OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Odile Defraye

Odile Defraye, també conegut com a Odile Defraeye, (Rumbeke, Roeselare, 14 de juliol de 1888 - Bierges, 21 d'agost de 1965) era un ciclista belga de principis del segle xx.
Odile Defraye es va fer professional el 1909. El 1912 fou el primer ciclista belga i no francès en guanyar el Tour de França, iniciant un cicle de set victòries belgues consecutives.

## Palmarès

* 1908
** 1r al Tour de Flandes, categoria aficionat
* 1910
** 1r al Campionat de Flandes
* 1911
** Campió de Bèlgica en ruta
* 1912
** 1r del Tour de França i vencedor de tres etapes
** 1r de la Volta a Bèlgica i vencedor de 4 etapes
* 1913
** 1r a la Milà-Sanremo
* 1914
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1921
** Vencedor d'una etapa al Volta a Bèlgica

### Resultats al Tour de França

* 1909. Abandona (2a etapa)
* 1912. 1r de la classificació general. Vencedor de 3 etapes
* 1913. Abandona (6a etapa)
* 1914. Abandona (10a etapa)
* 1919. Abandona (4a etapa)
* 1920. Abandona (3a etapa)
* 1924. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «1912 Tour de França» (en anglès). Veloarchive.com. [Consulta: 29 juny 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Odiel DEFRAYE» (en italià). [Consulta: 29 juny 2024].
* ↑ «Tour de France 1912». [Consulta: 26 juillet 2011].
* ↑ Chany 2004, p. 154-156

## Enllaços externs

* Palmarès d'Odile Defraye (francès)
# Nuevo

Nuevo és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 4.135 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nuevo tenia 4.135 habitants, 1.302 habitatges, i 1.076 famílies. La densitat de població era de 295,1 habitants/km².
Dels 1.302 habitatges en un 42,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,4% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 17,3% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.129 $ i la renda mediana per família de 51.059 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.321 $ mentre que les dones 26.337 $. La renda per capita de la població era de 17.897 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nuevo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nuevo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
Viccionari
# Orlov (desambiguació)

«Orlov» té aquests significats:
* Geografia:
** La població d'Orlov a l'óblast de Kírov de Rússia
** La població d'Orlov (Nikolénskoie) del krai de Krasnodar de Rússia
** La població d'Orlov (Kursk) de l'óblast de Kursk de Rússia
** La població d'Orlov (Bélgorod) de l'óblast de Bélgorod de Rússia
** La població d'Orlov (Eslovàquia) a la regió de Prešov d'Eslovàquia
* Història: La Revolta d'Orlov a Grècia l'any 1770
* Biografies:
** Vladímir Orlov, un escriptor rus
** Mikhaïl Orlov, un ciclista soviètic
** Aleksandr Orlov, agent secret soviètic
** Nikolai Orlov, lluitador rus
# Orlovka (Lessozàvodski)

Orlovka — Орловка (rus) — és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 41 habitants. Pertany al districte rural de Lessozàvodski.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Orthetrum cancellatum

Orthetrum cancellatum és una espècie d'odonat anisòpter de la família dels libel·lúlids.

## Distribució

Es troba des d'Europa (exceptuant el nord d'Escandinàvia) fins al Caiximir, Xina i Mongòlia. També habita les Balears.

## Hàbitat

Cria en masses d'aigua grans i estancades o de curs lent, generalment sense vegetació als marges.

## Període de vol

Es poden veure des de mitjans o finals d'abril fins a principis de setembre. Tenen un màxim d'abundància entre juny i agost.

