OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cati Piera i Fina

Cati Piera i Fina (Palafrugell, 9 de febrer del 1962) és una política catalana.
L'any 1983 va ser cofundadora juntament amb Carles Solés i Plaja del Grup Teatral Tramoia de Palafrugell en el qual va participar com a actriu amateur al llarg de 15 anys sota la direcció de Lluís Molinas.
L'any 1991 va començar a treballar al món de la banca (Banesto) i l'any 1992 va iniciar la militància al partit CDC a nivell local, comarcal i provincial. La seva actuació política s'ha portat a terme en l'Ajuntament de Palafrugell, en el Consell Comarcal i en el partit CDC a nivell local, comarcal i provincial.
En les eleccions municipals de 1995 es va presentar en la tercera posició la llista de CiU, liderada per Frederic Suñer. Va ser designada com a segona tinent d'alcalde i regidora de Cultura, Ensenyament i Joventut. Després d'un canvi de govern el 1998, Cati Piera va ser nomenada primera tinent d'alcalde i afegia l'Àrea de Règim Interior a les seves competències. Entre 1999 i 2003 va tornar a ser nomenada segona tinent d'alcalde i regidora de Cultura i Turisme.
Al llarg dels vuit anys que va formar part del govern de l'Ajuntament va treballar per a la construcció i consolidació de diferents infraestructures culturals com el Teatre, la de Biblioteca, el nou Arxiu, el nou Museu del Suro, la construcció d'una nau de carrossaires, etc. També en la dinamització cultural: exposicions artístiques, programacions estables de teatre professional, presentacions de llibres, concerts, etc.
Va ser reconeguda com a Palafrugellenca de l'any, el 1999; el maig s'havia inaugurat el Teatre Municipal de Palafrugell, i se li reconeixia la feina feta per aconseguir aquest equipament.
Com a regidora de l'Ajuntament i com a consellera del Consell Comarcal del Baix Empordà (des de 1999), va ocupar els càrrecs de presidenta del Patronat de la Fundació de l'Orquestra de Cambra de l'Empordà (1999-2003); de vicepresidenta del Patronat del Museu del Suro de Palafrugell (època en què es va iniciar la Festa de la Pela del Suro a Llofriu); de vicepresidenta del Patronat Municipal de Turisme de Palafrugell (època en què es van iniciar els Festivals i Concerts als Jardins de Cap Roig); i de secretària-tresorera de la Fundació Josep Pla, formant part del Comitè d'Honor de l'Any Pla el 1997.
Va formar part dels comitès executius local i comarcal de CDC i del secretariat.

## Referències

* ↑ Crònica d'un any. Palafrugell: Edicions Baix Empordà, Gener 1996, p. 127. ISBN 84-87501-20-6.
* ↑ B. Miquel, Pep ««Quan la radio parlava de Franco», el cap de setmana a Palafrugell». El Punt, 25-05-1984, p. 29.
* ↑ Massaguer, 1999, p. 130.
* ↑ Massaguer, 1999, p. 134.
* ↑ Massaguer, 1999, p. 145.
* ↑ Lledó, Antoni «Entrevista: Cati Piera». Revista de Palafrugell, 01-03-1999, p. 4.
* ↑ Massaguer, 1999, p. 152.
* ↑ «Josep Puig, Peix Fregit 1999». A: Crònica d'un any 200. Palafrugell: Edicions Baix Empordà.
* ↑ Massaguer, 1999, p. 150.

## Bibliografia

* Massaguer, Santi. 20 anys de democràcia a can Bech. Quaderns de Palafrugell. Palafrugell: Ajuntament de Palafrugell, Diputació de Girona, 1999. ISBN 84-86812-95-X.
# Centrolene acanthidiocephalum

Centrolene acanthidiocephalum és una espècie de granota que viu a Colòmbia.

## Referències

* Ardila-Robayo, M.C. & Rueda, J.V. 2004. Centrolene acanthidiocephalum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Chema Ruiz

José María "Chema" Ruiz Casares (Santander, 9 de març de 1978) és un baixista càntabre membre del grup (Belgrado) i ex-membre del grup de pop rock El Canto del Loco.

