OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Borrell de Vic

Borrell fou bisbe de Vic entre els anys 1010 i 1017 data en què morí. Borrell era afí als comtes de Barcelona, amb els que apareix signant diversos documents. S'ha postulat que la seva elecció, en substitució d'Arnulf, suposà un canvi de les afinitats polítiques del bisbat passant d'un control tradicional dels Cardona sobre la casa comtal de Barcelona esdevenint el bisbat de Vic un contrapoder enfront als vescomtes d'Osona.
Borrell fou elegit com a bisbe mesos després de la campanya a Còrdova durant la qual hi moriren, entre altres destacats prohoms, els bisbes de Vic, Barcelona i Girona. Mort Arnulf el diaca Borrell fou elegit per aclamació pel poble i clero, davant del comte Ramon Borrell i el Bisbe d'Urgell Sal·la l'1 d'octubre de l'any 1010. Borrell consta donant el consentiment per a la restauració de la canònica aquisgranesa a l'església d'Urgell pel seu bisbe Sant Ermengol d'Urgell el dia 18 de novembre del 1010.
Villanueva està gairebé convençut que Borrell era fill d'Ingrilrada i que posseí l'abadia de Sant Fèlix de Girona, junt amb Borrell. Aquest fet documenta Villanueva, és fruit d'una confirmació del respecte a les propietats de Borrell que apareix com a bisbe, de les possessions per part del bisbe Pere (de Girona segons Villanueva) datat molt probablement de l'any 1013.
Morí Borrell a Girona quan en trànsit per l'assistència a un concili a Narbona l'any 1017. Consta en un necrologi la data del seu enterrament amb les paraules: VI. Kal Martii obiit domnus Borrellus episcopus venerandae memoriae : sepultus est in cripta subtus ecclesiam Sancti Michaëlis. Sobre el terme „església“ Villanueva suposa que es tracta d'un error i que correspondria a la capella de Sant Miquel de la Catedral de Vic.

## Notes

* ↑ Rodríguez Bernal, pàg. 64
* ↑ Calendes d'Octubre del XV any del Rei Robert II de França, segons Flórez l'any 1010. Villanueva és del parer que era materialment impossible aquesta data per haver-se el comte embrancat en la campanya de Còrdova i situa la seva elecció l'any 1011
* ↑ Flórez
* ↑ Villanueva p. 179

## Bibliografia

* Florez, P. Fr. Henrique; Risco, P. Fr. Manuel. «Obispos de Ausona». A: España Sagrada, Tomo XXVIII. Contiene el estado antiguo de la Iglesia Ausonense, hoy Vique (en castellà). Madrid: imprenta de D. Antonio de Sancha, 1774, p. 107-121 [Consulta: 26 novembre 2016].
* Villanueva, Jaime. Viage literario á las iglesias de España. Tomo VI Viage a la Iglesia de Vique. Año 1806 (en castellà). Valencia: en la imprenta de Oliveres, antes de Estévan, 1821, p. 177-181 [Consulta: 26 novembre 2016].
* Rodríguez Bernal, Francesc «La frontera meridional catalana en el siglo XI: un espacio vizcondal» (en castellà). [Consulta: 26 novembre 2016].
# Comtat de Kilkenny

El comtat de Kilkenny (gaèlic irlandès Cill Chainnigh) és un comtat de la província de Leinster. Porta el seu nom per Kilkenny, la ciutat més important de la regió i la seva capital. Limita al nord amb el comtat de Laois, al sud amb el comtat de Waterford, a l'est amb el comtat de Carlow i el comtat de Wexford i a l'oest amb el comtat de Tipperary. Segons el cens de 2006 hi havia 35.669 parlants d'irlandès.

