OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Capina

Els capina (o també capinan) eren una petita tribu d'amerindis dels Estats Units d'Alabama i Mississipi. Vivien al llarg de la regió de la costa del Golf al llarg del riu Pascagoula. Es creu que havien estat una sub-tribu de les tribus pascagoules i biloxis. Podrien haver estat la mateixa tribu que els moctobi. Pierre Le Moyne d'Iberville visità la tribu en 1699 i Jean-Baptiste Le Moyne de Bienville en 1725. Hi van trobar molts francesos, i probablement parlaven sioux i francès.

## Referències

* ↑ Patricia Roberts Clark. Tribal Names of the Americas: Spelling Variants and Alternative Forms, Cross-Referenced. McFarland, 31 juliol 2009, p. 43. ISBN 978-0-7864-3833-4 [Consulta: 18 novembre 2012].
* 1 2 3 4 Donald B. Ricky. Encyclopedia of Mississippi Indians: Tribes, Natives, Treaties of the Southeastern Woodlands Area. North American Book Dist LLC, 2000, p. 56. ISBN 978-0-403-09778-4 [Consulta: 18 novembre 2012].
* 1 2 «Indian Tribes of Mississippi». Mississippi Archeology Trails. Mississippi Department of Archives & History. Arxivat de l'original el 25 de març 2012. [Consulta: 18 novembre 2012].
# Koninklijke Sportkring Beveren

El Koninklijke Sportkring Beveren fou un equip de futbol belga de la ciutat de Beveren.

## Història

Els orígens del club es remunten al Standaard Club Beveren (1921) fusionat amb el F.C. Amical i desaparegut el 1931. Tres anys més tard, futbolistes d'aquest club creen el SK Beveren. L'evolució del nom ha estat la següent:
* 1934: Voetbalclub Sportkring Beveren
* 1935: Sportkring Beveren-Waes
* 1978: Sportkring Beveren
* 1984: Koninklijke Sportkring Beveren
El club es va dissoldre el juny de 2010 per unir-se al KV Red Star Waasland, esdevenint KV Red Star Waasland-Beveren.

## Palmarès

* Lliga belga de futbol (2):
** 1978-79, 1983-84
* Segona divisió belga de futbol (4):
** 1966-67, 1972-73, 1990-91, 1996-97
* Copa belga de futbol (2):
** 1977-78, 1982-83
* Supercopa belga de futbol (1):
** 1984

## Futbolistes destacats

| Marc Baecke Geert De Vlieger Filip De Wilde Jean Janssens Paul Lambrichts Erwin Lemmens Dominique Lemoine Ronny Martens Tristan Peersman Jean Marie Pfaff Benoît Thans Stéphane Van Der Heyden Wilfried Van Moer Roberto Giacomi Krunoslav Jurčić Liam Chilvers | Steven Sidwell David Fairclough John Halls Graham Stack Arthur Boka Copa Emmanuel Eboué Gervinho Igor Lolo Mahan Marco Né Romaric Yaya Touré Gilles Yapi Yapo Zezeto | Igors Stepanovs Tomas Danilevičius Mama Dissa Khalid Fouhami Wim Hofkens Edwin Van Ankeren Peter Van Vossen Eric Viscaal Chidi Nwanu Peter Rufai Marek Kusto Marcin Żewłakow Michał Żewłakow Sašo Udovič Kuami Agboh |

## Entrenadors destacats

* 1960s: Guy Thys
* 1980s: Urbain Braems

## Referències

* ↑ Dictionnaire des club affiliés à l'URBSFFA depuis 1895 - archives URBSFA et foot 100 asbl

## Enllaços externs

* (neerlandès) (anglès) (francès) Web oficial
* (anglès) Web de la UEFA
# Ameiurus natalis

Ameiurus natalis és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 47 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Hardman, M. i L.M. Page 2003. Phylogenetic relationships among bullhead catfishes of the genus Ameiurus (Siluriformes: Ictaluridae). Copeia 1: 20-33.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lesueur, C. A. 1819. Notice de quelques poissons découverts dans les lacs du Haut-Canada, durant l'été de 1816. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. v. 5: 148-161, 2 pls.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Šalgovce

Šalgovce és un municipi del districte de Topoľčany de la regió de Nitra, Eslovàquia. L'any 2011 tenia 503 habitants. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156.

