OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Disputa a Jersey de 2021

La crisi de Jersey de 2021 és una disputa en curs en la qual participen el Regne Unit, Jersey i França. El conflicte va començar el 5 de maig de 2021, quan les tensions arran d'una disputa pesquera haguessin escalat amb l'ordre del govern britànic liderat per Boris Johnson d'enviar dues patrulleres de la Marina Reial britànica a Jersey. Prèviament, la ministra francesa del Mar, Annick Girardin, havia amenaçat amb tallar el subministrament elètric de Jersey, que depén exclusivament de França, com a mesura de pressió en la disputa pesquera. El 6 de maig, França va respondre a la postura britànica enviant dos patrullers a Jersey.

## Referències

* 1 2 Agències. «El Regne Unit envia dues patrulleres a l'illa de Jersey en plena disputa pesquera amb França». [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ «Londres envia vaixells de guerra a impedir que els pescadors francesos bloquin Jersey». [Consulta: 6 maig 2021].
# Districte de Púchov

El districte de Púchov - (eslovac) Okres Púchov - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín. Té una superfície de 375,34 km², i el 2013 tenia 44.596 habitants. La capital és Púchov.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Púchov

### Pobles

Beluša | Dohňany | Dolná Breznica | Dolné Kočkovce | Horná Breznica | Horovce | Kvašov | Lazy pod Makytou | Lednica | Lednické Rovne | Lúky | Lysá pod Makytou | Mestečko | Mojtín | Nimnica | Streženice | Visolaje | Vydrná | Záriečie | Zubák
# Directiva Aus

La Directiva Aus (més formalment coneguda com la Directiva 2009/147/CE del Parlament Europeu i del Consell de 30 de novembre de 2009 relativa a la conservació de les aus silvestres) és una directiva de la Unió Europea adoptada l'any 2009. Reemplaça a la Directiva 79/409 / CEE del Consell, de 2 d'abril de 1979, relativa a la conservació de les aus silvestres, modificada en diverses ocasions i de forma substancial, de manera que, en nom de la claredat, es va considerar convenient procedir a la codificació d'aquesta Directiva l'any 2009. És una de les dues directives de la Unió Europea en relació amb la vida silvestre i la conservació de la naturalesa, sent l'altra l'anomenada Directiva Hàbitats.
El seu propòsit és protegir totes les aus silvestres europees i els hàbitats d'una sèrie d'espècies, en particular a través de la designació de zones d'especial protecció (ZEPA).
La directiva va portar a l'establiment d'una xarxa de ZEPA, que al costat de les ja existents Zona d'Especial Conservació (ZEC) formen una xarxa de llocs protegits per tota la Unió Europea anomenada Natura 2000.

## Vegeu també

* Directiva de la Unió Europea
* Xarxa Natura 2000

## Enllaços externs

* Text de la Directiva d'Aus de 1979 (Text oficial - EUR-Lex)
* Text de la Directiva d'Aus de 2009 (Text oficial - EUR-Lex)
* Una pàgina sobre la Directiva d'Aus en la pàgina web de la Comissió Europea
* Les directives de biodiversitat Arxivat 2010-09-14 a Wayback Machine. en la pàgina web del Ministeri de Medi Ambient d'Espanya
# Duet

* Aquest article tracta sobre la composició musical. Si cerqueu l'agrupació musical de dues persones, vegeu «Grup de música#Duo».
Un duet o duo és una composició o un fragment d'una composició més llarga, per a dos intèrprets. En alguns contextos, perquè sigui considerat un duet cal que no hi hagi cap altre executant; en altres, hi pot haver un acompanyament confiat a un o més executants. Bàsicament es tracta de diferències entre la música vocal i la música instrumental.
A la música instrumental, un duo correspon al gènere de la música de cambra. Estadísticament, el més habitual és que el duo estigui integrat per dos instruments diferents, un que és totalment o majoritàriament melòdic, mentre que l'altre és harmònic o polifònic. Tradicionalment aquest tipus de composicions no han rebut el nom de duos (a vegades sí) sinó més aviat el nom del patró formal que utilitzen: sonata, etc.
En canvi, a la música vocal, el més habitual és que el duo formi part d'una obra de més gran envergadura. Així passa en el cas de l'`òpera, l'oratori i alters formes de la música religiosa. Per la intensitat emocional i expressiva que es pot assolir en aquest format, el duo no sols té un paper important en aquest repertori sinó que alguns duos operístics han esdevingut alguns dels moments més estel·lars de les òperes més reconegudes.
En aquest cas, el duo acostuma a ser acompanyat de l'orquestra o si més no, d'un conjunt instrumental. Però també hi ha formes musicals de dimensions més reduïdes com algunes cantates del Barroc o duos en la tradició del Lied romàntic que no formen part de cap obra més gran. En aquest cas, l'acompanyament va a càrrec d'un grup reduït d'instruments o del piano, respectivament.
# Direcció Nacional de l’Alfabetització Funcional i de la Lingüística Aplicada

