OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maca de Castro

Maca de Castro (1981, Alcúdia) és una cuinera mallorquina guardonada amb una Estrella Michelin.
Tot i que començà els estudis de Belles Arts, els deixà i es formà a l'Escola d'Hosteleria de les Illes Balears i realitzant diverses estades amb xefs de renom com Hilario Arbelaitz, Andoni Luis Aduriz, Arzak o Wylie Dufresne o Julián Serrano. Diu que es decidí a entrar al món de la cuina després d'assistir a una ponència de la cuinera catalana Carme Ruscalleda. El 2012 es guardonà el seu restaurant El jardín, al Port d'Alcúdia, amb una Estrella Michelin. El 2019, guanyà també els "tres sols", la màxima distinció de la Guía Repsol. L'estiu de 2020 obrí un nou restaurant a Palma, Andana, situat dins l'antiga estació de tren de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Maca de Castro: De huerto y puerto» (en castellà), 31-05-2019. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «Maca de Castro» (en espanyol europeu). [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «Maca de Castro: “Porque soy mujer, de repente todo el mundo me llama”» (en castellà), 28-04-2019. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «Macarena de Castro: «Llevar los tres soles a Mallorca es muy importante»» (en castellà), 26-02-2019. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «Andana, el nuevo restaurante de Maca de Castro en Palma de Mallorca» (en castellà), 01-08-2020. [Consulta: 13 març 2021].
# Malavila

Malavila (en francès Maleville) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.027 | 1.010 | 906 | 919 | 921 | 905 | 928 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983- | Jean-Pierre Loupias | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Marea de Vigo

Marea de Vigo és un moviment ciutadà i partit polític de la ciutat de Vigo, a Galícia, que lidera una candidatura d'unitat popular d'esquerres que es va presentar per primer cop a les eleccions municipals de 2015.
La candidatura va ser recolzada per Esquerda Unida, Anova-Irmandade Nacionalista, Independents i alguns membres de Podemos. El seu líder és Rubén Pérez Correa, membre d'Esquerda Unida. És una de les moltes candidatures d'unitat popular formades per partits d'esquerres que es van presentar a les eleccions municipals de 2015, com Marea Atlàntica, Ara Madrid, Barcelona en Comú, Saragossa en Comú, Compostel·la Oberta, Ferrol en Comú, Lugonovo, Marea Pontevedra o Màlaga Ara.

## Referències

* ↑ Punzón, C. «Los coordinadores de EU y Anova vencen en las primarias de la Marea de Vigo» (en castellà). La Voz de Galícia, 15-03-2015.

## Enllaços externs

* Marea de Vigo - Lloc web oficial
# Manuel Josep Silva i Sánchez

Manuel Josep Silva i Sànchez (Piedrahíta, Àvila, 30 de desembre de 1960) és un advocat i polític català.
Llicenciat en dret el 1982 i militant d'UDC des del 1989, on ha estat membre del comitè de govern i secretari de programes i documentació. Pertany al Cos d'Advocats de l'Estat des de 1986, també és fundador del Bufet Silva Riba i De la Chica i membre destacat dels Col·legis d'Advocats de Barcelona, Sabadell, Granollers i Madrid. També és conseller electiu del Consell d'Estat d'Espanya des de 2009.
Regidor en l'Ajuntament de Barcelona a les eleccions municipals espanyoles de 1995. Fou directiu de la patronal Pimec-Sefes (1993-1998). Ha estat diputat per CiU per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1993, 1996 i 2000, on ha estat portaveu adjunt del Grup Parlamentari Català (CiU) (des de 1999 fins a 2004), Portaveu de la Comissió de Justícia i Interior (des de 1996) i Portaveu de la Comissió de Ciència i Tecnologia, i vocal de la Delegació espanyola en el Grup d'Amistat amb la Dieta Federal de la República Federal d'Alemanya.