## Biografia

La seva passió com a baixista començà a EGB i als quinze anys començà a tocar en grups. La seva elecció pel baix ve determinada pel mètode de l'eliminació conscient segons explica el Chema. Va escollir el baix, ja que necessitava una distracció, i com que al seu grup d'amics ja hi havia tres guitarristes va evitar la competència i es va decantar pel baix. En Chema tocà en dos grups Receptores Opiáceos (R.O.) i Buzz Station.
Chema Ruiz s'uní a El Canto del Loco gràcies a un amic de la universitat de David Otero. Mentre estudiava fisioteràpia s'assabentar que el grup d'Otero necessitava un baixista; des del 2000, Chema Ruiz és un dels membre del grup. Seguí i acabà estudiant fisioteràpia a Madrid, alhora que acudia al local d'assaig del grup a Algete.
Chema és definit pels seus companys de grup com un "raro" car el seu sentit de l'humor i la seva forma de pensar revela la seva personalitat hermètica. El seu pare i el seu germà són farmacèutics i ell podria haver seguit l'herència familiar, però va decidir anar a viure a Madrid per tal de seguir amb els seus estudis de fisioteràpia.
Finalment, val a dir que les influències musicals d'en Chema han estat des de Hombres G i Mecano fins a Kurt Cobain o Marilyn Manson.
Després de la separació de El Canto del Loco, que se suposa temporal, Chema Ruiz treballa en un projecte al marge dels antics components de la banda. El seu nou grup s'anomena (Belgrado) i està format a més pels músics càntabres Inés Pardo i Mario de Inocencio, amb els qui havia coincidit amb anterioritat a R.O. i Buzzstation, respectivament.

## Discografia
### El Canto del Loco

* El Canto del Loco
* A Contracorriente
* Estados de Ánimo
* Zapatillas
* Hombres G El Canto del Loco estadio Vicente Calderón 6 de julio 2005
* Pequeños Grandes Directos
* ECDL Episodio 1
* Arriba el telón
* Personas
* De personas a personas
* Por mí y por todos mis compañeros...
* Radio la colifata presenta:El Canto del Loco

### Belgrado

* Belgrado

## Filmografia

* El Canto del Loco: Personas (La película) (2009): ell mateix.

## Referències

* ↑ «Chema Ruiz». elcantodelloco.com. Arxivat de l'original el 2007-10-22. [Consulta: 25 febrer 2009].
* 1 2 Otero, David; Dani Martínn, Chema Ruiz (2007). "Arriba el telón", 64. Album notes for Arriba el telón. Sony BMG Music Entertaintment, S.L..
* ↑ «Chema Ruiz d'El Canto del Loco forma una nova banda, Belgrado». los40.com. [Consulta: 30 setembre 2012].
# Cimarron (desambiguació)

«Cimarron» té aquests significats:
* Ecologia:
** Cimarron, aquell que s'ha escapat d'un estat domèstic i ha retornat, parcialment o completa, al seu estat salvatge.
* Cinema
** Cimarron (pel·lícula de 1931)
** Cimarron (pel·lícula de 1960)
* Geografia:
** Cimarron City a Oklahoma
** Cimarron (Nou Mèxic)
** Cimarron Hills a Colorado
** Cimarron (Kansas)
# Cimanes de la Vega

Cimanes de la Vega és un poble de la província de Lleó, distant 14 km de Benavent, direcció cap a Lleó. Vila més que poble, té una població d'aproximadament 700 persones censades, encara que la majoria dels habitants hi viuen fora. L'activitat principal i font d'ingressos és la ramaderia i l'agricultura. A una distància de 2 km ens trobem l'ermita de la Verge del Camí, típica d'època romànica. La vega és rica i banyada pel riu Esla.
# Centre de Formation de Mounana

El Centre de Formation de Mounana és un club gabonès de futbol de la ciutat de Mounana. Va ser fundat l'any 2006. L'any 2012 guanyà la lliga nacional per primer cop. Els seus colors són el verd i el blanc.

