OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sorotan Bele

Sorotan Bele va ser un grup de música folk-pop d'Hondarribia. Va aconseguir un èxit notable al País Basc en els anys 1990, publicant tres discos i un concert en directe abans de separar-se.

## Trajectòria

El grup va començar la seva carrera el 1991, quan tres amics d'institut començaren a quedar a les tardes per a tocar la guitarra. A poc a poc i a través de contactes es van anar unint els altres components. Al principi no tenien local d'assaig fins que aconseguiren que el conservatori de Lezo els prestés un espai.
Tenien ja compostes sis cançons quan el pare d'un d'ells els va proposar de gravar una maqueta a casa, que van enviar a un concurs de l'emissora de ràdio Euskadi Gaztea i van guanyar. Arran d'això, es van animar a enviar la maqueta al segell discogràfic Elkar, des d'on els van proposar d'afegir quatre cançons més per a publicar un disc. Així neix Sorotan Bele (1992), que va vendre 25.000 còpies. Arran de la publicació d'aquest àlbum el grup es va dedicar a fer nombrosos concerts en directe.
El 1994, publicaren Mundu hegian. Aquell mateix any, el flautista Mikel Errazkin va haver de deixar el grup causa de problemes de salut, limitant-se a la composició. Després, van aparcar el folk cèltic per complicar el seu estil i van autoeditar el tercer disc, amb el qual es van dissoldre, col·locant només una primera tirada de 5.000 còpies. El 30 de novembre de 1996, van fer el seu últim concert a Irun.

## Membres

* Gorka Sarriegi - veu
* Urbil Artola - guitarra
* Ritxi Salaberria - baix
* Aitor Etxaniz - bateria
* Mikel Errazkin - flautes i composició
* Mikel Izulain - violins
* Itziar Amiano - teclats

## Discografia

* Sorotan bele (1992)
* Mundu hegian (1994)
* Jon-en kezkak (1996)

## Referències

* ↑ «Entrevista a Gorka Sarriegi: 'Con Sorotan Bele el éxito vino de repente; sin tiempo de asimilarlo'.». Radio Euskadi. [Consulta: 10 maig 2018].
* 1 2 3 Entrevista con Gorka Sarriegi en El Diario Vasco, 5 febrer 2017 (consultat el 28 de setembre de 2019).
* ↑ Sorotan Bele (disc), a discogs.com.
* ↑ «Fallece Mikel Errazkin, uno de los creadores de la exitosa banda de los 90 Sorotan Bele.». Diario Vasco. [Consulta: 10 maig 2018].
# Festival de la Cançó d'Eurovisió 1986

El XXX Festival de la Cançó d'Eurovisió fou retransmès el 3 de maig de 1986 en Bergen, Noruega. La presentadora va ser Åse Kleveland, i la victòria va ser per al representant de Bèlgica, Sandra Kim amb la cançó "J'aime la vie".

## Final

| Núm. | País | Intèrpret(s) | Cançó | Posició | Pts |
| 01 | Israel | Moti Giladi i Sarai Tzuriel | Yavo yom | 19 | 7 |
| 02 | Dinamarca | Trax | Du er fuld af løgn | 6 | 77 |
| 03 | Alemanya Occidental | Ingrid Peters | Über die Brücke geh'n | 8 | 62 |
| 04 | Països Baixos | Frizzle Sizzle | Alles heeft ritme | 13 | 40 |
| 05 | Portugal | Dora | Não sejas mau para mim | 14 | 28 |
| 06 | Turquia | Klips ve Onlar | Halley | 9 | 53 |
| 07 | Luxemburg | Sherisse Laurence | L'amour de ma vie | 3 | 117 |
| 08 | Noruega | Ketil Stokkan | Romeo | 12 | 44 |
| 09 | Irlanda | Luv Bug | You Can Count on Me | 4 | 96 |
| 10 | Àustria | Timna Brauer | Die Zeit ist einsam | 18 | 12 |
| 11 | Suècia | Lasse Holm i Monica Törnell | E' de' det här du kallar kärlek? | 5 | 78 |
| 12 | Suïssa | Daniela Simons | Pas pour moi | 2 | 140 |
| 13 | Regne Unit | Ryder | Runner in the Night | 7 | 72 |
| 14 | Espanya | Cadillac | Valentino | 10 | 51 |
| 15 | Finlàndia | Kari Kuivalainen | Päivä kahden ihmisen | 15 | 22 |
| 16 | Bèlgica | Sandra Kim | J'aime la vie | 1 | 176 |
| 17 | Iugoslàvia | Doris Dragović | Željo moja | 11 | 49 |
| 18 | Xipre | Elpida | Tora zo | 20 | 4 |
| 19 | França | Cocktail Chic | Européennes | 17 | 13 |
| 20 | Islàndia | ICY | Gleðibankinn | 16 | 19 |

