OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bulls Gap

Bulls Gap és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 714 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bulls Gap tenia 714 habitants, 319 habitatges, i 210 famílies. La densitat de població era de 220,5 habitants/km².
Dels 319 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.074 $ i la renda mediana per família de 28.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.306 $ mentre que les dones 21.500 $. La renda per capita de la població era de 14.822 $. Entorn del 23,9% de les famílies i el 22,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bulls Gap». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bulls Gap». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Elgin (Oklahoma)

Elgin és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.210 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elgin tenia 1.210 habitants, 457 habitatges, i 338 famílies. La densitat de població era de 183,2 habitants per km².
Dels 457 habitatges en un 40,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.324 $ i la renda mediana per família de 44.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.019 $ mentre que les dones 22.614 $. La renda per capita de la població era de 14.264 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elgin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elgin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Molí del Molinet

El Molí del Molinet és una obra de l'Argentera (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a la vore del Barranc de l'Argentera, als voltants de la zona coneguda com a Pla dels Pous.
Estructura arquitectònica de planta quadrangular, bastida amb murs de pedra escairada i reforços de maó. L'edifici, en origen de diverses altures, encara resta en peu- La coberta, de teules, està a punt de caure. Es conserven també la bassa i el cacau, tot i que coberts per la vegetació circumdant.
A dintre del molí encara es conserven les moles.

## Història

Fitxa F30 Agents Rurals: 2014.
Alta l'IPAC- VRA

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Molí del Molinet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Émile Pouytès

Émile Pouytès (Rius de Menerbés, 1 de juny del 1924 - Montredon de las Corbièras, 4 de març del 1976) era un vinyater i sindicalista occità, mort durant una manifestació vitícola el 1976.

## Biografia

Vinyater a Arquetas, Émile Pouytès participava en el moviment de protesta dels vinyaters que es va fer el 1976. El 4 de març, els vinyaters revoltats van decidir muntar una barricada al pont del ferrocarril de Montredon. L'ordre de reprimir-la va arribar de París, dictada pel prefecte de la regió, ja que a París consideraven que el prefecte de l'Aude era favorable als vinyaters. Joël Le Goff, comandant de les CRS, un cos de la policía de França, va morir també, a conseqüència del tret d'un caçador, i finalment va ser alliberat el 1981. A Émile Pouytès el van matar a 400 metres de la barricada, quan, segons sembla, s'ajupia sense que prengués part en la manifestació. La notícia de la seva mort va fer que la protesta s'aturés.

## Referències

* ↑ Yvon Bertrand. "Montredon-Corbières : la tragédie du 4 mars 1976", sul blòg del Clos Aimé BERTRAND.
# Ciorbă de miel

La ciorbă de miel (en català sopa de xai) és una especialitat culinària romanesa que es prepara a partir de xai, costelles o entranyes de xai. Hi ha moltes variacions en la seva preparació a les diferents regions de Romania (a Moldàvia es prepara "borscht de xai"). Moltes llars tenen receptes pròpies. Aquesta sopa es prepara sovint per Setmana Santa.

## Ingredients

En aquest article només es descriu la sopa basal, perquè hi ha moltes variacions.
Per a una sopa de xai necessiteu: xai (cordill, costelles o vísceres), cebes, pastanagues, api verd, possiblement arrel de xirivia i julivert, all, ceba verda, llorer, fulles verdes (julivert verd, làrix, estragó), aigua o brou de carn, borș, llimona (grec) o vinagre com la sal i el pebre negre. Al gust, podeu afegir una mica d'arròs bullit, nata, iogurt o crema de rovell d'ou.