## Ciutats i viles

* Ballyhale, Ballyragget, Bennettsbridge
* Callan, Carrigeen, Castlecomer, Castlewarren, Clogh
* Flagmount, Freshford
* Galmoy, Goresbridge, Gowran, Graiguenamanagh
* Inistioge
* Jenkinstown, Johnstown, Johnswell
* Kilkenny, Killinaspick, Kilmacow, Kilmoganny, Knocktopher
* Moneenroe, Mooncoin, Mullinavat
* Paulstown, Piltown
* Redhouse
* Slieverue, Stoneyford
* Thomastown, Tullaroan
* Urlingford
* Windgap

## Baronies

Les Baronies eren dividides en townlands. El 1802 hi havia a Kilkenny 9 baronies i unes 800 townlands.
Baronies del comtat de Kilkenny
Baronies al comtat de Kilkenny:
* Callan (Callainn)
* Crannagh (Crannach)
* Fassadinin (Fásach an Deighnín)
* Baronia de Galmoy (Gabhalmhaigh)
* Gowran (Gabhrán)
* Ida (Uí Dheá)
* Iverk (Uíbh Eirc)
* Kells (Ceanannas)
* Kilculliheen (Cill Choilchín)
* Kilkenny (Cill Chainnigh)
* Knocktopher (Cnoc an Tóchair)
* Shillelogher (Síol Fhaolchair)

## Personatges il·lustres

* James Stephens (fenià)

## Referències

* ↑ CSO - Central Statistics Office (Ireland) Kilkenny
* ↑ Kilculliheen a Kilkenny era part de Gaultiere al Comtat de Waterford fins a la Local Government Act 1898

## Enllaços externs

* Kilkenny County Council
* Temps i clima de Kilkenny Arxivat 2013-07-16 a Wayback Machine.
# Caecilia

Caecilia és un gènere d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae, originari de zones humides del nord i centre d'Amèrica del Sud i Panamà.

## Taxonomia

* Caecilia abitaguae
* Caecilia albiventris
* Caecilia antioquiaensis
* Caecilia armata
* Caecilia attenuata
* Caecilia bokermanni
* Caecilia caribea
* Caecilia corpulenta
* Caecilia crassisquama
* Caecilia degenerata
* Caecilia disossea
* Caecilia dunni
* Caecilia flavopunctata
* Caecilia gracilis
* Caecilia guntheri
* Caecilia inca
* Caecilia isthmica
* Caecilia leucocephala
* Caecilia marcusi
* Caecilia mertensi
* Caecilia nigricans
* Caecilia occidentalis
* Caecilia orientalis
* Caecilia pachynema
* Caecilia perdita
* Caecilia pressula
* Caecilia subdermalis
* Caecilia subnigricans
* Caecilia subterminalis
* Caecilia tentaculata
* Caecilia tenuissima
* Caecilia thompsoni
* Caecilia volcani
# Aglyptodactylus laticeps

Aglyptodactylus laticeps és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Aglyptodactylus laticeps. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 1 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Campionat de Catalunya de futbol 1913-1914

La temporada 1913-14 del Campionat de Catalunya de futbol fou la quinzena edició de la competició. Fou disputada la temporada 1913-14 pels principals clubs de futbol de Catalunya.
Aquesta temporada el futbol català es tornà a unificar en un únic campionat organitzat per la Federació Catalana de Futbol.

## Primera Categoria
### Classificació final

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | FC Espanya (C) | 8 | 7 | 0 | 1 | 23 | 4 | +19 | 16 | Campió (+2) |
| 2 | FC Internacional | 8 | 5 | 1 | 2 | 23 | 11 | +12 | 13 | (+2) |
| 3 | RCD Espanyol | 8 | 7 | 0 | 1 | 15 | 6 | +9 | 10 | (-4) |
| 4 | FC Barcelona | 8 | 5 | 0 | 3 | 13 | 7 | +6 | 10 | |
| 5 | Universitary SC | 8 | 4 | 1 | 3 | 14 | 15 | −1 | 9 | |
| 6 | FC Badalona | 8 | 4 | 0 | 4 | 9 | 12 | −3 | 6 | (-2) |
| 7 | Català FC | 8 | 2 | 0 | 6 | 6 | 27 | −21 | 6 | (+2) |
| 8 | Avenç FC | 8 | 1 | 0 | 7 | 8 | 6 | +2 | 2 | (Abd) |
| 9 | FC Numància | 8 | 0 | 0 | 8 | 1 | 24 | −23 | 0 | (Nota) |
| 10 | Reial Polo JC | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | (Abd) |
| 11 | FC T.B.H. | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | (Dqf) |
Tots els clubs eren de Barcelona excepte el Badalona. El T.B.H. fou expulsat i el Polo i l'Avenç abandonaren la competició. Per primer cop es van regularitzar els ascensos i descensos de categoria, essent el primer club ascendit el Sabadell. Espanyol i Barcelona van quedar empatats en la tercera posició. La federació decidí organitzar un partit de desempat entre ambdós clubs, però el Barça es negà a jugar afirmant que tenia millor goal-average. La federació atorgà, per tant, la tercera posició a l'Espanyol.