## Enllaços externs

* Eurovision Song Contest
# Falcillot negre

* «Falcia» redirigeix aquí. Si cerqueu el significat de butxacó, vegeu «butxaca#Localització_en_peces_de_roba».
El falcillot negre, avió negre, falcia negra, falcilla negra, falciot negre o magall negre (Apus apus) és el falcillot més corrent al nostre país, sobretot en el medi urbà. S'alimenta d'insectes que caça al vol i, com tots els falcillots, que són les aus més adaptades a la vida aèria, pràcticament passa la vida a l'aire, on no sols caça, sinó que fins i tot hi dorm i s'aparella. Només pon en l'època de reproducció, per fer el niu i criar els pollets. És migrant transsaharià.
Té les ales molt llargues, en proporció a la mida del cos, i poc articulades, i té les potes molt curtes, que li serveixen només per a agafar-se quan aterra vora el niu, que sol construir en cavitats naturals de parets rocoses o en buits dels edificis. Aquesta anatomia, molt bona per a mantenir-se a l'aire, li dificulta envolar-se per si sol si arriba a caure a terra. Si trobem un falcillot a terra, no proveu de llançar-lo a l'aire per veure si vola, doncs una caiguda li podria provocar danys irreparables. A Catalunya es pot trucar als Agents Rurals per a la seva recollida o portar-lo a un centre de recuperació.
És tot d'un color marró molt fosc, amb una taca clara a la gola, però observat contra el cel (que és on se'l sol observar sempre) sembla totalment negre. Sovint vola en grups, caçant i deixant anar crits aguts i sorollosos "xriiii".
És fàcil confondre'l amb el seu parent el ballester (Apus melba), menys freqüent, menys urbà i més gros (aproximadament 60 cm d'envergadura contra uns 40 del falcillot negre), i que volant té un aire una mica més "encarcarat", ja que sovint el falcillot negre fa vibrar les ales, mentre que el ballester té el batec més lent, com correspon a la seva mida més grossa. A més, el ballester té el pit i la panxa clars, a diferència del falcillot que els té negres, però aquest detall no sempre és fàcil d'apreciar a simple vista en un ocell en vol.
Es podria confondre també els falcillots amb les orenetes, però se'ls distingeix fàcilment perquè les orenetes, més petites, tenen les ales proporcionalment més curtes i amples i la cua més forcada (sobretot l'oreneta comuna) i una manera més "despenjada" de volar. A més, les orenetes, menys urbanes, solen volar més a la vora de terra i, de prop, tenen més àrees blanques o crema i colors menys foscos, i no solen niar en forats, sinó que fan nius de fang, visibles sovint sota els ràfecs.
A Catalunya està molt estès, excepte a les zones de muntanya.

## Referències

* ↑ Oronetes i falcies de Puçol. Pòster editat per l'Ajuntament de Puçol i Acció Ecologista - Agró. 2016
* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ SCOC, Atles dels ocells nidificants de Catalunya 1999-2002 - Falciot negre (català)

## Enllaços externs

* falciotnegre.com
# Divisió d'Ajmer

La divisió d'Ajmer és una entitat administrativa del Rajasthan, Índia, amb capital a la ciutat d'Ajmer.
Està formada per quatre districtes:
* Districte d'Ajmer
* Districte de Bhilwara
* Districte de Nagaur
* Districte de Tonk
La superfície i població és la suma dels quatre districtes.

