OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gao Xiang

    Advertiment: Un altre Gao Xiang va ser un general durant el període dels Tres Regnes
Gao Xiang (en xinès: 高翔; en pinyin: Gāo Xiáng) fou un cèlebre pintor de la dinastia Qing que va néixer el 1688 i va morir el 1753. En la història de l'art, se'l troba vinculat al grup dels Vuit excèntrics de Yangzhou, que rebutjaven l'ortodòxia i les idees imperants sobre pintura tot cercant un estil profundament expressiu i individualista (que podia explicar-se per la forta personalitat de cadascun dels seus membres). La majoria eren d'orígens humils.

## Bibliografia

* “Eight Eccentrics of Yangzhou in Qing Dynasty” (Edició xinesa. D' ABC Autor). Edicions Forbidden City Press, 2011, ISBN 7800473716 / ISBN 9787800473715.
* Sobre Els Quatre Mestres d'Anhui, els Vuit Mestres de Jiling i els Vuit Excèntrics i altres: ”Chinese Landscape Painting as Western Art History”. De James Elkins. Hong Kong University Press. 2010.pàgs 116 i 117.

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/62Arts13883.html Arxivat 2013-05-12 a Wayback Machine.
# Djebel Khroufa

Djebel Khroufa és una muntanya boscosa de Tunísia declarada reserva natural pel govern per la protecció principalment del cérvol de Barbaria el 18 de desembre de 1993, situada a la delegació de Nefza, a la governació de Béja. Ocupa una superfície de cent vint-i-cinc hectàrees.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en àrab). Atlas des Paysages de Tunisie, 2009. Arxivat de l'original el 2022-05-24 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Séthom, Hafedh; Kassab, Ahmed. Les régions géographiques de la Tunisie (en francès). Université de Tunis, 1981.
* ↑ Kassab, Ahmed; Séthom, Hafedh. Géographie de la Tunisie: le pays et les hommes (en francès). Université de Tunis, 1980.
# Timòcares

Timòcares (en llatí Thymochares o Thymocharis, en grec antic Θυμοχάρης, Θυμόχαρις) fou un militar atenenc que va viure al segle v aC.
Va dirigir un petit estol enviat ràpidament a Eubea per oposar-se a la flota peloponèsia dirigida per Hegesàndrides. La seva aparició havia produït molta alarma a Atenes.
Timòcares va ser derrotat prop d'Erètria i tota l'illa d'Eubea es va revoltar a favor d'Esparta excepte Oreos l'any 411 aC, segons diu Tucídides. Més tard, Hegesàndrides va sortir d'Eubea per actuar en col·laboració amb Míndar més al nord i Timòcares va seguir d'arrere d'ell, en la mateixa direcció amb uns quants vaixells. En la batalla que va seguir, els lacedemonis van tornar a sortir victoriosos, com explica Xenofont. Després d'aquest fet no hi ha més notícies de Timòcrates.

## Referències

* ↑ Thymochares a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1116
# Giuseppe Cavanna

Giuseppe Cavanna (Vercelli, 18 de novembre de 1905 - Vercelli, 3 de novembre de 1976) fou un futbolista i director tècnic italià, que jugava en la posició de porter.

## Internacional

No va disputar cap partit amb la selecció de futbol d'Itàlia però va formar part de la plantilla que va participar en la Copa Mundial de Futbol de 1934.

### Participacions en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat |
| Copa Mundial de Futbol de 1934 | Itàlia | Campió |

## Palmarès
### Copes internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa Mundial de Futbol | Selecció d'Itàlia | Itàlia | 1934 |

## Referències

* ↑ «Dati anagrafici» (en italià). enciclopediadelcalcio.it. [Consulta: 11 juliol 2012].
* ↑ «Convocazioni e presenze in campo» (en italià). figc.it. Arxivat de l'original el 6 d'octubre de 2015. [Consulta: 11 juliol 2012].
* ↑ «Copa Mundial de la FIFA Italia 1934». es.fifa.com. Arxivat de l'original el 28 d'agost de 2012. [Consulta: 11 juliol 2012].
# Gao Zhunyi

Gao Zhunyi (Yanji, 21 d'agost de 1995), xinès: 高准翼, pinyin Gāo Zhǔnyì; coreà: 고준익, RR Go Joon-ik, és un jugador de futbol xinès d'ascendència coreana. Va disputar 2 partits amb la selecció de la Xina.