## Referències

* 1 2 «Obec Šalgovce» (en slovak). en.e-obce.sk. [Consulta: 7 juliol 2015].
* ↑ Arxivat October 12, 2013, a Wayback Machine.
# Varietat lineal

Una varietat lineal d'un espai afí (A,E,f), on A és un conjunt de punts, E és un K-espai vectorial, i f és l'aplicació definida segons: f: AxA --→ E
(p,q)-→ pq (vector). Es defineix a partir d'un subconjunt F de E, tal que si a€A:
a+F={b€A : b = a+u, u€F}, en altres paraules, fixat un a€A, ens podem situar a un punt b€A, i moure'ns linealment en la direcció d'un v€E arbitrari.
# Fletcher

«Fletcher» té aquests significats:
* Toponímia:
** Fletcher (Carolina del Nord)
** Fletcher (Ohio)
** Fletcher (Oklahoma)
** Fletcher (Vermont)
* Personatges:
** Darren Fletcher (Dalkeith, Escòcia, 1984), futbolista escocès
** Eric Fletcher Waters (1913−1944), pare de Roger Waters
** Frank Jack Fletcher (1885−1973), almirall de la Marina dels Estats Units
** Jessica Fletcher, personatge de ficció de la sèrie "S'ha escrit un crim" interpretat per l'actriu Angela Lansbury
** Jillian Fletcher (1980), lluitadora professional estatunidenca
** Louise Fletcher (1934, Birmingham, Alabama), actriu estatunidenca
** Mundungus Fletcher, personatge de ficció de la saga Harry Potter
** John Fletcher (1579−1625), dramaturg anglès
* Miscel·lània:
** The Fletcher Memorial Home, tema del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd
** Fletcher School of Law and Diplomacy, universitat dels Estats Units
# Aresta (teoria de grafs)

En teoria de grafs, una aresta correspon a una relació entre dos vèrtexs d'un graf. Per caracteritzar un graf G són suficients únicament el conjunt de totes les seves arestes, comunament denotat amb la lletra E (del terme en anglès edge), juntament amb el conjunt dels seus vèrtexs, denotat per V. Així, un graf es pot denotar com G(V,E), o bé G=(V,E).
Un vèrtex és incident a una aresta si hi pertany, o en altres paraules, si està connectat a un altre vèrtex (o a ell mateix) a través de l'aresta.

## Representació

Gràficament les arestes es representen, en el cas dels grafs no dirigits, com una línia que uneix els dos vèrtexs. Si el graf és dirigit, llavors l'aresta es representa com una fletxa, que parteix del vèrtex origen i apunta al vèrtex destí.
Algebraicament, donats dos vèrtexs a i b pertanyents al conjunt V, una aresta es defineix, per a un graf no dirigit, com el conjunt e = {a,b} (o {b,a}), mentre que per a un graf dirigit, com la parella ordenada e = (a,b) (on (b,a) representaria una aresta diferent, amb el vèrtex origen i destí intercanviats). En ambdós casos, e∈E.
D'altra banda, també és comú que les arestes portin associades una etiqueta (un nombre, una lletra o un valor qualsevol) que indica una informació associada a dos vèrtexs, de vegades un cost o indicació del treball necessari per recórrer el camí d'un vèrtex l'altre.
No és obligatori que tots els vèrtexs estiguin units amb un altre per una aresta. Els vèrtexs que no n'estan s'anomenen vèrtexs aïllats. Tampoc cal que els dos vèrtexs units per una aresta siguin diferents.

## Relació d'adjacència

Les arestes d'un graf o digraf G=(V, E) indueixen una relació anomenada relació d'adjacència. Per tant, un vèrtex v és adjacent a un vèrtex w si i només si v-w és una aresta que pertany al conjunt E.

## Referències

* ↑ Baase, Sara. Computer Algorithms (en inglês). 2a edició. Reading, Massachusetts: Addison-Wesley, 1988, p. 149. ISBN 0-201-06035-3.

## Bibliografia

* Diestel, Reinhard. Graph Theory (en anglès). Nova York: Springer-Verlag, 1997.
Viccionari
# Castelbelforte

Castelbelforte és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Castelbelforte limita amb els municipis de Bigarello, Erbè, Roverbella, San Giorgio di Mantova, Sorgà i Trevenzuolo.

