaments de la Terra (en francès: Les Soulèvements de la Terre, SdT) és una organització ecologista francesa creada el gener del 2021. El Consell de Ministres de França va resoldre'n la dissolució el 21 de juny del 2023, tal com havia anunciat prèviament el ministre de l'interior Gérald Darmanin, que sovint havia optat per qualificar els mètodes de lluita del col·lectiu com «ecoterroristes». El procediment de dissolució es va iniciar a finals de març, pocs dies després de violents enfrontaments entre gendarmes i opositors a la construcció de megaconques a Sainte-Soline. La mesura va anar acompanyada de la detenció per part de la divisió antiterrorista de la Gendarmeria d'una quinzena d'activistes de l'organització, fet pel qual es van convocar concentracions de protesta arreu del país.
El decret la dissolució d'aquesta entitat amb 110.000 persones afiliades i 180 comitès locals arriba després d'anys d'accions, manifestacions i sabotatges contra els interessos oligarques. Els seus objectius s'han situat sempre en clau ambiental i contra «projectes nocius», extractivistes o de l'agroindústria. Els darrers anys, els seus membres han organitzat trobades i cimeres que sovint han comportat accions de sabotatge: contra la cimentera Lafarge, els camps de transgènics de Monsanto, les megabasses o infraestructures viàries sobredimensionades.
Nombroses organitzacions i personalitats han denunciat l'intent de dissolució de la xarxa, entre les quals sindicats com la majoritària CGT, Solidaires o l'organització pagesa Confederation Paysanne.
Aquesta dissolució queda suspesa l'11 d'agost de 2023, i després anul·lada el 9 de novembre de 2023 pel Consell d'Estat.

## Referències

* ↑ «El govern francès il·legalitza un grup ecologista que defensa l'acció directa». ElPuntAvui.cat, 06-07-2023. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ Bourgeois, Marie-Pierre. «Soulèvements de la Terre: quel est ce collectif et que lui reproche le gouvernement?» (en francès). BFM TV, 21-06-2023. [Consulta: 22 juny 2023].
* ↑ Forès, Laia. «Per què Macron il·legalitza el grup ecologista més actiu de França?». Ara, 22-06-2023. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «Les Soulèvements de la Terre : le Conseil d’Etat suspend la dissolution en référé» (en francès). Le Monde.fr, 11-08-2023.
* ↑ Prats Ruhí, Marc. «França il·legalitza un dels col·lectius ecologistes més actius, acusats d'"ecoterrorisme"». 324cat, 22-06-2023. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ Larios, Guille. «L'Estat francès intenta esclafar el moviment ecologista radical». Directa.cat, 22-06-2023. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «Aixecaments de la Terra: Composició i estratègia de l’acció de masses». L'Accent, 31-07-2023.
* ↑ Rellandini, Stefano «Le Conseil d’Etat annule la dissolution des Soulèvements de la Terre» (en francès). Le Monde, 09-11-2023.
# Antonino Catalano

Antonino "Nino" Catalano (Palerm, Sicília, 3 de juliol de 1932 – Villafrati, 20 d'abril de 1987) fou un ciclista italià, que fou professional entre 1958 i 1961. En aquest breu espai de temps destacà una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1959.

## Palmarès

* 1953
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Pulla i Lucania
* 1958
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Rioja
** Vencedor de la classificació de la muntanya a la Volta a Suïssa
* 1959
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Gran Premio Ciclomotoristico

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1958. 30è de la classificació general
* 1959. 25è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1960. 55è de la classificació general
* 1961. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1958. 19è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CATALANO Antonino "Nino"». [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Antonino Catalano» (en italià). [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Quando Nino Catalano, al Tour de France, festeggiò la sua "Santuzza"» (en italià). [Consulta: 31 gener 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Dilluns tempestuós

Dilluns tempestuós (títol original: Stormy Monday) és una pel·lícula del 1988, debut del director Mike Figgis. Protagonitzada per Sean Bean, Tommy Lee Jones, Sting i Melanie Griffith, és un thriller negre. La banda sonora de jazz és també de Figgis. Rodada a Newcastle-upon-Tyne, Anglaterra, la pel·lícula és una mica un homenatge a Get Carter. El títol de la pel·lícula és aquest després que el cantant i guitarrista del grup de blues T-Bone Walker signés la cançó "Call It Stormy Monday (But Tuesday Is Just As Bad)". Ha estat doblada al català.