## Palmarès

* Lliga gabonesa de futbol:
** 2012, 2016, 2017
* Copa gabonesa de futbol:
** 2013, 2015, 2016
* Supercopa gabonesa de futbol:
** 2013

## Referències

* ↑ Fundació a rsssf.com
* ↑ «Le CF Mounana remporte son 1st titre» (en francès). rtbf.be, 15-05-2012. [Consulta: 16 maig 2012].
* ↑ Mallé Diallo envoie Mounana en demi-finale !
* ↑ «Gabon - List of Champions».
* 1 2 «Gabon - List of Cup Winners».
# Clamidials

Les clamidials (Chlamydiales) són un ordre de bacteris (l'únic de la classe i filum de les clamídies) els membres del qual són patògens intracel·lulars obligats. Moltes clamidials coexisteixen en un estat asimptomàtic dins d'hostes específics, i hi ha consens que aquests hostes són un reservori natural per aquestes espècies.

## Vegeu també

* Clamídia

## Referències

* ↑ Wyrick P «Intracellular survival by Chlamydia». Cell Microbiol, 2, 4, 2000, pàg. 275–82. DOI: 10.1046/j.1462-5822.2000.00059.x. PMID: 11207584.
* ↑ Ryan KJ; Ray CG (editors). Sherris Medical Microbiology. 4a edició. McGraw Hill, 2004. ISBN 0838585299.
# Club Baloncesto San Pablo Burgos

El Club Baloncesto San Pablo Burgos, prèviament anomenat Club Baloncesto Miraflores, és un club de bàsquet de la ciutat de Burgos (Castella i Lleó) fundat l'any 2015. Per motius de patrocini s'anomena San Pablo Burgos. La temporada 2017-2018 participa en la lliga ACB.

## Referències

* ↑ «Relación de SAD — Portal del Consejo Superior de Deportes» (en espanyol europeu). Consejo Superior de Deportes. Arxivat de l'original el 2 April 2017. [Consulta: 1r juliol 2018].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del Club Baloncesto Miraflores
* Fitxa del Club Baloncesto Miraflores a www.acb.com Arxivat 2017-07-24 a Wayback Machine.
# Colibrí maragda bronzat

El colibrí maragda bronzat (Chlorostilbon russatus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita el nord-est de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Comarca de Meira

La Comarca de Meira és una comarca de Galícia situada al centre de la província de Lugo. Limita amb A Mariña Central i A Mariña Oriental al nord, amb la comarca d'A Fonsagrada a l'est, i amb la Terra Chá i la comarca de Lugo a l'oest. En formen part els municipis de:
* Meira
* Pol
* Ribeira de Piquín
* Riotorto
# Colusa

Colusa és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 5.402 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Colusa tenia 5.402 habitants, 1.897 habitatges, i 1.365 famílies. La densitat de població era de 1.248,9 habitants per km².
Dels 1.897 habitatges en un 40,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.250 $ i la renda mediana per família de 41.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.006 $ mentre que les dones 20.510 $. La renda per capita de la població era de 15.251 $. Entorn del 14,2% de les famílies i el 17,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Colusa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Colusa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Champaran

«Champaran» té aquests significats:
Districtes de Bihar (Índia)
* Districte de Champaran
* Districte d'East Champaran
* Districte de West Champaran
# Choerodon venustus

Choerodon venustus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 65 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia (des de Queensland fins al nord de Nova Gal·les del Sud).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Choerodon zamboangae

Choerodon zamboangae és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Filipines fins a Indonèsia i el nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comissari Europeu d'Indústria i Esperit Empresarial

El comissari Europeu d'Indústria i Esperit Empresarial és un membre de la Comissió Europea responsable dels afers empresarials i industrials a la Unió Europea (UE).
L'actual comissari responsable d'aquesta cartera és l'italià Antonio Tajani.

## Orígens

Aquesta cartera es creà l'any 1967 en la formació de la Comissió Rey amb el nom de Comissari Europeu d'Afers Industrials, adoptant el 1995 en la Comissió Santer el nom de Comissari Europeu d'Empresa. En la formació de la Comissió Barroso II l'any 2010 adoptà el nom actual.