## Referències

* ↑ Joshi, Hem Lata. Human Development Index, Rajasthan: Spatio-temporal and Gender Appraisal at Panchayat Samiti/block Level, 1991-2001 (en anglès). Concept Publishing Company, 2008. ISBN 9788180694349.
# Hoeselt

Hoeselt (en limburguès Hoeiselt) és un municipi belga de la província de Limburg a la regió de Flandes. És compost pels pobles i llocs dits de:
| # | Nom | Extensió (km²) | Població (01/01/2007) |
| I | Hoeselt - Hoeselt-Centrum - Alt-Hoeselt - Onze-Lieve-Vrouwparochie | 18,62 | 6.762 4.856 744 1.162 |
| II | Romershoven | 2,92 | 760 |
| III | Schalkhoven | 2,45 | 299 |
| IV | Sint-Huibrechts-Hern | 4,06 | 851 |
| V | Werm | 1,96 | 671 |
El primer esment escrit Housle, un mot compost de hous, casa i lo, bosc data del 1066.

## Referències

* ↑ «Bevolking». ajuntament de Hoeselt. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 26 maig 2010].
* ↑ Udolph, Jürgen. Namenkundliche Studien zum Germanenproblem (en alemany). Walter de Gruyter, 1994, p. 541. ISBN 9783110141382.
# Dora (Alabama)

Dora és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 2.413 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dora tenia 2.413 habitants, 984 habitatges, i 711 famílies. La densitat de població era de 123,6 habitants/km².
Dels 984 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 18,8% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 81,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.458 $ i la renda mediana per família de 29.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.942 $ mentre que les dones 19.886 $. La renda per capita de la població era de 14.560 $. Aproximadament el 23,1% de les famílies i el 27,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Soshangane

Soshangane (Nkosi Soshangane Manukozi Nxumalo, conegut pels portuguesos com Manicusse) (Zululàndia, 1790, Mosape a Mashonaland, 11 d'octubre de 1858) fou un cap militar dels ndwandwe (branca dels ngunis) que va lluitar contra el rei Shaka dels zulus, i després va envair els territoris del modern Moçambic vers el 1820 on va crear l'anomenat Imperi de Gaza vers 1831. Era fill de Zikode, net de Gaza i descendent de Manukuza, i era cap del clan iKholo dels ndwandwe (subgrup dels nguni).
El gran conflicte (mfecane) que va afectar els zulus en temps del rei Shaka, va derivar el 1820 en la invasió de terres de l'Àfrica austral pels exèrcits nguni; els grups principals que van envair Moçambic inicialment foren els jere dirigits per Zwangendaba i els ndwandwe dirigits per Soshangane, que en conjunt foren coneguts com a nguni per la seva llengua (que és la mateixa que els swazis, els zulus i els xhosa). Els nguni es van barrejar amb els tsonga (vátua dels portuguesos, formats pels ronga, ndzawu, xona i chopi); el poble resultant fou anomenat inicialment per Soshangane com a gaza, del nom del seu avi el guerrer Gaza, i després amaShangane, i va originar els modern shangaan. Soshangane va imposar la llengua i costums nguni als tsonga i va establir el sistema militar de Shaka. Els homes de Soshangane van atacar Badia Delagoa, Inhambane i Rios de Sena i va aconseguir alguns tributs dels capitans portuguesos. La seva residència inicial fou a la zona propera al modern Maputo.
El 1828 Shaka va enviar un exèrcit dirigit per Dingana (o Dingane) i Mhlangana, però aquestes forces foren afectades per la manca de provisions i les malalties i Soshangane els va poder derrotar a finals de 1828. Soshangane es va traslladar llavors més al nord, al Sabi mitjà, on ja s'havia establert Zwangendaba i un altre cap nguni, Nxaba; les tribus dels tres caps van conviure en harmonia fins al 1831, quan es van enfrontar Zwangendaba i Soshangane, i el primer fou derrotat i va haver de fugir; llavors Soshangane va atacar a Nxaba, que es va retirar cap a la moderna Tanzània. El triomfador va establir un imperi que fou anomenat Gaza o Kwa Gaza, i el poble va rebre el nom de gaza o el d'amashangane (shangaan). Al seu zenit dominava entre el Zambezi i la badia Delagoa, amb capital a Manjacazi a la moderna província de Gaza. Incloïa parts del sud-est del modern Zimbàbue i seguia cap al riu Save, les províncies de Manica i Sofala, la moderna província de Gaza i la moderna província de Maputo incloent-hi zones de l'actual Sud-àfrica.
Soshangane va morir l'11 d'octubre de 1858 i el va succeir el seu fill Mawewe, que probablement no era l'hereu designat (ho seria l'altre fill Mzila). Dues filles es van casar amb el rei swazi, Mswati II.

