OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Günter Maritschnigg

Günter Maritschnigg (Bochum, 7 de novembre de 1933 - Witten, 22 de gener de 2013) va ser un lluitador alemany, especialista en lluita grecoromana, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va guanyar la medalla de plata en la competició del pes wèlter del programa de lluita grecoromana. En el seu palmarès també destaca el campionat nacional de 1959.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Günter Maritschnigg». [Consulta: 8 agost 2022].
# Happy New Year

Happy New Year és una pel·lícula índia del 2014 de la directora, guionista i coreògrafa Farah Khan.

## Argument

Per tal de venjar el seu pare, condemnat injustament a dotze anys de presó, Charlie decideix robar uns diamants confiats a en Charan Grover, que és el responsable de la deshonra de la seva família. Per fer-ho reuneix una grup poca soltes compost per Nandu, un alcohòlic que sap vomitar quan vol, Tammy, especialista en l'obertura de caixes fortes, Jag, ex-militar expert en explosius i Rohan, un jove hacker. Quan s'assabenten de que els diamants seran dipositats en un hotel de Dubai on s'hi celebrarà un campionat mundial de ball, l'equip decideix inscriure-s'hi. Per tal que la seva presència sigui creïble, Charlie recluta Mohini, un ballarí que entrenarà els cinc amics.

## Repartiment

* Shah Rukh Khan - Chandramohan Manohar Sharma (Charlie)
* Abhishek Bachchan - Nandu Bhide/Vicky Grover (doble rol)
* Deepika Padukone - Mohini Joshi
* Sonu Sood - Capità Jagmohan Prakash (Jag)
* Boman Irani - Temhton Irani (Tammy)
* Vivaan Shah - Rohan Singh
* Jackie Shroff - Charan Grover
* Varun Pruthi - Assistent de Charan Grover
* Kavi Shastri - Senyor Gupta
# Guane (Cuba)

Guane (Cuba) és una localitat i també un municipi cubà pertanyent a la Província de Pinar del Río. És una regió fonamentalment tabaquera, compta amb una població de 35.893 habitants i una extensió superficial de 717 km².

## Geografia

Limita al nord amb el municipi de Minas; al sud amb el municipi Sandino; a l'est amb el municipi de San Juan y Martínez i el Mar Carib, Ensenada de Cortés; i a l'oest amb el municipi de Mantua.

## Nuclis de població

Actualment el municipi està dividit en 8 Consells Populars:
| Consejo Popular | Población (2011) | Área (km²) |
| Guane 1 | 6 429 | 19.70 |
| Guane 2 | 7 004 | 60.30 |
| Isabel Rubio | 7 049 | 29.92 |
| Molina - El Valle | 3 358 | 105.50 |
| Sábalo | 3 390 | 61.50 |
| Combate de las Tenerías | 2 132 | 77.00 |
| Los Portales | 3 306 | 125.00 |
| Punta de la Sierra | 3 050 | 238.37 |
| Total | 35 718 | 717.29 |

## Referències

* ↑ «Guane». EcuRed. [Consulta: 6 gener 2019].
# Grangeville

Grangeville és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 3.228 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grangeville tenia 3.228 habitants, 1.333 habitatges, i 857 famílies. La densitat de població era de 916,4 habitants/km².
Dels 1.333 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.984 $ i la renda mediana per família de 34.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.369 $ mentre que les dones 16.179 $. La renda per capita de la població era de 14.774 $. Aproximadament el 10,6% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grangeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grangeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gussikha

Gussikha (en rus: Гусиха) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Hector Martin

Hector Martin (Roeselare, 26 de desembre de 1898 - Roeselare, 9 d'agost de 1972) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1923 i 1936. Era germà del també ciclista Léon Martin. Durant la seva carrera esportiva destaquen cinc victòries d'etapa al Tour de França, cursa que liderà durant quatre etapes en l'edició de 1927.