## Obres

* El Proceso contencioso-administrativo en materia tributaria

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, V Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VI Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VII Legislatura
# Martinsburg (Missouri)

Martinsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 326 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Martinsburg tenia 326 habitants, 134 habitatges, i 97 famílies. La densitat de població era de 484,1 habitants per km².
Dels 134 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,2% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.442 $ i la renda mediana per família de 33.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.917 $ mentre que les dones 23.438 $. La renda per capita de la població era de 17.562 $. Entorn del 6,6% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Martinsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Martinsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Marilyn (turó)

S'anomena Marilyn a una muntanya o pujol a les Illes Britàniques (Irlanda inclosa) amb una altura relativa d'almenys 150 metres (492 peus), independentment de l'altitud sobre el nivell del mar o altres mèrits. Fent referència a Marilyn Monroe, el nom va ser encunyat com un irònic contrast amb la designació Munro, utilitzada per a les muntanyes d'Escòcia d'una altura de més de 3.000 peus.
Actualment hi ha 1554 marilyns identificats en la Gran Bretanya: A Escòcia 1214, Anglaterra 180, Gal·les 156, 5 a l'Illa de Man (la Black Mountain se situa tots dos a Anglaterra i a Gal·les). A l'Illa d'Irlanda hi ha 455 marilyns: 389 a la República d'Irlanda i 66 a Irlanda del Nord. La llista va ser compilada per Alan Dawson en el seu llibre The Relative Hills of Britain

## Referències

* ↑ The Relative Hills of Britain Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine., Alan Dawson, Cicerone Press, Milnthorpe, Cumbria, ISBN 1-85284-068-4
# Malmij (Kírov)

* Per a altres significats, vegeu «Malmij».
Malmij (en rus: Малмыж) és una ciutat de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 6.931 habitants. És la capital del districte (raion) homònim. Es troba a la vora del riu Txoixma, un afluent del Viatka, a 128 km al nord-est de Kazan, a 294 km al sud-est de Kírov i a 818 km a l'est de Moscou.

## Història

Malmij és mencionada per primera vegada com a poble al segle XV. S'hi construí una fortalesa el 1584. Rebé l'estatus de ciutat el 1780.

## Referències

* ↑ «Recensements et estimations de la population depuis 1897». — «Office fédéral de statistiques, Recensement de la population russe de 2010». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2012». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2013».
# Mantachie

Mantachie és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.107 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mantachie tenia 1.107 habitants, 448 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 108,2 habitants per km².
Dels 448 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.224 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 22.232 $. La renda per capita de la població era de 16.164 $. Entorn de l'11,6% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mantachie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mantachie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Massacre d'Ipil

La Massacre d'Ipil va succeir el matí del 4 d'abril de 1995 en el municipi d'Ipil, a la provincia de Zamboanga Sibugay, quan 200 membres armats del grup terrorista Abu Sayyaf van obrir foc contra civils, domicilis, robar bancs, segrestar 30 persones i finalment cremar el centre de la ciutat.
Els militants suposadament haurien arribat a la ciutat en barca i autobús, una part d'ells anaven vestits amb uniformes militars.
El cap de la Policia de la ciutat va ser assassinat en l'atac i prop de mil milions de pesos filipins van ser robats de vuit bancs. Unitats de l'exèrcit van perseguir alguns dels atacants fins a unes muntanyes properes, els oficials van afirmar que els rebels van saquejar granges i usaven els civils com a escuts humans mentre escapaven de la ciutat. Uns 40 atacants, que haurien pres ostatges, van ser acorralats en una escola a l'oest d'Ipil el 6 d'abril per una unitat d'elit de l'exèrcit. Durant l'enfrontament van morir 11 civils segons el canal de televisió GMA.

## Referències

* ↑ East, Robert. Terror Truncated: The Decline of the Abu Sayyaf Group from the Crucial Year 2002 (en anglès). Cambridge Scholars Publishing, 2014-09-01. ISBN 978-1-4438-6669-9.
* ↑ «Ocala Star-Banner - Google News Archive Search». [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Times-Union - Google News Archive Search». [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Victoria Calaguian: Photojournalist». Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 5 setembre 2021].
* 1 2 Press, The Associated «World News Briefs; Filipino Troops Corner Rebels After Attack» (en anglès). The New York Times, 07-04-1995. ISSN: 0362-4331.
# Marc Castells Ortega

Marc Castells Ortega, més conegut com a Marc Castells, (Sueca, 12 de març de 1990) és un futbolista valencià que juga de migcampista al UE Santa Coloma andorrà.
El seu germà, Cristian Castells, és també futbolista.

