OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lloc Històric Nacional d'Andrew Johnson

El Lloc Històric Nacional d'Andrew Johnson (Andrew Johnson National Historic Site) és una unitat oficial del Servei de Parcs Nacionals situat a Greeneville (Tennessee) als Estats Units. Es va establir per a interpretar la vida d'Andrew Johnson, el 17è president dels Estats Units, qui va assumir la presidència després de l'assassinat d'Abraham Lincoln.
El lloc històric nacional cobreix 6.5 hectàrees. Va ser designat un monument nacional el 29 d'agost de 1935 i rebatejat un lloc històric nacional l'11 de desembre de 1963. Inclou tres àrees separades: el Centre de Visitants, la Casa d'Andrew Johnson, i el Cementiri Nacional d'Andrew Johnson.

## Centre de Visitants

El centre de visitants compta amb un museu, un cinema petit, i la sastreria d'Andrew Johnson. Els visitants reben un facsímil d'una entrada a les audiències del judici polític (impeachment) de Johnson. Cada any el 26 de maig, els visitants voten si Johnson hauria d'haver estat retirat de la seva posició com una part de la missió interpretativa del parc. El centre de visitants mostra una pel·lícula de 13,5 minuts sobre Johnson i els seus anys a Greeneville. La sastreria està envoltada per un edifici construït per l'estat de Tennessee el 1923 per a protegir la construcció original.

## Casa d'Andrew Johnson

La Casa d'Andrew Johnson es conserva com durant la seva ocupació per Andrew Johnson i la seva dona des del 1869 fins al 1875. Johnson havia comprat la casa el 1851. La casa és neogrega i de dos pisos. Durant la Guerra Civil dels Estats Units, la casa va ser ocupada pels soldats. Es requerien reparacions significants quan la família va tornar a la casa després de la presidència de Johnson l'any 1869.

## Cementiri Nacional

El Cementiri Nacional d'Andrew Johnson va ser establert el 1906. Inclou les tombes de Johnson, l'esposa de Johnson, Eliza McCardle Johnson, i el seu fill, el General Robert Johnson. La filla de Johnson, Martha Patterson, qui havia heretat la propietat, va impulsar una campanya per a convertir el lloc en un cementiri nacional. El Congrés dels Estats Units va fer precisament això el 1906. El 23 de maig de 1942 el control del cementiri es va transferir del Departament de Guerra al Servei de Parcs Nacionals.

## Enllaços externs

* Andrew Johnson National Historic Site (anglès)
# Android 15

Android 15 és una propera versió important del sistema operatiu mòbil Android. Amb el llançament de la primera previsualització per a desenvolupadors el febrer de 2024, Google espera que la plataforma arribi a l'etapa beta l'abril de 2024 amb un llançament final previst per al tercer trimestre de 2024.

## Història

L'Android 15 té el nom en clau intern "Vanilla Ice Cream ".
La primera vista prèvia per a desenvolupadors (també coneguda com DP1) per a Android 15 es va publicar el 16 de febrer de 2024.

## Característiques

Les notes de llançament oficials de DP1 indiquen que les funcions següents s'introduiran a Android 15:
* Sandbox de privadesa
* Health Connect
* Integritat del fitxer
* Compartició parcial de pantalla
* Controls de la càmera a l'aplicació
* Rendiment dinàmic
* Notificacions sensibles
* Refrigeració de la notificació
No obstant això, els entusiastes han descobert l'existència d'altres funcions en desenvolupament que es poden llançar en versions posteriors de vista prèvia per a desenvolupadors, com ara la introducció de ginys de pantalla de bloqueig, determinació de l'estat de la bateria, arxiu d'aplicacions, activació de veu, espai privat i parells d'aplicacions.

