OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Very Long Baseline Interferometry

La Interferometria de Molt Llarga Base (VLBI) o de Base Ampla, consisteix en l'observació d'un o diversos objectes celestes, amb un gran nombre de radiotelescopis, situats en diferents parts de la Terra (la majoria es troben a l'Hemisferi Nord, repartits entre Estats Units i Europa), treballant com si fossin un únic radiointerferòmetre, gràcies a un sistema d'enregistrament que permet després processar de forma conjunta les dades de totes les antenes participants.
La radiació d'ones produïdes per aquests cossos "fixos" a l'esfera celeste és captada per aquests centres amb intervals de temps de l'ordre de nanosegons. Per mitjà d'un formalisme matemàtic basat en la transformada de Fourier, és possible tant obtenir imatges de molt alta resolució d'aquests objectes celestes, o si els objectes són molt llunyans i poden considerar-se fixos en l'esfera celeste, saber amb precisió la posició exacta sobre la Terra d'aquests centres astronòmics, que són considerats com punts de control. En aquest últim cas es parla de VLBIg, o VLBI per a geodèsia, i les fonts utilitzades són quàsars, per la seva extraordinària distància i lluentor.
Aquests punts de control, d'on es prenen com referència les mesures, van començar com a part del projecte Europe, que pretenia amidar amb exactitud quan augmentava l'oceà Atlàntic mitjançant estacions situades als Estats Units i Europa, assolint precisions mil·limètriques en les distàncies amidades.
La Interferometría de Molt Llarga Base és la base teòrica d'on es donen suport els ICRF (International Celestial Reference Frame), per a crear un marc de referència conegut de suport per a les ITRF (International Terrestrial Reference Frame), que al seu torn creen les bases per a la geodèsia, que al seu torn són usats en la cartografia.
# Vitória Futebol Clube

* Aquest article tracta sobre el club portuguès. Si cerqueu pel club brasiler, vegeu «Vitória Futebol Clube (ES)».
El Vitória Futebol Clube, conegut també com a Vitória de Setúbal és un club de futbol de la ciutat de Setúbal, a Portugal. Va ser fundat el 20 de novembre de 1910. Entre els seus triomfs més destacats cal esmentar tres copes de Portugal.

## Palmarès

* Copa de Portugal (3): 1964/65, 1966/67, 2004/05
* Copa de la Lliga de Portugal (1): 2007/08
* Campionat de Setúbal (12): 1927/1928, 1928/1929, 1931/1932, 1932/1933, 1933/1934, 1934/1935, 1935/1936, 1936/1937, 1943/1944, 1944/1945, 1945/1946, 1946/1947

## Enllaços externs

* Vitória Futebol Clube - Lloc web oficial
# Vivana

Vivana va ser sàtrapa d'Aracòsia al darrer quart del segle vi aC. El va nomenar per al càrrec el rei Cambises II segurament no gaire després de l'any 530 aC.
Durant les revoltes que van tenir lloc quan va pujar al tron de Darios I el 522 aC després d'assassinar al mag usurpador Gaumata, el pretendent al tron Vahyazdata es va autoproclamar rei en el cor de l'imperi aquemènida. Era prou poderós com per nomenar un sàtrapa a la província veïna de Aracòsia, a la zona al llarg del riu Tarnak a la banda sud-oest de l'actual Afganistan. No obstant això, Aracòsia ja tenia un sàtrapa, Vivana (Vivâna), que havia estat nomenat per Cambises II i era lleial al seu successor Darios.
Per la inscripció de Behistun, sabem el que va passar. Vahyazdata va enviar al seu sàtrapa amb un exèrcit contra Vivana. La batalla entre els dos sàtrapes va tenir lloc el 29 de desembre del 522 aC i la victòria va ser per Vivana després d'uns dies de setge. Podria haver tingut lloc a Kapisa, ciutadella de la capital de Aracòsia, la moderna Kandahar, però també és possible que hagués tingut lloc en el que és avui dia Bagram, al nord de Kabul. No obstant, no va ser una victòria definitiva.
Els rebels es van reagrupar i van presentar batalla de nou, aquesta vegada en Gandutava. El lloctinent del sàtrapa de Vahyazdata va fugir amb alguns genets cap a una fortalesa d' Aracòsia. Vivana els va perseguir a peu i els va derrotar el 21 de febrer del 521 aC. El bàndol rebel va perdre més de 4.500 homes. El lloc d'aquesta segona batalla és desconegut. Podria ser una mica més al sud-oest però sempre dins dels dominis de Vivana.