La Direcció Nacional de l'Alfabetització Funcional i de la Lingüística Aplicada (DNAFLA) és una institució de Mali creada per la llei número 86 el 24 de juliol de 1986. La seva funció és la promoció de l'alfabetització en les llengües de Mali i facilitar eines de desenvolupament. Això ha permès la producció d'abecedaris, diccionaris, lèxics i manuals de formació de les diferents llengües del país. Entre altres, ha establert una versió estandarditzada de l'alfabet amazic llatí.

## Edicions

* Guide de transcription du Tamasheq (1986)
* Lexique Tamasheq-Français (1986)
* Lexique Dogon-Français (1986)

## Bibliografia

* La Direction nationale de l'alphabétisation fonctionnelle et de la linguistique appliquée : D.N.A.F.L.A. : une institution malienne d'éducation pour le développement, Bamako, Mali: Impr. D.N.A.F.L.A., [1987]

## Referències

* ↑ Mali a l'aménagement linguistique dans le monde
# Tornillo Screw

Tornillo Screw és el nom d'un artista de carrer, grafiter, escultor i pintor, també el nom d'una marca comercial que produeix samarretes i complements de moda entre altres productes.

## Origen i evolució

En la seva infantesa, en Tornillo desmuntava aparells electrònics vells, motors, cotxes teledirigits o electrodomèstics per a transformar-los i donar-los-hi una nova vida. Llavors va ser quan va posar l'atenció sobre els cargols, ja que és una part en la que ningú s'hi fixa ni li dona importància però que sense aquests seria impossible construir res. L'any 1999 va començar a pintar pels carrers atret per l'art del grafit. La inquietud per la pintura i per transformar coses les va unir agafant el cargol com a símbol i va començar a crear infinitat de formes diferents sempre partint d'un simple cargol, cargols amb forma d'animal, de persona, d'objectes quotidians, unint una cosa rígida i inerta amb éssers vius o d'altres formes. Va anar evolucionant i introduint-se a diferents àmbits artístics com l'escultura, la pintura en quadres o en altres vessants de l'art de carrer. D'aquesta manera va crear un estil propi i amb gran personalitat dins el món del grafit, sempre girant al voltant dels cargols.
A partir d'aquí va començar a fer alguna samarreta sense cap ànim de lucre, però en veure que a la gent li agradava, l'any 2012 va decidir crear la marca comercial Tornillo Screw i començar a fer merxandatge, fins a l'actualitat en què s'ha convertit en una marca consolidada i produeix des de les esmentades samarretes fins a motxilles, bosses de mà, adhesius, clauers, gorres i fins i tot alguna taula de skate.

## Estil

L'estil del Tornillo es pot definir com infantil, còmic i senzill. En les seves creacions es veu clarament la influència del grafit i del còmic, infantil perquè juga amb formes molt simpàtiques i divertides i senzill perquè sense fer coses massa elaborades crea unes imatges gràficament molt potents, atractives i amb infinitat de formes diferents.

## Referències

* ↑ Falcón, Mikel. Diccionario Secreto del Graffiti, Catalunya 1984-2014 (en castellà). Catalunya: Self-publisher.

## Enllaços externs

* newsandopinionjournalism.wordpress.com/tag/graffiti/
# Gallt Llanerch - Coed Gelli-deg

Gallt Llanerch - Coed Gelli-deg és un Indret d'Especial Interès Científic (o SSSI, per les seves sigles en anglès) situat a Cwm Gwaun, Sir Benfro, Gal·les. Va ser designat SSSI el gener del 1954 en un intent de protegir els seus fràgils elements biològics. La zona té una àrea de 30.47 hectàrees i és gestionada pel Cyfoeth Naturiol Cymru.