## Estadístiques

Selecció de la Xina :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Girocúpulorotonda pentagonal allargada

En geometria, la girocúpulorotonda pentagonal allargada es pot construir allargant una girocupulorotonda pentagonal inserint un prisma decagonal entre les dues meitats. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{41}$). Té simetria D$_{5h}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Johnson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Gavina andina

La gavina andina (Chroicocephalus serranus) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita llacs de muntanya dels Andes, des de l'Equador, cap al sud, a través del Perú i Bolívia fins al centre de Xile i zona limítrofa de l'Argentina.
# Gerres ryukyuensis

Gerres ryukyuensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* El mascle fa 13,9 cm de llargària màxima i la femella 14,4.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el nord-oest d'Okinawa (les illes Ryukyu, el Japó).

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool.. 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Iwatsuki, Y., S. Kimura & T. Yoshino, 2007. A review of the Gerres subfasciatus complex from the Indo-West Pacific, with three new species (Perciformes: Gerridae). Ichth. Research v, 54: 168-185.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# MDG

MDG té els següents significats:
* Museu de Granollers, museu d'història i cultura de Granollers (Vallès Oriental)
* Partit Verd (Suècia) (del seu nom en suec Miljöpartiet De Gröna), partit polític de Suècia
* Moviment Democràtic Guineà, partit polític de Guinea Bissau
* Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni (del seu nom en anglès Millennium Development Goals), fites per a un millor desenvolupament humà al món pactades per les Nacions Unides
# Eleccions legislatives italianes de 1968

Les eleccions legislatives italianes de 1968 se celebraren el 19 de maig. Hi debutarà el recien unificat PSI-PSDI amb un bon resultat, mentre que el PSUP arrabassà vots al PCI per l'esquerra.

## Cambra dels Diputats

← Eleccions legislatives italianes, 1968 → :
| Partits | vots | % | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 12.441.553 | 39,12 | 266 |
| Partit Comunista Italià (PCI) | 8.557.404 | 26,91 | 177 |
| PSI-PSDI Unificats (PSU) | 4.605.832 | 14,48 | 91 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 1.851.060 | 5,82 | 31 |
| Moviment Social Italià (MSI) | 1.414.794 | 4,45 | 24 |
| Partit Socialista Italià d'Unitat Proletària (PSIUP) | 1.414.544 | 4,45 | 23 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 626.567 | 1,97 | 9 |
| Partit Democràtic Italià d'Unitat Monàrquica (PDIUM) | 414.423 | 1,30 | 6 |
| Südtiroler Volkspartei (SVP) | 152.954 | 0,48 | 3 |
| altres | 324.122 | 1,02 | 0 |
| Totae | 31.803.253 | 100,00 | 630 |

## Senat d'Itàlia

| Partits | vots | vots (%) | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 10.965.790 | 38,34 | 135 |
| Partit Comunista Italià (PCI) - Partit Socialista Italià d'Unitat Proletària (PSIUP) | 8.583.285 | 30,01 | 101 |
| PSI-PSDI Unificats (PSU) | 4.355.506 | 15,23 | 46 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 1.936.943 | 6,77 | 16 |
| Moviment Social Italià (MSI) | 1.380.452 | 4,83 | 11 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 620.658 | 2,17 | 2 |
| Partit Democràtic Italià d'Unitat Monàrquica (PDIUM) | 308.916 | 1,08 | 2 |
| Südtiroler Volkspartei (SVP) | 131.080 | 0,46 | 2 |
| altres | 318.617 | 1,11 | 0 |
| Total | 28.601.247 | 100,00 | 315 |
# Gao Yi

Gao Yi (21 d'abril de 1980) és una esportista xinesa que va competir en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora d'una medalla de plata al Campionat Mundial de Piragüisme de 2002 en la prova de K4 1000 m.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Atenes 2004, on va finalitzar setena en la prova de K4 500 m.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Esdeveniment |
| 2002 | Sevilla ( Espanya) | 2 | K4 1000 m |

## Referències

* ↑ Gao Yi en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ Llesta de medallistes olímpics i mundials en piragüisme (1936-2007): part 1, part 2. Federació Internacional de Piragüisme (anglès)
* ↑ Gao Yi Arxivat 2012-10-23 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).

