OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Servi Corneli Lèntul (cònsol)

Servi Corneli Lèntul (llatí: Servius Cornelius Cn. f. Cn. n. Lentulus) va ser un magistrat romà del segle iv aC que va ser cònsol l'any 303 aC. Formava part de la branca dels Lèntuls dins de la gens Cornèlia, una antiga família romana d'origen patrici.
Atesa la seva filiació, el seu pare i el seu avi eren tots dos Gneu de nom, cosa que impedeix que el seu pare fos el cònsol Luci Corneli Lèntul. Segons Drumann, Servi va deixar un fill de nom Tiberi, que no consta que tingués cap càrrec destacat, però que va ser pare de Luci Corneli Lèntul Caudí, cònsol el 275 aC. Sumner considera la diferència d'edat excessivament escassa, i pensa que més aviat Servi i Tiberi podrien haver estat cosins (fills de Gneu i Tiberi, respectivament).
Durant el seu consolat, compartit amb Luci Genuci, s'enviaren sis mil colons a Alba Fucent, en territori dels eques, i quatre mil a Sora, en territori dels samnites, conquerides l'any anterior acabada la Segona Guerra Samnita.

## Referències

* 1 2 Segons els Fastos Capitolins; vid. Münzer, 1900.
* ↑ Druman, Wilhelm. Geschichte Roms in seinem Übergänge von der republikanischen zur monarchischen Verfassung oder Pompeius, Caesar, Cicero und ihre Zeitgenossen. Hildesheim, 1964, p. 446.
* ↑ Sumner, Graham Vincent. Orators in Cicero’s Brutus: Prosopography and Chronology. University of Toronto Press, 1973, p. 143.
* ↑ Segons Titus Livi (Ab Urbe Condita, X 1); vid. Münzer, 1900.

## Bibliografia

* Münzer, Friedrich. «Cornelius 206». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft, 1900.
# Servi Corneli Dolabel·la Petronià

Servi Corneli Dolabel·la Petronià (en llatí: Servius Cornelius Dolabella Petronianus), va ser un magistrat i senador romà. Era fill de Corneli Dolabel·la i de Petrònia. Formava part de la gens Cornèlia i era de la família dels Dolabel·la.
L'any 86 va ser cònsol ordinari amb l'emperador Domicià. Aquell mateix any va ser membre dels Fratres Arvales.

## Referències

* ↑ Història Augusta I,8
# Setge de Miravet (1643)

El setge de Miravet del 1643 fou un episodi de la Guerra dels Segadors.
El febrer del 1643, quan la iniciativa en la guerra ja la portaven les tropes espanyoles, el marquès d'Hinojosa inicià un dur atac al castell de Miravet, una de les defenses més estratègiques de la frontera de l'Ebre en mans franco-catalanes. La fortalesa, però, encimbellada dalt l'espadat, resistí el temps necessari perquè arribés el lloctinent Philippe de La Mothe-Houdancourt el mes de març i aixequés el setge dels castellans, els quals hi van deixar 400 morts i 1.200 presoners.
La victòria de Miravet tingué una gran repercussió a tot el país, fins al punt que les banderes capturades van ser ofertes a Montserrat i els presoners exposats a Barcelona.
Set anys després, però, la fortalesa de Miravet caigué, un cop mort el seu governador Lautrier, en mans de les tropes castellanes del marquès de la Mortara, cosa que els permeté d'instal·lar-se en tota la riba occidental de l'Ebre i, després de construir un pont davant Benissanet, ocupar les poblacions de la riba oriental.

## Referències

* ↑ «Entrada a la GEC».
# Setanta-vuit

El setanta-vuit és un nombre natural que segueix el setanta-set i precedeix el setanta-nou. S'escriu 78 o LXXVIII segons el sistema de numeració emprat.

## En altres dominis

* És el nombre atòmic del platí.
* Designa l'any 78 i el 78 aC.
* 78 és el nombre del departament francès d'Yvelines.
* És un nombre d'Erdős-Woods.

