OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Châtrices

Châtrices és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 35 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Châtrices era de 35 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 26 habitatges eren cases. Dels 15 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 3 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Châtrices el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 16 persones, 13 eren actives i 3 eren inactives. Les 13 persones actives estaven ocupades(8 homes i 5 dones).. De les 3 persones inactives 1 estava jubilada, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Châtrices hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 790 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Châtrices a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Châtrices a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Club Atlético Juventud (Las Piedras)

El Club Atlético Juventud, més conegut com a Juventud de Las Piedras, és un club de futbol uruguaia de la ciutat de Las Piedras, al departament de Canelones. Va ser fundat en 1935 i actualment juga la segona divisió uruguaia.
El Juventud fou fundat en 1935 per un grup de joves de la ciutat de Las Piedras, en els anys 80, es va filiar a l'Associació Uruguaiana de Futbol participant de divisions inferiors. El 1999, ascendió a Primera División, fer campanyes raonables. El 2015, els Pedrenses classificat per a la Copa Sud-americana, primera vegada on el club competeix en una competició internacional, on van caure pel club equatorià Emelec en els penaltis.

## Palmarès

* Segunda Divisió: 1
       1999
* Tercera Divisió: 1
       1995

## Referències

* ↑ «Historia» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-06-03. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ Univision. «Juventud de Las Piedras, el pequeño club uruguayo que impulsó a Lucas Cavallini… y a Federico Viñas» (en castellà). [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Emelec superó en penales a Juventud de Las Piedras en la Copa Sudamericana» (en castellà), 17-09-2015. [Consulta: 29 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Club Atlético Juventud - Lloc web oficial (castellà)
# Cheviot (Ohio)

Cheviot és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 9.015 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cheviot tenia 9.015 habitants, 4.064 habitatges, i 2.202 famílies. La densitat de població era de 3.000,6 habitants/km².
Dels 4.064 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,1% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 45,8% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.150 $ i la renda mediana per família de 48.947 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.886 $ mentre que les dones 28.202 $. La renda per capita de la població era de 19.686 $. Aproximadament el 5,2% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cheviot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cheviot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Thou

«Thou» té aquests significats:
* Thou (Cher), municipi francès al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira)
* Thou (Loiret), municipi francès al departament del Loiret (regió de Centre – Vall del Loira)
* Le Thou, municipi francès al departament del Charente Marítim (regió de la Nova Aquitània)
# Gallina serrana

La Gallina Serrana de Terol és una gallina autòctona, rústica, adaptada a la vida al camp. De tipus mediterrani, té una doble aptitud tant de posta com de carn. Els ous són de color crema amb diverses tonalitats, amb un pes de 65 g. i un total anual de 150 ous/gallina. El pes és de 3,2-3,5 kg els mascles i 2,2-2,5 kg les femelles.
L'abandonament del medi rural i l'arribada de noves races híbrides, han desplaçat la gallina serrana, posant en greu perill la seva existència. L'any 2005 es crea l'Associació de Criadors de gallina serrana de Terol (Avigaster) amb la intenció de conservar la raça i fomentar-ne l'estudi.

## Referències

* ↑ Gallina serrana Arxivat 2016-10-29 a Wayback Machine. a fesacosur
* ↑ GANADO AVÍCOLA-GALLINA SERRANA DE TERUEL, al web de la Diputació de Terol
* ↑ La genética, al servicio de la avicultura, heraldo.es, 20 de març de 2015

## Enllaços externs

* Avigaster
* Gallina serrana a Facebook
# Galidictis

Galidictis és un gènere de carnívors de la subfamilia dels galidins, endèmic de Madagascar.
Conté les següents espècies:
* Mangosta de bandes amples (Galidictis fasciata).
* Mangosta de Wozencraft (Galidictis grandidieri).

