OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pasta (desambiguació)

«Pasta» té aquests significats:
* La pasta, en general, és una massa tova, blana i plàstica, formada amb una substància sòlida molta o polvoritzada mesclada íntimament amb aigua o algun altre líquid.
* La pasta, en gastronomia, és un producte obtingut per dessecació d'una massa no fermentada feta habitualment amb farina de blat dur i aigua.
* La pasta de full, també en gastronomia, és la que es fa amb saïm i té una estructura en fulls o llesques primes superposades.
* La pasta és un tipus d'enquadernació feta amb cartó recobert de pell, de pergamí o de vitel·la.
* La pasta, en cosmètica, és una preparació semisòlida de més consistència que la pomada pel seu alt contingut en sòlids.
* Una pasta és un pastís petit, una pasta de pastisseria, com el brioix, la canya, el croissant, l'ensaïmada, les ulleres, el xuixo, etc.
** Una variant de galetes de rebosteria són les anomenades pastes seques, dolces o salades.
* En general, el terme va associat a un complement que determina la funcionalitat de la pasta:
** La pasta de dents és massa composta de compostos sabonosos i desinfectants destinada a netejar les dents.
** La pasta de paper, o pasta de cel·lulosa, és la massa blana formada pels draps trossejats destinada a la fabricació del paper.
** La pasta d'ametlla, la pasta de gambes, la pasta de farina, la pasta de sobrassada, la pasta d'albercoc, etc.
Viccionari
# Mines d'en Puig

Les Mines d'en Puig de Premià de Dalt es troben al Parc de la Serralada Litoral (al torrent de la Molinera, el qual neix al peu de l'alzina homònima i molt a prop de Can Bernadó).

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de tres mines, totes elles amb una galeria de considerables dimensions (les més grans i espectaculars del Parc). Són de propietat privada i encara subministren aigua a Vilassar de Dalt. La mina superior presenta els brancals del portal amb pilars de maó i l'arcada és un arc de mig punt de pitxolí a plec de llibre, amb un altre igual a l'interior per fer de galze. La porta és una reixa de ferro, amb tela metàl·lica per impedir l'entrada d'animals que podrien contaminar l'aigua. Les galeries de volta de canó són altes i amples, permeten passar sense ajupir-se i caminar sense tocar les parets. A la galeria s'han emprat diverses tècniques constructives: el que sembla un encofrat perdut de maó pla per les parets i sostre en els primers metres, altres trams amb paret de pedra o de totxo amb fornícules, i els metres finals de roca viva. La tosca ha deixat un bon gruix al sòl i un bosc de petites estalactites penja del sostre en els trams més humits de la galeria. Les altres dues mines són semblants a la descrita.

## Accés

Són ubicades a Premià de Dalt: s'hi arriba per un camí que surt de la pista de la Carena, 250 metres més avall de la Surera de la Molinera. Baixem per aquest camí fins a la llera del torrent, on hi ha les mines 2 i 3. Per anar a la número 1, pugem 100 metres torrent amunt pel mateix camí. Coordenades: x=444634 y=4596860 z=373.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàgs. 134-135.

## Enllaços externs

* Llibre-Guia de la Serralada Litoral - Història i itineraris Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine. (català)
* Maresmejant per Setmana Santa (català)
# Bussy-le-Repos (Marne)

Bussy-le-Repos és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 114 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bussy-le-Repos era de 114 persones. Hi havia 52 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 55 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 35 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bussy-le-Repos el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 8 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 68 persones, 47 eren actives i 21 eren inactives. De les 47 persones actives 46 estaven ocupades (30 homes i 16 dones) i 1 aturada (1 home). De les 21 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Bussy-le-Repos hi havia 15 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bussy-le-Repos a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bussy-le-Repos a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# María José Bauzá Alonso

María José Bauzá Alonso (Palma, 21 d'octubre de 1976) és una política mallorquina, diputada al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.
És llicenciada en Dret per la Universitat de les Illes Balears, ha desenvolupat màsters en Immigració, postgrau en Igualtat d'Oportunitats i especialista universitària en Desenvolupament Local. Ha treballat com a funcionària del Cos Tècnic Superior de l'Institut Balear de Salud.
Militant del Partido Popular, de 2001 a 2006 ha estat secretària de formació i d'acció social de Nuevas Generaciones del PP de Balears. En juny de 2011 va substituir en el seu escó Antonio Gómez Pérez, diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011 i que renuncià al seu escó per formar part del Govern Balear. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 era el número 4 de la llista del PP a l'ajuntament de Palma.