## Referències

* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Shah Husayn

Shah Husayn ibn Shah Muzaffar ibn Muhammad ibn Muzaffar fou un príncep muzaffàrida (n. vers 1350 + 1383) que va exercir càrrecs de segon ordre dins l'estat familiar.
Era el tercer fill de Nusrat al-Din Shah Muzaffar ibn Mubariz al-Din Muhàmmad. El pare va morir el juliol de 1353 als 28 anys deixant quatre fills: Shah Yahya, Shah Mansur, Shah Husayn i Shah Ali, a mes de dues filles.
El 1378/1379 Shah Husayn, que devia tenir entre 26 i 28 anys, va arribar a Xiraz i fou ben rebut pel seu oncle Shah Shuja que el va nomenar qaim-maqan (virrei) del seu germà Shah Mansur. Probablement el 1383 (1882/1883) va participar en la campanya de Sultaniya que va fer el seu oncle Shah Shuja, en la qual va morir en combat.

## Referències

* Capítol addicional del manuscrit Ta'ríkh-i-guzída; or, "Select history" de Hamdulláh Mustawfí-i-Qazwíní, compilat el 730 de l'hègira (1330) i reproduit en un facsimil d'un manuscrit datat el 857 de l'hègira (1453), pàgs 151 a 207
# Lluís Gallach i Vila

Lluís Gallach i Vila (Santa Cecília de Voltregà, 24 d'octubre de 1963) és un ex-pilot de trial català, campió d'Espanya de l'especialitat els anys 1984 i 1985 amb la motocicleta catalana Merlin. El 1987 va guanyar la prova puntuable per al campionat del món disputada a Sant Llorenç de Morunys, Solsonès.
Durant la seva carrera esportiva va ser pilot oficial de les marques Montesa, Merlin, Mecatecno, Gas Gas i Alfer entre els anys 1982 i 1992. Va pilotar també l'Aprilia el 1993. Cap al 2007 formà part de l'equip oficial de Sherco com a mecànic i "motxiller" d'Albert Cabestany.

## Palmarès

| Any | Motocicleta | C. del Món | TDN | C. d'Espanya |
| 1981 | Montesa | - | - | 1r Sènior |
| 1982 | Montesa | - | - | 3r |
| 1983 | Montesa | 9è | - | 2n |
| 1984 | Merlin | 7è | 2n | 1r |
| 1985 | Merlin | 7è | 2n | 1r |
| 1986 | Montesa | 17è | 3r | 4t |
| 1987 | Mecatecno | 13è | 3r | 2n |
| 1988 | Mecatecno | 14è | 3r | 2n |
| 1989 | Mecatecno | 18è | - | 5è |
| 1990 | Gas Gas | 18è | - | 3r |
| 1991 | Alfer | 17è | - | 4t |
| 1992 | Alfer | - | - | 5è |
| 1993 | Aprilia | - | - | 7è |
| 1994 | Gas Gas | - | - | 12è |
| Total títols | Total títols | 0 | 0 | 3 |

### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals guanyats

## Referències

* ↑ «The rider... Gallach Lluís» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 14 febrer 2011].
* ↑ «World. Gallach Lluís» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 30 desembre 2009].
* ↑ «Campeonato del Mundo Indoor 2007» (en castellà). todotrial.com, 17-03-2007. [Consulta: 30 desembre 2009].
* ↑ Sallés, Ramon. «Mecatecno Trial Proto 1981» (en castellà). todotrial.com. [Consulta: 11 març 2012].

## Enllaços externs

* Entrevista a Lluís Gallach al web Retrotrials del 2012 (anglès)
* Imatges de Lluís Gallach amb la Merlin els anys 80 (castellà)
Campions d'Espanya de trial :
1968 - Pi
1969 - Bultó
1970 - Bultó
1971 - Bultó
1972 - Bultó
1973 - Muñoz
1974 - Soler
1975 - Soler
1976 - Soler
1977 - Soler
1978 - Gorgot
1979 - Gorgot
1980 - Gorgot
1981 - Gorgot
1982 - Gorgot
1983 - Gorgot
1984 - Gallach
1985 - Gallach
1986 - Tarrés
1987 - Tarrés
1988 - Tarrés
1989 - Tarrés
1990 - Tarrés
1991 - Tarrés
1992 - Tarrés
1993 - Tarrés
1994 - Tarrés
1995 - Colomer
1996 - Bilbao
1997 - Colomer
1998 - Colomer
1999 - Colomer
2000 - Colomer
2001 - Lampkin
2002 - Cabestany
2003 - Lampkin
2004 - Raga
2005 - Raga
2006 - Bou
2007 - Raga
2008 - Raga
2009 - Bou
2010 - Raga
2011 - Bou
2012 - Bou
2013 - Bou
2014 - Bou
2015 - Bou
2016 - Bou
2017 - Bou
2018 - Bou
2019 - Bou
2020 - Raga
2021 - Busto
2022 - Busto
2023 - Busto :
# Poma dolça

Les pomes dolces es creen mitjançant la immersió de la poma en caramel calent. De vegades, s'afegeixen per sobre del caramel productes com nous o altres confits. Cal diferenciar-les de les pomes caramel·litzades, perquè s'elaboren de manera diferent.