## Referències

* ↑ Wozencraft, W. C. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 2142. ISBN 9780801882210.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Gorni (Orenburg)

* Per a altres significats, vegeu «Gorni».
Gorni (en rus: Горный) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 246 habitants, pertany al municipi de Kuvai.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].
# Madal

El madal (en nepalés, मादल) és un instrument musical membranòfon originari del Nepal. És un xicotet tambor de doble pedaç, utilitzat en general per a mantenir el ritme en la música folklòrica nepalesa. És el tambor de mà més popular i utilitzat amb major freqüència al Nepal. El madal consisteix d'un cos cilíndric amb una lleu expansió al punt mitjà; els seus dos extrems o caps es troben tancats amb un pegat de cuir, un dels caps és de major grandària que l'altre.
El madal té una corretja que es fixa al voltant de la cintura de la persona que'l toca per a mantenir-lo en posició horitzontal. La tècnica d'execució consisteix a copejar de forma rítmica un dels seus extrems o caps amb el palmell de la mà. Este instrument de percussió típic nepalés és la base de gairebé tota la música folklòrica del Nepal. El famós músic nepalés Ranjit Gazmer va portar l'instrument a la música de Bollywood i el va utilitzar en nombroses composicions, com per exemple «Hum dono do premi duniya chhod chale», i «Kanchha re kanchhi re». Existeix un tipus de tambor madal propi de les tribus antigues de l'Índia.
És originari de la comunitat Magar del Nepal. El nom antic del madal era mardal (मर्दल en nepalés).

## Construcció

Es comença tallant un tronc de fusta de manera que es cree una cavitat al seu interior, denominada ghar (घार). Les dues obertures dels extrems es cobreixen amb cuir de vaca. El cuir posseeix un cercle concèntric intern negre, d'una substància negra denominada khari (खरी), la qual és una mescla de pols de kansh (काँश) i kit (किट). Esta substància negra fa que el cuir tingua major massa i li canvie el to de vibració, per a produir un to que reverbera com una campana greu. Els dos extrems no posseeixen la mateixa dimensió; els caps gran i menut es denominen respectivament mascle i femella. El madal a més a més posseeix una sèrie de cordons que creuen el cos central. Estos cordons fabricats amb cuir de vaca són utilitzats per afinar l'instrument.

## Referències

* ↑ Darnāla, Rāmaśaraṇa. Nepālī bājā. 1. saṃskaraṇa.. Kāṭhamāḍauṃ: Ratna Pustaka Bhaṇḍāra, 2004.
* ↑ «Nepalese Madal». Arxivat de l'original el 2012-03-27. [Consulta: 18 novembre 2016].
* ↑ Kan̐ḍela, Rāmaprasāda. Nepālī lokabājā. Saṃskaraṇa. 1.. Kāṭhamāḍauṃ: Nepālī Lokabājā Saṅgrahālaya, 2004.

## Bibliografia

* Anmol, Amrita Priyamvada. «xxxvi». A: Encyclopaedia of Indian Musical Instruments. 1 a 3, 2009, p. 720. ISBN 8126140770.
* Rajagopalan, L.S.. «xvi». A: A. Purushothaman i A. Harindranath. Tremp Musical Instruments of Kerala. Sangeet Natak Akademi, 2010, p. 168. ISBN 8124605440.
# Colè

Colè (en grec antic Κόλαινος), va ser, segons la mitologia grega, un descendent d'Hermes. Pausànias explica que va ser el primer rei de l'Àtica.
Va ser expulsat del tron pel seu cunyat Amficcíon. Allunyat de la ciutat, va estar vagant per diversos llocs i es va establir al demos de Mírrina, on va consagrar un temple a Àrtemis "Colena". Va morir allà. Pausànias va veure encara una estàtua de fusta feta en honor seu.

## Referències

* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 113. ISBN 9788496061972.
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia. I, 31.3
# Colàgia de Barcelona

Colàgia o Colàgula(Barcelona, s. XIII - 1295) va ésser una monja mercedària, abadessa en 1290. És venerada com a santa per l'Orde de la Mercè i l'Església catòlica.