## Comportament

Els mascles patrullen volant ràpidament i fregant la superfície de l'aigua; se solen aturar en llocs clars (com a terra), prop de l'aigua.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Dijsktra, Klaas-Douwe B.; Lewington, Richard. Guía de campo de las libélulas de España y de Europa (en castellà). Omega, 2014. ISBN 978-84-282-1602-9.
* ↑ «Orthetrum cancellatum» (en anglès). IUCN Red List. Mitra, A. 2010. [Consulta: 21 novembre 2015].
# Olev Oja

Olev Oja (Viljandi, 16 de desembre de 1935 - 10 d'abril de 2023) fou un director de cors i orquestra d'Estònia i pedagog musical.
De 1954 a 1958, va estudiar direcció coral i teoria de la música a l'escola de música de Tallinn amb Laine Karindi, i el 1958 – 1963 gestionà el cor al Conservatori de Tallinn de al costat Gustav Ernesaks, i el 1966 – 1970, l'especialitat d'orquestració en la classe de Roman Matsov.
Del 1974 al 2005, l'Oja va treballar com a professor de direcció de cor i el cor de l' Acadèmia d'Estònia de música i teatre. Entre els seus alumnes hi havia Aavo Ots, Vello Pähn, Arvo Volmer, Aivo Välja i Tarmo Vaask.

## Reconeixements

* 1998 i 2005 premi anual de la dotació cultural d'Estònia
* 2003 White Star IV decoració de classe
* 2017 beca de la Fundació de cultura nacional estoniana
* 2019 Premi a la dotació cultural (cultura folklòrica)

## Referències

* ↑ ERR. «Suri dirigent ja koorijuht Olev Oja» (en estonià), 11-04-2023. [Consulta: 12 abril 2023].
* ↑ Teenetemärkide kavaleride andmekogu – 4181
# Ot de Montcada

* Per a altres significats, vegeu «Ot de Montcada (desambiguació)».
Ot de Montcada va ser un trobador que va morir el segle xii.
Guillem de Berguedà l'esmentà com a "vell i antic" el 1175. Els versos diuen així:"Chansson ai comensada / que sera loing cantada / en est son vieil antic / que fetz N'Ot de Moncada / anz que peira pausada / fos el clochier de Vic". Ve a dir que ha començat una cançó que espera que sigui cantada durant molt de temps com els versos antics que va fer Ot de Montcada abans que es comencés a construir el campanar de Vic, el 1038.

## Referències

* ↑ «Ot de Montcada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Josep Romeu i Figueras. Estudis de lírica popular i lírica tradicional antigues. L'Abadia de Montserrat, 1993, p. 14–. ISBN 978-84-7826-434-6.
* ↑ Guillem de Berguedà; Martín de Riquer (conde de Casa Dávalos) Guillem de Berguedà. Quaderns Crema, 1996, p. 141. ISBN 978-84-7727-168-0.
# Nyctophilus heran

Nyctophilus heran és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Indonèsia. El seu hàbitat natural és l'arbrat de sabana seca per sota de 1.000 metres d'altitud. Sol viure en petites colònies. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, excepte la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Hutson, A.M.; Kingston, T.; Francis, C. Nyctophilus heran. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 març 2015.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Oscar Eberle