## Galeria

* Localització de Castelbelforte a la província de Màntua
# L'Alzinar de Durro

L'Alzinar de Durro és un bosc d'alzines del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Torallola.
Està situat a migdia de Torallola, a llevant de l'extrem sud-oriental de la Costa de Toni, a ponent de la partida de Comandolera. És al nord-oest de los Planells i al sud-est de lo Pla.
# Åsnes

Åsnes és un municipi situat al comtat d'Innlandet, Noruega. Té 7.456 habitants (2016) i la seva superfície és de 1.041 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Flisa.
El municipi està situat a la part sud del comtat de Hedmark. Limita al nord amb el municipi de Våler, al sud amb Grue, a l'oest amb Nord-Odal i Stange, i a l'est limita amb el Municipi de Torsby a Suècia.
El Finnskogen o el bosc dels finlandesos és un cinturó al voltant de 32 quilòmetres d'ample, que funciona de manera contínua cap al nord al llarg de la frontera entre Noruega i Suècia a través de sis municipis noruecs, incloent Åsnes.

## Ciutats agermanades

Åsnes manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* - Ballerup, Regió de Hovedstaden, Dinamarca
* - Fagersta, Comtat de Västmanland, Suècia
* - Jämsä, Länsi-Suomi, Finlàndia
* - Myjava, Regió de Trenčín, Eslovàquia
* - Vasanello, Viterbo, Itàlia

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].
# Fleshlight

Fleshlight és una marca de joguines sexuals destinada a les persones amb penis, dissenyat i comercialitzat per Interactive Life Forms (ILF). El seu nom ve de flesh, «carn» en anglès, en relació al material simulat utilitzat a la seva part interior, i light, de llum, relatiu a la caixa de plàstic que ho conté i que està dissenyada per semblar-se a una gran llanterna (anomenada flashlight en anglès). L'interior dels orificis són una rèplica del sistema la vulva, l'anus, els llavis i un forat més discret amb una petita obertura tots amb color carn.
El Fleshlight va ser dissenyat per Steve Shubin el 1998. Se li va concedir una patent per la invenció, al mateix temps que es va utilitzar com un «dispositiu per a la recollida de semen». Aquesta invenció també està dissenyada per ser una alternativa segura al sexe real, tenint en compte les malalties de transmissió sexual, l'embaràs i el celibat involuntari.

## Pràctica

L'home introdueix el penis a les obertures de la joguina per estimular el plaer sexual amb les reproduccions dels llavis, l'anus o la vulva. Sent aquesta una alternativa o complement a la pràctica de la masturbació.

## Material

Segons el web de Fleshlight, la peça d'inserció està feta de plàstic, làtex o silicona. I afirma que el material és «un secret de la companyia cobert per una sèrie de patents dels Estats Units», mentre que d'acord amb el material elastòmer de patent pública és un gel format a partir d'una barreja que consta d'aproximadament 90-94% de plastificant i 5-9% de copolímer i d'altres substàncies com ara estirè i estileno. Per la composició química del material, el seu ús i manteniment ha de ser només amb lubricants adequats a base d'aigua, ja que el sabó o l'oli lubricant poden danyar permanentment el teixit de la joguina.

## Premis
### Estats Units

* XBIZ Award del 2010 - Web detallista de l'Any
* XBIZ Award del 2010 - Campanya de Màrqueting de l'Any

## Referències

* ↑ Bussel, Rachel Kramer. «Boys' Toys». The Village Voice, 21-09-2006. Arxivat de l'original el 2008-06-15. [Consulta: 16 març 2013].
* ↑ Lynn, Regina. «Unexpected Sources Drive Progress of Sex Tech». Wired, 15-02-2008. Arxivat de l'original el 2013-01-05.
* ↑ U.S. Patent 5,782,818 i U.S. Patent 5,807,360
* ↑ «Fleshlight Buyer's Guide», 2013.
* ↑ «Fleshlight Product Questions». Arxivat de l'original el 2011-04-25. [Consulta: 16 març 2013].
* 1 2 XBIZ Award Winners, XBIZ, Febrer 2011