## Palmarès

* 1923
** 1r a la Brussel·les-Luxemburg-Mondorf
** 1r a Melsele
* 1924
** Campió de Bèlgica dels independents
** 1r a la Binche-Doornik-Binche
** 1r a la Brussel·les-París
** 1r a la París-Menin
** 1r al Tour de Flandes dels Independents
* 1925
** Vencedor de 3 etapes al Tour de França
* 1927
** 1r a la París-Nantes
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1928
** 1r a la Bordeus-París
* 1930
** 1r al Circuit de Bearn i vencedor de 2 etapes
* 1931
** 1r a Maldegem

## Resultats al Tour de França

* 1925. 14è de la classificació general. Vencedor de 3 etapes
* 1927. 9è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes. Porta el mallot groc durant 4 etapes
* 1928. Abandona (5a etapa)
* 1929. Abandona (17a etapa)

## Referències

* 1 2 «MARTIN Hector». [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Hector Martin» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «21ème Tour de France 1927». [Consulta: 7 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Hector Martin (italià)
* Palmarès d'Hector Martin (neerlandès)
# Henri Françillon

Henri Françillon (Port-au-Prince, 26 de maig de 1946) fou un futbolista haitià de la dècada de 1970.
Fou 26 cops internacional amb la selecció d'Haití amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a Victory SC i TSV 1860 München.

## Referències

* ↑ «1974 World Cup Squad». myfootballfacts.com. [Consulta: 11 agost 2011].
* ↑ «Haiti 1974 World Cup Squad». FIFA.com. Arxivat de l'original el 23 juliol 2011. [Consulta: 11 agost 2011].
* ↑ Henri Françillon Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Francillon, Henri» (en alemany). kicker.de. [Consulta: 18 maig 2012].
# Heiner Bauschert

Heiner Bauschert (Tübingen, 17 d'agost de 1928 – Tübingen, 7 de setembre de 1986) fou un artista alemany conegut pels seus gravats sobre fusta.

## Biografia

L'any 1945 inicia estudis d'art a la Private Kunstschule Hugo Lange de Tübingen. Dos anys més tard ingressà a la Akademie der Bildenden Künste de Karlsruhe, on té com a professors a Wilhelm Schnarrenberger (pintura), Karl Hubbuch (dibuix) i Erich Heckel (litografia). L'any 1950 comencen a aparèixer els seus primers gravats en fusta. Durant aquesta època compagina la tasca com a dibuixant científic en l'Institut Zoològic de la Universitat de Tübingen amb la coordinació d'alguns cursos de dibuix a la Volkshochschule de Tübingen. A partir del 1955 la seva obra comença a exposar-se en diverses exposicions individuals i col·lectives arreu d'Alemanya fonamentalment, però també al Brasil i Washington DC. A partir de 1966 realitzà diversos viatges pel mediterrani, des d'on produirà una part important de la seva obra.

## Enllaços externs

* http://www.heiner-bauschert.de/ (alemany)
# Hans Fischer (desambiguació)

Hans Fischer és el nom dels següents personatges:
* Hans Fischer, químic, metge i professor universitari alemany
* Hans Fischer (motociclista), pilot de motociclisme alemany
* Hans Fischerkoesen, animador comercial alemany el nom real del qual era Hans Fischer
# Harakat-ul-Jihad al-Islami

Harakat-ul-Jihad al Islami fou una organització guerrillera de Caixmir fundada el 1980 per la unio de dos grupuscles formats per la guerra de l'Afganistan: Jamaat-ul-Ulema-e-Islami i Tabligh-i-Jamaat (TiJ). El 1985 va formar amb un grup escindit el Harkat-ul-Ansar
# Josep Juli

Josep Juli és el nom dels següents personatges:
* Josep Juli, major (m. 1701), mestre d'obres català
* Josep Juli, menor (m. 1719), mestre d'obres català
* Josep Juli i Fabregat (m. 1748), mestre d'obres català
* Josep Juli i Vinyals (m. 1764), mestre d'obres català
# Èracli