## Carrera esportiva

Marc Castells va començar la seva carrera esportiva al València Mestalla, l'any 2009.
Durant la temporada 2009-10 va estar cedit al Poli Ejido, equip que es trobava a Segona Divisió B, i la temporada 2010-11 va estar cedit al Reial Oviedo, de la mateixa categoria aleshores.
El 2012 va fitxar pe l'Asteras Tripolis de la Superlliga de Grècia, club en el qual va estar una temporada.
El 2014 va fitxar per un altre club grec, l'AE Larisa, en el qual va estar molt poc temps, fitxant aquell mateix any pel CE Castelló de la Tercera Divisió d'Espanya. En el Castelló va deixar molt bona impressió, després de disputar 50 partits, en els quals va marcar un gol, en dues temporades. Per això, i després de passar pel CE L'Hospitalet i l'FC Zirka ucraïnès, va tornar en 2018 al CE Castelló, convertint-se el 2019 en nou capità del club castellonenc.
Com a capità, la temporada 2019-20, el Castelló va aconseguir l'ascens a la Segona Divisió, després de 10 anys sense trepitjar aquesta categoria.

## Referències

* ↑ «Marc Castells es el mediocentro deseado». La Nueva España, 24-08-2010. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Castells: "Es un orgullo regresar al Castellón para ayudarle a ascender"». El Periódico Mediterráneo, 15-01-2018. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Un capitán con la ilusión de un debutante». castellónplaza, 08-10-2019. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Marc Castells: “Soñé con este ascenso y a veces tropiezas pero hay que insistir”». golsmedia.com. [Consulta: 1r setembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa al web del Castelló (castellà)
* Marc Castells Ortega a BDFutbol
* Marc Castells Ortega a La Preferente (castellà)
* Marc Castells Ortega, Fitxa a Soccerway
# Maria Teresa Costa Campí

Teresa Costa i Campí (Madrid, 31 de juliol de 1951) és una economista i política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la VII Legislatura.
Doctorada en ciències econòmiques per la Universitat de Barcelona, des del 1987 és catedràtica d'economia aplicada a la UB. També ha estat assessora de l'OCDE, la Comissió Europea o el Banc Interamericà de Desenvolupament (BID). A les eleccions generals espanyoles de 2000 fou escollida diputada per Barcelona pel PSC-PSOE. Posteriorment ha estat Secretària d'Indústria i Energia del Departament de Treball i Indústria de la Generalitat de Catalunya; Vicepresidenta de l'Institut Català de l'Energia (ICAEN); i Presidenta de l'Empresa de Promoció i Localització Industrial de Catalunya (EPLICSA). Des de juny 2005 fins al juliol de 2011 fou presidenta de la Comissió Nacional d'Energia (CNE).

## Referències

* 1 2 «Mª Teresa Costa Campi - VII Legislatura». Congreso de los Diputados. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Currículum de Dª María Teresa Costa Campi Arxivat 2020-09-22 a Wayback Machine., Propuesta de ratificación y nombramiento de consejera externa. Red Eléctrica Corporación.
* ↑ «Alberto Lafuente relleva Costa al capdavant de la CNE». El Punt, 19-07-2011 [Consulta: 16 juliol 2021].

## Enllaços externs

* «Currículum». UOC. Arxivat de l'original el 6 d’abril 2016. [Consulta: 31 desembre 2013].
* «Currículum». CNE. [Consulta: 31 desembre 2013].
* Nomenament de Teresa Costa com a presidenta de la CNE a El Mundo
* «Obra de Maria Teresa Costa Campí» a Dialnet.
# Mario Fernández Cuesta

Mario Fernández Cuesta més conegut simplement com a Mario (Santander, 30 d'abril de 1988) és un futbolista professional càntabre que juga com a porter pel Tropezón.