## Enllaços externs

* «Gao Yi». Olympics at Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. Arxivat 2012-10-23 a Wayback Machine.
# Edifici Peraza

Edifici Peraza es un gratacels de Bogotá construït el 1921. Fou el primer edifici de set pisos que va comptar amb ascensors a Colòmbia. Es troba al davant de l'antiga estació de ferrocarril de La Sabana, sobre la vorera sud-oriental del carrer 13 amb carrera 17. És considerat el primer gratacels de Bogotà i fou catalogat monument nacional el 1988. Fou construït pel comerciant Manuel Maria Peraza i fou dissenyat per l'arquitecte Pablo de la Cruz, tambe creador de l'antic Palau de Justícia, cremat durant les revoltes del 9 d'abril de a 1948. En el 1930 albergà l’hotel La Estación.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb un punt fix central que distribueix a les crugies nord i sud de la planta. La façana principal sobre el carrer 13 es de pedra i està dividida en tres parts verticals i horitzontals. Té un primer cos de dos nivells d'alçada amb tres portes-finestra coronades per arcs de mig punt que rematen aquest cos en el segon nivell. El segon cos està format per una franja central i dos laterals amb obertures rectangulars que s'estén al llarg de quatre pisos, en l'últim dels quals es rematen cinc finestres amb arcs de mig punt. L'última planta té al centre dues finestres mes petites que la resta, aparellades i coronades per arcs de mig punt, que estan flanquejades per obertures rectangulars. Un frontó semicircular ornamentat corona l'edifici.

## Referències

* 1 2 Ospina, Katherine. «El olvido del primer rascacielos de Bogotá, el Manuel M. Peraza» (en castellà). El Nuevo Siglo, 25-08-2019. [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Motoa Franco, Felipe. «El ocaso del primer 'rascacielos bogotano'» (en castellà). El Tiempo, 18-05-2017. [Consulta: 26 desembre 2020].
* 1 2 3 «Iconos arquitectónicos: Edificio Manuel M. Peraza» (en castellà). Revista Axxis, 19-02-2019. [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Forero Barón, Fabián. «La historia del edificio Peraza, primer 'rascacielos' de Bogotá» (en castellà). El Tiempo, 05-10-2012. [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Rodríguez, Carlos Andrés. «Un patrimonio en alto riesgo» (en castellà). Directo Bogotá p. 23-24. Pontificia Universidad Javeriana, març-abril 2006. [Consulta: 26 desembre 2020].
# Tor (geometria)

En geometria, un tor és una superfície de revolució generada per un cercle que gira al voltant d'un eix coplanar a ell. Vulgarment, es coneix amb el nom de forma de dònut. És un cas particular del toroide, al qual la trajectòria del cercle és també circular. D'altra banda, l'esfera és un cas particular de tor, obtinguda quan l'eix de rotació és un diàmetre del cercle.
Si l'eix de rotació no interseca el cercle, el tor té un forat al centre i s'assembla a un anell. L'altre cas, quan l'eix de rotació és una corda del cercle, produeix una espècie d'esfera aixafada semblant a un coixí rodó.
Segons una definició més àmplia, el generador del tor no ha de ser necessàriament un cercle, sinó que pot ser una el·lipse o qualsevol altra corba cònica.

## Etimologia

El mot deriva de torus, paraula llatina que designava un coixí d'aquesta forma.