## Tipologia i característiques

La zona va ser designada com a Indret d'Especial Interès Científic per les seves qualitats biològiques. A Gal·les, els SSSI han comptabilitzat un total de 142 espècies diferents d'animals i 191 espècies diferents de plantes.
Aquest indret té dues característiques principals:
* Boscos latifoliats
* Líquens típics de boscos antics
L'indret té una particularitat, i és que durant les dues Guerres Mundials va salvar-se de la tala d'arbres que va assolar molts dels boscos del Regne Unit; alguns roures han sobreviscut. Algunes espècies no natives de Pembrokeshire van ser introduïdes anteriorment, com ara el Faig o el Sicòmor, però en els últims anys han estat retirats gradualment del bosc, ja que l'ombra que produeixen ambdues espècies és perjudicial per molts dels líquens.

## Referències

* ↑ Countryside Council for Wales website (Natural Resources Wales since 2013); Arxivat 2014-01-01 a Wayback Machine. accessdate: 30 de desembre del 2013
* ↑ http://www.protectedplanet.net/sites/139359%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://eunis.eea.europa.eu/sites/139359
# Gavotí menut

El gavotí menut (Aethia pusilla) és una espècie d'ocell de la família dels àlcids (Alcidae). D'hàbits pelàgics, cria sobre vessants rocoses, penya-segats costaners i platges de la costa de la Península de Txukotka, illes Pribilof, Aleutianes i altres del Pacífic boreal. Més tard es dispersa més cap al sud, entre les costes del sud d'Alaska i el nord del Japó.
# Gorni Kliutx

Gorni Kliutx (en rus: Горный Ключ) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 113 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Roberto Sbarra

Roberto José Sbarra fou un futbolista argentí de la dècada de 1930, que jugava de centrecampista.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Estudiantes de La Plata i CA Huracán.
Amb la selecció argentina participà en els Campionats sud-americans de 1935 i 1941, i es proclamà campió en el segon.
Posteriorment fou entrenador a clubs com Gimnasia y Esgrima La Plata i CA Independiente.

## Palmarès
### Argentina

* Copa Amèrica de futbol: 1941

## Referències

* ↑ Roberto Sbarra - biografia (bdfa.com)
* ↑ Perfil a national-football-teams
* ↑ RSSSF - Argentine Squads in the Copa América
* ↑ Argentina - Coaches of Championship Teams - First Level a rsssf
# Eleccions legislatives islandeses de juny de 1959

Les eleccions legislatives islandeses de juny de 1959 es van dur a terme el 28 de juny d'aquest any per a escollir als membres de l'Alþingi. El més votat fou el Partit de la Independència, i el socialdemòcrata Emil Jónsson fou primer ministre d'Islàndia d'un govern de coalició.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions legislatives d'Islàndia del 28 de juny de 1959
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit de la Independència (Sjálfstæðisflokkurinn) | 36,029 | 42.5 | 20 | +1 |
| | Partit Progressista (Framsóknarflokkurinn) | 23,061 | 27.2 | 19 | +2 |
| | Aliança Popular (Alþýðubandalagið) | 12,929 | 15.2 | 7 | -1 |
| | Partit Socialdemòcrata (Alþýðuflokkurinn) | 10,632 | 12.5 | 6 | -2 |
| | Partit de la Preservació Nacional | 2,137 | 2.5 | 0 | 0 |
| Total (participació 90,6%) | Total (participació 90,6%) | 84.711 | 100 | 52 | |
| Font: Recursos electorals a Internet ||||||
# Geneva (Nova York)

Geneva és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 13.617 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Geneva tenia 13.617 habitants, 5.014 habitatges, i 2.933 famílies. La densitat de població era de 1.234,2 habitants/km².
Dels 5.014 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,6% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 18,9% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.600 $ i la renda mediana per família de 41.224 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.315 $ mentre que les dones 23.054 $. La renda per capita de la població era de 15.609 $. Entorn del 13,7% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Geneva». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Geneva». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gallotia simonyi simonyi

El llangardaix gegant del Roque Chico del Salmor (Gallotia simonyi simonyi) és una subespècie de llangardaix extint propi de l'illa d'El Hierro (Illes Canàries, Espanya).
Aquesta subespècie estava present en el Roque Chico de Salmor al nord-oest de l'Illa d'El Hierro i a uns centenars de metres de la seva costa (municipi de Valverde). Entorn de l'any 1935 després de les contínues visites de col·lectors i traficants d'animals, va desaparèixer de la zona pel que es va donar per extingida la subespècie del Roque Chico de Salmor i amb ella se suposava que desapareixia l'espècie, ja que no es va conèixer fins al 1974 l'existència d'una població relíctica de l'altra subespècie Gallotia simonyi machadoi o llangardaix gegant del Hierro en el cingle de Tibataje, a la costa d'El Hierro.