## Carrera futbolística
### Racing Santander

Producte del planter del Racing de Santander, Fernández fou ascendit al primer equip la temporada 2009–10, per fer de suplent del consolidat Toño i de Fabio Coltorti. Afavorit per una greu lesió del darrer, va començar a ser convocat per alguns partits, alhora que jugava amb el Racing de Santander B a la segona B.
El 6 de gener de 2010, Fernández va debutar oficialment amb el primer equip, en una victòria a fora per 3–2 contra l'AD Alcorcón a la Copa del Rei – i també va jugar al partit de tornada (empat 0–0), afegint altres dues aparicions amb el club, en una copa en què el Racing va arribar a semifinals. Així que els càntabres varen assegurar-se la permanència, i el titular Toño fou sancionat, va debutar a La Liga el 15 de maig de 2011, essent nomenat millor jugador del partit en una derrota per 1–2 contra l'Sporting de Gijón.

### Osasuna

El 4 d'agost de 2015, Fernández va signar un contracte per dos anys amb el CA Osasuna de la segona divisió. Usat principalment com a suplent de Nauzet Pérez i relegat després a ser tercera opció després de l'arribada de Salvatore Sirigu, va deixar el club quan va expirar el seu contracte el juny de 2017.

### Rayo Vallecano

El 18 d'agost de 2017, com a agent lliure, Fernández va signar un contracte per un any amb el Rayo Vallecano de segona divisió. Només va aconseguir jugar dos partits durant la seva estada al Campo de Fútbol de Vallecas, en un any en què l'equip va tornar a primera en ser camppions de segona.

### Cartagena

Fernández va tornar a Segona B el 2018, amb 30 anys, signant contracte amb l'FC Cartagena.

## Referències

* ↑ El Alcorcón se baja de la carroza (Alcorcón gets off pedestal); El País, 6 gener 2010 (castellà)
* ↑ Gijon guarantee survival Arxivat 2012-10-24 a Wayback Machine.; ESPN Soccernet, 15 maig 2011
* ↑ Osasuna ficha al guardameta Mario Fernández Arxivat 2015-08-07 a Wayback Machine.; Web oficial de l'Osasuna, 4 agost 2015 (castellà)
* ↑ Osasuna hace oficial la cesión de Sirigu hasta el 30 de juny; Diari AS, 31 gener 2017 (en castellà)
* ↑ Mario Fernández nuevo jugador del Rayo Vallecano; Rayo Vallecano, 18 agost 2017 (en castellà)
* ↑ Galicia, Samuel «Juan Carlos y Brian acaban con el Rayo en menos de 20 minutos» (en castellà). Marca, 07-09-2017 [Consulta: 13 desembre 2018].
* ↑ Nieto García, Carlos. «Anuario VAVEL Rayo Vallecano 2017: Mario Fernández, el cántabro, sin minutos» (en castellà). Vavel, 29-12-2017. [Consulta: 13 desembre 2018].
* ↑ Ruiz, Antonio «Mario Fernández refuerza la portería del Cartagena» (en castellà). Diario AS, 03-08-2018 [Consulta: 3 agost 2018].

## Enllaços externs

* Racing Santander official profile Arxivat 2011-09-23 a Wayback Machine. (castellà)
* Mario Fernández Cuesta a BDFutbol
* Mario Fernández Cuesta, Fitxa a Soccerway
# Melgar de Fernamental

Melgar de Fernamental és un municipi de la província de Burgos, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
# Mary Ann Nyberg

Mary Ann Nyberg (Tulsa, Estats Units 1923 - Montreal, Canadà 1979) fou una fou una dissenyadora de roba estatunidenca.

## Biografia

Va néixer el 7 de febrer de 1923 a la ciutat de Tulsa, població situada a l'estat nord-americà d'Oklahoma. A la dècada del 1970 es casà amb el crític cinematogràfic Arthur Knight.
Va morir el 19 de setembre de 1979 a la ciutat de Montreal (Canadà), a conseqüència d'una hemorràgia cerebral.