## Mètode de preparació

La carn tallada a trossos es bull en aigua bullent amb sal (respectivament, carn o brou de verdures) juntament amb el llorer i l'all, i quan la carn estigui mig cuita, afegiu-hi les verdures ben picades i coeu-les juntes. Al final (per a una bona carn en tot cas inferior a una hora) afegiu el borș, les cebes verdes com les verdures ben picades i rectifiqueu-les de sal i pebre i, al gust, d'arròs bullit. Deixeu-ho coure a foc lent uns minuts més (ja no bull).
Bateu bé els rovells en un bol amb la nata i aboqueu-ho, remenant la sopa contínuament per no tallar-la ni serviu-hi la sopa amb nata, iogurt o nata fregats bé amb rovell d'ou, al gust. El cap també es pot utilitzar per sopar.

## Sopa d'ovelles o de carn

Aquesta sopa també es pot preparar amb xai o xai, però el temps de cocció és molt més llarg. Els ingredients són els mateixos que per a la sopa de xai, però a més, segons el gust, s'afegeixen col dolça, pebrots, tomàquets, els verds són farigola, anet, julivert, estragó i s'acre amb borscht, però preferentment amb col o suc de llimona.

## Referències

* 1 2 Sanda Marin: Carte de bucate, Editura Orizonturi, București 1995, p. 50-51, ISBN 973-95583-2-1
* 1 2 Silvia Jurcovan: Carte de bucate, Editura Humanitas, București 2012, p. 54-55, ISBN 978-973-50-3475-7
* ↑ Silvia Jurcovan: Carte de bucate, Editura Humanitas, București 2012, p. 55-56, ISBN 978-973-50-3475-7
* ↑ Sanda Marin: Carte de bucate, Editura Orizonturi, București 1995, p. 51, ISBN 973-95583-2-1

## Enllaços externs

* 10 receptes de "sopa de xai"
* Una possibilitat de preparació, pel·lícula
# 1528
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Corts de Barcelona

### Món

* 10 de març, Balthasar Hubmaier, líder anabaptista, és executat a Viena

## Naixements

* 29 de febrer - Valladolid: Domingo Báñez, teòleg.
* 4 d'octubre - Sevilla: Francisco Guerrero, compositior espanyol (m. 1599)
* Joana III de Navarra, a Pau

## Necrològiques

* 6 d'abril - Nuremberg: Albrecht Dürer, artista més famós del Renaixement alemany. Especialitzat en pintura, gravat i dibuix (n. 1471).
* 28 d'abril - Salern (Sicília): Hug de Montcada i de Cardona, militar i poeta valencià (n. 1478).
* Montsó: Joan II de Ribagorça, 46è President de la Generalitat de Catalunya

## Referències

* ↑ Gombrich, E. H. (Ernst Hans), 1909-2001.. La historia del Arte. Madrid: Debate, 1997. ISBN 84-8306-044-2.
* ↑ «Hug de Montcada i de Cardona | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 abril 2020].
# Eleccions municipals de 1995 a Cabra del Camp

Les eleccions municipals de 1995 a Cabra del Camp van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 28 de maig de 1995 a Cabra del Camp, a l'Alt Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 7 regidors de l'Ajuntament de Cabra del Camp.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Cabra del Camp, en tenir 399 persones censades, l'hi correspon 7 regidors.

## Candidatures

El 2 de maig del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Valls va proclamar l'única candidatura del municipi de Cabra del Camp en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
| Partit polític | Partit polític | Cap de llista | Resta de candidats |
| | Grup d'Independents de Cabra del Camp (FIC) | Joan Grimau Gavaldà | Llista Ramon Rovira Marató Ramon Inglés Queralt Ignasi Puig Bonet Josep Maria CaneJa Canela Joan Inglés Queralt Joan Queralt Targa Suplents: Magí Anglès Mateu, Josep Fontova Vendrell, Jaume Ferran Miró |