## Geometria

Paramètricament, un tor es pot definir per:
    $x(u,v)=(R+r\cos {v})\cos {u}\,$
    $y(u,v)=(R+r\cos {v})\sin {u}\,$
    $z(u,v)=r\sin {v}\,$
on
    u, v ∈ [0, 2π],
    R és la distància des del centre del tub al centre del tor,
    r és el radi del tub.
L'equació en coordenades cartesianes per un tor azimutalment simètric respecte a l'eix z és
    $\left(R-{\sqrt {x^{2}+y^{2}}}\right)^{2}+z^{2}=r^{2}$
L'àrea de la superfície i el volum interior d'aquest tor venen donats per
    $A=4\pi ^{2}Rr=\left(2\pi r\right)\left(2\pi R\right)\,$
    $V=2\pi ^{2}Rr^{2}=\left(\pi r^{2}\right)\left(2\pi R\right).\,$

## Vegeu també

* Tor sòlid
# Trànsit de Mercuri

Un trànsit de Mercuri és el pas del planeta Mercuri per davant del Sol, vist des de la Terra. Es produïx quan el Sol, Mercuri i la Terra es troben alineats i en aqueix ordre. Si Mercuri i la Terra orbitaren en el mateix pla, veuríem passar Mercuri pel disc solar cada vegada que Mercuri aconsegueix la mateixa longitud heliocèntrica de la Terra, és a dir, cada vegada que estigués en conjunció inferior, i com el període sinòdic és d'uns 116 dies ocorreria per terme mitjà unes tres vegades per any. Però Mercuri es mou en un pla que forma 7° amb l'eclíptica i, perquè aquest trànsit o pas es produïsca, ha d'estar prop dels nodes de l'òrbita, a més d'estar en conjunció inferior.
La Terra travessa cada any la línia de nodes de l'òrbita de Mercuri el 8-9 de maig i el 10-11 de novembre; si en aqueixa data coincideix una conjunció inferior, hi haurà pas. Hi ha una certa periodicitat en aquests fenòmens, encara que obeeix a regles complexes. És clar que ha de ser múltiple del període sinòdic. Mercuri sol transitar el disc solar, com a mitjana, unes 13 vegades per segle en intervals de 3, 7, 10, 13 anys.
No es tenen referències de passos anteriors a l'invent del telescopi. El primer a observar un trànsit de Mercuri va ser Pierre Gassendi, en un pas que Kepler havia previst per al 7 de novembre del 1631. Durant un pas, el planeta penetra en el disc per l'est i ix per l'oest, i es tracta d'un moviment retrògrad, tal com ens explica la teoria heliocèntrica de Copèrnic. Urbain Le Verrier, estudiant les observacions dels passos de Mercuri des del 1631 fins a mitjans del segle xix, va descobrir l'avanç del periheli de Mercuri que tantes implicacions ha tingut en la teoria de la relativitat d'Einstein i en la història de l'astronomia.
Els passos de Mercuri pel disc solar en el passat segle xx són els següents:
| 12 de novembre de 1907 | 7 de novembre de 1914 | 7 de maig de 1924 | 10 de novembre de 1927 |
| 11 de maig de 1937 | 12 de novembre de 1940 | 14 de novembre de 1953 | 5 de maig de 1957 |
| 6 de novembre de 1960 | 9 de maig de 1970 | 10 de novembre de 1973 | 12 de novembre de 1986 |
| 6 de novembre de 1993 | 15 de novembre de 1999 | | |
Es poden saber els passos del segle pròxim només sumant 46 anys, però açò és només aproximat perquè el trànsit del 1937, que quasi va ser només un acostament, no es va repetir el 1983. Un període de 217 anys és més exacte, però és tan llarg que no té utilitat.
Els passos de Mercuri pel disc solar en el segle xxi són els següents:
| 7 de maig de 2003 | 8 de novembre de 2006 | 9 de maig de; 2016 | 11 de novembre de 2019 |
| 13 de novembre de 2032 | 7 de novembre de 2039 | 7 de maig de 2049 | 9 de novembre de 2052 |
| 10 de maig de 2062 | 11 de novembre de 2065 | 14 de novembre de 2078 | 7 de novembre de 2085 |
| 8 de maig de 2095 | 10 de novembre de 2098 | 12 de maig de 2108 | 14 de novembre de 2111 |
# Trasideu d'Acragant