## Referències

* ↑ Lendering, Jona. «Vivana». Livius.org. Arxivat de l'original el 2013-01-26. [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ Schmitt, R. «Arachosia». Encyclopaedia Iranica. [Consulta: 22 octubre 2023].
# Waarschoot

Waarschoot és un antic municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. És el resultat de la fusió dels antics municipis de Waarschoot i Beke. Al seu torn, l'1 de gener de 2019 va fusionar amb Lovendegem i Zomergem per formar un municipi nou que va prendre el nom de Lievegem, segons el nom del curs d'aigua del Lieve que connecta els tres nuclis.

## Evolució demogràfica

* Font:NIS

## Situació

I:Waarschoot II:Beke
* a. Eeklo
* b. Lembeke (Kaprijke)
* c. Sleidinge (Evergem)
* d. Lovendegem
* e. Zomergem
* f. Oostwinkel (Zomergem)

## Personatges il·lustres

* Johan de Muynck, ciclista

## Referències

* ↑ «Geografische indeling» (en neerlandès). Statbel (ofici belga d'estadística). [Consulta: 24 juliol 2021].
# Cacic dorsi-rogenc

El cacic dorsi-rogenc (Psarocolius angustifrons) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de Sud-amèrica, a l'oest, centre, nord i nord-est de Colòmbia, Equador, nord de Veneçuela i Bolívia.

## Taxonomia

Alguns autors consideren que la població del nord de Veneçuela central, és una espècie de ple dret:
* Psarocolius oleagineus (Sclater, PL, 1883) - cacic becverd

## Referències

* ↑ cacic dorsi-rogenc«Cacic dorsi-rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ cacic becverd«Cacic dorsi-rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Wintrange

Wintrange (en luxemburguès: Wëntreng; en alemany: Wintringen) és una vila de la comuna de Schengen, situada al districte de Grevenmacher del cantó de Remich. Està a uns 20 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Wintrange». [Consulta: 28 setembre 2015].

## Vegeu també

* Castell de Wintrange
# Camp de concentració de Monowitz

El camp de concentració de Monowitz (també conegut com a Monowitz-Buna, Buna i Auschwitz III) va ser un camp de treball i concentració (Arbeitslager) gestionat per l'Alemanya nazi a la Polònia ocupada entre 1942 i 1945, durant la Segona Guerra Mundial i l'Holocaust. Durant la major part de la seva existència, Monowitz va ser un subcamp del camp de concentració d'Auschwitz. Des de novembre de 1943, juntament amb altres subcamps nazis a la zona van ser coneguts com a "subcamps Auschwitz III" (KL Auschwitz III-Aussenlager). El novembre de 1944, els alemanys li van canviar el nom per camp de concentració de Monowitz, després de la construcció del poble de Monowice (en alemany: Monowitz), a la part annexionada de Polònia. El SS Hauptsturmführer (capità) Heinrich Schwarz va ser el seu comandant des de novembre de 1943 fins a gener de 1945.