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Cabra del Camp tenia una població de 469 habitants, dels quals 399 persones van ser cridades a votar a l'única mesa que es va constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 57,4%, el qual cosa implica que un total de 229 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Cabra del Camp va registrar una xifra pràcticament idèntica, situant-se en 7,4 punts percentuals per sota.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Cabra del Camp |
| Participació (14h) | 34,8% ( 4,5%) |
| Participació (18h) | 49,9% ( 6,5%) |
| Participació (20h) | 57,4% ( 9,1%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 28 de mayo de 1995.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «BOPT 02/05/1995». Arxiu General de la Diputació de Tarragona, 02-05-1995. [Consulta: 21 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Mindomys kutuku

Mindomys kutuku és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de la Serralada de Kutukú (sud-est de l'Equador). El seu hàbitat natural són els boscos montans perennifolis. L'holotip tenia una llargada de cap a gropa de 151 mm, la cua de 197 mm i un pes de 95 g. El pelatge dorsal i dels flancs és de color marró rogenc fosc, mentre que el ventral és de color groc pàl·lid amb matisos groguencs i rogencs a la vora de la regió gular. El seu nom específic, kutuku, es refereix a la serralada on viu.

## Referències

* ↑ Brito et al., 2022, p. 35.
* ↑ Brito et al., 2022, p. 42.
* 1 2 Brito et al., 2022, p. 43.
* ↑ Brito et al., 2022, p. 40.

## Bibliografia

* Brito, J.; Koch, C.; Tinoco, N.; Pardiñas, U. F. J. «A new species of Mindomys (Rodentia, Cricetidae) with remarks on external traits as indicators of arboreality in sigmodontine rodents» (en anglès). Evolutionary Systematics, 6, 1, 2022, pàg. 35-55. DOI: 10.3897/evolsyst.6.76879.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Ángel Castroviejo Calvo

Ángel Castroviejo Calvo (nascut a Elda) és un industrial i polític valencià.

## Trajectòria

El seu pare era Germán Castroviejo Martínez (1904-1936), militant d'Acció Catòlica nascut a Logronyo i establert a Elda que fou assassinat el 29 de setembre de 1936 a la carretera de Saix a Castalla. Ha estat proclamat servent de Déu i es troba en procés de beatificació.
Durant els anys vuitanta fou vicepresident de l'Associació d'Industrials del Calçat de la vall d'Elda i membre de la FICE. A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Elda per Aliança Popular i fou candidat a les eleccions generals espanyoles de 1979, però no fou escollit. Aleshores era membre de l'executiva d'AP al País Valencià i vicepresident de l'executiva d'Alacant.
A les eleccions generals espanyoles de 1982 fou elegit diputat de Coalició Democràtica per la província d'Alacant. Durant el seu mandat fou vocal de la Comissió d'Indústria, Obres Públiques i Serveis del Congrés dels Diputats. A les eleccions de 1986 no fou escollit. El 1986 va protagonitzar, juntament amb Juan Antonio Montesinos García, un enfrontament intern entre seccions d'AP a Alacant, enfrontats a una altra dirigida per Rafael Maluenda Verdú.

## Referències

* ↑ Roma da el visto bueno a la beatificación de dos mártires eldenses, ABC, 28 de gener de 2007
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.145. ISBN 9788495484802.
# Clermont-les-Fermes

Clermont-les-Fermes és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 130 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Clermont-les-Fermes era de 130 persones. Hi havia 47 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 9 parelles sense fills, 26 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 54 habitatges eren cases. Dels 46 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 11 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Clermont-les-Fermes el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 12 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 90 persones, 70 eren actives i 20 eren inactives. De les 70 persones actives 57 estaven ocupades (37 homes i 20 dones) i 12 estaven aturades (6 homes i 6 dones). De les 20 persones inactives 3 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Clermont-les-Fermes hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Clermont-les-Fermes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Clermont-les-Fermes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Laeta (cràter)

Laeta és un cràter amb coordenades planetocèntriques de 15.05 ° de latitud nord i 330.02 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 1.37 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el cinc de febrer de 2014. i fa referència a una Clodia Laeta, una verge vestal romana.