Trasideu (en grec antic: Θρασυδαῖος, llatí: Thrasydaeus) fou un tirà d'Acragant. Era fill i successor de Teró.
Durant el govern del seu pare ja va ser nomenat governador d'Hímera on, per la seva conducta arbitrària i violenta, els ciutadans es van mostrar queixosos i van estar a punt de revoltar-se. Van demanar ajut a Hieró I de Siracusa, però aquest els va trair i va fer saber a Teró el que passava. Teró va fer matar als més desafectes i a altres els va enviar a l'exili i va poder restablir plenament l'autoritat, segons diu Diodor de Sicília. No se sap si es va mantenir al capdavant del govern després d'aquests fets.
Però a la mort de Teró el va succeir sense oposició en la sobirania de les dues ciutats. Altre cop el seu caràcter tirànic i violent el va fer impopular a Acragant com abans havia passat a Hímera. Va renovar la guerra amb Hieró contra el que ja havia lluitat en vida del seu pare, i va reunir una important força de mercenaris, a més d'una lleva general a Acragant i Hímera, però va ser derrotat després d'una obstinada i sagnant lluita. La ciutat d'Acragant aprofitant aquesta derrota es va revoltar.
Va ser expulsat de la ciutat i va fugir a Grècia, però va ser arrestat a Mègara i executat públicament. Diodor situa tots aquestos esdeveniments l'any 472 aC, l'any de la mort de Teró, però probablement va passar algun temps més.

## Referències

* ↑ Thrasydaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1109
# Tinocor menut

El tinocor menut (Thinocorus rumicivorus) és una espècie d'ocell de la família dels tinocòrids (Thinocoridae) que habita zones àrides a la llarga de la costa des del sud-oest de l'Equador, cap al sud, a través del Perú fins al nord-oest de Xile i zones de l'altiplà andí a l'oest de Bolívia, Xile i nord-oest de l'Argentina fins Terra del Foc i l'Illa de Los Estados.
# Tinolins

Els tinolins (Tinoliinae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae).
L'anàlisi filogenètica només dona suport feble a la subfamília com a clade. La subfamília pot ser revisada significativament després d'estudis més profunds.

## Gèneres

* Poeta
* Tamsia
* Tinolius

## Referències

* ↑ Zahiri, Reza; et al. (2011). "Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)". Systematic Entomology. doi:10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x
# Trial de Sant Llorenç 1982

L'edició de 1982 del Trial de Sant Llorenç fou la 16a d'aquesta prova, organitzada pel Motor Club Terrassa. El trial era la primera prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el 21 de febrer a Olot, Garrotxa. Hi participaren 100 pilots, els quals hagueren de superar 21 zones repartides al llarg d'un recorregut que calia completar 2 vegades.
Durant tota la jornada no va parar de ploure, amb la qual cosa l'aigua, el fred i el fang varen donar a la prova un caire de trial britànic. Al final de l'esdeveniment, s'organitzà un gran embús a l'aparcament públic, quan els molts seguidors que hi havien assistit volgueren sortir-ne tots de cop, empesos per la pluja i la por de quedar-hi atrapats.

## Classificació

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Eddy Lejeune | Honda | 65 |
| 2 | Bernie Schreiber | SWM | 79 |
| 3 | Gilles Burgat | Fantic | 86 |
| 4 | Jaume Subirà | Fantic | 88 |
| 5 | Manuel Soler | Montesa | 88 |
| 6 | Ulf Karlson | Montesa | 89 |
| 7 | John Lampkin | Armstrong | 96 |
| 8 | Toni Gorgot | Montesa | 97 |
| 9 | Scott Head | Italjet | 97 |
| 10 | Martin Lampkin | SWM | 98 |

## Referències

* ↑ «Trial de Sant Llorenç: El belga Lejeune fue imbatible» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 22-02-1982. [Consulta: 14 gener 2014].
* «Trial World Championship 1982 - G.P. Spain - Espagne» (PDF) (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 12 de gener 2014. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Tisiè Gal

