OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# De la calle

De la calle és una pel·lícula mexicana dirigida per Gerardo Tort del 2001 i protagonitzada per Luis Fernando Peña, Maya Zapata, Armando Hernández, Mario Zaragoza, Luis Felipe Tovar, Vanessa Bauche, És l'opera prima del director.

## Argument

Rufino (Luis Fernando Peña) té 15 anys i viu als carrers de la Ciutat de Mèxic. Aconsegueix diners de fer petits treballs i de participar en petites vendes de droga que té La Seño (Cristina Michau) i L'Ochoa (Mario Zaragoza), un policia judicial sense escrúpols que controla el barri on viuen. Un dia, empès per les circumstàncies, Rufino roba diners d'Ochoa, deslligant així la persecució i l'assetjament del policia.
No obstant això, al mateix temps que planeja la seva fugida de la ciutat amb la seva amiga Xóchitl (Maya Zapata), Rufino s'assabenta de l'existència del seu pare a qui creia mort. Obsessionat per trobar-lo abans de partir, Rufino emprèn la seva cerca en una aventura que el portarà de l'amor a la solitud, de la droga a la companyonia, de la solidaritat a la traïció, i a la mort absurda dels que no tenen res.

## Producció

És una adaptació de l'obra teatral de Jesús González Dávila, que va dirigir Julio Castillo en els 80's. Aquesta obra es mou en el context dels barris marginals de la Ciutat de Mèxic i la vida dels nens i adolescents que viuen en ells.

## Recepció

La decisió de Ràdio Televisió i Cinematografia (RTC) de donar-li una classificació C (majors de 18 anys) va portar a una controvèrsia ja que els productors esperaven una classificació B (adolescents i adults). En el seu moment, el director de la pel·lícula, va acusar la institució de ser "dràstica i retrògrada". D'acord amb RTC la classificació C es va donar a causa d'escenes de drogoaddicció i violència.
El film es va estrenar amb 250 còpies a Mèxic.

## Premis

* En la XLIV edició dels Premis Ariel va rebre els següents premis:
* * a la millor Opera Prima a Gerardo Tort
* * Millor actriu a Maya Zapata
* * Coactuación femenina, Vanessa Bauche
* * Actriu de quadre, Cristina Michaus
* * Actor de quadre, Mario Zaragoza
* * Guió adaptat, Marina Stavenhagen
* * Escenografia, Victor Vallejo
* * Ambientación, Maurici Lule i Mariana Grimaldo
* * Disseny d'art, Ana Solares
* * Vesturaio, Adolfo Cruz Mateos
* * Maquillaje, Jorge Siller
* Al Festival Internacional de Cinema de Viña del Mar de 2002 va rebre el premi a la millor direcció de fotografia (Héctor Ortega)
* A la categoria Zabaltegi del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià va rebre el premi als nous directors (Gerardo Tort)

## Referències

* ↑ De al calle a cinema22
* ↑ Violencia y marginalidad urbana en la película mexicana De la calle (de Gerardo Tort) Arxivat 2021-05-06 a Wayback Machine., per Juan Carlos Vargas, revista Imagofagia
* ↑ Ríos, Lorena «De la calle a la pantalla». Vértigo, 07-10-2001.
* ↑ Ponce, Ramón «Retrograda, la clasificación "C" a De la calle: Gerardo Tort». El Universal, 04-10-2001.
* ↑ «"De la calle", clasificación "C"». Reforma, 06-10-2001.
* ↑ De la calle, ibermediadigital.com
* ↑ De la calle al web del Festival de Sant Sebastià
* Expediente A-0363, Cineteca Nacional
# Sidereus Nuncius