## Referències

* ↑ «Timeline for I.G. Farben and the Buna/Monowitz Concentration Camp». Wollheim Memorial. [Consulta: 11 desembre 2012].
* ↑ «Auschwitz III-Monowitz». Auschwitz-Birkenau Memorial and Museum.
# Camí de la Grassa

El Camí de la Grassa és un camí que circula pel terme de Reus, al Baix Camp. També se'l coneix per Camí Nou.
Nou, perquè es va reobrir a finals del segle xix o començaments del XX. El van obrir els veïns per a la seva comoditat, una vegada construïda la carretera de Sant Ramon. Va des d'aquesta carretera fins al camí del Burgar, en el punt on aquest s'encreua amb el barranc del Pi del Burgar. Va a molt poca distància a l'est d'aquest barranc. Té un recorregut d'uns 700 metres. Aquest camí havia quedat interceptat per alguna avinguda del barranc i havia estat molt de temps intransitable, fins que es va reobrir. Uneix la partida del Burgar amb la de la Grassa.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 131 i 274. ISBN 8486387655.
# Camí de la Païssa

El Camí de la Païssa és un camí rural del terme municipal de Monistrol de Calders, a la comarca del Moianès.
Actualment, en alguns trams només és transitable a peu, tot i que en temps pretèrits era transitable amb vehicle motoritzat.
Arrenca de Monistrol de Calders pels Horts dels Pins, des d'on puja a la Serreta per adreçar-se a la Quintana de la Païssa i, finalment, a la masia de la Païssa.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1914

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1914 es va celebrar a Copenhaguen (Dinamarca) el 2 d'agost de 1914.
Per raó de l'inici de la Primera Guerra Mundial una setmana abans, només es va disputar la prova de mig fons amateur. Paradoxalment aquesta prova no es va tornar a introduir fins a l'edició de 1958.
La competició es van realitzar al Velòdrom d'Ordrup a la perifèria de Copenhaguen.

## Resultats
### Amateur

| Prova | | | |
| Darrere moto | Cor Blekemolen Països Baixos | Jacques Van Ginkel Bèlgica | Walter Stelzer Imperi Alemany |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Bèlgica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Imperi Alemany | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1923

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1923 es va celebrar a Zúric (Suïssa) del 18 al 26 d'agost de 1923.
Les competicions es van celebrar al Oerlikon Velodrome de Zúric. En total es va competir en 3 disciplines: 2 de professionals i 1 d'amateurs.

## Resultats
### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Piet Moeskops Països Baixos | Gabriel Poulain França | Ernest Kauffmann Suïssa |
| Darrere moto | Paul Suter Suïssa | Léon Parisot França | Karl Wittig Alemanya |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Lucien Michard França | Antoine Mazairac Països Baixos | Gerard Bosch van Drakestein Països Baixos |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 2 | Països Baixos | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Suïssa | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Can Coll (Montornès del Vallès)

Can Coll és un mas al municipi de Montornès del Vallès (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local. Masia de planta més aviat quadrada amb carener perpendicular a la façana i teulada de dos vessants de llargada desigual, el cantó esquerra és més llarg en agafar sota el seu braç les quadres i cors aprofitant el desnivell del terra. La porta principal és d'arc de mig punt i dovelles petites, a sobre hi ha una torre una petita espitllera. Les finestres són totes, excepte les de les golfes que són de mig punt, de forma rectangular, sense decorar, però tenen dates i inscripcions. Al cantó nord de la casa hi ha una finestra en forma d'arc conopial i una espècie de roseta molt senzilla; en aquest mateix cantó arrenquen dues arcades, una de les quals arriba fins a un pou. Actualment està enderrocada la resta de la construcció. A la finestra de sobre la porta hi diu: "PAU COLL AGNES MULLER SUA 1702". A la finestra de la dreta es llegeix: "PAU COLL AGNÉS MULLER SUA 1721". A la finestra de la planta baixa hi ha una creu amb el braços més amples a les puntes que el centre.

## Referències

* 1 2 «Can Coll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Alsodes monticola

Alsodes monticola és una espècie de granota a la família Alsodidae. Es troba al sud de Xile i l'oest de Província de Santa Cruz, a l'Argentina. encara que la seva presència a l'Argentina no està clara. Les seves preferències d'hàbitat no es coneixen, però la regió de la localitat tipus (l'illa d'Inchy, a l'Arxipèlag de Chonos té tundra amb illes de bosc Nothofagus.