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Aspidontus tractus

Aspidontus tractus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Garpe, K.C. i M.C. Öhman, 2003. Coral and fish distribution patterns in Mafia Island Marine Park, Tanzania: fish-habitat interactions. Hydrobiologia 498: 191-211.
* ↑ Letourneur, Y., P. Chabanet, P. Durville, M. Taquet, E. Teissier, M. Parmentier, J.-C. Quéro i K. Pothin, 2004. An updated checklist of the marine fish fauna of Reunion Island, south-western Indian Ocean. Cybium 28(3):199-216.
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministtry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.
* ↑ Smith, J.L.B., 1969. Fishes of Inhaca. p. 131-136. A: W. Macnae i M. Kalk (editors) A natural history of Inhaca Island, Moçambique. Witwatersrand University Press, Johannesburg.
* ↑ Smith, J.L.B. i M.M. Smith, 1963. The fishes of Seychelles. Rhodes University, Grahamstown. 215 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Castelana

Castelana (nom occità) (en francès Castellane) és un municipi francès situat al departament dels Alps de l'Alta Provença, dins la regió de Provença-Alps-Costa Blava. És la sotsprefectura francesa menys poblada.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2050 | 1962 | 1886 | 1930 | 2106 | 2069 | 2252 | 2187 | 2200 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2129 | 1989 | 1842 | 1814 | 1904 | 1891 | 1858 | 1780 | 1782 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1625 | 1536 | 1519 | 1254 | 1039 | 1532 | 1059 | 1279 | 1092 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1110 | 1114 | 1234 | 1383 | 1349 | 1508 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1971-1989 | Maurice Boniface | UDF |
| 1989-2008 | Michel Carle | UDF |
| 2008- | Gilbert Sauvan | PS |
# L'Alzinar (Torallola)

L'Alzinar és un bosc d'alzines del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola.
Està situat al sud de Torallola i a llevant de Sensui, a prop del termenal amb Salàs de Pallars, a l'entorn de Sensui. És a l'esquerra del barranc de Sensui, a llevant de la Solana de les Alzines, al sud de Peraire i al nord-oest de lo Rodalet
# Ana de San Bartolomé

Ana de San Bartolomé, al segle Ana García Manzanas (Almendral de la Cañada, Regne de Castella, 1549 - Anvers, 1626) fou una monja carmelita descalça, mística i companya de Santa Teresa de Jesús, que va difondre la reforma carmelitana a França i els Països Baixos.

## Biografia

Ana va néixer a Almendral de la Cañada, cinquena filla d'Hernán García i María Manzanas. Als nou anys va perdre la mare i l'any següent el pare. Cap al 1570 va voler ésser religiosa, però els seus germans s'hi oposaren; va caure malalta i els germans van fer un vot a Sant Bartomeu apòstol pel seu guariment, i Ana va guarir sobtadament en entrar en una ermita dedicada al sant. Llavors van accedir que es fes religiosa. Ana ingressà al convent de carmelites descalces de San José d'Àvila com a germana llega, el 2 de novembre de 1570, prenent el nom d'Anna de Sant Bartomeu. Mentres Santa Teresa estava fundant en Salamanca: fou la primera germana llega que va entrar en el convent reformat (les altres ja eren monges carmelites). Va fer amistat amb Teresa, i el Nadal de 1577, quan Teresa de Jesús va trencar-se el braç esquerre, Ana esdevingué la seva companya inseparable, confident, secretària i consellera de la santa. Quan la santa va morir, en 1582, va demanar que Ana vingués per morir als seus braços, fent-la la seva hereva espiritual.

### Expansió de la reforma

En 1604 anà amb Ana de Jesús a implantar la reforma teresiana a França, fundant els convents de Pontoise (1605), on fou priora, i Tours (1608). En 1612 fou cridada per la infanta Isabel Clara Eugènia, governant dels Països Baixos en nom del seu pare Felip II d'Espanya. Arribà a Anvers i hi fundà un convent, on fou priora fins a la seva mort. També fou consellera de la infanta. Es va fer famosa per la santedat de la seva vida, acollint tota mena de persones que li demanaven consells i pregàries. Durant els atacs de l'exèrcit protestant de Maurici de Nassau, es va atribuir l'alliberament de la ciutat a la intercessió de la mare Ana i les seves carmelites, per la qual cosa, el bisbe d'Anvers la va proclamar en vida Alliberadora d'Anvers.
Cap al començament de 1626 va emmalaltir, i va morir el juny, voltada de les seves germanes de religió.