### Resultats finals

* Campió de Catalunya: FC Espanya
* Classificats per Campionat d'Espanya: FC Espanya
* Descensos: FC Numància i Reial Polo JC
* Ascensos: CS Sabadell

## Segona Categoria

Es disputà un campionat de segona categoria amb la participació dels següents equips:
* Primer grup: FC Andreuenc, CE Europa, FC Martinenc, CE Júpiter, Argós FC, Mercantil FC, Bétulo FC, FC Stadium.
* Segon grup: New Catalònia FBC, Atlètic Sporting Club, FC Barcino, Catalunya SC, Gladiator SC, CD Mercuri, SS Pompeia, Sarrià SC.
* Grup del Vallès: FC Athletic de Sabadell, CS Sabadell, FC Terrassa, Unió Deportiva Terrassa.
El CS Sabadell es proclamà campió de segona categoria en derrotar l'Europa per 1 a 0 a la final. El tercer classificat fou el FC Barcino.

## Referències

* ↑ Bdfutbol Campionat de Catalunya 1913-14
* ↑ RSSSF Catalonia Championship 1903-1940 - All Results
* ↑ Pàgina 5, La Vanguardia, 9 gener 1914
* ↑ Pàgina 6, La Vanguardia, 8 febrer 1914
* ↑ Pàgina 9, La Vanguardia, 25 juliol 1915

## Bibliografia

* Garcia Castell, Joan. Història del futbol català. Barcelona: Editorial Aymà, 1968. ISBN 978-84-209-3682-6.
* Closa i Garcia, Antoni; Rius i Solé, Jaume; Vidal i Urpí, Joan. Un segle de futbol català: 1900-2000. Barcelona: Federació Catalana de Futbol, 2001.

## Enllaços externs

* RSSSF
# Escut antic de Llesp

Antic escut municipal de Llesp, a l'Alta Ribagorça. Perdé vigència el 1970, amb la incorporació d'aquest antic terme municipal en el del Pont de Suert.

## Descripció heràldica

D'or, un ocell parat, dels seus colors.

## Bibliografia

* BASSA I ARMENGOL, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Editorial Millà, 1968.

## Vegeu també

* Escuts d'armes antics de l'Alta Ribagorça
# Llac Sassikhkol

El Llac Sassikhkol (en kazakh:Сасықкөл) és un llac a la part est del Kazakhstan, al límit entre la regió d'Almati i la regió de l'est del Kazakhstan. Es troba a una altitud de 350 m sobre el nivell del mar. Ocupa una superfície de 600 km² (736 km² quan el nivell de les aigües del llac és alt), amb una fondària mitjana de 3,3 m i màxima de 4,7 m. Hi aflueixen tres petits rius i en surt el riu Jinguixkessú. Cubica 2,43 mil milions de m ³. Es glaça de novembre a abril però a la fi de l'estiu la temperatura superficial de l'aigua arriba a 29 °C. S'hi practica la pesca i entre els ocells que hi viuen hi ha el cigne mut.
El llac Sassikhkol forma part de la Reserva de la Biosfera d'Alakol, designada per la UNESCO com a part del seu Programa sobre l'home i la biosfera del 2013.