## Referències

* The Cambridge History of Africa, Volum 5
* Dictionary of South African Biography, W.J. de Kock then D.W.Kruger (Eds), 1972, Volums 1 a 5 (Volum 2, pàgina 694)
# Floreal (pel·lícula)

Floreal (títol original: Fiorile) és una pel·lícula italiana de 1993, dirigida pels germans Paolo Taviani i Vittorio Taviani, i protagonitzada per l'actor Michael Vartan, entre d'altres. Va ser filmada a Toscana. Ha estat doblada al català.
El títol Floreal fa referència al més del calendari republicà francès Floreal (flor), que va des del 20 d'abril al 20 de maig.

## Argument

Es basa en la història de la família Benedetti, segons una vella història, que data de l'època napoleònica, la seva família té una maledicció des de fa 200 anys, el pare no hi creu. La maledicció es produeix quan un jove anomenada Elisabette 'Fiorile' Benedetti descobreix que el seu germà Corrado és culpable de l'execució del seu estimat, un oficial francès anomenat Jean. La jove decideix tirar una maledicció perquè cap dels descendents del seu germà sigui feliç o s'enamori. Dos-cents anys després un pare porta als seus fills i a la seva família a Florència a visitar al seu pare, que és l'últim descendent de Corrado. En arribar contínua explicant-los la història, encara que desconeix el final, no sap si la maledicció continua, tot quedarà en mans dels nens de la casa del seu avi i si podria finalitzar o continuar.

## Repartiment

* Claudio Bigagli: Corrado / Alessandro.
* Galatea Ranzi: Elisabette / Elisa.
* Michael Vartan: Jean / Massimo Benedetti.
* Lli Capolicchio: Luigi Benedetti.
* Constanze Engelbrecht: Juliette, esposa de Luigi.
* Elisa Giami: Simona Benedetti (nena).
* Ciro Esposito: Emilio Benedetti (nen).
* Athina Cenci: Gina.
* Giovanni Guidelli: Elio.
* Norma Martelli: Livia.
* Pier Paolo Capponi: Duilio.
* Chiara Caselli: Chiara (promesa de Massimo).
* Renato Carpentieri: Massimo Benedetti (avi).
* Carlo Lucca De Ruggieri: Renzo (germà d'Elisa).
* Laura Scarimbolo: Alfredina (mucama del jove Massimo)

## Premis i nominacions

* 1993: Festival de Cannes: Nominada a la Palma d'Or (millor pel·lícula)
* 1992: Premis David di Donatello: Millor disseny de producció. 5 nominacions

## Referències

* ↑ «Floreal». esadir.cat.
* ↑ «Fiorile». The New York Times.
# Ferguson (Missouri)

Ferguson és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 22.406 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ferguson tenia 22.406 habitants, 8.612 habitatges, i 5.838 famílies. La densitat de població era de 1.397,6 habitants per km².
Dels 8.612 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,9% hi vivien parelles casades, en un 25% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.647 $ i la renda mediana per família de 39.872 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.499 $ mentre que les dones 23.523 $. La renda per capita de la població era de 17.661 $. Entorn del 10,2% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ferguson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ferguson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ranxeria Middletown

La ranxeria Middletown d'indis pomo de Califòrnia és una tribu reconeguda federalment d'amerindis pomo, però també engloba wappos i miwoks del llac, a Califòrnia, amb seu a Middletown (Califòrnia).
La reserva de la tribu és la ranxeria Middletown, sitauda al nord-nord-oest de Santa Rosa. Fou establerta en 1910 i ocupa 109 acres (0,44 km²) al comtat de Lake. Aproximadament 73 membres tribals viuen a la reserva.
Els pomos de Middletown posseeixen l'Hotel i Casino Twin Pine, situat a Middletown.