Èracli, també anomenat Heraclius o Éracle, (nascut ??? -mort al 971) era l'abat de Lobbes i el bisbe de Lieja de 959 a 971.
Era d'origen saxó i un familiar de la casa d'Otó I el gran com ho era el seu successor Notger, el primer príncep-bisbe. Va ser degà de la col·legiata de Bonn abans de la seva ordenació com a bisbe de Lieja. Al 961, va atorgar una independència religiosa a l'abat de Lobbes, però la majoria de les terres de la regió entre el Sambre i el Mosa van escaure a la col·legiata de Sant Lambert de Lieja.
Al 965, segons la llegenda després de guarir-se miraculosament d'un càncer durant una romeria a Tours, va fundar la Col·legiata de Sant Martí al publicus mons o Publémont. Èracli va elegir aquest pujol abrupte per a la seva situació estratègica, més fàcil a defensar i protegit de les inundacions del Mosa. Pensava construir-hi el seu palau i una catedral dedicada a sant Lambert, però el seu successor va preferir el seti de la vall.
Després també va fundar la col·legiata de Sant Pau i hauria fundat l'abadia de sant Llorenç però molts historiadors pensen que aquesta ja existia un segle abans d'Èracli.
Va ordenar que tots els capítols i tots els monestirs organitzin escoles. Al 965, la població es va rebel·lar contra la política fiscal d'Èracli el que va crear un ambient revolucionari que va durar fins que el seu successor va oprimir-lo.
El seu mausoleu es troba a la Col·legiata de Sant Martí.

## Referències

* 1 2 Corneille Smet, Belgique Catholique. Saints et grands hommes du catholicisme en Belgique, 1852, citat en Liège Citations
* ↑ MAS – 1000 ans de luttes populaires à Liège

## Vegeu també

* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
# Correva l'anno di grazia 1870

Correva l'anno di grazia 1870 és una pel·lícula dramàtica italiana del 1971 dirigida per Alfredo Giannetti.

## Argument

En la Roma de 1870 molts presoners defalleixen a la presó, culpables d'afavorir la fi del poder temporal. Entre ells està Augusto Parenti, greument malalt. La seva dona Teresa igual que ell és d'idees liberals, viu a base d'esforços i sacrificis amb el seu fill Mario. La pobresa i la necessitat l'obliguen a ingressar al nen en un seminari. Quan els piemontesos entren a Roma, Teresa es dirigeix a la presó per alliberar a Augusto, Teresa li explica el triomfal alliberament que ell sempre havia esperat, i Augusto mor entre els seus braços.

## Repartiment

* Anna Magnani: Teresa Parenti
* Mario Carotenuto: Don Aldo
* Osvaldo Ruggeri: Nino Colasanti
* Duilio Cruciani: Mario, el seu fill
* Marcello Mastroianni: Augusto Parenti
* Ermelinda De Felice: Sora Giovanna
* Winni Riva: Sora Nannina
* Fiona Florence: Reina
* Eugenio Cappabianca: Cardenal
* Alberto Hammermann: Sacerdot del seminari
* Alessandro Vagoni: Segon sacerdot
* Gastone Bartolucci: notari
* Franco Balducci: Remo Bezzi
* Massimo Sarchielli: Anselmo el sabater
* Aldo Cecconi: company d'Augusto a la presó
* Dino Mele: el company d'Augusto a la presó
* Giulio Paradisi: Company d'Augusto a la presó
* Silla Bettini: companya d'Augusto a la presó
* Luciano Bonanni: company d'Augusto a la presó

## Referències

* ↑ «NY Times: 1870». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2012. Arxivat de l'original el 2 March 2012. [Consulta: 24 març 2009].
* ↑ «Correva l'anno di grazia 1870». archiviodelcinemaitaliano.it.