## Referències

* ↑ «Alakol». UNESCO. [Consulta: 31 maig 2016].
# Mound Bayou

Mound Bayou és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 2.102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mound Bayou tenia 2.102 habitants, 687 habitatges, i 504 famílies. La densitat de població era de 922,3 habitants per km².
Dels 687 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 24,7% hi vivien parelles casades, en un 43,7% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,7% tenia menys de 18 anys, un 12,9% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 67,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.972 $ i la renda mediana per família de 19.770 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.700 $ mentre que les dones 18.988 $. La renda per capita de la població era de 8.227 $. Entorn del 41,9% de les famílies i el 45,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mound Bayou». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mound Bayou». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cadència de tir

La cadència de tir o de tret és la freqüència a la qual una arma és capaç de dispara els seus projectils. Habitualment es comptabilitza en trets per minut (trets/minuts o TPM) o per segon (trets/segon). Les armes amb major cadència de tir són capaces de dispara més ràfegues per unitat de temps i són útils per a realitzar foc de supressió o impactar en objectius ràpids (com vehicles, aeronaus o soldats en moviment).
Hi ha armes de foc dissenyades per a tenir una alta cadència de tir com ara les metralladores i els canons automàtics. Tot i això el nombre de trets es veu limitat per l'alimentació dels cartutxos segons la mida del carregador i també en funció del desgast del canó (a causa del sobreescalfament); així doncs a la pràctica s'acostumen a realitzar ràfegues curtes de pocs segons com a màxim.

## Exemples de cadència de tir

| Arma | Cadència |
| Heckler & Koch MP5 | 700-800 trets/minut |
| FN FAL | 650 trets/minut |
| Fusell M16 | 800-850 trets/minut |
| AK-47 | 650 trets/minut |

## Vegeu també

* Carregador (armes de foc)
* Metralladora
* Salva
# Comtat de Lafayette (Florida)

El comtat de Lafayette és un comtat estatunidenc de l'estat de Florida. Segons el cens de 2000, la població era de 7.022 habitants. És el segons comtat menys poblat de l'estat de Florida, per davant del Comtat de Liberty que té un resident menys segons el cens del 2000. L'oficina del cens va estimar que la població l'any 2005 era de 7.773 habitants. La seu del comtat és Mayo.

## Referències

* ↑ «American FactFinder». United States Census Bureau. Arxivat de l'original el 2012-02-26. [Consulta: 31 gener 2008].
* ↑ http://www.census.gov/popest/counties/tables/CO-EST2005-01-12.xls
* ↑ «Find a County». National Association of Counties. Arxivat de l'original el 2008-06-26. [Consulta: 31 gener 2008].
# Alfonso Obregón

Alfonso Obregón (Portoviejo, 12 de maig de 1972) és un exfutbolista equatorià de la dècada de 2000.
Fou 58 cops internacional amb la selecció de l'Equador amb la qual participà en el Mundial de 2002.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de LDU Quito, CD Espoli i Delfín SC.

## Referències

* ↑ rsssf: Ecuador record international footballers Arxivat 5 June 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ rsssf: Copa América 2001 Arxivat 4 April 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Obregón's FEF Player Card
* ↑ Alfonso Obregón a National-Football-Teams.com (anglès)
# Can Peres (Girona)

Can Peres és una masia de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb un porxo afegit a la façana principal. De planta baixa i un pis, de composició d'obertures lliures, de pedra i llinda planera. La façana lateral dreta té les obertures (finestres) concentrades al primer pis i a la planta baixa hi ha finestres petites de ventilació de les quadres. La façana principal està dominada pel porxo amb arcs de punt rodó a planta baixa i terrassa aixoplugada al primer pis. La porta és de llinda planera i s'hi accedeix a través del porxo. Teulat amb el carener perpendicular a la façana principal. L'arrebossat és caigut. Es veuen tirants metàl·lics a l'interior. La façana posterior és cega i dona a la masia de Can Sunyer.