## Referències

* ↑ «El PP publica los curriculums de sus representantes en Cort al incumplir el equipo municipal el compromiso de divulgar las biografías de los concejales a través de la página web oficial del Ayuntamiento de Palma». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ El PP presenta su lista para “gobernar” Palma Arxivat 2015-05-22 a Wayback Machine., Mallorca Confidencial
# Cal Fèlix (Montmajor)

Cal Fèlix és una casa d'estructura clàssica de masia del municipi de Montmajor (Berguedà). Té planta rectangular i amb el carener paral·lel a la façana principal, aquesta orientada a ponent. Prop de la casa, ienvoltada de coberts i corts, s'alça una imponent torre de planta rectangular, feta amb carreus col·locats a trencajunts i que als anys vuitanta passà a ser habilitada com a pallissa. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

La Torre de Can Fèlix és un testimoni del poblament a la baixa edat mitjana al peu de la riera de Navel, un lloc emboscat, feréstec i d'un idíl·lic paisatge, al peu del camí ral que de Serrateix, passant per sant Vicenç de Navel, anava a Cardona. Prop de la riera de Navel hi ha vestigis de gran quantitat de molins (un dels més interessant és el Molí de Navel), un dels quals és a tocar la casa de Can Fèlix. La casa de Can Fèlix, coneguda també amb el nom del Molí de Querol, presenta al peu de la massissa torre les restes d'un antic molí medieval, possiblement com el molinet de Navel, propietat del Monestir de Santa Maria de Serrateix.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 «Cal Fèlix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2014].
# Miguel Hernández Sánchez

Miguel Hernández Sánchez (19 de febrer de 1970) és un exfutbolista professional madrileny, que jugava com a defensa. Va ser medallista d'or als Jocs Olímpics de Barcelona 1992, com a integrant del combinat de futbol.
Miguel va destacar a les files del Rayo Vallecano. Va signar dues bones campanyes a Primera amb els madrilenys (92/94), jugant 64 partits. L'estiu de 1994 fitxa pel RCD Espanyol, però tot just apareix en 149 minuts en les tres temporades a Barcelona.
Abans de retirar-se, la 97/98 va disputar 22 partits a Segona Divisió amb la UE Lleida.

## Enllaços externs

* Fitxa de Miguel
# Suzanne W. Tourtellotte

Suzanne W. Tourtellotte (11 de gener de 1945 - Hamden, 20 de gener de 2013) era un astrònoma estatunidenca, investigadora a la Universitat Yale i descobridora de planetes menors.

## Biografia

Tourtellotte es va graduar al MIT el 1966 i va obtenir un grau a Universitat Yale el 1967. Va continuar estudiant per obtenir un doctorat en bioquímica per la Universitat de Princeton el 1971.
Des de 1998, Tourtellote va ser la gestora de dades del departament d'astronomia de la Universitat Yale pels consorcis YALO i SMARTS. Va treballar amb Brad Schaefer en la fotometria de la lluna Nereid. El 2003, juntament amb David L. Rabinowitz, Brad i Martha Schaefer, va estudiar les corbes de fase solar i els estats de rotació dels objectes del cinturó de Kuiper. El 2013 va treballar a l'Observatori La Silla.
Tourtellote va ser membre del professorat de l'Albertus Magnus College fins al 2008. Va ser investigadora del departament d'astronomia de Yale.
Va morir als 68 anys a Hamden, Connecticut.

## Llista de planetes menors descoberts

Tourtellotte està acreditada pel Centre de Planetes Menors amb el descobriment de 15 planetes menors fets a l'Observatori La Silla (Xile) el 2010, en col·laboració amb els astrònoms David L. Rabinowitz i Megan E. Schwamb. El més destacat són (316179) 2010 EN$_{65}$ i (445473) 2010 VZ$_{98}$, un troià de Neptú i un objecte transneptunià, respectivament.
Planetes menors descoberts: 15 :
| (312645) 2010 EP$_{65}$ | 9 de març de 2010 | list |
| (316179) 2010 EN$_{65}$ | 7 de març de 2010 | list |
| (382004) 2010 RM$_{64}$ | 9 de setembre de 2010 | list |
| (445473) 2010 VZ$_{98}$ | 11 de novembre de 2010 | list |
| (471136) 2010 EO$_{65}$ | 9 de març de 2010 | list |
| (471137) 2010 ET$_{65}$ | 13 de març de 2010 | list |
| (471149) 2010 FB$_{49}$ | 17 de març de 2010 | list |
| (471150) 2010 FC$_{49}$ | 18 de març de 2010 | list |
| (471151) 2010 FD$_{49}$ | 19 de març de 2010 | list |
| (471152) 2010 FE$_{49}$ | 19 de març de 2010 | list |
| (471155) 2010 GF$_{65}$ | 14 d'abril de 2010 | list |
| (471172) 2010 JC$_{80}$ | 12 de maig de 2010 | list |
| (471196) 2010 PK$_{66}$ | 14 d'agost de 2010 | list |
| (471210) 2010 VW$_{11}$ | 3 de novembre de 2010 | list |
| (499522) 2010 PL$_{66}$ | 14 d'agost de 2010 | list |