## Biografia

Gairebé no se sap res de la seva vida. Va néixer a Barcelona i va ésser una de les primeres companyes de Maria de Cervelló en el beateri que va obrir sota la regla de l'Orde de la Mercè; possiblement, com les altres monges, era de família noble. Quan Maria de Cervelló va morir en 1290, la succeí com a superiora. Va dur una vida austera de pregària i penitències i morí en santedat el 1295. Fou sebollida al convent de l'Hospital de Santa Eulàlia, primer convent de la Mercè de Barcelona, al costat del Palau Reial Major, però les seves restes s'han perdut.
Consta a les històries eclesiàstiques i santorals antics, i gaudí d'una certa veneració popular, però la supressió de l'orde mercedari en 1835, quan encara no s'havia incoat el procés de beatificació, provocà que aquest culte caigués en l'oblit i acabés desapareixent, mantenint-se només en el si de l'orde.

## Notes

* ↑ J. Amades. Costumari català. Barcelona: Salvat, 1950. v. IV, p. 846.
# Club Deportivo Morón

El Club Deportivo Morón és un club esportiu argentí, destacant en futbol, de la ciutat de Morón, a la província de Buenos Aires.

## Història

El club va ser fundat el 20 de juny de 1947. El 1969 aconseguí l'ascens a la primera divisió.

## Estadi

L'estadi del club és el Francisco Urbano, inaugurat el 24 d'abril de 1956.

## Palmarès

* Primera D (1955)
* Primera C (1959)
* Primera B (1970)
* Primera C (1980)
* Primera B (1989/1990)
* Primera A (1969/70,1970/71,1971/72,1997/98)

## Jugadors destacats

* Norberto Pedro Arguissain
* Miguel Ángel Colombatti
* Damian Emilio Akerman
* Mariano Enrique Seccafien

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2010-02-08 a Wayback Machine.
# Col·legi de San Xerome

El Col·legi de San Xerome (en gallec: Colexio de San Xerome) és un edifici civil de la ciutat de Santiago de Compostel·la, a Galícia, situat al costat meridional de la praza do Obradoiro, la qual tanca per aquest costat. És anomenat també Col·legi d'Artistes.

## Història

Aquest col·legi major era, originalment, una fundació de l'arquebisbe compostel·là Alonso III de Fonseca, amb la intenció de dedicar-lo a col·legi d'estudiants pobres i artistes, que se situava en el denominat Hospici de l'Azabachería. Depenia del Col·legi de Fonseca.
Durant el segle xvii, el 1652, es va decidir traslladar-lo d'aquesta ubicació. Per això es va edificar un nou edifici, en la llavors anomenada plaça de l'Hospital (ja que hi havia l'Hospital dels Reis Catòlics), i que és l'actual plaça de l'Obradoiro. Fins fa pocs anys s'atribuïen els plànols a l'arquitecte Bartolomé Fernández Lechuga, i el pati al prestigiós José de la Peña Toro; però fins avui es desconeix qui va ser realment l'autor de l'edificació. Hi va estudiar cànons i lleis Bartolomé Raxoi e Losada.
Estava dotat d'un vicerector i tres professors. Va desaparèixer com a col·legi major el 1840.

## Descripció

El resultat va ser un edifici de línies pures i amb dos cossos d'altura, en el qual es va inserir el pòrtic medieval, procedent de l'Hospici, que fins a aquella altura acollia el col·legi, que s'acostuma a datar entre 1490 i 1500. Aquest element arqueològic va ser mal interpretat en anys passats, en prendre's per una llarga persistència d'hàbits constructius dels mestres arquitectes gallecs i prova de l'arrelament de l'art romànic a Galícia.