## Referències

* ↑ «Can Peres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Can Peres, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Església de Santa Llogaia d'Àlguema

Santa Llogaia és una església parroquial al nucli de Santa Llogaia d'Àlguema (l'Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Edifici situat al centre del poble, al que és impossible veure els quatre costats a causa de les construccions modernes. És un edifici d'una sola nau amb capçalera carrada. A la façana podem veure la portalada rectangular, amb una gran llinda amb la inscripció: 21 OCTUBRE 1777. Tota la façana ha estat arremolinada. El campanar, de planta quadrada, té quatre arcades, en arc apuntat, i es remata amb una coberta apiramidada. L'interior de l'església és completament enguixat. La volta de la nau és de llunetes, la del presbiteri té falses nervacions que imiten la creueria gòtica. Hi ha dos altars laterals, un a cada costat de la nau, imbuïts mitjançant arcs cecs en les parets mestres. El mur lateral nord de la nau, és l'únic que es conserva de l'antiga construcció romànica.

## Història

L'actual temple de Santa Llogaia és un edifici del segle xviii, encara que la primitiva església va ser construïda en època romànica, probablement durant el segle xi. L'església de Santa Llogaia és esmentada documentalment des del segle xii. El 1167 el bisbe de Girona va fer donació al monestir de Ripoll. La primitiva construcció romànica segurament va quedar destruïda durant el gran aiguat del 1421. Només se n'ha conservat un fragment de mur, que ha quedat integrat al temple del segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Església parroquial de Santa Llogaia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Llac Selawik

El llac Selawik és un llac situat a 11 km al sud-oest de vila del mateix nom, Alaska. Té una longitud de 50 km i amb 1.050 km² és el tercer llac més gran d'Alaska, després del llac Iliamna i el llac Becharof, i el dissetè més gran dels Estats Units. Es troba molt a prop de la costa i comunica directament amb el mar dels Txuktxis, a través del Hotham Inlet i el Kotzebue Sound. Es troba junt a la península de Baldwin i al Refugi Nacional de Vida Silvestre Selawik. El riu Selawik hi desemboca.
El seu nom en llengua esquimoaleutiana va ser documentat per primera vegada el 1842–44 pel tinent Lavrenty Zagoskin, que el va escriure Chilivik, i probablement es volia aplicar a una tribu o poble esquimals.

## Referències

* 1 2 «GNIS Detail - Selawik Lake». [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Profile of the People and Land of the United States». US Department of Interior, National Atlas of the United States. Arxivat de l'original el 2012-09-15.
# Muzzana del Turgnano

Muzzana del Turgnano (friülà Muçane) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 2.696 habitants. Limita amb els municipis de Carlino, Castions di Strada, Marano Lagunare, Palazzolo dello Stella i Pocenia.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Dino Del Ponte | Llista cívica |
# Agustí Castells Casanova

Agustí Castells Casanova (Deltebre, 4 de juliol de 1940 - 22 de novembre de 2021) era un polític i cooperativista català, que va ser alcalde de Deltebre de 1991 a 1995.
Va ser un dels impulsors de la fusió de les cooperatives d'arròs del Delta de l'Ebre, va ser-ne el primer president de la nova cooperativa Arrossaires del Delta de l'Ebre fins a la seva jubilació l'any 2008.
Entre 1988 i 2010, va encapçalar la branca d'arròs de la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya, entitat que va vicepresidir de 1991 a 2008. També va presidir el consell sectorial d'arròs de la Confederació de Cooperatives Agràries d'Espanya, va ser membre del Comitè Consultiu a Brussel·les sobre el cultiu d'arròs i va ostentar múltiples càrrecs vinculats amb la política local i el sector.
L'any 2014 va ser condecorat amb la Medalla President Macià per la seva contribució a l'impuls de l'economia catalana.
Va morir el 22 de novembre de 2021 al seu municipi natal de Deltebre.

