OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Profeta pensatiu

El Profeta pensatiu és una escultura de Donatello de les fornícules de la tercera ordre del campanar, que data de 1415-1418. El marbre blanc és de mida 193 x 64 x 44 cm i està conservat al Museu dell'Opera del Duomo (Florència).

## Història

L'estàtua va ser la primera des del costat dret de la torre est, cap a la cúpula de [Brunelleschi], que encara no s'havia construït. Les altres tres estàtues d'aquest costat són el Profeta imberbe, també de Donatello (1416-1418), el Profeta barbut de Nanni di Bartolo (1408) i el Sacrifici d'Isaac de Donatello i Nanni di Bartolo (1421).
Les estàtues de les fornícules van ser traslladades al museu el 1937 i substituïdes per unes còpies les de l'exterior. Ennegrides pel pas del temps, algunes com el Profeta pensatiu encara no ha estat restaurada.

## Descripció

El tema de l'estàtua no ha estat clarament identificat per la manca d'atributs iconogràfics, per la qual cosa és anomenat pel nom convencional de Profeta pensatiu, a causa del gest que realitza amb un dit de la mà situada a la galta. L'estàtua es caracteritza per un gran realisme i una profunda intensitat a l'expressió del rostre, amb un sentit de l'energia retinguda com les millors obres de Donatello. El cap té una fesomia penetrant que no té res de convencional i recorda al Sant Marc d'Orsanmichele, de pocs anys abans. L'efecte de la grandesa i la dignitat està donat per la calma i gestos de fort clarobscur als plecs de les vestidures.
La figura mirava cap avall des de la seva ubicació inicial de diversos metres d'alçada, amb el tors lleugerament inclinat cap endavant.

## Bibliografia

* AA.VV., Il museo dell'Opera del Duomo a Firenze, Mandragora, Firenze 2000. ISBN 88-85957-58-7
* Wirtz, Rolf C.. Donatello 1386-1466. Köln,Könemann, 1998. ISBN 3-8290-0244-0.
# Pseudocoris heteroptera

Pseudocoris heteroptera és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i al Pacífic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin No. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudocoris yamashiroi

Pseudocoris yamashiroi és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Micronèsia fins a Samoa. També a les Maldives, Maurici, Àfrica oriental i l'Illa Christmas.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudocotunnita

La pseudocotunnita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom per la semblança dels cristalls als de la cotunnita.

## Característiques

La pseudocotunnita és un halur de fórmula química K₂PbCl₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pseudocotunnita pertany a «03.DC - Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb (As,Sb,Bi), sense Cu» juntament amb els següents minerals: laurionita, paralaurionita, fiedlerita, penfieldita, laurelita, bismoclita, daubreeïta, matlockita, rorisita, zavaritskita, zhangpeishanita, nadorita, perita, aravaipaïta, calcioaravaipaïta, thorikosita, mereheadita, blixita, pinalita, symesita, ecdemita, heliofil·lita, mendipita, damaraïta, onoratoïta, cotunnita i barstowita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Vesuvi, a la província de Nàpols, a Campània (Itàlia). També ha estat descrita en altres dos indrets: el cràter La Fossa, a l'illa Vulcano, a la província italiana de Messina, a Sicília; i a les mines del districte de Làurion, a Grècia.

## Referències

* ↑ «Pseudocotunnite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 novembre 2017].
# Punxaflors de Mérida

El punxaflors de Mérida (Diglossa gloriosa) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i zones arbustives dels Andes de l'oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Punxaflors de Mérida». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Punxaflors carboner

El punxaflors carboner (Diglossa carbonaria) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i zones arbustives dels Andes de l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Punxaflors carboner». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Pulgar

Pulgar és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Noez, Mazarambroz, Las Ventas con Peña Aguilera, Cuerva i Totanés.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.235 | 1.235 | 1.232 | 1.268 | 1.281 | 1.306 | 1.327 | 1.362 | 1.420 | 1.460 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Gustavo Martín | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Melisa Rojas Martín | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Rubén Calvo García | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Puig Guardial

El Puig Guardial és un assentament iber establert en un turó de la riba esquerra del riu Ter. Està situat al municipi de Torelló, a la comarca d'Osona. Es troba molt a prop dels termes municipals de Masies de Voltregà i Manlleu.

