OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# St. Helena (Carolina del Nord)

St. Helena és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 512 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Helena tenia 395 habitants, 162 habitatges i 116 famílies. La densitat de població era de 27 habitants per km².
Dels 162 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,7% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.042 $ i la renda mediana per família de 48.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 19.545 $. La renda per capita de la població era de 18.040 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Helena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Helena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Stiphodon elegans

Stiphodon elegans és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia i Oceania.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Steindachner, F. 1879. Ichthyologische Beiträge (VIII). Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 80 (núms. 1-2): 119-191, Pls. 1-3.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stiphodon larson

Stiphodon larson és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Suècia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

L'ens suec SVT torna a organitzar el seu històric Melodifestivalen, però introduint alguns petits canvis.

## Organització

La fase final comptarà, com és habitual els darrers anys, amb 32 participants:
* 16 escollits pel jurat de l'event, d'entre totes les propostes enviades fins al 20 de setembre de 2011, que en total han estat 3.485.
* 15 convidats per la mateixa SVT.
* l'anomenat "webjoker", escollit d'entre les 570 propostes penjades al web de la SVT.
Les dates i seus de les sis gales de què consta el Melodifestivalen són les següents:
* Semifinal 1: tindrà lloc el 4 de febrer de 2012 a Växjö.
* Semifinal 2: tindrà lloc l'11 de febrer de 2012 a Göteborg.
* Semifinal 3: tindrà lloc el 18 de febrer de 2012 a Leksand.
* Semifinal 4: tindrà lloc el 25 de febrer de 2012 a Malmö.
* Andra Chansen (Repesca): tindrà lloc el 3 de març de 2012 a Nyköping.
* Final: tindrà lloc el 10 de març de 2012 a Estocolm.
Per la seva banda, la final per escollir el "webjoker" va tenir lloc el 7 de novembre de 2011.

## Candidats

Candidats anunciats:
* Maria BenHajji (webjoker) - I mina drömmar
* Loreen - Euphoria
* The Moniker - I want to be Chris Isaak
* Thorsten Flinck & Revolutionsorkestern - Jag reser mig igen
* Dead by April - Mystery
* Abalone Dots - På väg
* Marie Serneholt - Salt & pepper
* Sean Banan - Sean den förste banan
* Afro-Dite (representants sueques al Festival de 2002) - The boy can dance
* Andreas Lundstedt - Aldrig aldrig
* Top Cats - Baby doll
* Mimi Oh - Det går för långsamt
* Thomas Di Leva - Ge aldrig upp
* Sonja Aldén - I din himmel
* David Lindgren - Shout it out
* Ulrik Munther - Soldiers
* Timoteij - Stormande hav
* Mattias Andréasson - Förlåt mig
* Love Generation - Just a little bit
* Andreas Johnson - Lovelight
* Björn Ranelid feat. Sara Li - Mirakel
* Carolina Wallin Pérez - Sanningen
* Molly Sandén - Why am I crying
* Youngblood - Youngblood
* OPA - Allting blir bra igen
* Danny Saucedo (subcampió del Melodifestivalen de 2011) - Amazing
* Lotta Engberg & Christer Sjögren - Don't let me down
* Hanna Lindblad - Goosebumps
* Axel Algmark - Kyss mig
* Dynazty - Land of broken dreams
* Charlotte Perrelli (guanyadora del Festival de 1999) - The girl
* Lisa Miskovsky - Why start a fire

## Resultats

* Final de l'elecció del "webjoker": 7 de novembre de 2011
* Maria BenHajji - I mina drömmar - guanyadora i qualificada pel Melodifestivalen
* David Nestander - Beautiful love
* Bowties - Need to know
* Caroline Coquard - Ingenting, ingen
* Trison - Forever by your side
* Grand Slam - All day all night
* A heartbeat away
* Never Alone - Marilyn Monroe

## Referències

* ↑ Ervin Juhas:Sweden: The rules of Melodifestivalen 2012 www.escdaily.com (anglès)
* ↑ Laufer, Gil. «Sweden: Song submission for 2012 now open». ESCToday. [Consulta: 1r setembre 2011].
* ↑ Hondal, Victor. «Sweden: Hosts of MF 2012 announced». ESCToday.com. [Consulta: 30 octubre 2011].