## Usos

Durant bona part del segle xx, va ser seu de l'Escola Normal de Magisteri. Des dels anys 1980 alberga el Rectorat de la Universitat de Santiago.

## Enllaços externs

* El Col·legi de San Xerome a hispanus.com
# Col borda

«Col borda» té aquests significats:
* Col baleàrica (Brassica balearica)
* Una raça silvestre de la col (Brassica oleracea ssp. robertiana)
* Amargall (Urospermum picroides)
* Bacallans (Verbascum thapsus)
* Bràssica fruticulosa (Brassica fruticulosa)
* Col borda o col borda de traus (Magydaris pastinacea)

## Referències

* 1 2 «col». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 3 4 http://www.termcat.cat/ca/Diccionaris_En_Linia/191/Cerca/
# Coll de Masió

El Coll de Masió o de Masiot és un coll a 841,7 m. alt. del terme municipal de Tremp, a dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
Està situat a ponent de lo Masiot i dels Corrals del Masiot, a l'extrem nord-oriental de la Serra del Masiot, al sud-est del Mas de Faro, situat en el punt quilomètric 5,7 de la carretera C-1311.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Comuna de Fangatau

Fangatau és una comuna de la subdivisió Tuamotu-Gambier de la Polinèsia Francesa, situada al nord-est de l'arxipèlag.
Consta de dues comunes associades formades per dos atols: Fangatau i Fakahina. Són dos atols petits, aïllats i poc poblats. Junt amb Puka Puka formen una de les set àrees lingüístiques del tuamotu anomenada fagatau.
| Illes | Capital | Habitants (2007) | Superfície (km²) | Llacuna (km²) | Coordenades |
| Fangatau | Teana | 121 | 11 | 34 | 15° 49′ S, 140° 52′ O﻿ / ﻿15.817°S,140.867°O﻿ / -15.817; -140.867 |
| Fakahina | Tarione | 131 | 7 | 23 | 15° 59′ S, 140° 08′ O﻿ / ﻿15.983°S,140.133°O﻿ / -15.983; -140.133 |
| Comuna de Fangatau | Teana | 252 | 18 | 57 | |
# Comuna de Nukutavake

Nukutavake és una comuna de la subdivisió Tuamotu-Gambier de la Polinèsia Francesa.
La comuna inclou tres comunes associades (Nukutavake, Vahitahi i Vairaatea) i dos atols deshabitats.
| Illes | Capital | Habitants (2007) | Superfície (km²) | Llacuna (km²) | Coordenades |
| Nukutavake | Tavananui | 170 | 5,5 | – | 19° 16′ S, 138° 46′ O﻿ / ﻿19.267°S,138.767°O﻿ / -19.267; -138.767 |
| Pinaki | – | 0 | 1,3 | 0,7 | 19° 23′ S, 138° 40′ O﻿ / ﻿19.383°S,138.667°O﻿ / -19.383; -138.667 |
| Comuna associada de Vahitahi ||||||
| Vahitahi | Mohitu | 83 | 2,5 | 7,4 | 18° 47′ S, 138° 50′ O﻿ / ﻿18.783°S,138.833°O﻿ / -18.783; -138.833 |
| Akiaki | – | 0 | 1,2 | – | 18° 33′ S, 139° 13′ O﻿ / ﻿18.550°S,139.217°O﻿ / -18.550; -139.217 |
| Comuna associada de Vairaatea ||||||
| Vairaatea | Ahurua | 66 | 3 | 13 | 19° 21′ S, 139° 13′ O﻿ / ﻿19.350°S,139.217°O﻿ / -19.350; -139.217 |
| Comuna de Nukutavake | Tavananui | 319 | 13,5 | 21 | |
# Constant Ménager

Constant Ménager (Rouen, 15 d'abril de 1889 - Amiens, 19 de desembre de 1970) és un ciclista francès que fou professional entre 1907 i 1914 i el 1919. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Tour de França de 1909.