## Referències

* ↑ «Android 15» (en anglès). Android Developers. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Shahid, Furqan. «Here Is What Android 15 Is Going To Be Called» (en anglès americà). Wccftech, 06-03-2023. [Consulta: 23 maig 2023].
* ↑ SamMobile. «Android 15 codename apparently revealed as ‘Vanilla Ice Cream’» (en anglès americà). SamMobile, 06-03-2023. [Consulta: 23 maig 2023].
* ↑ «The First Developer Preview of Android 15» (en anglès). Android Developers Blog. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «The First Developer Preview of Android 15» (en anglès). Android Developers Blog. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Android 15 features: Everything you need to know» (en anglès). Android Authority, 20-02-2024. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Vonau, Manuel. «Android 15: News, leaks, timeline, and everything new in DP1» (en anglès). Android Police, 09-11-2023. [Consulta: 25 febrer 2024].
# Can Cabot de la Creu

Can Cabot de la Creu és una masia de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de dos cossos, de planta baixa i pis. Fou edificada durant el segle xviii. Situada a la riera, a l'entrada del poble. A la façana principal hi ha el portal d'entrada amb llinda recta. Algunes finestres són de pedra granítica amb sanefa de mitja canya. A dins, algunes finestres tenen festejadors. Ha sofert reformes i reestructuracions en la seva fisonomia primitiva: a l'altura del primer pis hi ha un balcó gran que comunica amb una terrassa en la qual les obertures són sense pedres grans. Malgrat tot conserva encara la distribució d'una masia.

## Història

Fou edificada al segle xviii i ha sofert reformes i transformacions. Dels Cabot procedents de la branca sorgida de Can Cabot d'Amunt, aquests eren coneguts amb el sobrenom de "de la Creu" per viure a l'entrada del poble, on havia existit una creu. Hi ha notícies que un home d'aquesta família va ser mort a Llavaneres per un escamot francès durant la Guerra del Francès (1808-1812).

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Cabot de la Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Bytecode

El bytecode (o byte-code) és un codi intermedi més abstracte que el codi màquina. Habitualment és tractat com un fitxer binari que conté un programa executable similar a un mòdul objecte, que és un fitxer binari produït pel compilador el contingut del qual és el codi objecte o codi màquina.
El bytecode rep el seu nom perquè usualment cada codi d'operació té una longitud d'un byte, si bé que la longitud del codi de les instruccions varia. Cada instrucció té un codi d'operació entre 0 i 255 seguit de paràmetres tals com els registres o les adreces de memòria. Aquesta seria la descripció d'un cas típic, si bé l'especificació del bytecode depèn àmpliament del llenguatge.
Com a codi intermedi, es tracta d'una forma de sortida utilitzada pels implementadors de llenguatges per reduir la dependència respecte del maquinari específic i facilitar la interpretació. Menys freqüentment s'utilitza el bytecode com a codi intermedi en un compilador. Alguns sistemes, anomenats traductors dinàmics o compiladors «just a temps» tradueixen el bytecode a codi màquina immediatament abans de la seva execució per millorar la velocitat d'execució.
Els programes en bytecode solen ser interpretats per un intèrpret de bytecode (en general anomenat màquina virtual, ja que és anàleg a un ordinador). El seu avantatge és la seva portabilitat: el mateix codi binari pot ser executat en diferents plataformes i arquitectures. És el mateix avantatge que presenten els llenguatges interpretats. Tanmateix, com el bytecode és en general menys abstracte, més compacte i més orientat a la màquina que un programa pensat per a la seva modificació per humans, el seu rendiment sol ser millor que el dels llenguatges interpretats. A causa d'aquesta millora en el rendiment, molts llenguatges interpretats, de fet, es compilen per convertir-los en bytecode i després són executats per un intèrpret de bytecode. Entre aquests llenguatges es troben Perl, PHP i Python. El codi Java sol ser transmès com a bytecode a la màquina receptora, que utilitza un compilador just a temps o jit per les seves inicials en anglès, per traduir el bytecode en codi màquina abans de la seva execució.
Són així mateix interessants els denominats p-Codes, similars a bytecodes però els codis d'operació de les quals poden constar de més d'un byte i poden ser variables en grandària, com els opcodes de moltes CPUs. Aquests codis treballen a nivell molt alt, incloent instruccions de l'estil de «imprimeix aquesta cadena» o «borra la pantalla». Per exemple, BASIC utilitza p-Codes.