## Llista de Comissaris d'Indústria i Esperit Empresarial

| Comissió | Inici | Finalització | Nom | País | Partit |
| Comissari Europeu d'Afers Industrials ||||||
| Rey |
| Rey | 2 de juliol de 1967 | 8 de maig de 1970 | Guido Colonna di Paliano | Itàlia | ind. |
| Malfatti |
| Malfatti | 1 de juliol de 1970 | 21 de març de 1972 | Altiero Spinelli | Itàlia | PCI |
| Mansholt |
| Mansholt | 22 de març de 1972 | 5 de gener de 1973 | Altiero Spinelli | Itàlia | PCI |
| Ortoli |
| Ortoli | 6 de gener de 1973 | 5 de gener de 1977 | Altiero Spinelli | Itàlia | PCI |
| Jenkins |
| Jenkins | 6 de gener de 1977 | 5 de gener de 1981 | Étienne Davignon | Bèlgica | ind. |
| Thorn |
| Thorn | 6 de gener de 1981 | 5 de gener de 1985 | Étienne Davignon | Bèlgica | ind. |
| Thorn | 6 de gener de 1981 | 5 de gener de 1985 | Karl-Heinz Narjes | Alemanya | ind. |
| Delors I |
| Delors I | 6 de gener de 1985 | 5 de gener de 1989 | Karl-Heinz Narjes | Alemanya | CDU |
| Delors II |
| Delors II | 6 de gener de 1989 | 5 de gener de 1993 | Martin Bangemann | Alemanya | FDP |
| Delors II | 6 de gener de 1989 | 5 de gener de 1993 | António Cardoso | Portugal | PSD |
| Delors III |
| Delors III | 6 de gener de 1993 | 22 de gener de 1995 | Martin Bangemann | Alemanya | FDP |
| Delors III | 6 de gener de 1993 | 22 de gener de 1995 | Raniero Vanni d'Archirafi | Itàlia | ind. |
| Comissari Europeu d'Empresa ||||||
| Santer |
| Santer | 23 de gener de 1995 | 15 de març de 1999 | Martin Bangemann | Alemanya | FDP |
| Marín |
| Marín | 16 de març de 1999 | 15 de setembre de 1999 | Martin Bangemann | Alemanya | FDP |
| Prodi |
| Prodi | 16 de setembre de 1999 | 12 de juliol de 2004 | Erkki Liikanen | Finlàndia | SDP |
| Prodi | 1 de maig de 2004 | 21 de novembre de 2004 | Ján Figeľ | Eslovàquia | KDH |
| Prodi | 12 de juliol de 2004 | 21 de novembre de 2004 | Olli Rehn | Finlàndia | Keskusta |
| Comissari Europeu d'Empresa i Indústria ||||||
| Barroso I |
| Barroso I | 22 de novembre de 2004 | 9 de febrer de 2010 | Günter Verheugen | Alemanya | SPD |
| Comissari Europeu d'Indústria i Esperit Empresarial ||||||
| Barroso II |
| Barroso II | 9 de febrer de 2010 | 1 de novembre de 2014 | Antonio Tajani | Itàlia | PdL |
| Juncker |
| Juncker | 1 de novembre de 2014 | actualitat | Elżbieta Bieńkowska | Polònia | PO |

## Enllaços externs

* (anglès) Portal del comissari Antonio Trajani
# Christian Jensen

* Per a altres significats, vegeu «Christian Albrecht Jensen».
Christian Jensen (Galmsbüll, actualment part d'Alemanya, 28 de gener de 1857 – Slesvig, 29 de febrer de 1936) va ser un professor i estudiós alemany de la cultura i de les tradicions de la Frísia septentrional.
Jensen nasqué a Galmsbüll, una població de la Frísia septentrional. Va completar la seva formació de mestre a la ciutat de Tønder (que aleshores pertanya a Alemanya). El 1878 se n'anà a Archsum a l'illa de Sylt, on va ser mestre. S'hi va fer amics amb l'escriptor Christian Peter Hansen, que va publicar molt sobre la història i l'etnografia local i que va estimular Jensen en aquesta direcció. Després de la mort de Hansen va treballar en el seu arxiu i va continuar la seva obra.
Va casar-se a Keitum amb Laura Lorenzen, filla d'un capità, amb qui va tenir tres fills. El ''Nordfriisk-Instituut'' conserva el seu arxiu.