## Producció

Per a la producció a gran escala de pomes dolces, s'embolica la poma amb una làmina de caramel i s'escalfa per a fondre'l uniformement al voltant de la poma. Aquest procés crea un caramel dur, que és més fàcil de transportar, però més difícil de menjar. Per a la producció domèstica, s'empren caramels especials per fondre'ls o bé l'elaboració de caramel casolà amb ingredients com el sucre moreno, mantega i vainilla.
En els darrers anys, s'ha tornat cada vegada més popular decorar les pomes de caramel per a festes com Halloween. Els mètodes utilitzats per a això són l'aplicació de sucre o sal per suavitzar el caramel, cobertura de xocolata blanca o amb llet en lloc de caramel, o l'acabat amb dibuixos fets de xocolata blanca amb colorant alimentari.
Les pomes que millor resultat donen són les pomes àcides, com per exemple les pomes Granny Smith i Fuji.

## Consum

Les pomes dolces es consumeixen com a llaminadures en fires, festes majors i festivals de tardor com Halloween, arran de la collita anual de pomes.

## Vegeu també

* Poma de caramel

## Referències

* ↑ Decorating Caramel Apples: http://www.divinedinnerparty.com/caramel-apple-recipe.html Arxivat 2009-08-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Recepta de pomes dolces a Gingebre.net Arxivat 2013-08-22 a Wayback Machine.
* Recepta de pomes dolces (anglès)
# New Bedford (Massachusetts)

New Bedford és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2008 tenia 91.365 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Bedford tenia 93.768 habitants, 38.178 habitatges, i 24.090 famílies. La densitat de població era de 1.799 habitants/km².
Dels 38.178 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 18,9% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.569 $ i la renda mediana per família de 35.708$. Els homes tenien una renda mediana de 31.388 $ mentre que les dones 22.278$. La renda per capita de la població era de 15.602$. Entorn del 17,3% de les famílies i el 20,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Bedford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Bedford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Simó Treni

Simó Treni (en llatí Simon Threni, en grec antic Σίμων ό Θρήνος) fou un poeta grec conegut també com a Simó Escriptor.
Valeri Harpocratió diu que va ser l'autor d'un poema que titula o descriu com Εἰς Λυσίμαχον τὸν Ἐρετριέα Θρῆνος, In Lysimachum Eretriensem Threnus. Podria ser que es tractés d'un error d'Harpocratió que va escriure Simó Treni en lloc de Simònides de Ceos.

## Referències

* ↑ 23.Simon Threni a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 831
# Estadi Benito Villamarín

L'Estadi Benito Villamarín és un estadi de futbol situat a Sevilla, propietat del Real Betis Balompié, inaugurat l'any 1929 i reinaugurat l'1 de gener de 2000. L'estadi té una capacitat de 60.721 espectadors i unes dimensions de 107x64 m..

## Referències

* ↑ «Web oficial del Real Betis Balompie». Arxivat de l'original el 2017-06-27. [Consulta: 23 setembre 2017].

## Enllaços externs

* L'estadi al web oficial Arxivat 2008-12-19 a Wayback Machine. (castellà)
* Futur Estadi Benito Villamarín Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (castellà)
* Pàgina Oficial Real Betis (castellà)
# Bagadània

Bagadània (en llatí Bagadania, en grec antic Βαγαδανία) era una gran plana elevada de la Capadòcia a la base del Taure i sud-est de l'Argeos. Era una regió freda, on amb prou feines es poden cultivar arbres fruiters, segons diu Estrabó. Els seus habitants eren sobretot pastors.
El seu nom apareix també com a Gabadània però segurament és un error de transcripció.