## Referències

* ↑ "Laeta (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Wildfang,Robin Lorsch. Routledge. Rome’s Vestal Virgins: A study of Rome’s Vestal priestesses in the late Republic and early Empire, 2006.
# Óscar Luis Celada

Óscar Luis Celada (Ḷḷuarca, 9 de març de 1966) és un exfutbolista asturià, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Arriba a l'Sporting de Gijón el 1985, provinent del club de la seua ciutat natal. Després de tres anys al filial, el 1988 debuta amb el primer equip. Es consolidaria com a titular de l'Sporting a principis de la dècada dels 90, jugant més de 150 partits abans de la seua marxa el 1994.
Passa llavors al Reial Saragossa, equip amb el qual guanyaria eixe mateix any la Recopa d'Europa. Amb els aragonesos, va ser un jugador habitual, tot i que només seria titular la temporada 95/96. L'estiu de 1997 fitxa per la UD Las Palmas de Segona Divisió, on seria una peça clau en les dues campanyes que hi va militar.
Entre 1999 i 2001 va jugar a l'altre equip grancanari, la Universidad de Las Palmas CF, amb qui va aconseguir l'ascens a la categoria d'argent. El 2001 va penjar les botes.
Després de la seua retirada, va continuar en la carrera de Medicina.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Óscar
# Bioacústica

La bioacústica és una branca de la ciència relacionada amb diferents disciplines científiques que investiga la producció i recepció de sons biològics (inclosos aquells que produeix i processa l'ésser humà), els mecanismes de transferència de la informació biològica per vincles acústics i la seva propagació en medis elàstics. La bioacústica analitza també els òrgans de l'audició, així com l'aparell de fonació i els processos fisiològics i neurofisiològics a través dels quals els sons o senyals acústics són produïts, rebuts i finalment processats a nivell del sistema nerviós central. Així mateix, la bioacústica intenta entendre les relacions entre les característiques dels sons que produeix un animal i la natura del medi en el qual s'utilitzen, així com les funcions per les quals estan dissenyats. Finalment, la bioacústica inclou tècniques associades al sonar instrumental i biològic pel seu ús en el seguiment de poblacions, en mecanismes d'identificació i comunicació; d'aquesta manera representa un mètode per assessorar i controlar els efectes del soroll produït per les activitats humanes sobre les poblacions animals.

## Desenvolupament de la bioacústica

Tot i que des del segle xix hi ha un interès en la gravació de sons naturals no és fins a mitjans del segle xx, amb la revolució tecnològica dels aparells d'enregistrament i emmagatzematge de sons,
que han fet d'aquesta disciplina un pilar bàsic per la taxonomia i els estudis sobre biodiversitat, fins al punt d'utilitzar la bioacústica per estudiar insectes, amfibis, aus i mamífers.
La bioacústica permet diferenciar les varietats dialectals entre comunitats animals d'una mateixa espècie distribuïda en diferents regions, així com la distinció d'individus d'una mateixa comunitat. Tot i que el desenvolupament més important es troba en el fet de descobrir noves espècies en indrets amb dificultat per poder observar la biodiversitat existent al lloc d'estudi (medi marí, boscos i selves),

## Vegeu també

* Acústica
* Ecolocalització
* Fonoteca zoològica Arxivat 2011-11-07 a Wayback Machine. del Museo Nacional de Ciencias Naturales (Madrid).

## Referències

* ↑ «Web del Laboratori d'Aplicacions Bioacústiques (LAB) de la UPC».
* ↑ J.M.Hernández. «Métodos e instrumentos para el registro y análisis de sonidos».
* ↑ J.M.Hernández. «La bioacústica como instrumento en los estudios de biodiversidad y conservación».
* ↑ Instituto Nacional de Pesquisas de la Amazonía (Inpa). «La Bioacústica ayuda a descubrir nuevas especies de aves en Amazonía».