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Sylvia Fedoruk

Sylvia Fedoruk (Canora, 5 de maig de 1927 - Saskatoon, 26 de setembre de 2012) va ser una científica i sotsgovernadora de Saskatchewan.
Filla d'immigrants ucraïnesos, va rebre una llicenciatura en física de la Universitat de Saskatchewan, el 1949, i un màster el 1951.
Va ser la cap física metge de la Clínica de Càncer de Saskatoon i directora de serveis de física en la Clínica de Càncer de Saskatchewan. Va ser professora d'oncologia i membre associat de física a la Universitat de Saskatchewan. Va estar implicada en el desenvolupament de la primera unitat de cobalt-60 al món i una de les primeres màquines d'exploració de medicina nuclear.
Fou la primera dona membre de la Junta de Control d'Energia Atòmica del Canadà.
Des de 1986 fins a 1989 va ser rectora de la Universitat de Saskatchewan. Va ser la primera dona a ocupar aquest lloc a la Universitat de Saskatchewan.
Va ser presidenta (1971-1972) de l'Associació de Dames canadenques de Curling. El 1986, va ser inclosa en el Saló de la Fama de Curling canadenca com a constructora i va ser condecorada amb l'Orde del Mèrit de Saskatchewan. El 1961 va guanyar el primer campionat diamant 'D' per a l'equip de Saskatchewan com a tercera.
El 1987 va ser nomenada Oficial de l'Orde del Canadà.

## Referències

* ↑ Athlete, scientist Sylvia Fedoruk dies at 85
* ↑ http://scaa.usask.ca/gallery/uofs_events/articles/1986.php Events in the History of the University of Saskatchewan
* ↑ http://archive.gg.ca/honours/search-recherche/honours-desc.asp?lang=e&TypeID=orc&id=518 Governor General of Canada Archives
# Stethojulis maculata

Stethojulis maculata és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 «Stethojulis maculata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 2000. Revision of the Indo-Pacific labrid fishes of the genus Stethojulis, with descriptions of two new species. Indo-Pacific Fishes (31):42 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sérgio Sousa

Sérgio Ferreira Sousa, conegut com a Sérgio Sousa, (11 d'octubre de 1983) és un ciclista portuguès, professional des del 2005 fins al 2016. Del seu palmarès destaca la Fletxa del sud de 2016.

## Palmarès

* 2008
** 1r al Gran Premi Gondomar i vencedor d'una etapa
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Albufeira
** Vencedor d'una etapa de la Volta ao Concelho da Maia
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi do Minho
* 2011
** 1r a la Volta a Albufeira i vencedor d'una etapa
* 2014
** Vencedor d'una etapa de la Volta a les Terres de Santa Maria da Feira
* 2016
** 1r a la Fletxa del sud i vencedor d'una etapa

## Referències

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# TDP

«TDP» té aquests significats:
* Difosfat de timidina, un nucleòtid biològic, abreujat com TDP
* Televisions Digitals Independents de Proximitat
# Telefriuli

Telefriuli és una emissora de televisió local de Friül-Venècia Júlia, amb seu a Tavagnà (província d'Udine), i que es caracteritza per emetre els noticiaris en friülà i prestar una atenció especial a la cultura friülana.
Es va crear el 1974 com a resultat d'una transformació societària. El logotip original representava dins un monoscopi amb la bandera del Friül i el castell d'Udine. Inicialment retransmetia per l'aire, però darrerament se n'ha fet càrrec la societat Videoerre d'Udine i retransmet per cable. La societat, però, va fer fallida el 1978 i les accions foren cedides a Telefriuli S.p.A., que va fer fallida el 1985 i fou substituïda per Telefriuli S.r.l.
El 2001 el 51% de les accions de Telefriuli foren adquirides per SEP, editora del diari Il Gazzettino, controlat per Caltagirone Editore. L'emissora transmet pel canal 63 del repetidor Castaldia, situat a Aviano, a 54 km d'Udine, que cobreix tota l'àrea de planura del Friül. Per a l'àrea de muntanya hi ha el repetidor de monte Donardale, a Tolmezzo, que utilitza el canal 62. La província d'Udine és coberta pel canal 51 en vertical a Faedis.

## Referències

* ↑ Chruszczewski, Piotr P. «Languages in contact 2014». Languages in contact, 2015, pàg. 331 [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ Història de Telefriuli al web de l'emissora
* ↑ Aviano/Castaldia TV transmitter info
* ↑ Localitats de transmissió al web de Telefriuli

## Enllaços externs

* Web de Telefriuli
# Síndic de les ciutats i viles reials

El Síndic de les ciutats i viles reials, a la Corona d'Aragó, era el representant de les ciutats i les viles reials a les corts. El conjunt de síndics de cadascun dels regnes constituïa el braç reial de les corts d'aquests.
El sistema constitucionalista característic de la Corona d'Aragó impedia al sobirà imposar una nova legislació fiscal per la seva sola voluntat reial. Com qualsevol altra legislació calia negociar-la amb la representació dels tres braços de la terra a través de la convocatòria de Corts en cadascun dels respectius estats. Les Corts o Parlamentum eren l'òrgan legislatiu de cada estat de la Corona d'Aragó i eren una assemblea que reunia el rei amb els tres o quatre (a Aragó) estaments de cada estat: nobles, eclesiàstics i síndics de les principals ciutats i viles reials.