## Enllaços externs

* Correva l'anno di grazia 1870 a YouTube
# Peugeot 304

El Peugeot 304 és un automòbil del segment C produït pel fabricant francès Peugeot entre els anys 1969 i 1980. El 304 comparteix nombrosos components amb el Peugeot 204.
Va ser dotat d'un motor de gasolina de quatre cilindres i 1.288 cc de cilindrada denominat XL3 amb una versió esportiva anomenada XL3S. Els models més recents van ser equipats amb motors XL5 o XL5S de 1.290 cc de cilindrada.
Va estar disponible en versions berlina de quatre portes, familiar de cinc portes, coupè, descapotable i furgoneta. Tot i que el 305 es va llançar el 1977, la producció del 304 es va aturar el 1980.
# Castell de Domenyo

El castell de Domenyo està ubicat a la part alta d'un turó al costat del lloc on es trobava l'antiga població de Domenyo (abandonada a la dècada dels anys 60 del segle xx, per a la construcció de l'Embassament de Loriguilla), a la comarca dels Serrans i posseeix una panoràmica de les rambles del riu Túria i del seu afluent, el Riu Toixa (també anomenat Xelva).
El seu recinte, que s'adapta perfectament a la topografia del terreny en què es troba, és lleugerament allargat i rectangular. Tot i que ha estat declarat Bé d'interès cultural de la província de València, encara no ha estat anotat ministerialment, i per això no posseeix més que un codi identificatiu, el 46.10.114-001.
Del castell original encara es poden veure les muralles i algunes torres de tipus rectangular, les quals van ser utilitzades més tard com a habitatges. Poden distingir-se els basaments de la torre de l'homenatge i de diverses construccions annexes auxiliars.
Es pot considerar que el castell és d'origen musulmà, controlant, des de la seva estratègica situació, el tràfic de València a les poblacions de la Serrania. El castell va poder ser abandonat després de la Reconquesta, i va ser rehabilitat en 1839 durant la Primera Guerra Carlina pel general isabelí Aspiroz. Actualment es troba en estat ruïnós.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=216. Data de consulta: 2 setembre 2023.
* 1 2 3 http://www.castillosnet.org/programs/castillosnet.php?tip=ficcas&dat=valencia/V-CAS-057http://castillosespanyoles.blogspot.com.es/2010/07/castillo-de-domeno-viejo-valencia.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=90
* 1 2 http://www.domenyo.es/es/content/patrimonio Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine.
# John P. Meier

John P. Meier (anglès: John Paul Meier) (Nova York, 8 d'agost de 1942 - South Bend, 18 d'octubre de 2022), fou un sacerdot catòlic i estudiós bíblic nord-americà. És l'autor de l'obra monumental A Marginal Jew: Rethinking the Historical Jesus (Un Jueu Marginal, Repensant el Jesús Històric) (1991-2016), en 5 volums. Fou autor de més de sis llibres i de més de 80 articles per a revistes i llibres.

## Vida i carrera

Meier va freqüentar el Seminari i Col·legi de Son José, en Yonkers, Nova York, on es va llicenciar el 1964. Va freqüentar, més tard, la Pontifícia Universitat Gregoriana, a Roma, on es va llicenciar en Teologia, el 1968, i l'Institut Bíblic de Roma, on es doctorà en Sagrades Escriptures, el 1976. Va ser professor del Nou Testament a la Universitat Catòlica d'Amèrica, a Washington, D. de C., i finalment fou professor de Teologia a la Universitat de Notre Dame, a South Bend, Indiana.

## Obra

Els principals interessos de recerca de Meier es relacionaven amb el Nou Testament, en particular la figura de Jesús històric i l'Evangeli segons Mateu. Meier també s'interessava pels temes del Judaisme en la Palestina del segle I d.C. i sobre la relació de l'Evangeli de Tomé amb els Evangelis sinòptics.

## Un Jueu Marginal, Repensant el Jesús Històric

La principal obra de Meier és Un Jueu Marginal, Repensant el Jesús Històric, publicada en 5 volums, de 1991 a 2016. La seva obra va ser referida elogiosament per Papa Benet XVI en el seu llibre sobre Jesús de Natzaret, publicat el 2007.