## Referències

* ↑ Bytecode a DICTINET.

## Enllaços externs

* Programació I Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. PDF
* Lenguajes que compilan a bytecode aparte de Java(castellà)
# Cumó

Cumó, és un paratge del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, situada a la vall de Carreu.
Està situada al nord-oest del poble de Cumó, al nord-est del Clot de Moreu. En el seu extrem de ponent hi havia hagut la masia de lo Cumó. A la dreta del barranc dels Cóms de Carreu, també és al sud-oest de les Coberterades i al sud-est del Pui Roi.

## Enllaços externs

* Cumó en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ambrosia salsola

Ambrosia salsola és una espècie de planta de la família de les asteràcies que es distribueix per l'oest de Nord Amèrica. És un arbust perenne que es troba sobre sòls sorrencs, poc fèrtils, lleugerament alcalins, als deserts. El nom del gènere Ambrosia fa referència al nom grec ambro'sia: "menjar de Déus olímpics" explicat en la mitologia grega com una droga que donava la immortalitat i lluitava en contra de l'envelliment. El mateix Apol·lo, per exemple, va ser alimentat amb tals menjars en comptes de ser alletat per la seva mare. Igual que el nèctar que és considerat com "allò que confereix la immortalitat". L'epítet específic prové de salso'la: nom llatí referent a "salat".

## Referències

* ↑ «Ambrosia salsola» a EOL. Data consulta: 22 de gener de 2015
* ↑ «Ambrosia salsola a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ http://www.catalogueoflife.org/col/details/species/id/17818220
* ↑ calflora.net
* ↑ http://www.calflora.net/botanicalnames/pageSA-SH.html
* ↑ http://www.calflora.net/bloomingplants/cheesebush.html

## Enllaços externs

* http://ucjeps.berkeley.edu/cgi-bin/get_JM_treatment.pl?609,1426,1428
* https://plants.usda.gov/home/plantProfile?symbol=HYSA
* http://calphotos.berkeley.edu/cgi/img_query?query_src=photos_index&where-taxon=Hymenoclea+salsola
# Natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 1994

La competició de natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 1994 es realitzà al Foro Italico de la ciutat de Roma (Itàlia). S'hi celebraren tres proves: els 25 km en modalitat masculina, femenina i mixta.

## Resum de medalles

Segons la Federació Internacional de Natació (FINA), els resultats d'aquesta competició i la distribució de medalles foren els següents:

### Categoria masculina

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 25 km | Greg Streppel (CAN) | 5:35.26.56 | David Bates (AUS) | 5:36.31.70 | Aleksey Akatyev (RUS) | 5:37.26.43 |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 25 km | Melissa Cunningham (AUS) | 5:48.25.04 | Rita Kovács (HUN) | 5:50.13.76 | Shelley Taylor-Smith (AUS) | 5:53.12.82 |

### Prova mixta

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 25 km | Austràlia | 17:17:35.41 | Alemanya | 17:37:19.47 | Hongria | 17:37:34.68 |

## Medaller

El medaller final de la competició atorgà un liderat indiscutible d'aquesta modalitat a Austràlia, que va guanyar una medalla de cada metall en les proves individuals, un guardó en cadascuna de les proves disputades i també l'or en la prova mixta.
| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Austràlia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Hongria | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 | Hongria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Rússia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |

## Referències

* 1 2 «The seventh: Rome, 1994» (en anglès). Federació Internacional de Natació, 16-03-2017. Arxivat de l'original el 2021-09-05. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ Rosén, Mikael. Open water : the history and technique of swimming (en anglès). San Francisco: Chronicle Books, 2019. ISBN 978-1-4521-7003-9.
* 1 2 «7th FINA World Championships 1994» (en anglès). Federació Internacional de Natació, n.d. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Swimming : World Open Water Championships 1994 - Medals» (en anglès). The-Sports.org, n.d. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «7th FINA World Championships 1994» (en anglès). Federació Internacional de Natació, n.d. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Lloc d'importància comunitària

Els llocs d'importància comunitària (LIC) són els ecosistemes protegits a fi de contribuir a garantir la biodiversitat mitjançant la conservació dels hàbitats naturals i de la fauna i flora silvestres en el territori considerades prioritàries per la Directiva 92/43/CEE dels estats membres de la Unió Europea. Aquests llocs, seleccionats pels diferents països en funció d'un estudi científic, passaran a formar part de les zones d'especial conservació, que s'integraran en la Xarxa Natura 2000 europea.