## Reintroducció

Des de 1986 s'està duent a terme un pla de cria en captivitat de la subespècie machadoi en el qual han nascut diversos centenars d'individus. Part d'aquests llangardaixos s'han destinat a realitzar algunes reintroduccions experimentals en tres punts de l'àrea primitiva de distribució de l'espècie. La primera d'aquestes reintroduccions es van dur a terme al febrer de 1999 en el lloc on habitava la subespècie extinta Gallotia simonyi simonyi (Roque Chico de Salmor) on es van alliberar 37 individus subadults. En l'actualitat aquesta població està plenament estabilitzada, amb índexs de mortalitat molt baixos, taxes elevades de creixement i evidències de reproducció.

## Referències

* ↑ «Los Roques de Salmor, posibles salvadores del lagarto gigante de El Hierro». [Consulta: 21 desembre 2016]. Arxivat 2016-12-22 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-12-22. [Consulta: 1r juliol 2018].

## Bibliografia

* Blanco, Juan Carlos & González, José Luis (eds.) (1992): Llibre vermell dels vertebrats d'Espanya. Arxivat 2009-09-22 a Wayback Machine. ICONA, Madrid.
* Böhme, W. & Bings, Werner (1975): Zur Frage donis Überlebens von Lacerta s. simonyi Steindachner. Salamandra 11(1): 39-46.
* Diaz, Carlos Naeslund & Bischoff, Wolfgang (1994): Studien am Roque Chico de Salmor bei El Ferro (Kanaren): 1. Mögliche Ursachen für dónes Aussterben von Gallotia simonyi, 2. Die Artzugehörigkeit seiner Geckos (Tarentola). Salamandra 30(4): 246-253. HTML abstract
* European Environment Agency (2006): European Nature Information System (EUNIS): Species Factsheet: Gallotia simonyi simonyi. Downloaded on 24 Feb 2007.
* Maas, Peter H.J. (2006): The Extinction Website Arxivat 2011-10-13 a Wayback Machine.: Extinctions in Europe. Downloaded on 18 May 2006.
# Gallup

Gallup —Naʼnízhoozhí en navaho— és una ciutat de l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2006 tenia 20.209 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gallup tenia 20.209 habitants, 6.810 habitatges, i 4.869 famílies. La densitat de població era de 584,5 habitants per km².
Dels 6.810 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 19,8% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,7% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.868$ i la renda mediana per família de 39.197$. Els homes tenien una renda mediana de 33.380$ mentre que les dones 24.441$. La renda per capita de la població era de 15.789$. Aproximadament el 16,6% de les famílies i el 20,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gallup». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gallup». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Giovanni Battista Degli Antoni

Giovanni Battista Degli Antoni (Bolonya, 24 de juny de 1636 - Bolonya, 1698) fou un compositor italià de l'època barroca, que forma part de l'escola de Bolonya.

## Biografia i carrera

Giovanni degli Antoni va néixer en una família de músics: el seu pare era trombonista a la basílica de San Petroni i va tenir un germà músic, Pietro degli Antoni. La seva formació musical va començar amb el seu pare i potser amb Giacomo Cesare Predieri (1611-1695). Va aconseguir el seu primer treball com a trombonista en el concert Palatino, on va treballar fins al 1675. Al mateix temps, des de 1654, va ser breument membre de la capella musical de San Petroni, però després d'una reestructuració, per part de la capella del mestre Maurizio Cazzati, va ser acomiadat el desembre de 1657. El 1684, va ser admès a l'"Accademia Filarmonica". Entre 1687 i 1698 va ser organista a la basílica de "San Giacomo Maggiore". On també tocava i ensenyava violoncel.
De 1687 van aparèixer col·leccions de música instrumental, especialment per a violí i violoncel. A més, publicà dues col·leccions de Versetti per a orgue (1687 i 1696). Durant gairebé un centenar d'anys, els seus 12 Ricercari op. 1, es van considerar que són d'importància revolucionària per a la literatura de violoncel, al costat de les obres de Domenico Gabrielli que són els primers exemples del desenvolupament d'un repertori per a violoncel sol. No obstant això, a la Biblioteca Estense de Mòdena, a finals del segle xx, es va trobar el manuscrit de Ricercate per il Violino, que va resultar, al cap de poc temps, per ser la part superior de l'anomenat violoncel sol. No es coneix una versió impresa d'aquestes obres de violí i encara és estrany que la part del violoncel s'imprimeixi com Ricercate Sopra il Cello. Malgrat aquest fet, alguns violoncel·listes creuen que alguns dels Ricercari poden ser peces en solitari, i que es poden interpretar com una peça solista per a un instrument de baix.