Tisiè Gal (en llatí: Tisienus Gallus) va ser un general romà del segle i aC.
Era partidari de Luci Antoni i de Fúlvia en l'anomenada guerra de Perusa contra Octavi August l'any 41 aC. Octavi va atacar Núrsia però Tisiè que tenia el comandament de la fortalesa, el va rebutjar. L'any 36 aC es va unir a Sext Pompeu a Sicília i li va aportar reforços, però després de la derrota de Sext Pompeu es va rendir a Octavi amb les tropes sota el seu comandament. En parlen Cassi Dió i Apià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Gallus, Tisienus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 8 desembre 2023].
# Uretra prostàtica

La uretra prostàtica, (en llatí: pars prostatica urethrae) és la part més ampla i més dilatable del canal de la uretra, fa uns 3 cm de llargada.
Discorre gairebé verticalment a través de la pròstata des de la seva base fins al seu àpex; la forma del canal és fusiforme, essent més ampla al mig que a les extremitats, i és més estreta per sota, on s'uneix amb la part membranosa.
La secció transversal té forma de ferradura de cavall.

## Referències

Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.
# Uretamendi

Uretamendi és un barri del districte bilbaí d'Errekalde. Té una superfície de 0,20 quilòmetres quadrats i una població de 2.769 habitants (2004). Limita al nord amb el barris d'Errekaldeberri i Iturrigorri i al sud amb les muntanyes Arraitz.

## Etimologia

El seu nom ve del basc ur+eta+mendi (aigua i muntanya). En dos anys va passar de ser una zona de barraques a un barri residencial.

## Transports

* Bilbobus: Línies per Uretamendi/Betolaza:
| Línia | Recorregut | Freqüència (minuts) |
| 27 | Arabella - Betolaza | 15´ |
# Universitat Centreeuropea

La Universitat Centreeuropea (Central European University, CEU) és una universitat privada de recerca acreditada a Àustria, Hongria i els Estats Units d'Amèrica, amb campus a Viena i Budapest. La universitat és coneguda per la seva fortalesa en les ciències socials i humanitats, la baixa proporció estudiant-professorat i el cos d'estudiants internacionals.
Un principi central de la missió de la universitat és la promoció de societats obertes, com a resultat de la seva estreta associació amb les Open Society Foundations.

## Antics alumnes

Des dels seus inicis, s'han graduat a CEU 16.795 estudiants de 147 països, la majoria dels quals van treballar en empreses, educació, investigació o govern.

## Referències

* ↑ Lydia Gall. «Central European University». Human Rights Watch, 25-10-2018. «The CEU, one of the most prestigious universities in Central Europe...»
* ↑ «Politics & International Studies», 25-02-2020.
* ↑ Abbott, Alison «Elite Hungarian university may be saved». Nature News, 2017. DOI: 10.1038/nature.2017.22761.
* ↑ «Elite university could close | DW | 20.04.2017». Deutsche Welle.
* ↑ «Rethinking Open Societies: Schools and Departments». Central European University.
* ↑ «Alumni». Central European University, 2017.
# Tupaia de cua vermella

La tupaia de cua vermella (Tupaia splendidula) és una espècie de tupaia de la família dels tupàids. És endèmica d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ Han, K. H.; Maryanto, I.. Tupaia splendidula. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 novembre 2014.
# Tupaia de l'Índia

La tupaia de l'Índia (Anathana ellioti) és una espècie de tupaia que viu als boscos de l'Índia, al sud del riu Ganges. És l'única espècie del gènere Anathana. S'han descrit tres subespècies: A. e. ellioti, A. e. pallida i A. e. wroughtoni. Fou anomenada en honor del naturalista escocès Walter Elliot.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 125. ISBN 978-0801893049.

## Bibliografia

* Karthikeyan, S. 1992. A Preliminary Study of the Indian Tree Shrew at Yercaud, India. Submitted to WWF-India, Tamil Nadu state office, Patrocinat per la WWF-US. Setembre del 1992, pàgina 40, (en anglès).
* Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999, ISBN 0801857899, (en anglès).