## Referències

* 1 2 Frost, Darrel R. «Alsodes monticola Bell, 1843». Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0. American Museum of Natural History, 2014. [Consulta: 7 juny 2014].
* 1 2 Formas, R. & Lavilla, E. (2010). Alsodes monticola. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 7 de juny de 2014.

## Bibliografia

* Formas, R. & Lavilla, E. 2004. Alsodes monticola. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 17 de gener de 2008
# Vivar del Cid

Vivar del Cid o simplement Vivar és un poble de 140 habitants del municipi de Quintanilla Vivar situat a set kilòmetres de Burgos (Espanya). En aquest poble suposadament va néixer Rodrigo Díaz de Vivar.

## Festes

* 13 de juny, Sant Antoni de Pàdua.
* Juliol, festes en honor de D. Rodrigo Díaz de Vivar (sopars medievals).
* Dijous Sant, processó de les tres caigudes.
* 29 de novembre, festes patronals de l'Arcàngel Sant Miquel.

## Monuments

* Església de Sant Miquel
* Monument al Cid Campeador a l'anomenat solar del Cid.
* Convent de Nostra Senyora del Espino: Fundat per Pedro López Padilla i la seva esposa Isabel Pacheco Padilla el 1477. A la seva biblioteca es va guardar el manuscrit del Cantar de mio Cid localitzat actualment a la Biblioteca Nacional d'Espanya.
* Molí del Cid: inici de la ruta Camí del Cid.

## Rutes

* Localitat de partida del Camí del Cid

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la localitat Arxivat 2011-04-20 a Wayback Machine.
# Vicente Cacho Viu

Vicente Cacho Viu (Madrid, 27 de desembre de 1929 - Madrid, 28 de novembre de 1997) va ser un historiador i catedràtic d'Història Contemporània espanyol.
Va néixer a Madrid el 27 de desembre de 1929 i va estudiar a la mateixa Universitat de Madrid. La seva obra va estar enfocada a la intel·lectualitat liberal durant la Restauració Borbònica, especialment en la Institució Lliure d'Ensenyament, a més de l'estudi del nacionalisme català i el catalanisme. D'ella destaca el seu primer llibre —en realitat la seva tesi doctoral La Universidad española en la época de la Restauración publicada per Rialp amb un nou títol: La Institución Libre de Enseñanza. I. Orígenes y etapa universitaria (1860-1881)— amb el qual va guanyar el Premi Nacional de Literatura de 1962. També va ser autor de Repensar el 98, editada el 1997, i Los intelectuales y la política. Perfil polític de Ortega y Gasset, publicada l'any 2000. Va exercir de catedràtic a la Universitat Complutense, en la d'Universitat de València, a la Universitat de la Laguna i a la Universitat de Barcelona. Va ser membre del Opus Dei. Va morir a la seva ciutat natal el 28 de novembre de 1997.

## Referències

* ↑ Pasamar Alzuria, Gonzalo; Peiró Martín, Ignacio. Diccionario Akal de Historiadores españoles contemporáneos, 2002, p. 148-149. ISBN 8446014890.
* ↑ País, Ediciones El «Vicente Cacho Viu, catedrático de Historia» (en castellà). El País [Madrid], 29-11-1997. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Ruiz Manjón, Octavio. Vicente Cacho Viu (1929-1997) In Memoriam. Studia Historica. Historia Contemporánea, p. 3-4. ISBN 0213-2087.
* ↑ «Vicente Cacho, historiador de la cultura | Nueva Revista». [Consulta: 16 febrer 2018].