## Referències

* ↑ «Síndic de les ciutats i viles reials». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Junta de Braços
* Corts Catalanes
# Síndic personer

El síndic personer era un càrrec municipal, d'elecció popular, que tenia la funció específica de defensar els interessos públics dins els ajuntaments. Va ser creat el 5 de maig 1766, juntament amb els diputats del comú, mitjançant un Auto Acordado del Consell de Castella,.
La creació d'aquests nous càrrecs forma part de les reformes del règim municipal espanyol, com a un intent de donar una resposta al malestar popular manifestat, entre altres coses, a causa de l'encariment dels productes de consum i que dugué als successos coneguts amb el nom de motí de Squillace, del març del 1766. El síndic personer tenia com a finalitat principal garantir l'accés, així i tot molt limitat, dels sectors populars al govern dels consistoris, que estaven completament controlats per les oligarquies locals. En el cas del municipis de la Corona d'Aragó, el règim municipal instituït pels decrets de Nova Planta havia substituït els elements representatius per elements de designació reial per tal de controlar al màxim la vida local. Les tímides reformes de 1766 no tenien entitat suficient per treure de la inanitat les corporacions municipals i això les abocava al fracàs.
A diferència dels diputats del comú, el nombre dels quals era variable segons la població del municipi, de síndic personer només n'hi havia un a cada població. Una instrucció del 26 de juny de 1766 determinà que el síndic personer fos escollit -igual que els diputats del comú- per parròquies o barris, entre els veïns i contribuents, amb vot actiu, per mitjà de sufragi indirecte de segon grau.
La provisió del Consell de Castella també dictaminà que els diputats del comú serien triats per dos anys i, en canvi, no digué res dels personers, per tant, la seva designació continuava sent anual. Amb el temps, se n'amplià el marc d'actuació amb noves responsabilitats. Des de l'any 1767 van intervenir en el repartiment de quotes cadastrals i contribucions entre els veïns. El 1784 van obtenir capacitat fiscalitzadora sobre els comptes dels regidors, i havien de validar amb llur signatura les factures i els pagaments, de manera que havien de conèixer i aprovar les despeses. Entre altres funcions, van rebre autoritat per a escollir jornalers i participar en la compra de material per a reparar els camins.
Tanmateix, la manca d'autonomia de les administracions locals i la influència sobre elles de les oligarquies locals va fer fracassar per complet la reforma, reduint els síndics personers a funcions irrellevants o al no res. El càrrec fou suprimit al s XIX, en ésser creats els ajuntaments constitucionals.

## Referències

* ↑ «Síndic personer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Síndic personer». Termcat. [Consulta: 17 abril 2022].
# Stevensita

La stevensita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'esmectita. Rep el nom d'Edwin Augustus Stevens (28 de juliol de 1795 - 8 d'agost de 1868), fundador de l'Institut Tecnològic Stevens de Hoboken, Nova Jersey (EUA).

## Característiques

La stevensita és un silicat de fórmula química (Ca,Na)$_x$Mg$_{3-x}$(Si₄O$_{10}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, txernikhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, efesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Bergen, entre els comtats de Bergen i de Hudson, a l'estat de Nova Jersey (Estats Units). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Stevensite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r febrer 2020].
# Termòmetre d'inversió

Un termòmetre d'inversió és un termòmetre de mercuri que marca la temperatura del lloc on ha estat invertit de posició. A diferència de la majoria dels termòmetres de mercuri convencionals, un termòmetre d'inversió permet gravar una determinada temperatura per a veure-la en un moment posterior. Si el termòmetre s'inverteix cap per avall, es mostrarà la temperatura d'aquell moment fins que torni a estar vertical. Aquest va ser el principal dispositiu utilitzat pels oceanògrafs per determinar temperatures d'aigua per sota de la superfície de l'oceà des de 1900 fins a 1970.
Es compon d'un bulb convencional connectat a un capil·lar en què es col·loca una constricció de manera que, quan s'inverteix, la columna de mercuri es descompon de manera reproduïble. El mercuri passa a un bulb més petit a l'altre extrem del capil·lar, que està graduat per llegir la temperatura. Un gir de 360° en una secció localment amplificada del capil·lar serveix de trampa per evitar l'entrada addicional de mercuri si el termòmetre s'escalfa i el mercuri s'expandeix més enllà del punt de ruptura.
Les potencialitats de lectura remota dels termòmetres d'inversió els fan especialment adequats per al seu ús en la mesura de la temperatura del fons marí en funció de la pressió. En aquesta aplicació, s'utilitzen termòmetres protegits i termòmetres sense protecció, cadascun dels quals disposa d'un termòmetre auxiliar. Generalment s'utilitzen en parelles en ampolles de Nansen.
Normalment es llegeixen a 0,01° C, i després d'aplicar-ne les correccions, les lectures es consideren fiables a 0,02° C.