## Descripció

Es tracta d'un assentament situat en una plana regada pel riu Ter i el Torrent del Poquí que en l'actualitat està dedicada totalment als camps de conreu. Des del jaciment, l'abastament d'aigua és assequible a uns 100 m, i no es coneixen proves de minerals a la zona. Per la topografia del turó, sembla que es podia haver tractat d'un assentament de petites dimensions.
El turó del Puig Guardial ha sofert un procés d'erosió important i en l'actualitat no es conserven camins que arribin al cim del turó. De tota manera és una àrea fàcilment assequible des de la riba dreta del riu Ter, mentre que des de l'altra banda, el riu li fa de petita defensa natural. L'elevació del turó respecte a l'àrea plana que l'envolta fa que presenti una bona visibilitat, sobretot pel que fa al curs el Ter i a la zona agrícola que es troba entre Manlleu i Torelló, que podria haver sigut la seva zona d'explotació immediata. El Puig Guardial està en relació visual i física amb l'actual traçat de la carretera nacional 152, que enllaça Barcelona amb Puigcerdà. Les fonts medievals parlen d'aquesta ruta com la Strata Cerdana, o 'camí de la Cerdanya'. Hom creu que en època romana aquesta era la continuació cap al nord de la via que passava pel riu Congost, i que possiblement tenia una certa tradició ja d'antic.

## Història

La presència de ceràmiques campanianes documenta una ocupació durant el període ibèric tardà. El lloc presenta una bona disposició natural per a l'ocupació. Possiblement continuïtat del lloc en època romana. No presenta cap fortificació

## Bibliografia

* ROCAFIGUERA I ESPONA, Montserrat, Osona ibèrica. El territori dels antics ausetans, Publicacions del Patronat d'Estudis Osonencs, Vic, 1995. ISBN 84-606-2308-4
# Punta de l'Orada

La Punta de l'Orada és un cap de la costa de la Marenda del terme comunal de Portvendres, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord). Està situada a la zona nord-oest del terme de Portvendres, al nord-est de la vila i al nord-oest de l'Ansa de la Moresca. Forma part del massís del Cap Gros.

## Referències

* ↑ La Punta de l'Orada en els ortofotomapes de l'IGN
# Quercus berberidifolia

Quercus berberidifolia és un petit roure en forma d'arbust de fulla perenne, i pertany a la secció dels roures blancs d'Europa, Àsia i Amèrica del Nord.

## Descripció

Aquesta espècie arriba a fer entre 1 i 2 metres d'alçada i rares vegades arriba als 4 m. Té fulles molt dentades de color verd opac, que fan entre 1,5 a 3 cm de llarg per 1 o 2 cm d'ample. La textura del feix de la fulla és similar al cuir i la del revers és lleument peluda. Produeix glans de color marró agrupades a parells o individuals i fan entre 1 a 3 cm de llarg per 1 o 2 cm de diàmetre, poden ser punxegudes o amb forma d'ou i la caperutxa que les recobreix és prima. El seu període de maduració és d'entre 6 a 8 mesos després de la seva pol·linització.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és nadiua dels matollars de Califòrnia, i és un membre comú en els ecosistemes de chaparral, en català es traduiria com a garriga. De fet, la paraula chaparral deriva del terme "chaparro", usat en castellà per descriure a algunes espècies de Quercus. A més, es poden trobar en aquesta regió, diverses espècies més de roures de port arbustiu. Tanmateix, diferenciar els exemplars de Q. berberidifolia dels d'altres espècies i els seus possibles híbrids, requereix una inspecció acurada. Als llocs freds o en zones més exposades, aquesta espècie sol formar arbustos compactes i de menor mida, mentre que en zones més càlides o protegides del vent la planta pot estendre's i créixer fins a assolir diversos metres d'alçada.
Q. berberidifolia de vegades s'hibrida amb altres espècies de roures.

## Taxonomia

Quercus berberidifolia va ser descrita per Frederik Michael Liebmann i publicat a Oversigt over det kongelige danske videnskabernes selskabs forhandlinger og dets medlemmers arbeider 1854: 172. 1854.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
berberidifolia: epítet llatí compost que significa "amb fulles de Berberis".

### Sinonímia

* Quercus agrifolia var. berberidifolia (Liebm.) Wenz., Jahrb. Königl. Bot. Gart. Berlin 3: 203 (1884).
* Quercus dumosa f. berberidifolia (Liebm.) Trel., Mem. Natl. Acad. Sci. 20: 116 (1924).
* Quercus dumosa var. munita Greene, Ill. W. Amer. Oaks: 37 (1889).

## Referències

* ↑ Nixon, Kevin C.; Muller, Cornelius H. «5c. Quercus Sect. Quercus Linneaus» (en anglès). Flora of North America. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Quercus berberidifolia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 17 desembre 2013].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ «Quercus berberidifolia». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 19 març 2010].