## Argument

Un jove, Brendan (Sean Bean), busca feina en un club de jazz ('The Key Club') propietat de Finney (Sting). Es suggereix que Finney té connexions passades amb el delicte organitzat però està intentant deixar-ho enrere. Dos gàngsters arriben per fer a Finney una oferta que 'no pugui rebutjar' pel seu club però Brendan els sent i adverteix Finney. Alhora, Newcastle està preparant una visita d'un grup d'inversors americans que espera comprometre en un grandiós projecte de regeneració. Kate (Melanie Griffith), una cambrera, ha estat contractada per servir la delegació. Kate i Brendan es coneixen i s'enamoren. En el grup de visites està Cosmo (Tommy Lee Jones), un home de negocis corrupte que vol Kate com a prostituta per assegurar tractes empresarials. Cosmo pressiona Finney explicant com les posicions de club es posen al mig dels seus plans per la ciutat portant-lo a un conflicte eventual.

## Producció

La producció era inicialment un projecte de baix pressupost finançat per Canal 4 i British Screen. Quan la pel·lícula va atreure inversors estatunidencs es va suggerir que la pel·lícula canviés el repartiment amb actors americans. Tant Melanie Griffith com Tommy Lee Jones estaven en un punt baix de les seves carreres i van acordar la feina a menys cost.

## Rebuda

Dilluns tempestuós va rebre més aviat una rebuda positiva de crítiques. Té un índex del 73% a Rotten Tomatoes.

## Sèrie de televisió

La pel·lícula va ser seguida per la sèrie d'ITV Finney el 1994, protagonitzada per David Morrissey com a Finney. Finney també va ser produïda per Nigel Stafford-Clark.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Dilluns tempestuós. esadir.cat.
* ↑ «Stormy Monday». The New York Times.
# Mala yerba

Mala yerba és una obra de teatre escrita per Rafael Mendizábal Iturain. Fou dirigida per Eduardo Fuentes i estrenada al Teatro Reina Victoria de Madrid el 30 de març de 1989. Alguns l'han comparada amb Bajarse al moro. Va assolir un gran èxit de públic gràcies a la participació de l'actriu Rafaela Aparicio, qui fou candidata al Fotogramas de Plata a la millor labor teatral de 1990. L'obra es tornaria a representar el 2001 i com que Rafaela Aparicio havia mort fou substituïda per Queta Claver.

## Argument

Dos venedors de droga d'estar per casa veuen alterats els seus plans de vida quan els visiten l'àvia i la germana d'un dels "camells" que utilitzen per portar la droga des d'Hamburg. Després d'una sèrie de desacords entre els venedors, intenten utilitzar l'àvia com a correu sense el seu consentiment i sense que ella ho sàpiga.

## Repartiment

* Rafaela Aparicio - Àvia
* Nancho Novo
* Paloma Suárez
* Ángel Pardo
* Francisco Vidal

## Referències

* ↑ Ya visto, El País 2 d'abril de 1989
* ↑ San Sebastián y Bilbao reponen la comedia 'Mala yerba', de Mendizabal, El País, 15 d'abril de 2001

## Enllaços externs

* Fotografies de la representació al web del fotògraf Jesús Alcántara
# Comunitat de municipis del Yeun Elez

La Comunitat de municipis del Yeun Elez (CCYE) (en bretó Kumuniezh kumunioù ar Yeun Elez) és una estructura intercomunal francesa, situada al département del Finisterre a la regió Bretanya, dins el país de Centre Oest Bretanya. Té una extensió de 233,7 kilòmetres quadrats i una població de 4.492 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 8 comunes :
* Loqueffret
* Botmeur
* Brasparts
* Brennilis
* La Feuillée
* Lopérec
* Plouyé
* Saint-Rivoal

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Finisterre

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis del Yeun Elez Arxivat 2011-03-03 a Wayback Machine.
# Enchelyurus petersi

Enchelyurus petersi és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Referències

* ↑ Peters W. (C. H.), 1868. Über die von Hrn. Dr. F. Jagor in dem ostindischen Archipel gesammelten und dem Königl. zoologischen Museum übergebenen Fische. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1868. 254-281.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# E25

La ruta E-25 forma part de la Xarxa de carreteres europees, concretament de les carreteres de recorregut Nord-Sud, inicia el seu recorregut en la ciutat de Hoek van Holland els (Països Baixos), recorre els Països Baixos, Bèlgica, Luxemburg, França, Suïssa i Itàlia, on el traçament s'interromp en Gènova fins Bastia (Còrsega), torna a interrompre's des de Bonifacio (Còrsega) fins Porto Torres (Sardenya), i finalment torna a interrompre's des de Càller (Sardenya) fins a Palerm (Sicília) on finalitza el seu recorregut. La seva longitud és de 1.830 km.
* E25 al seu pas pels Països Baixos.
* E25 al seu pas per Suïssa.
* E15 al seu pas pel túnel de Montblanc, costat d'Itàlia.