## Palmarès

* 1909
** 1r a la Imola-Piacenza-Imola
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1907. Abandona (7a etapa)
* 1908. Abandona (4a etapa)
* 1909. 7è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1910. 18è de la classificació general
* 1911. 22è de la classificació general
* 1912. Abandona (4a etapa)
* 1913. Abandona (3a etapa)
* 1914. 34è de la classificació general
* 1919. Abandona (2e etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1910. Abandona

## Referències

* ↑ «MÉNAGER Constant». [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Constant MENAGER» (en italià). [Consulta: 1r setembre 2024].
# Constant Huysmans

Constant Huysmans (11 d'octubre de 1928 - 16 de maig de 2016) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ STANNEKE HUYSMANS OVERLEDEN Arxivat 2017-10-04 a Wayback Machine. beerschotwilrijk.be
* ↑ Constant Huysmans a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Constant Huysmans Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Convent de les Mínimes

El Convent de les Mínimes és un establiment de la família mínima protegit com a bé cultural d'interès local al nucli urbà de la població de Móra d'Ebre, a la banda de migdia del terme, pel carrer del Convent i fins a la plaça de la Venerable Sor Filomena Ferrer.

## Arquitectura

Es tracta del monestir de les monges Mínimes, format per l'església del Sagrat Cor i les dependències monacals, actualment en rehabilitació. Aquestes són de planta rectangular, amb un pati central al mig i estan distribuïdes en planta baixa i pis. La façana principal presenta un portal d'arc de mig punt adovellat, amb guardapols sostingut per mènsules. A la porta hi ha gravat l'any 1894. La resta d'obertures són rectangulars, amb els emmarcaments arrebossats. Les del pis presenten unes motllures de color rosat a la part superior de les finestres. A la part superior del parament hi ha unes motllures ondulants del mateix color. La construcció està bastida en pedra de diverses mides, disposada irregularment.
L'església, dedicada al Sagrat Cor de Jesús, és d'una sola nau amb capelles laterals i absis poligonal. Tant la nau com l'absis estan coberts per voltes d'aresta sostingudes per fines columnetes adossades als murs, i amb capitells decorats. Els arcs torals són apuntats. Les capelles laterals presenten voltes apuntades, de la mateixa manera que els arcs formers que s'obren a la nau, també apuntats. El cor, als peus del temple, està sostingut per una volta d'aresta força rebaixada, dividida en dues tramades. Una de les claus de volta està gravada amb la data 1925. Les finestres que il·luminen el temple són d'arc apuntat. La façana del temple presenta un portal d'arc apuntat motllurat, sostingut per dues columnes amb basament i capitells decorats. Damunt del portal hi ha una fornícula apuntada i, per sobre seu, una gran rosassa amb dibuix radial. El parament està coronat per un joc de motllures situat damunt d'un conjunt d'arquets.
La construcció està bastida en pedra de diverses mides, disposada regularment.

## Història

El convent va ser fundat per Filomena Ferrer i Galzeran, filla de l'escultor Feliu Ferrer i Josefa Galzeran. Quan tenia 19 anys va ingressar al monestir de Monges Mínimes de Valls; un cop allà, fruit d'una revelació, va començar les gestions per fundar un monestir a Móra però va morir sense aconseguir-ho. La fundació a Móra d'Ebre, es va portar a terme 26 anys després de la seva mort. La primera pedra es col·locà el 18 de novembre de 1883 i el 5 d'octubre de 1894 entraven les 7 monges mínimes. Com a testimoni d'aquesta inauguració es pot apreciar a una de les portes la data 1894 reblonada sobre la fusta.
El 5 de juny de 1925 es va inaugurar el temple annex, el primer Temple Expiatori d'Espanya.

## Notes

* 1 2 3 4 5 6 «Convent de les Minímes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Convent de les Mínimes». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* Mora de Ebro (Tarragona) El convento(castellà)