Oscar Eberle (Rotterdam, 18 de juliol de 1883 - Rotterdam, 29 de juny de 1943) va ser un violoncel·lista i educador musical neerlandès.
El seu pare era Oscar Oberle, també violoncel·lista, la seva mare era Alwina Alice Anna Stambeke. Dos germans també es van dedicar a la música, un altre germà es va convertir en artista. Oscar es va casar amb la violinista Fieta Dermont de qui es va divorciar el 1928 i després es va casar amb Christina Hulsinga. Va ser oficial de la instrucció pública. Oscar Eberle va ser enterrat al cementiri general de Crooswijk, on també es trobava el seu pare. El 1948 es va descobrir una placa amb el seu nom al "Museum Boijmans Van Beuningen" després d'un disseny de Han Rehm, que posteriorment va ser traslladat a la sala de concerts De Doelen.
Va rebre la seva formació musical del seu pare, que també era professor a la "Rotterdam Music School". Després va actuar com a solista als Països Baixos i Alemanya, d'on provenia la família (l'avi era músic de la ciutat de "Crossen an der Oder"). Posteriorment, als disset anys, Eberle es va unir a la Concertgebouw Orchestra de Willem Mengelberg, seguida per les orquestres de Baden-Baden i Coblença i l'orquestra de l'òpera de l'alta alemanya de Rotterdam i l'òpera italiana d'Amsterdam (juntament amb la seva dona Fieta). Als Països Baixos va tocar al trio de música de cambra Louis Wolff, Anton Verheij i Eberle, l'anomenat trio de Rotterdam. També va ser professor de violoncel a l'escola de música per a música de Leiden. El 1918 va ser professor titular de violoncel al Conservatori de Rotterdam, càrrec que va ocupar fins a la seva mort.
El violoncel·lista Isaac Mossel (1870-1923), en les seves memòries diu que va estudiar amb el professor Oscar Eberle; per concordança de dates de naixement, hom creu que es devia tractar del pare d'aquest Oscar Eberle.
Al seu funeral, Jules Zagwijn (el seu alumne), Anton Kaltwasser (dels concerts d'Eberle-Kaltwasser), Adolphe Poth i Phons Dusch, aquests dos últims van ser membres posteriors del trio de Rotterdam.

## Notes

* J.H. Letzer: Muzikaal Nederland 1850-1910. Bio-bibliographisch woordenboek van Nederlandsche toonkunstenaars en toonkunstenaressen - Alsmede van schrijvers en schrijfsters op muziek-literarisch gebied, 2. uitgaaf met aanvullingen en verbeteringen. Utrecht: J. L. Beijers, 1913, pagina 47
* Geïllustreerd muzieklexicon, onder redactie van Mr. G. Keller en Philip Kruseman, medewerking van Sem Dresden, Wouter Hutschenruijter (1859-1943), Willem Landré, Alexander Voormolen en Henri Zagwijn; uitgegeven in 1932/1949 bij J. Philips Kruseman, Den Haag; pagina 179
* J. Robijns en Miep Zijlstra, Algemene Muziek Encyclopedie deel 3, Unieboek 1980, pagina 73, vermeldde als sterfjaar 1953
* De Doelen

## Referències

* ↑ Sophia Hendrika Dermout, geboren Den Haag, 3 september 1877 speelde tot in de jaren 30, was schoonzus van Maria Dermout
# Oluyemi Adetiba-Orija

Oluyemi Adetiba-Orija (Nigèria) és una advocada criminalista nigeriana.
El 2018 va crear la fundació Headfort que ofereix assistència legal gratuïta per a presos pobres que no poden pagar la fiança. Està format per quatre persones. Sobretot ajuden a menors d'edat o bé que esperen judici, que a Nigèria són el 70% de la població reclusa. Per exemple, el 2021 hi havia 50.000 detinguts en presó preventiva. El 2021 van obrir una ofigina d'advocats anomenada "Advocats sense Fronteres" al jutjat d'instrucció d'Isabo, a l'àrea d'Abeokuta Sud. Des del 2018 al 2021 l'entitat ha ajudat a 125 presos detinguts per delictes lleus.
Va ser inclosa per la BBC a la llista de les 100 dones més inspiradores del 2021.

## Referències

* ↑ «Meet Some Of The Nigerian Women Who Made It Into The List Of BBC's 100 Most Inspiring Women. - Opera News». Arxivat de l'original el 2022-02-17. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «Nigeria's legal wonder women» (en anglès). BBC News.
* ↑ «‘Stuck in limbo’: endless wait for justice for those in Nigeria’s prisons» (en anglès), 28-10-2021. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «Human Rights Day: Nigerians should have access to equitable justice - Aderinokun» (en anglès americà), 11-12-2021. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «BBC 100 Most Inspiring Chimamanda Ngozi Adichie, Oluyemi Adetiba-O» (en anglès americà), 10-12-2021. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «INTERVIEW: Despite All Challenges, Heardfort Chambers Will Continue To Help Nigerians Get Justice For Free – Orija» (en anglès americà), 31-07-2020. [Consulta: 17 febrer 2022].
* ↑ «Quiénes son las 100 Mujeres elegidas por la BBC para 2021» (en castellà). BBC News Mundo.
# Olvena