## Bibliografia

* Die nordfriesischen Inseln Sylt, Föhr, Amrum und die Halligen vormals und jetzt. Mit besonderer Berücksichtigung der Sitten und Gebräuche der Bewohner. Hamburg: Verlagsanstalt u. Druckerei Actien-Gesellschaft, 1891.
* Vom Dünenstrand der Nordsee und vom Wattenmeer. Kiel: B. Schramm Verlag, 1891.
* Grabhügel und Hünengräber der nordfriesischen Inseln in der Sage, 1910.

## Referències

* ↑ Nordfriisk Instituut «Digitalisierung von Nachlassmaterialien von C. P. Hansen». Arbeitsbericht 2010-2011, 2011, pàg. XI. Arxivat de l'original el 2016-01-26 [Consulta: 21 gener 2016]. Arxivat 2016-01-26 a Wayback Machine.
* ↑ Steensen, Thomas. «Zur Quellenüberlieferung bei der friesischen Volksgruppe in Schleswig-Holstein» (en alemany). Nordfriisk Instituut. Arxivat de l'original el 2011-08-09. [Consulta: 21 gener 2016].
# Christophe Palma

Christophe Palma (Perpinyà, 1969) és un dibuixant de còmic Nord-català.

## Biografia

Després d'una educació clàssica infantil i pacífica a la seva ciutat natal, va obtenir el batxillerat A3 (Arts i lletres). A la recerca d'una escola de dibuix, primer va estudiar Belles Arts, després d'un any i mig de temps que va considerar perdut, finalment va trobar l'escola Emile Cohl de Lió. Després de tres anys, es va graduar i va anar a treballar a Disney World a Florida. De tornada tot bronzejat al cap d'un any, va fer el servei militar i va començar la tasca de promocionar-se per les empreses editorials de la capital. Després de dos anys d'il·lustracions i gràfics com autònom, Christophe va conèixer Thomas Mosdi a través de Béatrice Tillier i Olivier Brazao, el seu antic company de classe i ara molt bon amic, i tots dos van treballar per als volums tres (2000) i quatre de Xoco. Posteriorment es va passar a la docència, impartint dibuix acadèmic, escultura i animación 2D a l'Idem Perpinyan.

## Obra
### Àlbums

* 62 auteurs de Boulogne Dessiné, guió i dibuix col·lectius, Les Amis de la B.D., 2010 ISBN 978-2-9537801-0-9
* Corpus Hermeticum, Soleil Productions, col·lecció Terres Secrètes
* #2 Les hautes terres, guió d'Axel Gonzalbo, 2007 ISBN 978-2-84946-855-5
* Une boulonnaise, guió col·lectiu, dibuixos de Béatrice Tillier, Caza, Jean-Louis Dress, Olivier Brazao, Laurent Paturaud, Mig, Christophe Palma, Al Severin, Jean-Claude Cassini i Laurent Houssin, Festival Boulogne, 2007
* Les Filles de Soleil, dessins collectifs, Soleil Productions
* :Tom 12, 2008 Plantilla:EAN
* La Geste des Chevaliers Dragons, guió d'Ange, Soleil Productions
* #14 La Première, 2012 ISBN 978-2-302-02333-8
* Xoco, guió de Thomas Mosdi, Vents d'Ouest, col·lecció Gibier de potence
* #3 Douze Rois-Démons, 2000 ISBN 2-86967-697-2
* # Le Dragon et le tigre, 2002 ISBN 2-8696-7899-1
* Les Mondes de Lovecraft, guió de Patrick Renault, Soleil Productions
* # Arcanes, dibuixos d'Olivier Peru, Jean-Jacques Dzialowski, Teddy Kristiansen, Christophe Palma, Stéphane Collignon, 2008 ISBN 978-2-302-00202-9

## Referències

* ↑ «Christophe Palme» (en francès). BD Gest. [Consulta: 16 octubre 2020].
* ↑ «Mo´dulo matte painting con Christophe Palme» (en castellà). L'DIEM Barcelona. [Consulta: 16 octubre 2020].
* ↑ Crítica a bd.krinein.com
# Christophe Maé

Christophe Martichon, més conegut com a Christophe Maé (Carpentràs, 16 d'octubre de 1975) és un cantant i músic francès. Es revelà el 2007 amb les cançons On s'attache, i confirmà el seu èxit després amb Parce qu'on sait jamais i Ça fait mal. La qualitat de la seva producció i la seva trajectòria artística li feren guanyar diversos NRJ Music Awards.