Sidereus Nuncius (conegut com a Noticiari sideral, Missatger sideral, i també sota l'accepció de Missatge sideral) és un tractat curt escrit en llatí per Galileu i publicat a Venècia el març de 1610. Va ser el primer tractat científic basat en observacions astronòmiques realitzades amb un telescopi. Conté els resultats de les observacions inicials de la Lluna, els estels i les llunes de Júpiter. La seva publicació es considera l'origen de la moderna astronomia i va provocar el col·lapse de la teoria geocèntrica.
En les seves observacions de la Lluna, Galileu va observar que la línia que separa el dia de la nit (terminador) posseïa irregularitats a les àrees brillants sent molt més suau a les zones fosques. D'aquestes observacions va deduir que les regions fosques són planes i de poca altitud, mentre que les regions brillants estarien cobertes per irregularitats orogràfiques. A partir de la distància de les muntanyes il·luminades prop del terminador, va estimar que la seva altura era propera als 6 km contradient la cosmologia aristotèlica establerta que afirmava que els cels són perfectes i els cossos celestes esferes perfectes.
Observant els estels Galileu va descobrir més de deu vegades més estrelles amb el seu telescopi que amb l'ull nu publicant cartes celestes del cinturó d'Orió i de les Plèiades. Quan va observar les «estrelles nebuloses» descrites en l'Almagest de Ptolemeu va descobrir que en comptes de ser regions nebulars estaven formades de multitud d'estels indistingibles a l'ull humà. D'aquest fet va deduir que les nebuloses i la pròpia Via Làctia eren formades per conjunts d'estels massa petites i properes per ser identificades individualment per l'ull nu.
És tanmateix en l'última part del Sidereus Nuncius en la qual Galileu mostra els seus descobriments més importants. Galileo informa de les seves observacions de quatre estels properes a Júpiter i del seu moviment al voltant del planeta. En el Sidereus presenta observacions de les seves posicions relatives entre gener i març de 1610. Del fet que aquests astres canviaven la seva posició relativa nit rere nit conservant sempre l'orientació en una mateixa línia recta va deduir que es tractava de llunes de Júpiter.
En l'època de la publicació d'aquesta obra Galileu era professor de matemàtiques a la Universitat de Pàdua. Amb l'objectiu de guanyar el mecenatge de Cosme II de Mèdici, quart Gran Duc de Toscana, va dedicar el Sidereus Nuncius a aquest noble italià anomenant els quatre satèl·lits de Júpiter com Medicea Sidera («estrelles de Mèdici»). Avui en dia aquests cossos es denominen satèl·lits galileans, sent els seus noms individuals: Ió, Europa, Cal·listo i Ganimedes.

## Bibliografia

* Gingerich, O. i van Helden, A. «From "Occhiale" to printed page: the making of Galileo's Sidereus Nuncius». Journal for the History of Astronomy, (ISSN 0021-8286), Vol. 34, Part 3, No. 116, p. 251 - 267 (2003)(anglès)

## Enllaços externs

* Text complet de Sidereus Nuncius Arxivat 2011-06-29 a Wayback Machine. (llatí)
* Sidereus Nuncius, original escannejat Arxivat 2005-04-06 a Wayback Machine. (llatí)
* Text complet de Sidereus Nuncius en català PDF
# Complicació de l'embaràs

Les complicacions de l'embaràs són problemes de salut relacionats amb l'embaràs. Les complicacions que es produeixen principalment durant el part es denominen complicacions del part i els problemes que es produeixen principalment després del part es denominen trastorns puerperals. Les complicacions greus de l'embaràs, el part i el puerperi estan presents en l'1,6% de les mares als Estats Units i en l'1,5% de les mares al Canadà. El 31% de les persones embarassades refereixen problemes de salut a llarg termini (que persisteixen després dels sis mesos postpart).
L'any 2016, les complicacions de l'embaràs, el part i el puerperi van provocar globalment en 230.600 morts, baixant dels 377.000 morts del 1990. Les causes més comunes de mortalitat materna són l'hemorràgia obstètrica, la sèpsia puerperal i altres infeccions, hipertensió de l'embaràs, distòcia, i interrupció de l'embaràs, que inclou avortament espontani, embaràs ectòpic i interrupció voluntària de l'embaràs.
No hi ha una distinció clara entre complicacions de l'embaràs i símptomes i molèsties de l'embaràs. Així, aquestes últimes si no són intenses, no interfereixen significativament amb les activitats de la vida diària ni representen cap amenaça significativa per a la salut de la mare o del nadó. Per exemple, les nàusees lleus poden ser només una molèstia, però si són importants (hiperèmesi gravídica) i amb vòmits poden causar trastorns hidroelectrolítics i llavors es poden classificar com a complicació de l'embaràs.