## Enllaços externs

* Flora of North America: Quercus berberidifolia
* Jepson Flora Project: Quercus berberidifolia
# Quercus braianensis

Quercus braianensis, se'l coneix amb el nom vietnamita (Sồi có lông i Sồi cau braian), i és un tipus de roure que pertany al subgènere Cyclobalanopsis. És natiu al centre del Vietnam, creix dels 900 fins als 2000 m, i està present en sòls durs.
Quercus braianensis és un arbre que arriba fins als 10-12 m d'alçada. Les fulles estan amplament lanceolades, punxegudes en ambdós extrems, i fan 7-11 de longitud x 2,2-2,4 cm d'ample, tomentoses glabres per sobre, blanc per sota de convertir glabres, vora sencera, o amb menys freqüència subdentada a prop de l'àpex, 17-20 parells de venes secundàries, pecíol d'1 cm de llarg. Les flors són 4 estils curts i amb grans estigmes. Les glans són globoses deprimides, peludes, inclòs la cúpula que n'ocupa la meitat. La cúpula és tomentosa i fa 1,6 cm de diàmetre, amb amplis anells dentats i pubescents.

## Referències

* ↑ «Quercus braianensis - Vietnam Plant Data Center (BVNGroup)». [Consulta: 29 desembre 2020].

## Enllaços externs

* http://www.catalogueoflife.org/col/details/species/id/9723271 Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine.
# RECCO

RECCO és una tecnologia de localització i rescat que facilita que els equips de salvament localitzin persones enterrades per una allau o perdudes a la muntanya o altres llocs de difícil accés.
La tecnologia de rescat RECCO consta de dues parts: un reflector, portat per la persona, i un detector portàtil utilitzat pels equips professionals de salvament, que es pot utilitzar en terra o des d’un helicòpter.

## Funcionament
### Reflector

El reflector és un transponedor passiu, integrat en la roba o els objectes personals, que no requereix de bateries ni activació. Conté un díode i una antena. Les dimensions són 13 mm × 51 mm × 1,5 mm i pesa 4 g. Es suggereix portar dos reflectors en ubicacions diferents. Més de 150 marques integren reflectors RECCO als equipaments, incloses les botes d’esquí i de muntanya, cascos, jaquetes, pantalons i motxilles.

### Detector portàtil

El detector envia un senyal altament direccional. Si el detector apunta en la direcció d’un reflector, el senyal rebota i és retornat en un to d’àudio. A partir del to d’àudio, un professional format pot determinar la ubicació d’una víctima enterrada. En disposar del díode, el senyal retornat es duplica en la freqüència: radar harmònic.
El detector R9, llançat el 2009, pesa 900 grams. El seu senyal penetra en la neu i el gel, amb un abast estimat de fins a 20 metres a través de la neu. El senyal pot minvar en cas de neu humida. El senyal del detector també es reflecteix dèbilment quan detecta altres dispositius electrònics, com ara càmeres i telèfons mòbils, així com objectes metàl·lics. Aquest efecte ha permès el rescat de diverses persones enterrades que no portaven cap reflector, però també pot conduir a falsos senyals.

## Referències

* ↑ «How RECCO´s latest innovation helps everyone going into the backcountry» (en anglès). Wepouder.com, 2019. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Kimmo Rasilainen; Ville V. Viikari «Transponder Designs for Harmonic Radar Applications». International Journal of Antennas and Propagation, 2015. ISSN: 10.1155/2015/565734.
* ↑ Grasegger, K.; Strapazzon, G.; et alt. «Supervivència de les allaus després del rescat amb el sistema de rescat RECCO: un informe de casos» (en anglès). Wilderness Medical Society, 22 d’abril 2016. DOI: 10.1016/j.wem.2016.02.004.
# RDV

RDV té els següents significats:
* República Democràtica del Vietnam, estat socialista històric del nord del Vietnam
* Consell de Comissaris del Poble (Alemanya) (del seu nom en alemany Rat Der Volksbeauftragten), nom del govern de la Revolució Alemanya de 1918
* RDV Sports (de l'acrònim del nom del seu fundador Richard DeVos), entitat propietària de diversos equips de bàsquet i hoquei dels Estats Units
* Revisió de vida, mètode d'autoconeixement utilitzat pels moviments d'Acció Catòlica
* Trobada (de l'expressió en francès Rendez-vous), reunió concertada
# Prostorni

Mali Utrix - Просторный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba nord-oriental de la mar Negra. És a 21 km al sud d'Anapa i a 125 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Supsekh.
# Prostórnoie

«Prostórnoie» té aquests significats:

## Crimea

* Prostórne (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Prostórnoie (Kursk), localitat de l'óblast de Kursk, a Rússia
# Radava

Radava és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1237.