## Enllaços externs

* LICs en España Arxivat 2011-02-21 a Wayback Machine. (castellà)
# Amherst (Virgínia)

Amherst és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 2.251 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Amherst tenia 2.251 habitants, 940 habitatges, i 568 famílies. La densitat de població era de 174,2 habitants per km².
Dels 940 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 37% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 24,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.000 $ i la renda mediana per família de 44.181 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.714 $ mentre que les dones 20.321 $. La renda per capita de la població era de 18.457 $. Entorn del 13,3% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Amherst». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Amherst». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Canuti

Canuti és el nom dels següents personatges:
* Publi Canuti, orador romà
* Tit Canuti o Titus Cannuti, tribú de la plebs l'any 44 aC
# Cal Vidal (Ribera d'Ondara)

Cal Vidal és un edifici de Montpalau, al municipi de la Ribera d'Ondara (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Casa pairal dels Vidal i lloc on va néixer i viure Ramon Vidal Trull, fundador del sindicat agrícola de Cervera i de la comarca l'any 1919. Des de fa 30 anys es fan reformes a la casa i es restauren les seves dependències. Actualment els propietaris han adquirit un magatzem que en origen era l'antiga capella de Sant Miquel, per restaurar-la i adaptar-la com a capella familiar.

## Arquitectura

Gran casa pairal, molt reformada i adaptada al nou estatus econòmic creixent dels seus propietaris. A l'edifici primitiu s'han adossat noves estances amb equipaments i s'adapta un espai per les cotxeres i una casa pels seus masovers amb dependències agrícoles integrades als baixos. Tot plegat es crea un conjunt residencial que s'obre davant de la façana principal de la casa on s'intercalen espais de jardí i oci amb equipaments i residència independent dels seus treballadors. L'edifici principal residencial, de planta rectangular s'estructura a partir de planta baixa, primer i segon pis i golfes, i coberta a doble vessant. Ambdós laterals de la façana principal sobresurten dos cossos que presenten dos i tres pisos amb obertures de galeria respectivament. La façana posterior d'aquesta casa s'obre dins del clos primitiu fortificat del poble i també presenta una distribució a partir de planta baixa, primer, segon pis i golfes. L'estructura d'aquesta façana posterior, també ha sofert notables remodelacions que es fan evidents a la planta baixa amb la construcció posterior d'un pas cobert. Aquest pas cobert té ambdues portes d'accés a les façanes de la casa. Una porta metàl·lica tanca el portal interior d'arc rebaixat que s'obre a la façana principal, impedint l'accés directe al seu complex residencial.
A la clau d'arc d'aquest portal interior hi ha el relleu d'una tiara papal. Aquest no és l'únic treball en relleu de la casa, també és present a la llinda monolítica del balcó central situat al primer pis de la façana posterior, on hi ha el treball en pedra d'una creu. El fet que recentment s'hagi incorporat un nou edifici en aquest complexa residencial ens permet documentar la primitiva capella de Sant Miquel, modificada i adaptada com a magatzem agrícola però encara conserva l'any "1902" en una cartel·la a la part superior de la façana principal. Es tracta d'un edifici de planta rectangular amb coberta a doble vessant amb façanes obrades amb paredat i restes d'arrebossat.