## Notes

* 1 2 California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. 2009 (retrieved 26 July 2009)
* ↑ California Tribes and Organizations. 500 Nations. (retrieved 26 July 2009)
* ↑ Middletown Rancheria Band Of Pomo Indians Of California. MANTA. (retrieved 26 July 2009)
# Horabagrus nigricollaris

Horabagrus nigricollaris és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 27 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Chalakudy (Kerala, Índia).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Dahanukar, N., R. Raut i A. Bhat, 2004. Distribution, endemism and threat status of freshwater fishes in the Western Ghats of India. J. Biogeogr 31: 123-136.
* ↑ Gopalakrishnan, A. i A.G. Ponniah, 2000. Cultivable, ornamental, sport and food fishes endemic to Peninsular India with special reference to Western Ghats. p. 13-32. A: A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (eds.) Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ Ajithkumar, C.R., S. George i C.K.G. Nayar, 2000. Fish genetic resources of Chalakudy river system, Kerala. p. 157-159. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia.
* ↑ Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Molur, S. i S. Walker (eds.), 1998. Freshwater fishes of India. Zoo Outreach Organisation, Tamil Nadu, Índia.
* ↑ Kurup, B.M., 2000. Management plans to arrest the decline of freshwater fish diversity of Kerala. p. 164-166. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Doppelmayr

Doppelmayr és una empresa austríaca dedicada a la construcció de sistemes de transport per cable. Té la seu a Wolfurt, al Vorarlberg. És un dels principals constructors mundials de remuntadors, dels quals l'any 2003 n'havien instal·lat més de 8.000 arreu del món.
L'any 2002 adquirí la companyia suïssa Garaventa (també dedicada a la producció de remuntadors). Son volum de negoci per l'any fiscal 2004/2005 fou de 489,7 milions d'euros.
A les estacions d'esquí catalanes i andorranes bona part del parc de remuntadors és Doppelmayr (o Poma). Un exemple és el Funincamp, un funitel que enllaça Encamp amb la part superior de Grand Valira.

## Referències

* ↑ http://www.doppelmayr.com/default.php?lid=2&frs=210 Arxivat 2009-02-20 a Wayback Machine.
* ↑ Funicamp a andorramania
* ↑ Ski lifts Grandvalira – Pas de la Casa/Grau Roig/Soldeu/El Tarter/Canillo/Encamp a skiresort.info

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (en alemany, anglès, francès, italià, castellà i suec)
* Garaventa Global Group
* Doppelmayr Garaventa Group
* DCC Doppelmayr Cable Car, APM Systems
* Input Projektentwicklungs GmbH
# Maranello

Maranello és un municipi del nord d'Itàlia de la província de Mòdena, en la regió d'Emília-Romanya. Maranello és conegut com la llar de la marca de cotxes Ferrari i de la Scuderia, el prolífic equip de Fórmula 1. També és la llar de la Carrozzeria Scaglieti, actualment propietat de Ferrari. Dos cotxes fabricats de Ferrari duen el nom de Maranello en honor d'aquesta localització, el Ferrari 550 Maranello i el Ferrari 575M Maranello. Prop del poble es troba el Circuit de Fiorano, propietat també de Ferrari.

## Vistes principals

La nova biblioteca de Maranello la va dissenyar conjuntament Andrea Maffei i Isozaki. La biblioteca va obrir el 2012. L'església parroquial de San Biagio es va reconstruir el 1903.
# Spin-off

«Spin-off» té aquests significats:
* Empresa derivada, projecte nascut com a extensió d'un altre d'anterior
* Sèrie derivada, una sèrie de televisió derivada d'una d'anterior, de la qual aprofita la popularitat d'un personatge per fer-lo protagonista del nou relat, sovint en un context espacial diferent. El terme derivat -ada també s'aplica a pel·lícules, sagues, programes de ràdio, videojocs, etc.