## Tipus
### Problemes materns

* Diabetis gestacional
* Hiperèmesi gravídica
* Dolor pelvià
* Hipertensió de l'embaràs
* Trombosi venosa profunda
* Anèmia
* Susceptibilitat a infeccions
* Cardiomiopatia peripart
* Hipotiroïdisme

### Problemes fetals i placentaris

* Embaràs ectòpic
* Avortament espontani
* Despreniment prematur de placenta
* Placenta prèvia
* Placenta accreta
* Embaràs múltiple
* Infecció de transmissió vertical
* Hemorràgia intrauterina

## Referències

* ↑ «Severe Maternal Morbidity in the United States». Arxivat de l'original el 2015-06-29.
* ↑ «Severe Maternal Morbidity in Canda». Arxivat de l'original el 2016-03-09.
* ↑ «After the afterbirth: a critical review of postpartum health relative to method of delivery». Journal of Midwifery & Women's Health, 51, 4, 2006, pàg. 242–248. DOI: 10.1016/j.jmwh.2005.10.014. PMID: 16814217.
* ↑ «Global, regional, and national age-sex specific mortality for 264 causes of death, 1980-2016: a systematic analysis for the Global Burden of Disease Study 2016». Lancet, 390, 10100, 01-09-2017, pàg. 1151–1210. DOI: 10.1016/S0140-6736(17)32152-9. PMC: 5605883. PMID: 28919116.
# Enric Mañosas i Barrera

Enric Mañosas i Barrera (Manresa 1927 - Barcelona, 31 de març 1996) fou un empresari, col·leccionista i bibliòfil català. Fou director general i vicepresident del Grup Esteve el 1979.

## Biografia

Fou membre fundador de l'Agrupació Folklòrica Montserratina el 1943 i president del Consell Diocesà d'Acció Catòlica de Barcelona el 1949. També fou membre de l'Agrupació de Bibliòfils de Barcelona, reuní una col·lecció particular de més de 17.000 volums, molts d'ells edicions d'autor, relligats i edicions especials. Fou patró de les fundacions Gran Enciclopèdia Catalana, Sardà-Pujadas i Folch i Torres. També fou membre de l'Associació d'Esbarts Dansaires. El 1993 li fou concedida la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Enric Mañosas i Barrera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Exostosi

Una exostosi és la formació de nou os en la seva superfície. Les exostosis poden causar dolor crònic que va des de lleu fins a sever, segons la forma, la mida i la ubicació de la lesió. Es troba més comunament en llocs com les costelles, on es formen petits creixements ossis, però de vegades poden créixer grans en llocs com els turmells, els genolls, les espatlles, els colzes i els malucs. Molt poques vegades són al crani.
De vegades, les exostosis tenen forma d'esperons, com els esperons calcanis.
L'osteomielitis, una infecció òssia, pot deixar l'os adjacent amb formació d'exostosi. Les artropaties neuropàtiques dels peus, observada principalment en diabètics, també pot deixar esperons ossis que poden esdevenir simptomàtics.
Normalment es formen als ossos de les articulacions i poden créixer cap amunt. Per exemple, si es forma un os addicional al turmell, pot créixer fins a la canyella.
Quan s'utilitza a les frases "exostosi cartilaginosa" o "exostosi osteocartilaginosa", el terme es considera sinònim d'osteocondroma. Algunes fonts consideren que els dos termes volen dir el mateix fins i tot sense qualificatius, però aquesta interpretació no és universal.

## Referències

* ↑ Diccionari Enciclopèdic de Medicina
# Gunnar Huseby

Gunnar Huseby (4 de novembre de 1923 - 28 de maig de 1995) fou un atleta islandès, especialista en llançament de pes i disc, que va competir entre les dècades de 1940 i 1960.
Nascut a Reykjavik, s'inicià de ben jove en l'atletisme. En el seu palmarès destaquen dues medalles d'or en la prova del llançament de pes del Campionat d'Europa d'atletisme. El 1946, a Oslo, per davant de Dmitriy Goryainov i Yrjö Lehtilä, i el 1950, a Brussel·les, amb més d'un metre i mig per davant d'Angiolo Profeti i Oto Grigalka. El triomf de 1946 el va convertir en el primer islandès en guanyar un campionat d'Europa d'atletisme i el triomf de 1950 el fa l'únic islandès que ha guanyat dos títols europeus d'atletisme.
Va guanyar divuit títols nacionals islandesos, el darrer dels quals el 1962. D'aquests divuit, deu foren en llançament de pes, sis en llançament de disc i dos en llançament de martell. Amb tot, els seus problemes amb la beguda li van comportar nombrosos problemes i el 1952 fou condemnat a dotze mesos de presó per assalt i robatori a un home. Aquesta condemna li va impedir prendre part en els Jocs Olímpics que s'havien de disputar aquell mateix any a Hèlsinki.