## Referències

* 1 2 «Memorial: Suzanne Tourtellotte *71». Princeton Alumni Weekly. [Consulta: 22 març 2018].
* ↑ Schaefer, Bradley E.; Tourtellotte, Suzanne W.; Rabinowitz, David L.; Schaefer, Martha W. Icarus, 196, 1, 2008, pàg. 225–240. arXiv: 0804.2835. Bibcode: 2008Icar..196..225S. DOI: 10.1016/j.icarus.2008.02.025.
* ↑ Megan Schwamb. «The La Silla QUEST KBO Survey, Science Team». [Consulta: 22 març 2018].

## Enllaços externs

* Publicacions de Suzanne Tourtellotte
# Mertola

«Mértola o Mertola» té aquests significats:
* Mértola, municipi portuguès, al districte de Beja, a la regió d'Alentejo (subregió del Baixo Alentejo)
* Emirat de Mértola, estat islàmic que va existir al sud de l'actual Portugal i oest d'Andalusia entre els anys 1033-1044
* Setge de Mértola (15 d'agost de 1144), batalla de la Revolta contra els almoràvits
# Lluís Alanyà

Lluís Alanyà (València, segle xv - València, segle xvi), va ser un notari i jurista.
De les poques dades conegudes del personatge ho son el lloc de naixement i mort, València.
La segona edició dels Furs en col·lecció general, va estar feta sobre una començada per Lluís Alanyà i prosseguida pel notari Francesc Joan Pastor. Fou impresa a València pel flamenc Joan de Mey en 1547-1548. Dividida en dos volums i amb lletra romana. L'any 1990 l'Institut Valencià d'Administració Pública de la Generalitat va fer-ne una reproducció fotocopiada.
De col·lecció general dels privilegis només hi ha una, feta per Lluís Alanyà, impresa en lletra gòtica a València, l'any 1515, amb reedició facsímil, també a València, l'any 1972. El seu títol és «Aureum opus regalium privilegiorum civitatis et regni Valentiae, cum historia cristianissimi regis Iacobi ipsius primi conquistatori», i es tracta d'una recopilació de privilegis reials del regne i de la ciutat de València, i és considerada una obra clau del Dret Foral Valencià.

## Referències

* ↑ Hinojosa Montalvo, José. «Lluís Alanyà» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ García Sanz, Arcadi. Institucions del dret civil valencià (en català). Universitat Jaume I, 1996 (Autonomia i Dret). ISBN 84-8021-087-7.
* ↑ «Lluís Alanyà». GEC. [Consulta: 17 març 2023].
# Pere Canals Morro

Pere Canals Morro (Santa Maria del Camí, 28 d'agost de 1942-S'Arenal de Llucmajor, 1 de desembre de 2023), fill d'Andreu Canals Perelló, és un empresari turístic i promotor esportiu mallorquí. La seva família es va establir a s'Arenal el 1946. Ha estat president de la Cooperativa Son Sunyer i d'Agama, regidor de l'Ajuntament de Llucmajor (1970-78), fundador de l'Associació d'Hotelers de la Platja de Palma (1976), de la qual ha estat secretari durant quinze anys. Ha estat fundador del Club Ciclista Arenal –en fou el primer secretari–, de la Unió Esportiva Arenal, durant dos anys president del Veloç Sport Balear, i president de la Federació de Ciclisme de les Illes Balears (1969-1973). Va ser també fundador del club de cotxes i motos antics Es Pistó. President de l'Associació de Persones Majors de s'Arenal de Llucmajor (2010-2011) de la qual ara n'és president honorari.
Entre altres distincions ha estat s'Arenaler de l'any de la revista S'Unió de S'Arenal (1984). El 2000 va rebre la Medalla d'argent de Foment del Turisme de Mallorca i el 2007 el Premi Ramon Llull.
Ha escrit els llibres S'Arenal que he viscut. Solimar 50 anys (2006), S'Arenal que m'han contat. San Diego 50 anys (2010), Ciclisme a s'Arenal (2011) i S'Arenal-Can Pastilla. Platja de Palma (2013).

## Referències

* ↑ Pedro Canals Morro. La transformación moderna de S'Arenal (1955-80)
* ↑ La familia Canals vende los hoteles San Diego y Solimar al grupo mallorquín HM, Última Hora, 24 d'octubre de 2012
* ↑ S'Arenal que m'han contat a documentabalear.cat

## Enllaços externs

* CICLISME, CICLISTES I BICICLETES A S'ARENAL. Retrospectiva vista per la família Canals Arxivat 2018-02-13 a Wayback Machine. per Pere Canals Morro
# Miguel Herrero y Rodríguez de Miñón

Miguel Herrero y Rodríguez de Miñón (Madrid, 18 de juny de 1940) és un polític i jurista espanyol, que va ser un dels set Pares de l'actual Constitució espanyola. Va ser magistrat del Tribunal Constitucional d'Andorra entre 2001 i 2009 a designació del bisbe d'Urgell.

## Biografia

Va estudiar dret a Madrid, on, segons diu a les Memorias de estío, va passar per "més estudiós que estudiant". Després de llicenciar-se el 1961, es va doctorar el 1965 amb una tesi sobre el dret constitucional sorgit després de la descolonització. Va completar la seva formació a Oxford, a París i a Lovaina, on es va llicenciar en filosofia el 1968. Lletrat del Consell d'Estat d'Espanya des de 1966, molt aviat va començar a col·laborar en la premsa –Ya, Informaciones-, difonent les seves idees sobre el que hauria de ser la transició democràtica a la mort de Francisco Franco.
Secretari General Tècnic del Ministeri de Justícia, va col·laborar de manera molt activa en la primera amnistia (1976), en la Llei per a la Reforma Política i en la primera normativa electoral de la democràcia. Va participar en l'elaboració de la Constitució de 1978 i va ocupar el càrrec de portaveu en el Congrés dels diputats, tant del partit del Govern (UCD) com de l'oposició (AP). Va ser diputat d'UCD de 1977 a 1981, i d'AP i del PP el 1982, 1986 i 1989. El 1987 va optar a la Presidència d'Aliança Popular, però va ser derrotat per Antonio Hernández Mancha.
La seva dilatada carrera professional inclou els llocs de conseller del Banc Exterior d'Espanya, vicepresident de la Comissió Jurídica, de l'Assemblea Consultiva del Consell d'Europa (1979-1982) i vicepresident de la Comissió Política de l'Assemblea de l'Atlàntic Nord, òrgan del que va formar part de 1983 a 1993. A més, ha estat membre de la Comissió Trilateral. Ha rebut el Premi Blanquerna de la Generalitat de Catalunya i el Premi Sabino Arana de l'any 1998 i el 2000 va rebre la Creu de Sant Jordi.
En l'actualitat manté certa presència en la vida pública. Assidu col·laborador de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo, és membre de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques des del 9 d'abril de 1991. Estudiós del dret constitucional i les relacions internacionals, ha publicat nombrosos treballs, col·labora assíduament en premsa i ràdio, i exerceix també com advocat i consultor. Participà, des de 1998 fins a 2009, un cop a la setmana en la Tertulia de sabios junt a Santiago Carrillo, exsecretari general del Partit Comunista d'Espanya i Pere Portabella en el programa La Ventana de la Cadena SER.

## Obres

* El principio monárquico (1971)
* Idea de los derechos históricos (1991)
* Memorias de estío (1993)
* Derechos históricos y Constitución (1998)
* 20 años después. La constitución cara al siglo XXI (1998)

## Referències

* ↑ «Tribunal Constitucional d'Andorra». Arxivat de l'original el 2014-09-05. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ Fitxa del COngrés dels Diputats, I Legislatura
* ↑ «Miguel Herrero de Miñón se despide de La Ventana en CADENASER.COM». Arxivat de l'original el 2011-11-26. [Consulta: 24 març 2015].

## Enllaços externs

* Notícies sobre Miguel Herrero a El País
# MBM

MBM té els següents significats:
* MBM arquitectes (dels noms dels seus fundadors: Martorell, Bohigas i Mackay), estudi d'arquitectura amb seu a Barcelona
* Monteverdi Basel Motors, equip històric de Fórmula 1 de Suïssa
# Ca l'Esteve

«Ca l'Esteve» té aquests significats:
* Ca l'Esteve (Avinyonet del Penedès), casa d'Avinyonet del Penedès (Alt Penedès)
* Ca l'Esteve (Centelles), habitatge de Centelles (Osona)
* Ca l'Esteve (Cornudella de Montsant), casa de Cornudella de Montsant (Priorat)
* Ca l'Esteve (Esplugues de Llobregat), masia d'Esplugues de Llobregat
# Lliures com el vent 4

Lliures com el vent 4 (títol original en alemany, Ostwind – Aris Ankunft) és una pel·lícula dramàtica alemanya del 2019 dirigida per Theresa von Eltz. La pel·lícula és la seqüela de les pel·lícules Lliures com el vent (2013), Lliures com el vent 2 (2015) i Ostwind - Aufbruch nach Ora (2017). L'estrena va tenir lloc el 17 de febrer de 2019 a Múnic. Es va estrenar als cinemes d'Alemanya el 28 de febrer. S'ha doblat al valencià per a À Punt.

## Referències

* ↑ Ostwind – Aris Ankunft feiert Weltpremiere im Showpalast München, presseportal.de vom 18. Februar 2019, abgerufen am 18. Februar 2019.
* ↑ «Lliures com el vent 4», 13-11-2021. [Consulta: 24 agost 2023].
# Pere Canal i Baliu

Pere Canal i Baliu (Granollers, 12 de juny de 1924 - 25 de desembre de 2013), advocat, polític i activista cultural granollerí.

## Bibliografia

* Torres i Medalla, Míriam. Medalles de la Ciutat 2008. Pere Canal i Baliu, Miquel Montané i Molina, Margarita Tintó i Sala, Associació Cultural de Granollers. Ajuntament de Granollers, desembre 2008 (Medalles de la Ciutat). ISBN 978-84-936268-6-0.
* Juncà i Rosell, Imma. Medalles de la Ciutat 2013. Il·lustre Col·legi d'Advocats de Granollers, Assemblea Comarcal de la Creu Roja a Granollers, Fonda Europa de Granollers. Ajuntament de Granollers, desembre 2013 (Medalles de la Ciutat). ISBN 978-84-938763-3-3.
* Conesa, Albert. El Col·legi d'Advocats de Granollers. 90 anys d'història. Volums I i II. Editorial Tirant lo Blanch, 2013.
# Moctezuma

Moctezuma és el nom dels següents personatges:
* Moctezuma I emperador asteca que va regnar des de 1440 a 1469.
* Moctezuma II, emperador asteca que va regnar en el moment de la conquesta d'Amèrica, de 1502 a 1520.
* Xipaguazin Moctezuma, coneguda com a Princesa Moctezuma.
* Isabel Moctezuma, coneguda com a Princesa Moctezuma.
# MBP

MBP té els següents significats:
* Moviment Bretanya i Progrés, partit polític de França
* Ministeri de Seguretat Pública de Polònia (del seu nom en polonès Ministerstwo Bezpieczeństwa Publicznego), servei d'intel·ligència i contraespionatge de la República Popular de Polònia
* Maxima Bibliotheca Veterum Patrum, obra de referència sobre patrística editada a París en el segle xviii
* Síndrome de Münchhausen per poders (del seu nom en anglès Munchausen By Proxy), trastorn mental causa de maltractament infantil
* Proteïna bàsica de la mielina (del seu nom en anglès Myelin Basic Protein), proteïna que té un paper important en el recobriment de les neurones amb mielina
* Proteïna d'unió de la maltosa (del seu nom en anglès Maltose-Binding Protein), part del sistema de la maltosa de l'Escherichia coli
* Ftalat de monobutil (del seu nom en anglès Monobutyl Phthalate), ftalat implicat en defectes de naixement per supressió d'esteroidogènesi
* Manchester-coding Bus Powered, tecnologia de transmissió utilitzada pel bus de camp Profibus
* Mbp també és l'abreviatura de Mega parells de bases, unitat de mesura dels parells de bases en biologia molecular
* mbp també és el codi ISO 639-3 del damana, llengua parlada pels wiwa de Colòmbia