## Llibres

* Law and History in Matthew's Gospel (1976). Rome: Biblical Institute.
* The Vision of Matthew (1979). New York, NY: Paulist Press.
* Matthew (1980). Lex Orandi 3. Collegeville, MN: Liturgical Press.
* Access Guide to Matthew (1980). New York: Sadlier.
* Antioch and Rome: New Testament Cradles of Catholic Christianity (1983), com Raymond I. Brown. New York, NY: Paulist Press.
* The Mission of Christ and His Church (1990). Wilmington, DE: Glazier.
* A Marginal Jew: Rethinking the Historical Jesus: Volume 1: The Roots of the Problem and the Person (1991). Anchor Bible Reference Library Sèries. New York: Yale University Press.
* A Marginal Jew: Rethinking the Historical Jesus: Volume 2: Mentor, Message and Miracles (1994). Anchor Bible Reference Library Sèries. New York: Yale University Press.
* A Marginal Jew: Rethinking the Historical Jesus: Volume 3: Companions and Competitors (2003). Anchor Bible Reference Library Sèries. New York: Yale University Press.
* A Marginal Jew: Rethinking the Historical Jesus: Volume 4: Law and Love (2009). Anchor Bible Reference Library Sèries. New York: Yale University Press.
* Jésus et li divorce (2015). Paris: Els Editions du CERF.
* A Marginal Jew: Rethinking the Historical Jesus: Volume 5: Probing the Authenticity of the Parables (2016). Anchor Bible Reference Library Sèries. New York: Yale University Press.

## Referències

* ↑ «John P. Meier al Departament de Teologia de la Universitat de Notre Dame». Arxivat de l'original el 2017-04-26. [Consulta: 27 juny 2017].
# Joan Lluch (organista)

Joan Lluch (Torredembarra?, 1689-1702) fou un organista que treballà a l'església parroquial de Santa Maria d'Igualada entre 1689 i 1702.
Va començar a residir a la comunitat eclesiàstica amb el càrrec assignat, segons els documents, el 4 d'abril de 1689; en diverses ocasions (1689, 1699 i 1700) va desenvolupar també tasques d’examinador per tal d’assignar les places de l'especialitat de cant pla. El sou que rebia per la seva feina, segons els registres, era de trenta lliures per any.
Tot i que no hi ha documentació precisa al respecte es creu que durant la visita del rei Felip V a Igualada al setembre de 1701, que es va produir com una parada en el camí a Barcelona, podria haver tocat l’orgue davant el monarca com a part de la missa del dia. A principis de 1702 va abandonar la plaça per causes desconegudes, tot i que després va mostrar intencions de tornar a ocupar-la, ja que va intentar anular l'elecció del nou organista, Josep Soler, mitjançant la intervenció de dos antics consellers, fet que finalment no es va produir.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Romeu i Solà, Anna «La Música a Santa Maria d'Igualada». [Bellaterra] : Universitat Autònoma de Barcelona, Servei de Publicacions, 2016, pàg. 19-20.
# Joan Lloveras i Calvet

Joan Lloveras i Calvet (Vilanova i la Geltrú, 2 d'agost de 1955) és un ex atleta català especialitzat en curses de tanques.
Pel que fa a clubs, va defensar els colors del PPCD Vilanova. Fou campió d'Espanya de 110 metres tanques en quatre ocasions entre 1974 i 1977, i una més de Catalunya l'any 1974, prova en la que va batre els rècords d'Espanya i Catalunya en diverses ocasions. També fou campió d'Espanya en 60 metres tanques en pista coberta i recordman espanyol (1978). Participà en els Campionats d'Europa de 1974 i 1978, fou medalla de bronze als Jocs del Mediterrani de 1975 i semifinalista en 400 metres tanques en els Jocs Olímpics de Moscou de 1980. El seu germà Carles Lloveras i Calvet també fou atleta.

## Palmarès
### Jocs del Mediterrani

* Medalla de bronze: 1975

### Campió de Catalunya

* 110 m tanques: 1974

### Campió d'Espanya

* 110 m tanques: 1974, 1975, 1976, 1977

## Referències

* 1 2 3 4 «Joan Lloveras Calvet». Gran Enciclopèdia Catalana, 30-04-2013. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat d'Espanya». RFEA. Arxivat de l'original el 2017-08-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Josef Orth

Josef Orth (20 de maig de 1916 - ?) fou un futbolista eslovac de la dècada de 1930.
Fou convocat amb la selecció de Txecoslovàquia per participar en el Mundial de 1938, però no arribà a debutar-hi. Pel que fa a clubs, defensà els colors del 1. CsSk Bratislava.