## Bibliografia

* Casassas Ymbert, Jordi (2000). «Cacho Viu, Vicente: Los intelectuales y la política. Perfil político de Ortega y Gasset, Madrid, Biblioteca Nueva, 2000, 222 pp.». Cuadernos de Historia Contemporánea (Madrid: Servicio de Publicaciones de la Universidad Complutense de Madrid) (22): 441-445. ISSN 0214-400X.
* Hernández Sandoica, Elena (1998). «La obra última de Vicente Cacho Viu (1929 - 1997)» (pdf). Cuadernos de Historia Contemporánea (Madrid: Servicio de Publicaciones de la Universidad Complutense de Madrid) 20: 237-244. ISSN 0214-400X. Archivado des de el original el 4 de novembre de 2014.
* Llorens i Vila, Jordi; Casassas i Ymbert, Jordi (1998). «Vicente Cacho Viu (1929-1997), in memoriam» (pdf). Cercles: revista d'història cultural (1). ISSN 1139-0158. Archivado desde el original el 4 de noviembre de 2014.
* Moradiellos García, Enrique (2004). «Recuerdo y homenaje a D. Vicente Cacho Viu: el niño refugiado y la Marina Real Británica» (pdf). Norba. Revista de historia (17): 225-230. ISSN 0213-375X.
* Pasamar Alzuria, Gonzalo; Peiró Martín, Ignacio (2002). «Cacho Viu, Vicente». Diccionario Akal de Historiadores españoles contemporáneos (Ediciones AKAL): 148-149. ISBN 8446014890.
* Ruiz Manjón, Octavio (1997a). «Vicente Cacho Viu (1929-1997) In Memoriam» (pdf). Studia Historica. Historia Contemporánea 15: 3-4. ISSN 0213-2087.
* Ruiz Manjón, Octavio (29 de novembre de 1997). «Vicente Cacho Viu, catedrático de Historia». El País.
# Vania Arana

Vania Arana (Trujillo, 1967) és una sindicalista peruana, resident a Catalunya. Va ser una de les promotores el moviment de Las Kellys.
Vania Arana és graduada en Estudis Literaris i va exercir de professora al Perú. L'any 1992 va migrar a Barcelona, on no va poder convalidar el seu títol universitari. Per a mantenir-se, va treballar en residències geriàtriques i netejant domicilis. Posteriorment va treballar com a cambrera de pisos en la hoteleria, on va viure de primera mà les condicions laborals precàries d'aquest sector. El 2016 va impulsar la creació de l'Associació Las Kellys, que lluita per defensar els drets laborals de les cambreres d'hotel. Des de 2018, la secció catalana del col·lectiu es va constituir en sindicat, i Arana n'és la portaveu i presidenta.
Vania Arana va ser una de les personalitats homenatjades per l'Ajuntament de Barcelona en la campanya Ciutat de Dones, el març de 2023.

## Referències

* ↑ S. Iborra, Yeray. «"Los hoteleros prefieren a ‘kellys’ con hijos, así las pueden apretar"» (en castellà). Público, 16-05-2019. Arxivat de l'original el 2024-02-28. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Las Kellys: "Es contracten africanes perquè no parlen la llengua i no protesten"». Solidaris. CCMA, 17-09-2021. Arxivat de l'original el 2023-04-10. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Vania Arana». Dones i feminismes. Drets Socials, Justícia Global, Feminismes i LGTBI. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-26. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Vania Arana porta la lluita de "Las Kellys" a Barberà del Vallès». Ràdio Barberà, 28-04-2022. Arxivat de l'original el 2023-04-10. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Las Kellys catalanas crean un sindicato» (en castellà). Crónica Global. El Español, 16-09-2018. Arxivat de l'original el 2023-04-10. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ «Biografies». Ciutat de Dones. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-25. [Consulta: 10 abril 2023].

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Ciutat de dones
# Vanilla Essence

Vanilla Essence (ヴァニラエッセンス) és un manga creat Yamatogawa. Consisteix en una col·lecció de relats.
El 2016 es publicà a França. Eixe mateix any, als Estats Units l'editorial Digital Manga creà una campanya de micromecenatge mitjançant Kickstarter el gener que acabà el mateix mes amb èxit.
A Manga-news se la puntuà amb un 16,5 sobre 20. A Planete DB se la puntuà amb un 2 sobre 4.