## Obra (selecció)

* Ricercate sopra il violoncello o clavicembalo… opera prima et Ricercate per il violino (1687)
* Versetti pour orgue, op. 2 (1687)
* Balletti e correnti, gighe e sarabande pour violon et clavecin ou violoncelle, op. 3 (1687)
* Balletti pour deux violons et clavecin ou violoncelle, op. 4
* Ricercate a violino, e violoncello o clavicembalo, op. 5 (1690)
* Balletti pour violon et violoncelle ou clavecin, op. 6 (1690)
* Versetti pour orgue, op. 7 (1696)

## Discografia

* El naixement del violoncel: degli Antoni, 12 ricercari, Op. 1- Julius Berger, violoncel "Carlo IX" d'Andrea Amati 1566(28-30 maig/2-4 juliol 2007, Solo musica SM 112) (Avís BNF noo FRBNF42321681) -amb obres de Domenico Gabrielli.

## Referències

* Aquest article és parcialment o totalment de l'article de la Viquipèdia en alemany titulat "Giovanni Battista degli antonii"
* ↑ Arnaldo Morelli, entrada al Dizionario biografico degli Italiani-vol. 36 (1988)
* ↑ Marc vanscheeuwijck, ricercate Sopra il violoncel..., prefaci a la reedició, Arnaldo Forni Editore, Bologna, 2007, (ISBN 978-8-8271-3008-7).
# Giuseppe Caselli

Giuseppe Caselli (Luzzara, Reggio de l'Emília, Emília-Romanya, 5 de juliol de 1893 – La Spezia, 19 de desembre de 1976) fou un pintor italià que fou alumne de Felice Del Santo i Antonio Discovolo. El 1913 va entrar en contacte amb el pintor i escriptor Lorenzo Viani. Durant la Primera Guerra Mundial, Caselli fou internat en un camp de concentració a Àustria. Més tard va estudiar a l'Acadèmia de Belles Arts de Florència. Les seves primeres pintures marquen l'inici del divisionisme al començament del segle xx, i també un expressionisme molt peculiar, a prop dels moviments revolucionaris austríacs. El 1933 Caselli va participar en el Premi de Pintura del Golf de la Spezia, organitzat per Filippo Tommaso Marinetti.

## Enllaços externs

* Giuseppe Caselli, pittore a lunigiana.net (italià)
# Giuseppe Caron

Giuseppe Caron (Treviso, Itàlia 1904) és un polític italià que fou ministre al seu país i Vicepresident de la Comissió Europea entre 1962 i 1963.

## Biografia

Va néixer el 24 de febrer de 1904 a la ciutat de Treviso, població situada a la regió del Vèneto. Després d'estudiar química a la universitat fou farmacèutic, i el 1952 fou nomenat vicepresident de la Cambra de Comerç italiana.

## Activitat política
### Política italiana

Membre de la Democràcia Cristina, participà activament en la resistència italiana durant la Segona Guerra Mundial. L'any 1948 fou escollit senador al Senat d'Itàlia, escó que no abandonà fins al 1972 (exceptuant el període en el qual fou Comissari Europeu). El 1955 fou nomenat sotsecretari d'Obres Públiques en el govern d'Antonio Segni, càrrec que ocupà fins al 1957, i posteriorment fou sotssecretari de Defensa en els governs d'Adone Zoli (1957-1958) i Amintore Fanfani (1958-1959).

### Política europea

Interessat en la política europea el 1959 fou designat membre italià del Consell d'Europa. Així mateix el novembre de 1959 fou escollit Comissari Europeu en la Comissió Hallstein I en substitució de Piero Malvestiti, sent nomenat responsable de la cartera del Mercat Interior. En la formació de la Comissió Hallstein II fou nomenat Vicepresident de la mateixa i responsable del Mercat Interior. Caron renuncià a la Comissió Europea el 15 de maig de 1963, sent substituït per Guido Colonna.

### Retorna a la política italiana

Al seu retorn a la política italiana participà en diversos governs dirigits per Aldo Moro com a sotsecretari del Ministeri de Pressupostos, càrrec que repetí en el govern de Mariano Rumor entre 1968 i 1969. Finalment entre 1969 i 1970 fou Ministre de Pressupostos sota el govern de Rumor.