## Carrera artística

Inicià la seva etapa professional en el cinema com a dissenyadora de moda en la pel·lícula Lili (1953) de Charles Walters, i aquell mateix destacà en les seves creacions per la pel·lícula Melodies de Broadway de Vincente Minnelli, que li feu guanyar la seva primera nominació a l'Oscar al millor vestuari en color, si bé perdé davant les creacions de Charles LeMaire i Emile Santiago per a La túnica sagrada.
El 1954 tornà a participar en dues produccions, Carmen Jones d'Otto Preminger i A Star Is Born de George Cukor, per la qual aconseguí la seva segona i última nominació al premi Oscar. En aquesta ocasió perdé el premi davant la creació de la japonesa Sanzo Wada per a Jigokumon.
L'any 1965 fou supervisora de vestuari de la pel·lícula L'home del braç d'or del mateix Preminger.

## Premis i nominacions
### Premis Oscar

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1953 | Millor vestuari | Melodies de Broadway | Nominat |
| 1954 | Millor vestuari | A Star Is Born juntament amb Jean Louis i Irene Sharaff | Nominat |

## Referències

* ↑ (anglès) IMDB - Biografia
* ↑ «51st Academy Awards (1954)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «51st Academy Awards (1955)» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 29 desembre 2023].
# Mas del Negre

El Mas del Negre és una masia de Batea (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una construcció mig malmesa on es veu una part original amb un afegit posterior a un lateral. Altres dependències annexes estan en ruïnes, com ara, els corrals. A la part més antiga abunda el carreu, sobretot a les cantonades i obertures. La porta principal està feta amb un arc de mig punt adovellat on apareix la data "1797" a la dovella clau, i per sobre d'ella, hi ha un espai que estaria ocupat per una llosa de pedra amb algun motiu heràldic o epigràfic. A la façana principal hi ha afegit un petit forn. Els terrenys de la propietat estan conreats i limiten amb el llit del riu Algars.

## Història

El lloc que ocupa, a un recolze del riu Algars, és força interessant, ja que en menys d'un quilòmetre s'hi troba: El castell, la capells de Sant Joan d'Algars i el molí d'Algars o Mas de Roda, tots ells d'origen templer, i el mas de la Cova.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas del Negre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Mas del Molí Menut

El Mas del Molí Menut és una masia i molí del municipi de Talamanca (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un molí dedicat antigament a la producció de farina i a la vinya, situat al costat de la riera de Talamanca. La casa presenta l'estructura típica del mas català, amb coberta de teules i murs de carreus. Cal destacar la porta adovellada i el rellotge de sol de la façana, realitzat amb la tècnica de l'esgrafiat per l'artista Ferdinandus (Ferran Serra i Sala), l'any 1969.

## Història

Durant la repoblació (segle xi), alguns colons s'agruparen a la sagrera, però la majoria es dispersà en masies petites i aïllades organitzant l'explotació del territori: cereals, horta i ramaderia (ovelles, porcs, aviram). A l'edat moderna, millores tècniques transformaren els petits masos medievals en grans unitats econòmiques: al primer pis, l'àrea productiva; al segon, la residència; i al tercer, el rebost. El Molí del Menut n'és un exemple de petites dimensions.
Un document de l'any 1266 ens parla de la venda d'un molí feta a l'abat del monestir de Sant Benet de Bages feta per Guillem de Singla del mas del Cingle. Al document no ens parla de l'emplaçament però segurament era a la riera de Talamanca.
Els afores del molí van ser l'escenari de la darrera victòria austriacista el 14 d'agost de 1714.

## Referències

* 1 2 3 «Mas del Molí Menut». Mapa de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ «Mas el Molí del Menut (Ruta Batalla de Talamanca)». Ajuntament de Talamanca. [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ Catalunya 1714: la Guerra de Successió: Ruta pels escenaris. ohDigital, 2014, p. 69-70.
# Mas del Munt

El Mas del Munt és un mas situat al municipi de Navars, a la comarca catalana del Bages. Es troba a la falda occidental del Serrat d'en Guineu.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 253.