## Discografia

* Sa danse donne (2006)
* Mon paradis (2007)
* Comme à la maison (2008)
* On trace la route (2010)
* Je veux du bonheur (2013)
* L'atrappe-rêves (2016)
# Cirta

Cirta (grec antic: Κίρτα; llatí: Cirta) va ser una ciutat de la costa de Numídia. El nom deriva del fenici Kirta que vol dir «la ciutat». Es trobava a quaranta-vuit mil passes del mar, en un terreny fèrtil, i sobre una roca escarpada gairebé rodejada per un riu. Va ser el punt central de totes les vies romanes de Numídia.
Va ser la residència dels reis dels massesils númides, que hi van construir un palau. El primer rei que hi va habitar va ser Masinissa que s'hi va instal·lar després de vèncer a Sifax. Micipsa, a la segona meitat del segle ii aC, la va engrandir i la va dotar d'alguns edificis notables, i hi va establir alguns colons grecs. Va ser una important fortalesa del país i escenari de diverses batalles tant durant les guerres púniques com per la guerra de Jugurta, fins que Gai Mari la va conquerir i hi va establir una colònia romana anomenada Julia Cirta.
Juli Cèsar la va concedir al cap local Publi Siti un mercenari que havia lluitat al seu costat, i llavors es va dir també Colonia Sittianorum, nom que no va prevaldre. Va ser el quarter general de l'emperador rebel Domici Alexandre l'any 311 i Maxenci la va saquejar. Reconstruïda per Constantí, la ciutat va passar a dir-se Constantina. De l'antiga ciutat es conserva una part en ruïnes, incloent un arc triomfal que va ser portat a París. De Cirta en parlen molts autors, entre ells, Estrabó, Polibi, Apià, Sal·lusti i Plini el Vell, i surt indicada a l'Itinerari d'Antoní i a la Taula de Peutinger.

## Referències

* ↑ «General View, Constantine, Algeria», 1899. [Consulta: 25 setembre 2013].
* 1 2 Smith, William (ed.). «Cirta». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 29 juliol 2022].

## Vegeu també

* Batalla de Cirta
# Comtat de Chatham (Carolina del Nord)

El comtat de Chatham (en anglès: Chatham County, North Carolina) és un comtat situat a la zona del Piedmont de l'estat nord-americà de Carolina del Nord. Segons el cens del 2010, la població era de 63.505. La seva seu de comtat és Pittsboro.
El comtat de Chatham forma part de l'àrea estadística metropolitana de Durham-Chapel Hill (Carolina del Nord), que també s'inclou a l'àrea estadística combinada de Raleigh-Durham-Chapel Hill, que té una població de 1.998.808 segons les estimacions de població del cens del 2012 dels Estats Units.
Segons l'Oficina del Cens dels EUA, el comtat té una superfície total de 1.800 km², de la qual 1.770 km² són 682 de terra i 73 km² (3,9%) són aigua. El comtat limita amb els comtats de Durham, Orange i Alamance al nord, Wake a l'est, Harnett al sud-est i Lee, Moore i Randolph a l'oest.
El comtat es troba totalment dins de la regió fisiogràfica del Piedmont, tot i que la seva topografia compta amb diversos turons més alts que s'eleven per sobre del terreny general. Chatham es troba també dins de la conca de drenatge del riu Cape Fear, que comença a la confluència del riu Haw i el riu Deep sota el llac Jordan.

## Referències

* ↑ «State & County QuickFacts». United States Census Bureau. Arxivat de l'original el 30 de gener 2016.
* ↑ «Find a County». National Association of Counties. Arxivat de l'original el 2011-05-31.
* ↑ «Population Estimates 2012 Combined Statistical Areas: April 1, 2010 to July 1, 2012». U.S. Census Bureau. Arxivat de l'original el 17 març 2013.