## Referències

* ↑ Termòmetre d'inversió
* ↑ Sarah T. Gille. «Warming of the Southern Ocean Since the 1950s». Sciencemag.org, 15-02-2002. [Consulta: 20 juny 2017].
# TP d'Or 1982

Els premis TP d'Or 1982 foren entregats el 14 de març de 1983 a l'hotel Scala Melià Castilla de Madrid en un acte presentat per Mari Cruz Soriano.
| Categoria | Programa | Persona | Resultat |
| Actor | Ramón y Cajal | Adolfo Marsillach | Guanyador |
| Actor | Los gozos y las sombras | Eusebio Poncela | 2n classificat |
| Actor | Ramón y Cajal | Fernando Fernán Gómez | 3r classificat |
| Actriu | Los gozos y las sombras | Charo López | Guanyadora |
| Actriu | Los gozos y las sombras | Amparo Rivelles | 2a classificada |
| Actriu | Los gozos y las sombras | Rosalía Dans | 3a classificada |
| Presentador | Su turno | Jesús Hermida | Guanyador |
| Presentador | Estudio abierto | José María Íñigo | 2n classificat |
| Presentador | Otras cosas | Joaquín Prat | 3r classificat |
| Presentadora | Un, dos, tres... responda otra vez | Mayra Gómez Kemp | Guanyadora |
| Presentadora | Telediario | Rosa María Mateo Isasi | 2a classificada |
| Presentadora | Un mundo para ellos | Adela Cantalapiedra | 3a classificada |
| Personatge més popular | Un, dos, tres... responda otra vez | Las hermanas Hurtado | Guanyador |
| Personatge més popular | Un, dos, tres... responda otra vez | La Loli (Beatriz Carvajal) | 2n classificat |
| Personatge més popular | Un, dos, tres... responda otra vez | Bigote Arrocet | 3r classificat |
| Sèrie Nacional | Los gozos y las sombras | Los gozos y las sombras | Guanyadora |
| Sèrie Nacional | Ramón y Cajal | Ramón y Cajal | 2n classificat |
| Sèrie Nacional | Juanita, la Larga | Juanita, la Larga | 3r classificat |
| Sèrie Estrangera | Dinastía | Dinastía | Guanyadora |
| Sèrie Estrangera | Dallas | Dallas | 2n classificat |
| Sèrie Estrangera | Arriba y abajo | Arriba y abajo | 3r classificat |
| Informatius i d'actualitat | Informe semanal | Informe semanal | Guanyadora |
| Informatius i d'actualitat | Vivir cada día | Vivir cada día | 2n classificat |
| Informatius i d'actualitat | En este país | En este país | 3r classificat |
| Divulgatiu i cultural | Más vale prevenir | Más vale prevenir | Guanyadora |
| Divulgatiu i cultural | Un mundo para ellos | Un mundo para ellos | 2n classificat |
| Divulgatiu i cultural | Mundo submarino | Mundo submarino | 3r classificat |
| Infantil i juvenil | D'Artacán y los tres mosqueperros' | D'Artacán y los tres mosqueperros' | Guanyadora |
| Infantil i juvenil | Pista libre | Pista libre | 2n classificat |
| Infantil i juvenil | Ulises 31 | Ulises 31 | 3r classificat |
| Musical i entreteniment | Un, dos, tres... responda otra vez | Un, dos, tres... responda otra vez | Guanyadora |
| Musical i entreteniment | Aplauso | Aplauso | 2n classificat |
| Musical i entreteniment | Estudio abierto | Estudio abierto | 3r classificat |
| Anunci | Nescafé | Nescafé | Guanyadora |
| Anunci | Freixenet | Freixenet | 2n classificat |
| Anunci | Dodotis | Dodotis | 3r classificat |

## Referències

* ↑ TP de Oro (11): 1982, un, dos, tres, arrasa otra vez
* ↑ TP de Oro 1982 a IMDB