Olvena és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Somontano de Barbastre. Està situat al costat del curs del riu Éssera (dalt del congost d'Olvena, a 522 metres d'altitud), en les proximitats de la desembocadura en el Cinca. El municipi està accidentat en el sector meridional per la serra de la Corrodella.
La temperatura mitjana anual és de 13,3 °C; i la precipitació anual, 575 mm.
La població l'any 1998 era de 55 habitants.

## Arqueologia

Hi ha abundants restes en el municipi des d'època prehistòrica, com la Cova del Moro, i restes d'època romana, com un pont de pedra.

## Referències

* ↑ «Olvena». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Olvena, Enciclopèdia aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-09-21. [Consulta: 22 juny 2015].

## Bibliografia

* Olvena, Enciclopèdia aragonesa Arxivat 2015-09-21 a Wayback Machine.
# Oksenøya

Oksenøya o Uksenøya és una illa situada a la regió de Sunnmøre, al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. L'illa està dividida entre els municipis d'Ålesund i Skodje, a la banda nord de la Storfjorden. Oksenøya té una superfície de 108 quilòmetres quadrats. L'illa és la llar de prop de 26.000 persones a Ålesund, el costat Skodje al voltant de 1.200 persones a Skodje. Aquesta és l'illa més gran del municipi d'Ålesund.
L'illa va ser originalment part de l'antic municipi de Borgund, però ara es divideix entre Ålesund i Skodje. És la llar dels pobles de Spjelkavik, Myrland, i Løvika (a Ålesund) i el poble de la Vall (a Skodje).
Les ruta europees E39 i E136 transcorren per tota l'illa. L'illa està dominada pel gran llac Brusdalsvatnet que abasta 7,5 quilòmetres quadrats a la part nord de l'illa i s'utilitza com un dipòsit d'aigua potable per al municipi (i la ciutat) d'Ålesund.

## Referències

* ↑ «Geografi» (en noruec). Ålesund kommune. Arxivat de l'original el 2010-12-20. [Consulta: 2 octubre 2010].
* ↑ «Uksenøya» (en noruec). yr.no. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 2 octubre 2010].
# Oksana Pokaltxuk

Oksana Pokaltxuk (en ucraïnès: Оксана Покальчук; transliteració internacional Oksana Pokalchuk) és una jurista i defensora dels drets humans ucraïnesa. Després de treballar al Tribunal Europeu de Drets Humans de la Unió Europea, va dirigir la secció ucraïnesa d'Amnistia Internacional a partir del 2017.
Dimití del seu càrrec el 5 d'agost del 2022 arran de la publicació el dia anterior d'un informe per l'ONG, molt favorable al discurs i propaganda russos i saludat pel govern rus, en el qual es criticava l'actitud suposada de l'exèrcit ucraïnès mentre defensa la seva població de la guerra i invasió russa en territori ucraïnès, que fou seguit d'un tuit de la secretària de l'entitat Agnès Callamard que, a més de defensar l'informe, va desqualificar tots els comentaris contraris al contingut del document.

## Referències

* ↑ «Ucraïna acusa Rússia d'atacar amb llançacoets una central nuclear». Segre.com, 07-08-2022.
# Pamigua

El pamigua és una llengua indígena americana de família lingüística tinigua-pamigua actualment extinta. Fou parlada a la missió de San Concepción d'Arauca a Colòmbia. Es va extingir cap el 1930 i es coneix sobretot per les dades recopilades per A. Ernst entre 1891 i 1895.

## Referències

* ↑ Loukotka, Čestmír. Classification of South American Indian languages. Los Angeles: UCLA Latin American Center, 1968.