## Millors marques

* Llançament de pes. 16,74 metres (1950)
* Llançament de disc. 50,13 metres (1950)

## Referències

* ↑ Gunnar Alexander Huseby (islandès). Morgunblaðið (1995-06-07). Consulta el 7 juny 2020.
* ↑ Drengjamót Í.S.Í. (islandès). Tíminn (1940-08-16). Consulta el 7 juny 2020.
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ European Championships (Men). GBR Athletics. Consulta 2020-06-07.
* 1 2 «Afrek Huseby fylltu unga þjóð stolti» (en islandès). [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Háskólabókasafn, Landsbókasafn Íslands-. «Huseby dæmdur í 12 mànaða fangelsi» (en islandès). [Consulta: 7 juny 2020].
# Luci Apuleu Saturní (pretor 166 aC)

Luci Apuleu Saturní (llatí: Lucius Appuleius Saturninus), va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Era pretor l'any 166 aC i probablement va ser el mateix personatge que el Triumviri coloniae deducendae designat al 173 aC per dividir les terres de Ligúria i la Gàl·lia, que es van repartir entre ciutadans romans i ciutadans llatins.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/731?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=SaturninusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 723. ]
# Programa de beques per la indemnització dels bòxers

El Programa de beques per la indemnització dels bòxers (Xinès: 庚子賠款獎學金; pinyin: Gēngzǐ Péikuǎn Jiǎngxuéjīn) va ser un programa de beques finançat amb els fons d'indemnització de la Rebel·lió dels Bòxers pagats als Estats Units, el programa permetia a estudiants de la Xina estudiar als Estats Units. Ha estat denominat "el programa més important per a l'educació de xinesos als Estats Units i el que millors conseqüències i èxit ha tingut a la Xina en estudis a l'estranger durant el segle XX".

## Antecedents

Encara que hi havia hagut algunes oportunitats d'educació superior per xinesos als Estats Units relacionades amb la Missió educativa de la Xina de Yung Wing aquest esforç va ser de molta curta durada finalitzant el 1881 i hi va haver molt poca activitat posterior.
Després de la Rebel·lió dels bòxers, l'Imperi de Qing que va ser vençut va ser obligat a pagar una compensació de guerra per un total de 450.000.000 taels de plata fina (uns 333 milions de dòlars dels Estats Units actualitzats) amb una taxa d'interès anual del 4%, durant 39 anys, i finalment va pagar 982.238.150 taels (unes 34684 tones de plata), pels danys causats a l'Aliança de les Vuit Nacions, dels quals la part dels Estats Units era del 7,32%, la russa 28,97%, l'alemanya 20,02%, la francesa 15,75%, la britànica 11,25%, la japonesa 7,73%, la italiana 7,32%, la belga 1,89%, l'austrohongarès 0,89%, l'holandesa 0,17%, i l'espanyola, la portuguesa, la sueca i la noruega 0,025% cadascuna.
Quan Liang Chen, el representant Qing davant dels Estats Units va saber, que segons els termes del Protocol bòxer Estats Units tenia assignat més diners dels que inicialment havia sol·licitat, va començar una campanya per pressionar Estats Units perquè tornés la diferència a la Xina. Després de diversos anys, finalment el govern de Theodore Roosevelt va decidir el juny de 1907 fer servir aquesta diferència per crear un programa de beques per estudiants xinesos que anessin a estudiar als Estats Units. El missioner nord-americà Arthur Henderson Smith també va ajudar a persuadir a Roosevelt per utilitzar els diners de la indemnització en educació.

## Referències

* 1 2 Weili Ye. Seeking Modernity in China's Name: Chinese Students in the United States. Stanford, CA: Stanford University Press, 2001.
* ↑ Liang Cheng havia viatjat als Estats Units a l'edat dels 12 anys per cursar estudis, formant part del quart grup de la Missió educativa de la Xina de Yung Wing. Va cursar els estudis a la Philips Academy i al Amherst College.
* ↑ Iris Chang. Thread of the Silkworm. Basic books, 1995.
* ↑ Thompson, Larry Clinton. William Scott Ament and the Boxer Rebellion: Heroism, Hubris, and the Ideal Missionary. Jefferson, NC: McFarland, 2009, 219 http://www.amazon.com/dp/0786440082
# Silver Bay

Silver Bay és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.068 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Silver Bay tenia 2.068 habitants, 844 habitatges, i 589 famílies. La densitat de població era de 103,4 habitants per km².
Dels 844 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 27,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.524 $ i la renda mediana per família de 41.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.655 $ mentre que les dones 25.809 $. La renda per capita de la població era de 16.958 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Silver Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Silver Bay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Erjon Bogdani

Erjon Bogdani (Tirana, Albània, 14 d'abril de 1977), futbolista albanès. Juga de davanter i el seu actual equip és l'AC Siena de la Serie B d'Itàlia. Té el malnom de "Bogu".

