OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guanina (mineral)

La guanina és un mineral de la classe dels minerals orgànics.

## Característiques

La guanina és un compost orgànic de fórmula química C₅H₅N₅O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1973, tot i que ja havia estat publicada el 1844. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 i 2. És un heterocicle aromàtic, un compost orgànic de carboni cíclic amb àtoms addicionals no carbònics); una nucleobase i un component important tant de l'ADN com de l'ARN. El canvi d'espai dels cristalls de guanina a la pell dels camaleons és el responsable del canvi del seu color.

## Formació i jaciments

L'any 1844, Bodo Unger va informar d'un nou material que es creia que era xantina, trobat a les Illes Chincha (Perú). Einbrodt, dos anys més tard, va mostrar que la identificació era incorrecta, i Unger va estar d'acord i va proporcionar una descripció completa corregida, anomenant-la guanina, pel guano on es va trobar. També ha estat descrita a Xile, Mèxic, Sud-àfrica i Austràlia.

## Referències

* ↑ «Guanine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ Teyssier, Jérémie; Saenko, Suzanne V.; van der Marel, Dirk; Milinkovitch, Michel C. «Photonic crystals cause active colour change in chameleons» (en anglès). Nature Communications, 6, 1, 10-03-2015, pàg. 6368. DOI: 10.1038/ncomms7368 [Consulta: 17 abril 2021].
# Polymixia

Polymixia és un gènere de peixos teleostis de l'ordre dels polimixiformes, que es caracteritzen per tenir un parells de bigotis llargs. Actualment es troben classificats dins els seu propi ordre, el dels polimixiformes, encara que com va dir Nelson, "pocs grups d'han reclassificat tan sovint com aquest". Anteriorment a l'actual classificació havia estat dins dels bericiformes. La seva importancia econòmica és escassa. La majoria són peixos de mida relativament petita, encara que poden arribar als 40 centímetres de longitud.

## Distribució i hàbitat

Viuen en aigües tropicals i subtropicals de l'oceà Atlàntic, l'oceà Índic i l'oest de l'Oceà Pacific. Són peixos que viuen al fons marí, en fondaries de fins a 800 metres.

## Classificació

* Gènere Polymixia Lowe 1836
** P. berndti Gilbert 1905
** P. busakhini Kotlyar 1993
** P. fusca Kotthaus 1970
** P. japonica Günther 1877
** P. longispina Deng, Xiong & Zhan 1983
** P. lowei Günther 1859
** P. nobilis Lowe 1838
** P. polita † Schwarzhans 2012
** P. salagomeziensis Kotlyar 1991
** P. sazonovi Kotlyar 1992
** P. yuri Kotlyar 1982

## Evolució

EL següent gràfic mostra l'evolució del gènere al llarg del temps en relació amb altres gèneres de polimixiformes.

## Referències

* ↑ "Polymixiiformes". FishBase. Ed. Rainer Froese and Daniel Pauly. February 2006 version. N.p.: FishBase, 2006.
* ↑ Joseph S. Nelson. Fishes of the World (en anglès). John Wiley & Sons. ISBN 0-471-54713-1.
* 1 2 Paxton, John R.. Paxton, J.R. i Eschmeyer, W.N.. Encyclopedia of Fishes (en anglès). San Diego: Academic Press, 1998, p. 161. ISBN 0-12-547665-5.
* ↑ Sepkoski, Jack «A compendium of fossil marine animal genera» (en anglès). Bulletins of American Paleontology, 364, 2002, pàg. 560. Arxivat de l'original el 2012-05-10 [Consulta: 17 maig 2011].
# Coroiderèmia

La coroiderèmia és una malaltia ocular hereditària que es manifesta per disminució progressiva de la visió que afecta a tots dos ulls i comença a fer acte de presència en la primera o segona dècada de la vida. Es caracteritza per afectació de dues de les estructures més importants de l'ull, la coroides i la retina.

## Història

El metge Ludwig Mauthner (1840-1894) va realitzar la primera descripció l'any 1872, i va separar aquesta entitat de la retinosis pigmentaria amb la qual amb freqüència es confon, la va anomenar coroideremia, creient que es produïa inexistència de coroides. Posteriorment es va aclarir que es tractava d'un trastorn progressiu i es va definir amb altres noms, com a atròfia coroidal progressiva o distròfia progressiva tapetocoroidal.

## Freqüència

El trastorn és poc freqüent, s'estima que existeix un cas per cada entre 50.000 i 100.000 persones.

## Genètica

Té origen genètic i transmissió recessiva lligada al cromosoma X. És causada per una mutació en el gen CHM, el qual es troba en el cromosoma X i codifica la proteïna REP-1. Les mutacions en aquest gen provoquen per mecanismes bioquímics la mort cel·lular. A causa que el gen mutat es troba en el cromosoma X, la malaltia afecta únicament a homes, les dones poden ser portadores i transmetre el mal als seus fills, però no mostren cap alteració ocular. Excepcionalment pot presentar-se la malaltia en persones del sexe femení, si tenen el gen anòmal en cadascun dels seus dos cromosomes X, per haver heretat un d'ells del pare, i un altre de la mare.

## Símptomes

Els símptomes inicials consisteixen en visió nocturna deficient (nictalopia), posteriorment el camp visual disminueix de forma progressiva i concèntrica. També és habitual l'existència de zones cegues o escotomes. Després de diversos anys d'evolució s'aconsegueix l'anomenada visió de túnel, que consisteix que únicament roman la visió central, perdent-se tota la capacitat de distingir el que està situat en la perifèria. Finalment, depenent de la persona, doncs cada cas és diferent, pot arribar-se a la fase final en la qual existeix una ceguesa completa.

## Referències

* 1 2 Dr Carmen Ayuso García, M. López Martínez, José María Millán Salvador, M. Peraita, Rosa Riveiro-Álvarez, María José Trujillo Tiebas: Coroideremia. Orphanet. data de consulta el 20 de maig de 2013.
* ↑ Asociación de afectados coroideremia: Coroideremia Arxivat 2019-12-12 a Wayback Machine.. data de consulta el 20 de maig de 2013
* ↑ Teresa Rosado Lima, Maritza Herrera Mora, Ivette Martínez Rosado, Miladis Sintes Jiménez: Nuestra experiencia en el diagnóstico de la coroideremia. Centro Internacional de Retinosis Pigmentaria "Camila Cienfuegos". Revista Médica Electrónica. 2002; 22(4).

## Enllaços externs

* Comunitat internacional d'afectats per la Coroideremia
# Seiki Ichihara

Seiki Ichihara (市原 聖曠) és un exfutbolista i entrenador japonès. Va dirigir la selecció femenina de futbol del Japó (1981).

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Comarca de Ferrol

La Comarca de Ferrol és una comarca de Galícia situada a la província de la Corunya. Limita amb l'oceà Atlàntic al nord i a l'oest, amb la comarca d'Ortegal a l'est, amb la comarca d'O Eume al sud. En formen part els municipis de:
* Ares
* Fene
* Ferrol
* Mugardos
* Narón
* Neda
* Valdoviño
* As Somozas
* Moeche
* San Sadurniño
* Cedeira
# Edward Howell

Edward Howell (Londres, 5 de febrer de 1846 - Londres, 1898) va ser un violoncel·lista i professor de música anglès de finals del segle xix. