OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mosquer del Pacífic

El mosquer del Pacífic (Empidonax difficilis) és una espècie petita d'ocell insectívor de la família dels tirànids. És endèmica de regions costaneres d'occident d'Amèrica del Nord tant al nord com a la Colúmbia Britànica. A l'hivern, migra al sud de Mèxic.
A l'estiu, habita boscos decidus, buscant insectes des de penjadors amagats.

## Referències

* ↑ «Mosquer del Pacífic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Mosquer dels pins

El mosquer dels pins (Empidonax affinis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos subtropicals i de pins a les terres altes de Mèxic des de Sinaloa, centre de Chihuahua i sud de Coahuila, Zacatecas i San Luis Potosí cap al sud fins al centre d'Oaxaca, Puebla i oest de Veracruz.

## Referències

* ↑ «Mosquer dels pins». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Moncalvo

Moncalvo és un municipi situat al territori de la Província d'Asti, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Moncalvo limita amb els municipis d'Alfiano Natta, Castelletto Merli, Cereseto, Grana, Grazzano Badoglio, Ottiglio, Penango i Ponzano Monferrato.

## Galeria

* Centre municipi
* Vista de Moncalvo
* Teatre municipal
# Monarca pitnegre

El monarca pitnegre (Arses kaupi) és una espècie d'ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae) que habita boscos poc densos del nord-est de Queensland, en Austràlia.

## Referències

* ↑ «Monarca pitnegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Mula (Múrcia)

Mula és un municipi de la Regió de Múrcia. Està format per les pedanies de Fuente Librilla, Yéchar, Los Baños de Mula, Puebla de Mula i Casas Nuevas. Limita al nord amb Calasparra, Cieza i Ricote, a l'est amb Campos del Río, Albudeite, Alcantarilla i Múrcia, al sud amb Librilla, Alhama de Murcia i Totana, a l'oest amb Bullas, Cehegín i Llorca i finalment al centre hi té el terme municipal de Pliego.
A prop del centre urbà hi ha el Castell dels Vélez, construït el segle xii.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Legislatura | Nom | Grup |
| 1979-1983 | Antonio Hernández Cava | CDS |
| 1983-1987 | Bibiano Imbernón García | PSOE |
| 1987-1991 | Bibiano Imbernón García | PSOE |
| 1991-1995 | Bibiano Imbernón García | PSOE |
| 1995-1999 | José Iborra | Partit Popular |
| 1999-2003 | José Iborra | Partit Popular |
| 2003-2007 | José Iborra | Partit Popular |
| 2007-2011 | Diego Cervantes | PSOE |
| 2011- | José Iborra | Partit Popular |
# Mètode iteratiu

El mètode iteratiu, en matemàtica computacional, tracta de resoldre un problema (com una equació o un sistema d'equacions) mitjançant aproximacions successives a la solució, tot començant des d'una estimació inicial. Aquesta aproximació contrasta amb els mètodes directes, que tracten de resoldre el problema d'una sola vegada (com resoldre un sistema d'equacions Ax=b trobant la inversa de la matriu A, per exemple amb l'algorisme QMR). Els mètodes iteratius són útils per resoldre problemes que involucren un nombre gran de variables (de vegades de l'ordre de milions), on els mètodes directes tindrien una despesa prohibitiva fins i tot amb la potència del millor computador disponible.

## Punts fixos atractius

Si una equació pot posar-se en la forma f(x) = x, i una solució x és un punt fix atractiu de la funció f, aleshores pot començar amb un punt x$_1$ a la base d'atracció de x, i sigui x$_{n+1}$ = f(x$_n$ per a n ≥ 1, i la seqüència {x$_n$}$_{n≥1}$ convergirà cap a la solució x.

## Sistemes lineals

En el cas d'un sistema d'equacions lineals, les dues classes principals de mètodes iteratius són els mètodes iteratius estacionaris i els més generals anomenats mètodes del subespai de Krylov.

### Mètodes iteratius estacionaris

Els mètodes iteratius estacionaris resolen un sistema lineal amb un operador que s'apropa a l'original, i basant-se en la mitjana d'error (el residu), des d'una equació de correcció per a la qual es repeteix aquest procés. Mentre que aquests mètodes són senzills de derivar, implementar i analitzar, la convergència normalment només es garanteix per a una classe limitada de matrius.

### Mètodes del subespai de Krylov

Els mètodes del subespai de Krylov formen una base ortogonal de la seqüència de potències de la matriu pel residu inicial (la seqüència de Krylov). Les aproximacions a la solució es formen minimitzant el residu en el subespai format. El mètode prototípic d'aquesta classe és el mètode de gradent conjugat. Altres mètodes són el mètode del residu mínim generalitzat i el mètode del gradent biconjugat.

### Convergència

Ja que aquests mètodes formen una base, el mètode convergeix en N iteraccions, on N és la mida del sistema. Tanmateix, en la presència d'errors d'arrodoniment aquesta afirmació no se sosté. A més a més, a la pràctica N pot ser molt gran, i el procés iteratiu arriba a una precisió suficient molt abans. L'anàlisi d'aquests mètodes és difícil, depenent de com sigui de complicada la funció de l'espectre de l'operador.

### Precondicionants

L'operador aproximatiu que apareix en els mètodes iteratius estacionaris pot incorporar-se també en els mètodes del subespai de Krylov, on es passen de ser transformacions de l'operador original a un operador millor acondicionat. La construcció de precondicionadors és una àrea d'investigació molt extensa.

## Referències

* ↑ Liesen, Jörg; Strakos, Zdenek. Krylov Subspace Methods. Oxford University Press, 2012-10-18, p. 12–70.
# Mètode hidromètric

Es defineix com a mètode hidromètric el conjunt de passos, activitats i procediments tendents a conèixer (mesurar, registrar, calcular i analitzar) els volums d'aigua que circulen en les vies i canals d'un sistema hidràulic, per tal de programar, corregir i millorar la distribució de l'aigua en el mateix. El sistema hidromètric té, com a suport físic, una xarxa hidromètrica més o menys complexa.
Serveix per conèixer la composició granulomètrica aproximada de les partícules que passen pel tamís # 200de (0,075 mm d'obertura de malla fins aproximadament la mida d'1 μ = 0,001 mm). El mètode és absolutament aproximat i utilitza la Llei de Stokes que defineix la velocitat de caiguda d'una esfera de diàmetre "D" dins d'un líquid de viscositat "μ" coneguda.
    $\nu ={\frac {2\gamma _{s}-\gamma _{w}}{18\mu }}D^{2}$
    ${\frac {z}{t}}={\frac {2\gamma _{s}-\gamma _{w}}{18\mu }}D^{2}$
on γ$_s$=2,65g/cm³; γ$_w$=9,12g·s/cm² Per tant, a un temps "t" i a una profunditat L no es trobaran partícules majors que D.
    $D=Cte{\sqrt {\frac {L}{t}}}(mm)$
Per tant, coneixent per diferents temps la concentració de la solució sòl-aigua, podrem obtenir el diàmetre de les partícules i el pes total de les mateixes i amb això obtenir un punt en el gràfic granulomètric. La llei de Stokes és aplicable només a partícules esfèriques per tant els diàmetres mesurats són "diàmetres equivalents" a partícules de sòls que sedimenten la mateixa velocitat que una esfera del mateix pes específic. Aquest procediment és aplicable només a partícules de llim de 75 μ a 2 μ, ja que partícules grans poden produir turbulències i les menors de 2 m poden no sedimentar perquè els efectes gravitatoris queden superats pels efectes electroquímics (moviment brownià).

## Referències

* ↑ Glossari de la Societat Catalana de Química
* ↑ Método del hidrómetro para la textura del suelo
* ↑ I.- ENSAYO DEL HIDRÓMETRO: Determinación del Porcentaje de Limos y Arcillas. a apuntes de ingeniero civil
* ↑ El método del hidrómetro: base teórica para su empleo en la distribución del tamaño de las partículas del suelo

## Enllaços externs

* Tractament d'aigües a Slideshare.
# Moviment Democràtic per l'Alliberament de Tigre

El Moviment Democràtic per l'Alliberament de Tigre (Democratic Movement for the Libera­tion of Tigray DMLT), és una organització armada d'Etiòpia a Tigre, finançada i armada per Eritrea. Està dirigida per Fasah Haile Marian, que viu generalment a algun lloc d'Europa. Vers el 2005 va minar una part del territori del Tigre occidental especialment a la carretera de Galabat–Humera. Les seves bases estan a la frontera d'Eritrea amb el Sudan, país al que entren per passar a Tigre a la zona d'Humera, la principal zona comercial agrícola. El DMLT es va nodrir d'alguns quadres que van abandonar el Front Popular d'Alliberament de Tigre però segons el govern etíop depèn totalment de l'exèrcit eritreu.

## Referències

* Armed Groups Along Sudan's Eastern Frontier: An Overview and Analysis, per John Young, Ginebra 2007
# Museu de Serralves

El Museu d'Art Contemporani de la Fundació de Serralves és un museu d'art contemporani situat a la ciutat portuguesa de Porto. Es el nucli del conjunt d'equipaments de la Fundació de Serralves, que té per missiñó propoure el coneixement de la cultura contemporània. El 1999 se n'inaugurà l'edifici principal, obra de l'arquitecte portugués Álvaro Siza. Va ser dirigit pel valencià Vicent Todolí des de la fundació fins a l'any 2002.
L'edifici, projectat per l'arquitecte Álvaro Siza Vieira, està envoltat pel Parc de Serralves (amb prop de 3,5 hectàrees), amb obres d'art de diversos artistes contemporanis, també, exposades, al costat de la flora típica de la regió del nord de Portugal: quercus, bedolls i teixos.
El Museu és considerat un espai de referència, a nivell internacional, pel que fa a mostres d'art contemporània. En la col·lecció permanent del museu, on trobem molts artistes d'èxit, és essencialment constituïda per obres realitzades des del finals de la dècada de 60 fins als dies d'avui.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia, 2004, p. 14.237.
* ↑ Christian Gänshirt: Kunstmuseum – Neubau der Fundação de Serralves in Porto. A: Bauwelt Nr. 32/1999, S. 1740–1747

## Bibliografia

* La Gran Enciclopèdia en Català. edicions 62, 2004. ISBN 84-297-5446-6.

## Enllaços externs

* Museu de Serralves - Lloc web oficial
# Màloie Gorodisxe (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Màloie Gorodisxe».
Màloie Gorodisxe (en rus: Малое Городище) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Solikamski. El 2010 tenia 30 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Moviment d'Esplais del Vallès

El Moviment d'Esplais del Vallès (MEV) és una coordinadora d'esplais arrelats al territori que abasta les comarques del Vallès Occidental i del Vallès Oriental. Actualment engloba unes 37 entitats. Compta amb una escola de formació pròpia l'Aula d'Esplai del Vallès.
El MEV s'inicia l'any 1996, arran de les necessitats dels esplais del Vallès d'associar-se en un projecte més gran. Paral·lelament a la seva creació s'inicia el projecte conjunt amb Movibaix que resulta de la creació de la Federació Catalana de l'Esplai.

## Entitats vinculades

Actualment les entitats vinculades al MEV són les següents:
* Ass. Juvenil Esplai Tuareg
* C.A.E. La Llar del Vent
* C.E. 100 Bambes
* C.E. Ca N'Aurell
* C.E. Can Pantiquet
* Col·lectiu d'Esplais als Barris
* C.E. Dijoc
* C.E. El Cu-cut
* C.E. El Refugi
* C.E. El Tabal
* C.E. Els Gats de Torre-Romeu
* C.E. Els Globus
* C.I.J Esplaia't
* C.E. Espigopi
* G.E. Foc de Camp
* C.E. Foc Nou
* C.E. Grup de Polinya
* Esplai Kumbarrauxa
* G.E. L'Esparver
* Grup d'esplai Espurna
* Centre d'Esplai La Canya|C.E. La Canya
* G.E. La Baldufa
* C.E. La Fàbrica de Can Tusell
* G.E. La Ganyota
* C.E. La Gresca
* Casal Jove la Gresca
* G.E. La Masia de Sabadell
* C.E. La Rutlla
* C.E. La Trepa
* C.E. Lladó
* Grup d'Educació en el lleure Pandora
* C.E. Quatre Vents
* C.E. Panda
* G.E. Sargantana
* C.E. Tremola
* C.E. Tum Tum
* G.E. Xivarri
Històricament, també hi han estat vinculades les següents entitats:
* C.E. Els Patufets
* Esplai Pica Pins

## Enllaços externs

* Web del MEV
# Mouchy-le-Châtel

Mouchy-le-Châtel és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 72 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mouchy-le-Châtel era de 72 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 30 eren cases i 6 eren apartaments. Dels 28 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mouchy-le-Châtel el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 54 persones, 46 eren actives i 8 eren inactives. De les 46 persones actives 42 estaven ocupades (22 homes i 20 dones) i 4 estaven aturades (3 homes i 1 dona). De les 8 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mouchy-le-Châtel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mouchy-le-Châtel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Múscul isquiococcigeal

El múscul isquiococcigeal o múscul coccigeal (musculus coccygeus) és un múscul parell situat al perineu, en el sòl pelvià. Travessa la cavitat de la pelvis com una hamaca; està situat per darrere del múscul elevador de l'anus i per davant del lligament sacrospinós. Té l'origen en la part més exterior, en la cara interna i les vores de l'espina isquiàtica i en el lligament sacrospinós; s'insereix en la part més interna del perineu, en la vora del còccix i la part inferior del sacre, al costat de la peça inferior del sacre.
Està innervat pels nervis sacres S3 i S4. Alguns autors consideren que són els nervis sacres S4 i S5.
Té una acció de suport del sòl pelvià. Assisteix a l'elevador de l'anus i al piriforme en el tancament de la part posterior de la pelvis; per exemple, tira còccix cap endavant després de la defecació. També té un paper com a múscul de suport del perineu.
En combinació amb l'elevador de l'anus, forma el sòl o diafragma pelvià. Aquesta estructura muscular està situada en el pla superior del perineu i està constituïda pel conjuntn muscular dels elevadors de l'anus i els músculs isquiococcigeals. Per sobre d'ell hi ha l'aponeurosi pelviana (pelviana superior o perineal profunda). També s'anomena diafragma pelvià superior de Henle.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 16 febrer 2014].
* ↑ «uams.edu». Arxivat de l'original el 2007-12-16. [Consulta: 9 desembre 2007].
* ↑ Moore, K.L.; Agur, A.M.. Essential Clinical Anatomy. 2a. Lippincott, 2002, p. 217.
* ↑ LUC coc
* ↑ «diafragma». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 16 febrer 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Vegeu també

* Múscul elevador de l'anus
* Múscul pubococcigeal

## Enllaços externs

* "Coccyx pain, tailbone pain, coccydynia" (Capítol mèdic revisat per parells, disponible en línia gratuïtament a eMedicine)
* LUC coc
# NGC 3132

NGC 3132 és una nebulosa planetària a la constel·lació de la Vela de magnitud aparent 9,87. És coneguda també amb el nom de Nebulosa de l'Anell del Sud o Nebulosa dels Vuit Esclats. Té un diàmetre de prop de mig any llum, i a una distància de 2000 anys llum de la Terra és també una de les nebuloses planetàries més properes. Els gasos que s'expandeixen des del centre ho fan a una velocitat de 15 km/s. El seu diàmetre és d'aproximadament 0,93 anys llum, és a dir, gairebé 1.500 vegades la distància del Sol a Plutó.
Imatges obtingudes amb el Telescopi Espacial Hubble clarament mostren dos estels prop del centre de la nebulosa, una lluent (de magnitud 10,1) i una altra més tènue. Aquesta última és la responsable del material expulsat que forma la nebulosa. Aquest estel, molt més petit ara que el Sol, és extremadament calent i emet radiació ultraviolada que fa que els gasos lluisquen per fluorescència. L'estel actualment més brillant està en un estadi anterior de la seva evolució estel·lar.
A la imatge, el color blau representa els gasos calents ionitzats per l'estel, confinats a la regió interna de la nebulosa. Per contra, els gasos més freds, en color vermell, s'hi troben en els extrems més allunyats.
NGC 3132 va ser descoberta en 1835 per John Herschel.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol. 3. Autor: Nancy Houk. Pàgina: 0. Data de publicació: 1982.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «A redshift survey of IRAS galaxies. VII - The infrared and redshift data for the 1.936 Jansky sample». The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-11-1992, pàg. 29–63. DOI: 10.1086/191730.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Vitesses radiales. Catalogue WEB: Wilson Evans Batten. Radial velocities: The Wilson-Evans-Batten catalogue». Astronomy and Astrophysics, 01-12-1995, pàg. 269–280.
* ↑ «Fast Facts – Planetary Nebula NGC 3132». Hubble Heritage Project. Space Telescope Science Institute. [Consulta: 6 octubre 2007].
* ↑ «A glowing pool of light, en Hubble Heritage (en inglés)». Arxivat de l'original el 11 de novembre de 2007. [Consulta: 2 octubre 2007].

## Enllaços externs

* Catàleg SEDS
# Mary Lamb

Mary Ann Lamb (3 de desembre de 1764 – 20 de maig de 1847) fou una escriptora anglesa. És coneguda per la col·lecció Tales from Shakespeare que va fer en col·laboració amb el seu germà Charles. Tots dos presidien un cercle literari a Londres amb poetes com William Wordsworth i Samuel Taylor Coleridge.
Mentre escrivia Tales, Lamb s'adonà que podia viure escrivint obres per a nens. Va publicar la col·lecció de Tales el 1807, i se'n va fer una segona edició que va sortir el 1809. Lamb va començar a escriure la seva col·lecció de contes Mrs. Leicester's School el 1808, i la va publicar a finals del mateix any. El 1825 se n'havien publicat nou edicions. El 1810 els germans Lamb van publicar una altra col·laboració: Poems for Children.
Lamb patia una malaltia mental, i el 1796 va matar la seva mare durant una crisi mental.

## Referències

* ↑ Hitchcock, 2005, p. 113.
* ↑ Hitchcock, 2005, p. 159–61.
* ↑ Hitchcock, 2005, p. 192.
* ↑ Hitchcock, 2005, p. 204.
* ↑ Jays, David «Bard Times». The Guardian, 14-08-2004 [Consulta: 8 juliol 2012].

## Bibliografia

* Hitchcock, Susan Tyler. Mad Mary Lamb. Nova York, London: W. W. Norton & Company, 2005. ISBN 0-393-05741-0.
# Sant Jaume del Clot del Grau

Sant Jaume del Clot del Grau és una capella del municipi de Castellfollit del Boix (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella d'una sola nau coberta amb volta de canyes, que es recolza sobre la paret i amb una teulada a doble vessant. El presbiteri està sobrealçat i en ell hi ha una petita imatge de sant Jaume. L'aparell interior és obrat amb carreus irregulars, a diferència de l'exterior que són de dimensions més grans i ben disposats en filades.
L'església presenta una estructura rectangular, amb una capçalera recta a migdia i sense cap obertura en aquesta part. La porta orientada al nord, té forma rectangular i en la llinda hi ha la data de 1862. Al capdamunt del mur de tramuntana s'alça un petit campanar d'espadanya amb la data de 1984, any en què s'acabà un petit campanar d'espadanya amb la data de 1984, any en què s'acabà la restauració de la capella, finançada amb la col·laboració de tots els pagesos de la contrada. A solixent hi ha un ample i ferm contrafort de 3'5 m aprox., mentre que a ponent n'hi ha un que mesura 1 m.

## Història

Està situada dins l'antic terme del castell de Castellfollit del Boix. Apareix citada el 1159 i el 1201 amb el nom de Sant Jaume del Grau. Hom creu que no degué passar de ser una capella rural. La fesomia de la construcció actual no sembla pas que presenti trets romànics. El seu estat de conservació és molt bo. Una amable senyora del mas que hi ha al costat deixa la clau. Les cases de la rodalia se senten molt seva la capella; prova del fet és que en finançaren la seva restauració.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Jaume del Clot del Grau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Línia evolutiva de Lileep

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Lileep i Cradily.

## Lileep

Lileep és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i tipus planta i evoluciona a Cradily.

## Cradily

Cradily és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i tipus planta i evoluciona de Lileep.

## Referències

* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Lileep a Bulbapedia (anglès)
* Cradily a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Siamaggiore

Siamaggiore (en sard, Siamaiore, Siamajori o Siimajori) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 996 habitants. Es troba a la regió de Campidano di Oristano. Limita amb els municipis d'Oristany, Solarussa, Tramatza i Zeddiani.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giuseppino Piras | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «Abertu su sportellu linguìsticu» (en sard). [Consulta: 28 gener 2022].
* 1 2 «Limba e Logos de Sardigna | Logos | Sardigna | Sas provìntzias» (en sard). Arxivat de l'original el 2022-01-28. [Consulta: 28 gener 2022].