## Referències

* ↑ «Vanilla Essence - Manga série» (en francès). Manga news. [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ «Yamatogawa revient chez Taifu Comics avec Vanilla Essence !». Manga-news.com, 25-01-2016 [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Project-H Launches Kickstarter for Vanilla Essence Erotic Manga Anthology». Anime News Network, 26-01-2016 [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Project-H Kickstarter for Vanilla Essence Erotic Manga Anthology Reaches Goal». Anime News Network, 29-01-2016 [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Critique Vanilla Essence». Manga-news.com, 2016 [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Vanilla Essence». Planete DB [Consulta: 12 desembre 2017].
# Vigo (desambiguació)

«Vigo» té aquests significats:
* Toponímia
** Vigo, ciutat de la província de Pontevedra (Espanya)
** Vigo di Fassa municipi italià de la província autònoma de Trento
** Vigo Rendena municipi italià de la província de Trento
** Comarca de Vigo, comarca a la costa sud de Galícia a la Província de Pontevedra
** Estació de Vigo-Urzáiz, estació a la ciutat de Vigo
** Estació de Vigo-Guixar, estació a la ciutat de Vigo
* Biografies:
** Bonaventura Vigo (1836 - 1886), alcalde de Sallagosa (1870 - 1871 i 1878 - 1884)
** Esteban Vigo Benítez (Vélez-Málaga, 1955), futbolista i entrenador de futbol espanyol
** Jean Vigo (París, 1905 - París, 1934) director de cinema francès
** Josep Vigo i Bonada (Ribes de Freser, 1937), botànic, pteridòleg i professor català
** Pere Vigo i Sallent (Ribes de Freser, 1952), polític català
** Iñigo Méndez de Vigo Montojo (Tetuan, 1956), polític espanyol
** Felipe Antoja Vigo (Barcelona, 1914 – Badalona, 1974) empresari i alcalde de Badalona
* Entitats: Universitat de Vigo
# William Klein

William Klein (Manhattan, 19 d'abril de 1926 - 14è districte de París, 10 de setembre de 2022) fou un fotògraf, pintor, grafista i director de cinema estatunidenc. Va ser educat en el City College de Nova York. Tanmateix, l'activitat de Klein es desenvolupà principalment a París, ciutat on es va formar com a pintor.
Klein va ser un pioner de la fotografia de carrer, activitat que va desenvolupar de manera incansable durant vuit anys (1956-1964) a Nova York, Roma, Moscou i Tòquio, on va usar la càmera sense sotmetre's a cap norma, contribuint així a desmuntar les convencions, els usos i les maneres establertes en la fotografia fins aleshores. Klein va guanyar el Premi Nadar en 1956 per la seva obra fotogràfica.
Com a fotògraf de moda, una de les seves especialitats, també sobresortí per treure les models de l'estudi, portant-les al carrer i provocant la interacció amb l'entorn.
La seva pintura desenvolupa alguns dels temes recurrents en les seves fotografies, tals com les lletres de la senyalització urbana.
Klein va dirigir un gran nombre de llargmetratges, incloent el film de 1966 Qui êtes-vous, Polly Maggoo ? i la sàtira anti-nord-americana Mr. Freedom.
Klein també és conegut per ser l'ideòleg de la sèrie documental Contacts, produïda pel Canal Arte i el Centre Nacional de la Fotografia Francesa, una col·lecció de curtmetratges en la qual trenta-tres dels millors fotògrafs i fotògrafes del món revelen els secrets de la seva professió.
L'any 2020 es va presentar una amplia retrospectiva de la seva obra a Barcelona, a La Pedrera

## Referències

* 1 2 «William Klein». [Consulta: 1r maig 2017].
* 1 2 3 «“Contactos. Los mejores fotógrafos del mundo” Nuevo lanzamiento 2 de Diciembre», 07-11-2011. [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «Masters of Photography: William Klein». [Consulta: 1r maig 2017].
* ↑ 20Minutos «El poder eterno de las fotos de William Klein, en Ámsterdam - 20minutos.es». 20minutos.es - Últimas Noticias.
* ↑ País, Ediciones El «Los grandes de la fotografía se desnudan» (en castellà). EL PAÍS, 04-12-2011.
* ↑ «William Klein. Manifest». [Consulta: 21 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Jandro. «10 fotografías imprescindibles de William Klein». [Consulta: 1r maig 2017].