## Veneració

Una gran multitud va adreçar-se al convent per venerar-la, i els seus funerals, a Anvers i Brussel·les, fou un acte de masses. Aviatomo una santa. Aviat se li atribuïren miracles, com el guariment de la reina Maria de Mèdici en 1633. El procés de beatificació es va allargar pels esdeveniments històrics. Finalment, el 6 de maig de 1917, Benet XV va beatificar-la.
Joan Amades, al Costumari català, diu el dia 3 d'octubre que Santa Anna Garcia era advocada de les infermeres i les dones que tenen cura dels malalts a domicili, perquè ho havia estat. Probablement, fa referència a la beata Ana de San Bartolomé, que havia estat infermera al seu convent i havia fet guaricions; nascuda l'1 d'octubre, en temps antics potser tenia festa litúrgica en una data pròxima.

## Bibliografia

* Ana de San Bartolomé. Obras completas. Madrid: Monte Carmelo, 2007. ISBN 978-84-7239-505-3.

## Enllaços externs

* Asociación Amigos de Ana de San Bartolomé
# Òlenos (Etòlia)

* Per a altres significats, vegeu «Òlenos».
Òlenos (en llatí Olenus, en grec antic Ὤλενος) era una ciutat d'Etòlia situada entre els rius Aqueloos i Evenos.
La tradició deia que va rebre el nom d'Òlenos, un fill de Zeus o potser d'Hefest. La ciutat es menciona al Catàleg de les naus a la Ilíada. Estava situada vora la ciutat de Pleuró, als peus de la serralada d'Aracintos (Ἀράκυνθος), però no es coneix el seu lloc exacte. Sembla que els eolis la van destruir i en temps d'Estrabó només en quedaven algunes restes. Els poetes romans van utilitzar Òlenos com a equivalent a etoli, i així, Tideu de Calidó és anomenat Olenius Tydeus.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Olenus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 juliol 2021].
# Montcortès de Segarra

El petit nucli de Montcortès de Segarra (comarca de la Segarra) és format per petites cases de pagès dels segles XVII i XVIII al redòs del castell de Montcortès i l'església de Santa Anna del segle xvi. Forma part del municipi dels Plans de Sió.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Villamañán

Villamañán és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1563 | 1488 | 1348 | 1285 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Eupolem (arquitecte)

Eupolem（en llatí Eupolemus, en grec antic Εὐπόλεμος "Eupólemos") fou un arquitecte grec nascut a Argos que va construir el gran Hereum (Temple d'Hera) de Micenes, després de la seva destrucció pel foc el 423 aC. L'estructura estava ornamentada amb escultures que representaven les guerres entre els deus i els gegants (Gigantomàquia) i la guerra de Troia. Pausànies fa una descripció completa de les obres d'art relacionades amb aquest temple.

## Referències

* ↑ Eupolemus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 101
# Aspidodiadematoides

Els aspidodiadematoides (Aspidodiadematoida) són un ordre d'equinoïdeus, que inclou eriçons de mar que viuen a gran profunditat en mars tropicals.

## Característiques

Tots els membres dels dos gèneres actuals, Aspidodiadema i Plesiodiadema, es troben en mars tropicals a profunditats batials i abisals, sovint als vessants submarins d'illes. Els gèneres Culozoma, Eosalenia i Gymnotiara només es coneixen a partir del registre fòssil. L'estudi del desenvolupament larvari de Aspidodiadema jacobyi suggereix que la família ha de ser elevada a l'estatus d'ordre, com a clade germà de l'ordre Diadematoida, o possiblement ser considerada com un clade germà de les altres famílies dins d'aquest ordre.

## Taxonomia

L'ordre Aspidodiadematoida inclou només família Aspidodiadematidae, amb dos gèneres i 18 espècies actuals i tres gèneres fòssils:
* Aspidodiadema
* Plesiodiadema
* Culozoma †
* Eosalenia †
* Gymnotiara †

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Aspidodiadematoida». [Consulta: 2 octubre 2020].
* ↑ Young, C. M.; George, S. B. «Larval development of the tropical deep-sea echinoid Aspidodiadema jacobyi: phylogenetic implications». The Biological Bulletin, 198, 3, 01-06-2000, pàg. 387–395. DOI: 10.2307/1542694. ISSN: 0006-3185. PMID: 10897452.
# Castelbianco

Castelbianco (en ligur Castregianco) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 330 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 14,7 km² i les frazioni d'Oresine, Veravo (seu de l'ajuntament), Vesallo i Teccio. Limita amb Arnasco, Erli, Nasino, Onzo, Vendone i Zuccarello.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Castelbianco entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 19 d’abril 2017].