## Referències

* ↑ «Bagadania: a Pleiades place resource» (en anglès). [Consulta: 11 agost 2018].
* ↑ Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). William Smith, LLD, Ed.
# Serrat de Can Quintanes

El Serrat de Can Quintanes és un serrat del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental. Separa les dues unitats del territori municipal: la del poble de Riells del Fai i la del de Bigues. Està situat a llevant de Riells del Fai, i forma un dels contraforts meridionals dels Cingles de Bertí, en el seu sector central-meridional. Separa les valls del torrent de Can Pagès i del de Can Canals. A la part alta d'aquest serrat es troba el Turó Roig.
# Barranc de Coll d'Estessa

El barranc de Coll d'Estessa és un barranc de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, actualment integrant del municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, en l'àmbit del poble d'Hortoneda.
Es forma al sud-est del Coll d'Estessa, a 1.179 mestres d'altitud, des d'on davalla cap al nord, en el primer tram, per anar-se decantant cap al nord-est, fins que s'aboca en la llau del Goteller a migdia de l'Abeurada.
# Pomacea bridgesii

Pomacea bridgesii és una espècie de mol·lusc gastròpode d'aigua dolça de la família Ampullaridae originària de l'Amèrica del Sud. El gènere conté els caragols d'aigua dolça més grans de la terra.
Durant molt de temps es va pensar que P. diffusa només era una subespècie de la P. bridgesii però recerques genètiques recents han confirmat que són dues espècies distintes.
Es reprodueix a causa de l’alta capacitat reproductiva (fins a més de vuit-cents ous per posta).

## Espècies invasora

És una espècie invasora que s'ha estès a Austràlia i al sud d'Àsia. La seva expansió fora del seu hàbitat d'origen té dues causes majors: la poca cura dels aquariòfils que en tenien com a mascota i experiments fracassats de cultiu de caragols com a font de proteïnes per a l'alimentació humana. A Hawaii des de 1960, i al sud-est d'Àsia i Florida des de la dècada de 1980, ha esdevingut una veritable plaga. Com per a tots els cargols poma, des del gener del 2013, el transport, el negoci i la importació en són prohibides a tot el territori de la Unió Europea.
No és el responsable de la plaga al delta de l'Ebre i més recentment a Pals, que és deguda a una altra espècie del gènere, el cargol poma tacat.

## Distribució

És originari d'Amèrica del Sud, Amèrica Central i el sud dels Estats Units.

## Referències

* Altaba, Christian R. Identificació de diferents espècies del gènere Pomacea (pdf), 2012.
* Pla d'acció per a l'erradicació i control del cargol poma Pomacea dp) area demarcada del "Delta de l'Ebre" (pdf). Generalitat de Catalunya, Servei de Sanitat Vegegtal a les Terres de l'Ebre, 2015 [Consulta: 22 agost 2015].
* 1 2 Ghesquiere, Stijn A. I. «Pomacea (pomacea) bridgesii» (en anglès), 2007. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ Rawlings, T. A.; Hayes, K. A.; Cowie, R. H.; Collins «The identity, distribution, and impacts on non-native apple snails in the continental United States». BMC Evolutionary Biology, 97, 2007. DOI: 10.1186/1471-2148-7-97.
* ↑ Dawes, John «International Waters: EU Finally Bans Apple Snail Imports» (en anglès). Pet Product News, 01-01-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-04 [Consulta: 23 agost 2015]. Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ Pla d'acció, 2015, p. 4.
# Myersina larsonae

Myersina larsonae és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T. 1934. Notes on fishes in the Zoological Museum of Stanford University. 1. The fishes of the Herre Philippine expedition of 1931. The fishes of the Herre 1931 Philippine expedition with descriptions of 17 new species. Newspaper Enterprise Litd., Hong Kong. Herre Philipp. Exped. . 1-106.
* ↑ «Myersina larsonae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Simó bar Giora

Simó bar Giora pretendent reial durant la Primera guerra judeoromana (66-70 dC), originari del sud de Judea. Simó organitzà un grup d'alliberament dels presoners, acció típicament messiànica, per tot Judea abans d'entrar a Jerusalem. Va ocupar el palau reial d'Herodes, l'últim bastió de la resistència jueva a la capital, que les legions de Titus, el general romà, només van poder ocupar dies després de la destrucció del temple. Endut a Roma com a presoner de guerra, Simó va participar encadenat en la desfilada triomfal del general victoriós; després fou executat per alta traïció a Cèsar.

## Bibliografia

* Armand Puig, Jesús. Un perfil biogràfic, Barcelona: Proa, 2004, p. 122.
# Le Pin de Murelet

Le Pin de Murelet (o Lo Pin Murelet) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Les Tenes

les Tenes és un mas a llevant de la vila de Ripoll protegit com a Bé Cultural d'Interès Local. És un bon exemple de casa de pagès, amb l'estructura típica dels masos del Ripollès, que inclou una notable galeria construïda al segle xviii orientada a migdia. Pertany a l'antiga vila rural de les Tenes que pertanyia a Ripoll des del 890.