## Referències

* ↑ «Nové Zámky (District, Nitriansky kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location». [Consulta: 23 febrer 2019].
# Radcliff

Radcliff és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 21.961 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Radcliff tenia 21.961 habitants, 8.487 habitatges, i 5.856 famílies. La densitat de població era de 739,2 habitants/km².
Dels 8.487 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.763 $ i la renda mediana per família de 41.260 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.518 $ mentre que les dones 20.982 $. La renda per capita de la població era de 16.436 $. Entorn de l'11,3% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Radcliff». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Radcliff». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Puitdeponts

Puitdeponts o Puit de Ponts és una masia del municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

* Article referit a aquesta masia - Fototeca del Solsonès
# Pêro de Barcelos

Pêro de Barcelos (Barcelos, ? — Angra, 1508), a vegades anomenat Pedro de Barcelos, va ser un navegant portuguès que va explorar les costes d'Amèrica del Nord als segles XV/XVI. Juntament amb João Fernandes Lavrador, van ser els primers a albirar la Costa de Labrador a Amèrica del Nord el 1492, Tot i que l'illa de Terranova l'havia descobert abans.

## Referències

* ↑ Cronologia da Monarquia Portuguesa, Editora Circulo de Leitores.
* ↑ Enciclopédia Açoriana: «Barcelos, Pêro».

## Bibliografia

* SEAVER, Kirsten A., "The Frozen Echo: Groenland and the Exploration of North America, Ca. AD 1000-1500", Stanford University Press, 1997, ISBN 0804731616
* Bailey Wallys Diffie, Boyd C. Shafer, George Davison Winius, "Fundaments de l'imperi portuguès, 1415-1580", 1977, ISBN 0816607826

## Enllaços externs

* Pedro de Barcelos e a escrita da história
# Raiamas senegalensis

Raiamas senegalensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids. Els mascles poden assolir els 24,5 cm de longitud total. Es troba als rius Nil, Níger i Senegal.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. 1990 Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Raúl Eduardo Vela Chiriboga

Raúl Eduardo Vela Chiriboga (Riobamba, 1 de gener de 1934 - Quito, 15 de novembre de 2020) fou un cardenal equatorià de l'Església catòlica. Serví com a arquebisbe metropolità de Quito entre 2003 i 2010. Va ingressar al cardenalat el 2010 pel Papa Benet XVI.

## Biografia

Després dels estudis realitzats al col·legi salesià de Riobamba i després al seminari major de Quito, rebé l'ordenació sacerdotal el 28 de juliol de 1957 pel bisbe Leonidas Eduardo Proaño Villalba.
Entre el 1968 i el 1975 va ser sots-secretari i secretari de la Conferència episcopal equatoriana.
Després d'haver servit com a prevere al seu país, el 20 d'abril de 1972 va ser nomenat bisbe auxiliar de Guayaquil i titular d'Ausafa. Rebé la consagració episcopal el 21 de maig següent de mans del cardenal Pablo Muñoz Vega, arquebisbe de Quito.
El 29 d'abril de 1975 va ser nomenat bisbe d'Azogues.
El 21 de març de 2003 va ser nomenat arquebisbe de Quito i Primat de l'Equador, succeint el cardenal Antonio José González Zumárraga.
L'11 de setembre de 2010 presentà la dimissió del govern pastoral de l'arxidiòcesi en assolir el límit d'edat.
El Papa Benet XVI l'elevà al Col·legi Cardenalici al consistori celebrat el 20 de novembre de 2010, amb el títol de cardenal prevere de Santa Maria in Via.
L'1 de gener de 2014, en complir els 80 anys, perdé el dret a participar en qualsevol conclave futur.
El 16 de juny de 2015 el Papa Francesc el nominà el seu enviat especial al X Congrés Eucarístic Nacional del Perú, celebrat a Piura entre el 13 i el 16 d'agost següents.

## Enllaços externs

* Esquema biogràfic Arxivat 2012-01-26 a Wayback Machine. a la pàgina de l'arxidiòcesi de Quito (castellà)
# Raúl Campos i Linuesa

Raúl Campos i Linuesa (Quart de Poblet i València, 16 de juliol de 1978)és un jugador d'handbol valencià, ja retirat, que juga a la posició de lateral dret. Durant la seva carrera esportiva va jugar al BM. Valencia (1996-97), Club Balonmano Valladolid (1997-99), F.C. Barcelona (1999-2001) i BM Granollers (2001-2012). Amb el Barça guanyà sis títols, entre ells una Copa d'Europa, una lliga Asobal, una Copa del Rei i dues Copes Asobal. Va jugar dos partits amb la Selecció d'handbol d'Espanya.
Des del 2022 forma part de la junta directiva del BM Granollers.

## Referències

* ↑ «Raul Campos Linuesa - Fraikin BM. Granollers - Liga Plenitude». [Consulta: 25 febrer 2024].
* 1 2 3 «Entrevista a RAÚL CAMPOS» (en espanyol europeu), 10-04-2021. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Alfred Serra, nou president del BM Granollers». [Consulta: 25 febrer 2024].