## Notes

* 1 2 3 4 «Cal Vidal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Cònsol (França)

El cònsol era una de les tres persones que tenia el poder executiu a la França del Consolat francès, durant la Primera República Francesa.
El nom va venir inspirat en el càrrec del mateix nom existent a l'època de la República de l'antiga Roma.
Els tres cònsols del triumvirat foren:
* Napoleó Bonaparte, actuant de Primer Cònsol
* Jean Jacques Régis de Cambacérès, i
* Charles-François Lebrun
En un principi, la direcció del país es repartia entre els tres cònsols però, a la pràctica, els poders es van anar concentrant a la figura del Primer Cònsul fins a la seva coronació com a Emperador el 1804.
Viccionari
# Natació als Jocs Olímpics d'estiu de la Joventut de 2018

La Natació als Jocs Olímpics d'estiu de la Joventut de 2018 es disputarà del 7 al 12 d'octubre a Buenos Aires, Argentina.

## Medallistes
### Homes

| Prova | | | |
| 50 m lliure | Thomas Ceccon | Daniil Markov | Abdelrahman Sameh |
| 100 m lliure | | | |
| 200 m lliure | Kristóf Milák | Robin Hanson | Denis Loktev |
| 400 m lliure | Kristóf Milák | Marco de Tullio | Keisuke Yoshida |
| 800 m lliure | | | |
| 50 m esquena | Kliment Kolesnikov | Thomas Ceccon | Tomoe Zenimoto Hvas |
| 100 m esquena | Kliment Kolesnikov | Daniel Cristian Martin | Thomas Ceccon |
| 200 m esquena | | | |
| 50 m braça | | | |
| 100 m braça | Jiajun Sun | Plantilla:Country data Kirguizstan Denis Petrashov | Taku Taniguchi |
| 200 m braça | Yu Hanaguruma | Savvas Thomoglou | Jan Kalusowski |
| 50 m papallona | | | |
| 100 m papallona | Andrei Minakov | Kristóf Milák | Federico Burdisso |
| 200 m papallona | | | |
| 200 m estils | Tomoe Zenimoto Hvas | Thomas Ceccon | Finlay Knox |
| 4 × 100 m lliure | Rússia | Brasil | Itàlia |
| 4 × 100 m estils | Rússia | Xina | Polònia |

## Referències

* ↑ «Jocs Olímpics de la Joventut de Buenos Aires 2018». Arxivat de l'original el 2018-10-12. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Flammerécourt

Flammerécourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Flammerécourt era de 74 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família i 1 era una segona residència. 24 eren cases i 1 era un apartament. Dels 25 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 1 en tenia quatre i 16 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Flammerécourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 24 eren actives i 19 eren inactives. De les 24 persones actives 18 estaven ocupades (12 homes i 6 dones) i 6 estaven aturades (1 home i 5 dones). De les 19 persones inactives 2 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Flammerécourt hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Flammerécourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Flammerécourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lluís de Cabanyelles i Gallac

Lluís de Cabanyelles i Gallac (País Valencià, s XV - ?, 17 de gener de 1524) fou governador general de València entre els anys 1503 i 1522.
Fill del també governador general de València, Lluís de Cabanyelles i de Vila-rasa, del que en va ser successor en el càrrec. Era senyor de Benissanó, Alginet i Bolbait.
El 1519, en produir-se els primers incidents de les Germanies a València, va prohibír les reunions de gent, però ell es va mantenir al marge dels esdeveniments per problemes de salut (Carles I li va donar una llicència amb data 11 de maig del 1520 i va fer un viatge a Flandes) fins al 1522, que impedí l'entrada a València dels agermanats comandats per Vicent Peris, en la captura i la mort del qual participà després.
El succeí en el càrrec el seu germà Jeroni de Cabanyelles i Gallac.

## Referències

* ↑ Martí Mestre, Joaquim. El Libre de Antiquitats de la Seu de València. Volum 1. Institut Universitari de Filologia Valenciana, 1994, p. 91. ISBN 847826521X.
* ↑ «Lluís de Cabanyelles i Gallac». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Libro quarto de la Crónica de la ínclita y coronada ciudad de Valencia y de su reino, per Rafael Martín de Viciana (Google books)