## Bibliografia

* Adelaar, Wilhem. «The Chibcha Sphere». A: The Language of the Andes. Cambridge University Press, 2004, p. 161-162. ISBN 978-0-521-36275-7.
* Castellví, Marcelino. 1940. "La lengua Tinigua" Journal de la Société des Américanistes de Paris XXII: 93.
* Ernst, A. 1891: "Über einige weniger bekannte Sprchen aus der gegend des Meta und oberen Orinoco"; Zeitschrift für Ethnologie XXIII:9. Berlín.
* Franco, Roberto. 1989: "Los tinigua y la colonización de La macarena (Río Guayabero, Meta); Trianea 3:129-142; Inderena, Bogotá.
* Rivero, P. Juan de. 1736: Historia de las misiones de los Llanos del Casanare y los ríos del Orinoco. Bogotá, 1883.
# Pamonha

La pamonha (del portuguès) és una pasta elaborada amb blat de moro fresc, embolicat en fulles. És una el mateix que una humita dolça, i és molt popular en la cuina brasilera (sobretot a la Regió Centre-Oest, Regió Nord-est i en els estats de São Paulo, Minas Gerais, Paraná i Tocantins). És freqüent de trobar la pamoha en la Festa Junina. El nom pa'muña que ve de l'idioma tupí, va donar la paraula pamonha del portuguès, "agafós", que és la textura que té el blat de moro cuit embolicat en les fulles. S'associa aquest aliment a la ciutat brasilera de Piracicaba, on es diu que es fan les millors de tot el país.

## Vegeu també

* Tamal
# Ospedaletto (Trento)

Ospedaletto és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 810 habitants. Limita amb els municipis d'Asiago (VI), Cinte Tesino, Grigno, Ivano-Fracena, Pieve Tesino i Villa Agnedo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Ruggero Felicetti | Llista cívica |
# Frente Democrático de Izquierdas

Frente Democrático de Izquierdas (FDI) va ser una coalició electoral que va formar el Partit del Treball d'Espanya juntament amb altres partits i organitzacions principalment locals com el Partit Socialista Independent, Bloc Socialista Independent, Partit d'Unificació Comunista de Canàries, per a poder-se presentar a les eleccions generals de 1977, ja que no havien estat legalitzats i no van poder presentar-se sota les seves pròpies sigles. Es va presentar en tot Espanya menys a Catalunya on el PTE va arribar a un acord de coalició amb Esquerra Republicana de Catalunya per a formar la coalició electoral Esquerra de Catalunya - Front Electoral Democràtic que va obtenir un diputat. El seu cap de cartell era Antonio García Trevijano.

## Resultats electorals

| COMUNITAT | VOTS | % |
| ANDALUSIA | 46.249 | 1,58% |
| ARAGÓ | 9.611 | 1,47% |
| ASTÚRIES | 1.544 | no calculat |
| BALEARS | 775 | 0,25% |
| CANÀRIES | 1.476 | 0,27% |
| CANTÀBRIA | 1.633 | 0,64% |
| CASTELLA I LLEÓ | 10.677 | 0,77% |
| CASTELLA-LA MANXA | 4.989 | 0,56% |
| PAÍS VALENCIÀ | 10.470 | 0,56% |
| EXTREMADURA | 2.229 | 0,42% |
| GALÍCIA | 7.373 | 0,65% |
| RIOJA | 1.006 | 0,73% |
| MADRID | 13.328 | 0,58% |
| NAVARRA | 6.631 | 2,57% |
| PAÍS BASC | 4.617 | 0,46% |
| SUMA FDI | 122.608 | 0,80% |
| CATALUNYA EC-FED | 143.954 | 4,72% |
| TOTAL ESPANYA | 266.562 | 1,45% |
# Objectiu: Banc d'Anglaterra

Objectiu: Banc d'Anglaterra (títol original en anglès The League of Gentlemen) és una pel·lícula britànica policíaca de 1960, protagonitzada per Jack Hawkins, Nigel Patrick i Richard Attenborough. Està basada en la novel·la homònima de 1958, escrita per John Boland, i adaptada per a la pel·lícula per Bryan Forbes. Va ser realitzada en dos mesos per Allied Film Makers, i distribuïda per Rank Organisation. Ha estat doblada al català i emesa per TV3 el 22 d'octubre de 1988.
En 2006, una versió restaurada de la pel·lícula va ser llançada al mercat en una edició especial en DVD al Regne Unit, i el 2008 una edició restaurada va ser llançada al mercat a Espanya.