## Referències

* ↑ «Dades i historial d'alcaldes de l'ajuntament de Deltebre». gencat.cat. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Cinco cooperativas arroceras del Ebro se unen y crean la mayor de España» (en castellà). El País, 15-05-2002. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* 1 2 López Garcia, Xavier. «Les medalles i plaques Francesc Macià reconeixen l'economia social», 05-12-2014. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2019. [Consulta: 8 octubre 2019].
* 1 2 «Agustí Castells i la cooperativa Cadí, reconeixements President Macià». Agroactivitat, 07-01-2015. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Mor Agustí Castells, exalcalde de Deltebre durant els anys 1991 i 1995». Ajuntament de Deltebre. [Consulta: 22 novembre 2021].
* ↑ «Mor Agustí Castells, exalcalde de Deltebre (1991-1995) i expresident d'Arrossaires». Delta.cat. [Consulta: 22 novembre 2021].
# Cadí (desambiguació)

«Cadi o Cadí» té aquests significats:
# Conclave de 1304–05

El Conclave de 1304–05 es va convocar després de la mort del Papa Benet XI i va ser un dels conclaves més llargs de la història. Es va celebrar a Perusa entre el 10 de juliol de 1304 i el 5 de juny de 1305. Després de l'interregne d'11 mesos ocasionat per les disputes entre els cardenals francesos i italians, va acabar amb l'elecció del no-cardenal Raymond Bertrand de Got com el Papa Climent V. Aquest va ser l'últim conclave que es va celebrar abans de l'anomenat Papat d'Avinyó.
Dinou cardenals van participar en l'elecció, però durant el transcurs del conclave quatre van haver de marxar per malaltia. El nou Papa, cridat per a la seva coronació, ja que en no ser cardenal no es trobava present al conclave, no es va desplaçar a Itàlia sinó que va elegir la ciutat de Lió per a la seva entronització, la qual va tenir lloc el 14 de novembre del 1305, a l'església de Saint-Just, comptant amb l'assistència del rei Felip IV de França.

## Col·legi cardenalici
### Cardenals presents al conclave

* Giovanni Boccamazza, bisbe de Frascati i degà del Col·legi cardenalici;
* Teodorico Ranieri, bisbe de Palestrina i camarlenc;
* Leonardo Patrasso, bisbe d'Albano;
* Pedro Rodríguez, bisbe de Sabina;
* Giovanni Minio da Morrovalle;
* Niccolò Alberti, O.P.;
* Robert de Pontigny;
* Gentile Partino da Montefiore, O.F.M., gran penitencier;
* Walter Winterburn, O.P.;
* Napoleone Orsini;
* Landolfo Brancaccio;
* Guglielmo Longhi;
* Francesco Napoleone Orsini;
* Francesco Caetani;
* Luca Fieschi.

### Cardenals absents

* Jean Le Moine;
* Matteo Rubeo Orsini, protodiaca;
* Jacopo Caetani degli Stefaneschi;
* Riccardo Petroni.

## Referències

* ↑ Finke, p. 282-285; Mollat, p. 3-4.
* ↑ Finke, p. 281; Sede Vacante 1304-1305
* ↑ Mansi, p 124-127 i Raynaldus, p. 362-367.

## Bibliografia

* Guillaume Mollat: The Popes at Avignon 1305-1378, Londyn 1963, p. 3-4
* Heinrich Finke, Aus den Tage Bonifaz VIII. Funde und Forschungen, Münster 1902, p. 277
* Odoricus Raynaldus, Annales Ecclesiastici ab anno MCXCVIII. ubi desint Cardinalis Baronius, auctore Odorico Raynaldi. Accedunt in hac Editione notae chronologicae, criticae, historicae... auctore Joanne Dominico Mansi Lucensi, Vol. XXIII, Lukka: Leonardo Venturini 1749
* Joannes Dominicus Mansi, Sacrorum Conciliorum nova et amplissima collectio editio novissima, Tomus Vicesimus Quintus, Venetiis: apud Antonium Zatta 1782
* Konrad Eubel, Hierarchia Catholica, vol. I, Münster 19137