## Referències

* ↑ «Perfil». fifa.com. Arxivat de l'original el 2015-07-04. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «1938 FIFA World Cup France». fifa.com. Arxivat de l'original el 2011-10-13. [Consulta: 9 abril 2017].
# Johny Schleck

Johny Schleck (Assel, Bous, 22 de novembre de 1942) fou un ciclista luxemburguès que va ser professional de 1965 a 1974.
Del seu palmarès destaca dos Campionats nacionals en ruta i una etapa a la Volta a Espanya de 1970.
És el pare dels també ciclistes Fränk i Andy Schleck.

## Palmarès

* 1963
** 1r a la Fletxa del sud
* 1964
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Àustria
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1965
** Campió de Luxemburg en ruta
* 1967
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oise
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Luxemburg
* 1970
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1973
** Campió de Luxemburg en ruta

### Resultats al Tour de França

* 1965. 52è de la classificació general
* 1966. 35è de la classificació general
* 1967. 20è de la classificació general
* 1970. 19è de la classificació general
* 1971. 22è de la classificació general
* 1972. 30è de la classificació general
* 1973. 32è de la classificació general

#### Resultats a la Volta a Espanya

* 1967. 40è de la classificació general
* 1968. 26è de la classificació general
* 1969. 35è de la classificació general
* 1970. 26è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1971. Abandona
* 1972. 26è de la classificació general
* 1973. 34è de la classificació general
* 1974. Abandona

## Referències

* ↑ «Johny Schleck a les olimpiades» (en anglès). [Consulta: 31 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Josep Juncà i Albert

Josep Juncà i Albert (Tarragona, 25 de desembre del 1916 - Madrid, desembre del 1937) va ser músic i compositor de sardanes.
Nebot del compositor i músic Antoni Juncà i Soler, estudià música amb mossèn Tàpies, organista i mestre de capella de la catedral de Tarragona, i amb Salvador Ritort i Faus. Escriví a la premsa, feu de professor de música i dirigí una coral. Morí en el front, en el transcurs de la Guerra Civil. El seu germà fou el també compositor Joan Juncà i Albert,
És autor de cinc sardanes.

## Referències

* ↑ «Juncà i Albert, Joan». Músics per la Cobla. [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ Llista de sardanes a sardanista.cat
# Josep Vilar i Tristany

Josep Vilar i Tristany és un granger i polític català. Fou l'alcalde de Montclar durant poc més de 36 anys, des de les eleccions municipals de 1979 fins al 22 de maig de 2015, quan perdé el càrrec en favor de Raquel Sala i Prat per 43 a 49 vots. Fou també President de l'Associació de Propietaris Forestals Berguedà Verd.
Vilar es presentà a les primeres eleccions municipals després del franquisme encapçalant la llista de la Unió de Centre Democràtic a Montclar i a les següents eleccions, l'any 1983, ho va fer encapçalant la llista de Convergència i Unió, candidatura on es va mantenir durant la resta de la seva trajectòria com a alcalde.
Malgrat la seva tasca com a alcalde Josep Vilar sempre ha viscut de la seva ocupació principal, la de granger.

## Referències

* ↑ «Los alcaldes perennes de Catalunya: en el cargo desde 1979». Público, 10-05-2015. [Consulta: 8 maig 2018].}
* ↑ Aguilar, Anna. «Quatre alcaldes assumiran la seva desena legislatura». Barcelona: El Punt Avui, 31-05-2015. [Consulta: 8 maig 2018].
* ↑ «Comitè d'honor». Arxivat de l'original el 22 de gener 2011. [Consulta: 8 maig 2018].
* ↑ «Ajuntament de Montclar». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 maig 2018].
* ↑ «Josep Vilar i Tristany». Testimonios para la historia, 02-09-2009. [Consulta: 8 maig 2018].