## Selecció nacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol d'Albània, ha jugat 64 partits internacionals i ha marcat 15 gols.

## Clubs

| Club | País | Any |
| FK Partizani | Albània | 1994-1997 |
| Gençlerbirliği | Turquia | 1998 |
| NK Zagreb | Croàcia | 1998-1999 |
| Reggina Calcio | Itàlia | 2000-2003 |
| Salernitana Calcio | Itàlia | 2003-2004 |
| Hellas Verona | Itàlia | 2004-2005 |
| AC Siena | Itàlia | 2005-2006 |
| AC Chievo Verona | Itàlia | 2007 |
| AS Livorno | Itàlia | 2007-2008 |
| AC Chievo Verona | Itàlia | 2008-2010 |
| AC Cesena | Itàlia | 2010-2012 |
| AC Siena | Itàlia | 2012- |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa d'Albània | FK Partizani | Albània | 1997 |
| Primera Divisió de Croàcia | NK Zagreb | Croàcia | 1999 |
| Serie B | Reggina Calcio | Itàlia | 2001-2002 |

## Referències

* ↑ “Receta” e Bogdanit: Ja si mund ta mundim Danimarkën Arxivat 2015-06-30 a Wayback Machine. Panorama Sport

## Enllaços externs

* (italià) Profile at La Gazzetta
* Erjon Bogdani at Footballdatabase.eu
# Etheostoma vulneratum

Etheostoma vulneratum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia, Carolina del Nord i est de Tennessee.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Harry Rabinowitz

Harry Rabinowitz OBE (Johannesburg, 26 de març de 1916 - Provença, 22 de juny de 2016) fou un director i compositor de música per a pel·lícules i per a televisió britànic. Nasqué a Sud-àfrica; els seus pares foren Israel Rabinowitz i Eva, de nom de soltera Kirkel. Va estudiar a la Universitat del Witwatersrand i a la Guildhall School of Music and Drama de Londres a partir de 1946. Fou incorporat a l'Orde de l'Imperi Britànic el 1977.

## Obra

Fou director de la BBC Revue Orchestra (1953-60), director musical de la BBC Television Light Entertainment (1960-68), i director de música de la London Weekend Television (1968-77). Dirigí la London Symphony Orchestra i la Royal Philharmonic Orchestra.
Rabinowitz dirigí la música de nombroses pel·lícules: Hanover Street (1979), Chariots of Fire (1981), Heat and Dust (1983), Les bostonianes (1984), Return to Oz (1985), Lady Jane (1986), Maurice (1987), The Remains of the Day (1993), The English Patient (1996), The Talented Mr. Ripley (1999), o Cold Mountain (2003).
També compongué música per a sèries de televisió com The Frost Report (1966), Jo, Claudi (1976), The Agatha Christie Hour (1982), and Reilly, Ace of Spies (1983). Fou el primer director de l'orquestra del musical Cats a Londres el 1981.

## Vida personal

Rabinowitz es casà dos cops, primer amb Lorna Thurlow Anderson (1944), divorciats el 2000, i després amb Mary (Mitzi) C. Scott el 2001. Té dues filles i un fill del primer matrimoni. Rabinowitz havia celebrat el seu centenari i tenia previst participar en un concert amb la London Symphony Orchestra al Barbican Hall el novembre de 2016 per celebrar el seu centenari i la seva contribució a la música. Morí a Provença, on passava una part de l'any; la resta de l'any la passava a Portland, Oregon.

## Referències

* 1 2 «Harry Rabinowitz, composer and conductor, dies at 100». BBC, 23-06-2016 [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Muere Harry Rabinowitz, compositor de 'Carros de Fuego', a los 100 años». antena3.com, 23-06-2016 [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «SEE RANK Harry Rabinowitz (1916-2016)». IMDb. [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Harry Rabinowitz - Chariots of Fire, The Remains of the Day, The English Patient, The Talented Mr Ripley - is 100 today». Classical Source, 26-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-09. [Consulta: 23 juny 2016].

## Enllaços externs

* Nomenament com a Membre de l'Orde de l'Imperi Britànic
* Necrologia BBC