## Referències

* ↑ «European Agrement on Main International Traffic Arteries (AGR)» (en anglès). [Consulta: 8 març 2013].
# Schizothorax progastus

Schizothorax progastus és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes, de l'Índia, el Nepal i Bhutan.
Els adults poden assolir els 50 cm de longitud.

## Referències

* ↑ McClelland, John. Indian Cyprinidae (eBook gratuït). tom 19 part 2. Bishop's College Press, 1839, p. 471.
* 1 2 Torres, Armi G.; Reyes, Rodolfo B. «[https://www.fishbase.de/summary/Schizothorax-progastus.html Schizothorax progastus (McClelland, 1839) Dinnawah snowtrout]». FishBase.
* ↑ Gyeltshen, Karma. «Cold water fishes of the Trans-Himalayan Region: Bhutan» (en anglès). FAO. [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
# Emin Ağayev

Emin Ağayev (Bakú, 10 d'agost de 1973) és un exfutbolista azerbaidjanès de la dècada de 1990.
Fou 65 cops internacional amb la selecció de l'Azerbaidjan. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Neftchi Baku PFC, FC Anzhi Makhachkala, FC Khimki i FC Baltika Kaliningrad, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Career stats at Footballfacts
* ↑ Mamrud, Roberto. «Emin Rafael Agaev – International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ Лауреаты сезона 2009-го года Arxivat 28 November 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Antonino Ibarrondo Oleaga

Antonino Ibarrondo Oleaga (Oñati, 12 de juny de 1914 - ?, 1985) fou un compositor i director d'orquestra basc.
Nascut a la localitat basca d'Oñati el 12 de juny de 1914, al llarg de la seva formació musical, estudià clarinet, harmonia musical i composició, competències que li permetí estar de director en diverses bandes municipals. Inicià la seva carrera professional formant part de la Banda Municipal d'Oñati, de la que assumí la direcció durant 32 anys. L'any 1972 abandonà el càrrec per a assumir el càrrec d'una altra banda musical, en aquest cas, la de Sestao. Finalment, després de set anys dirigint aquesta banda, passà al capdavant de la de Bilbao.
Com a compositor es dedicà a treballar diversos gèneres: des d'obres de concert fins a peces musicals de txistu, passant per composicions de veu i piano, com l'«Himno a la Madre Soledad» o l'«Himno de Requetes». Així mateix, l'any 1953 destacà amb cançons de renom com el tango «Buscando un camino», el vals «Noche de ensueño» o el pasdoble «Frenético». Altres cançons importants del seu repertori foren el bolero «Linda estrella» i un bon nombre de fandangos, arin-arins i passacarrers com ara «Gure artzaia», «Ume aundia», «Rochapea», «Ay, ay, de mí», «Ongi Etorri», «Calerito txantxiku» o el seu «Himno a la Real Sociedad». Foren d'especial incidència les obertures en llengua basca «Ibar-aldian», «Arantza-artean» i «Kuku soñua». També convé destacar la seva tasca com a arranjador així com l'elaboració de dues col·leccions de música de ball. L'any 1992 fou distingit amb un homenatge per part de la Federació de Bandes de Gipuzkoa.
Els seus fills Felix i Inaxio mantingueren la línia del seu pare, el primer com a compositor de música contemporània i el segon com a director de la Banda Musical d'Oñati.

## Referències

* 1 2 3 «Ibarrondo Oleaga, Antonino» (en castellà). AuñamendiiEuskoIkaskuntza.eus. [Consulta: 14 juny 2018].
* ↑ Elordi, Ane. «Antonino Ibarrondo gogoan» (en basc). Goiena.eus, 07-06-2014. [Consulta: 14 juny 2018].
* 1 2 «Antonino Ibarrondo y los bailables de los 70, protagonistas del recital de la Banda» (en castellà). DiarioVasco.com, 22-03-2014. [Consulta: 14 juny 2018].
* ↑ Ibargutxi, Felix. «Antonino Ibarrondo banda-zuzendariaren biografia argitaratu da, ehun urteak direla-eta» (en basc). DiarioVasco.com, 06-11-2014. [Consulta: 14 juny 2018].