## Argument

Un tinent coronel que ha estat expulsat de l'Exèrcit Britànic reuneix un grup d'oficials retirats, tots ells experts en diverses matèries, per a dur a terme un robatori en un banc anglès.

## Repartiment

* Jack Hawkins – Tinent coronel Norman Hyde
* Nigel Patrick - Major Peter Race
* Roger Livesey - Capità "Padre" Mycroft
* Richard Attenborough - Tinent Edward Lexy
* Bryan Forbes - Capità Martin Porthill
* Kieron Moore - Capità Stevens
* Terence Alexander - Major Rupert Rutland-Smith
* Norman Bird - Capità Frank Weaver
* Robert Coote - Brigadier "Bunny" Warren
* Melissa Stribling - Peggy
* Nanette Newman - Elizabeth Rutland-Smith
* Lydia Sherwood - Hilda
* Doris Hare - Molly Weaver
* David Lodge - C.S.M.
* Patrick Wymark - Wylie
* Gerald Harper - Capità Saunders
* Brian Murray - Soldat "Chunky" Grogan
* Terence Edmond - Young PC (sense acreditar)
* Nigel Green - Kissing Man (sense acreditar)
* Patrick Jordan - Sergent (sense acreditar)
* Dinsdale Landen – Jove al gimnàs (sense acreditar)
* Ronald Leigh-Hunt - Superintendent de policia (sense acreditar)
* Oliver Reed – Noi del cor (sense acreditar)
* Norman Rossington - Staff Sergeant Hall (sense acreditar)
* Bruce Seton - AA Patrolman (sense acreditar)
* Basil Dearden - Blackmailer (sense acreditar)

## Recepció

La pel·lícula va tenir èxit, i va ser la sisena pel·lícula més popular a la taquilla del Regne Unit el 1960. El 1971 havia obtingut un benefici de 250.000 £. Més de vint anys després, Bryan Forbes estimava el benefici entre 300.000 i 400.000 £.
The League of Gentlemen fou esmenada a la pel·lícula The Wrong Arm of the Law (1963) com una de les pel·lícules que “Pearly Gates” (Peter Sellers) anava a mostrar a la seva colla de bandolers com a part del seu programa de formació.

## Premis

Premi Zulueta d'interpretació masculina a Richard Attenborough, Jack Hawkins, Bryan Forbes, Roger Livesey i Nigel Patrick.

## Referències

* 1 2 Objectiu: Banc d'Anglaterra a esadir.cat
* ↑ Objectiu:Banc d'Anglaterra a Fotogramas.es.]
* ↑ Alexander Walker, Hollywood, England, Stein and Day, 1974 p103
* ↑ Brian McFarlane, An Autobiography of British Cinema, Metheun 1997 p193
* ↑ Premis de l'any 1960 al web del Festival

## Enllaços externs

* Anàlisi de la pel·lícula
* Criterion Collection Essay
* Revisió al bloc Mystery*File
# Tirà diademat rogenc

El tirà diademat rogenc (Ochthoeca superciliosa) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae). Ha estat considerat una subespècie de Ochthoeca fumicolor fins fa poc temps en què es considera una espècie de ple dret, arran treballs com ara Ridgely et Tudor 1994

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls, vessants arbustius i boscos oberts als Andes de l'oest de Veneçuela, a Trujillo, Mérida i est de Táchira.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ RS Ridgely et G Tudor. 1994. The Birds of South America, Volume 2. University of Texas Press, Austin.