## Referències

* 1 2 «Mas les Tenes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Les Teuleres

Les Teuleres és un paratge del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme de Conques.
El lloc és al sud-oest de la vila de Conques, a l'esquerra del riu de Conques, a llevant de lo Tossal i al nord de la partida del Pla de Palau.

## Enllaços externs

* Les Teuleres al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Leonhard Rainer Georg Hutterer

Leonhard Rainer Georg Hutterer (6 de maig del 1948) és un zoòleg alemany associat al Museu de Recerca Zoològica Alexander Koenig (departament de mamífers), de Bonn, així com el Museu Americà d'Història Natural, de Nova York. Les musaranyes han ocupat una part important de la seva obra (Crocidura ansellorum, Crocidura arabica, Crocidura bottegoides, Crocidura canariensis, Ruwenzorisorex i Sylvisorex vulcanorum). Així mateix, ha descrit espècies d'altres grups, com ara el rosegador Octodon pacificus.

## Referències

* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, «Hutterer».
* ↑ «Dr. Rainer Hutterer» (en castellà). Societat Espanyola per a la Conservació i l'Estudi dels Mamífers. Arxivat de l'original el 2021-12-11. [Consulta: 11 desembre 2021].

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
# Lehota nad Rimavicou

Lehota nad Rimavicou és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1274.
# Lingolsheim

Lingolsheim (en alsacià Língelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 16.860 habitants.
Forma part del cantó de Lingolsheim, del districte d'Estrasburg i de la Strasbourg Eurométropole.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 7.738 | 8.287 | 10.479 | 14.688 | 16.480 | 16.860 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001 | Yves Bur | UMP |
# Limia perugiae

Limia perugiae és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la República Dominicana.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Limia rivasi

Limia rivasi és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Va ser descrit per Richard Franz i George H. Burgess el 1983. La Llista vermellla de l'IUCN el classifica en perill crític.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 3,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Haití.

## Referències

* ↑ Franz, Richard; Burgess, George H. «A New Poeciliid Killifish, Limia rivasi, from Haiti». Northeast Gulf Science, 6, 1, 01-02-1983. DOI: 10.18785/negs.0601.05. ISSN: 0148-9836.
* ↑ Lyons, T.J. «Limia rivasi: Lyons, T.J.: The IUCN Red List of Threatened Species 2021: e.T125981340A125986633» (en anglès). Llista vermella de l'UICN, 2021. DOI: 10.2305/iucn.uk.2021-1.rlts.t125981340a125986633.en.
* 1 2 Froese, Rainer. «Limia rivasi Franz & Burgess, 1983 Rivas's limia» (en anglès). Fishbase.
# Leo Stein

Leo Stein (1872 – 1947) va ser un col·leccionista d'arti crític d'art estatunidenc. Era el germà gran de Gertrude Stein. Estudià a la Harvard University a Cambridge, Massachusetts, durant dos anys. Es va graduar a la Johns Hopkins University de Bachelor of Arts el 1898.
Stein va passar anys vivint a París amb la seva germana. L'any 1914, es van separar pel ressentiment de Leo per la relació de Gertrude amb Alice B. Toklas. Stein tornà als Estats Units per a treballar com periodista, però finalment s'assentà a Florència amb el seu amor Nina Auzias i es van casar el 1921.
Stein morí de càncer el 1947. Auzias es suïcidà dos anys després.

## Publicacions

* Stein, Leo. Appreciation: Painting, Poetry, and Prose. 1947. Reprint. University of Nebraska Press, 1996.
* Stein, Leo. The A-B-C of Aesthetics. New York: Boni & Liveright, 1927.
* Stein, Leo. "Pablo Picasso." The New Republic (April 23, 1924): p. 229-230.

## Referències

* ↑ Barnet 1996.
* ↑ James R. Mellow, Charmed Circle: Gertrude Stein and Company Consultat novembre 27, 2008

## Fonts

* Wineapple, Brenda. Sister Brother: Gertrude and Leo Stein. London: Putnam, 1996.
* Four Americans in Paris: The Collections of Gertrude Stein and Her Family. New York: Museum of Modern Art, 1970.
* Barnet, Andrea, "The Moderns". The New York Times. juny 2, 1996. Consultat juliol 22, 2012.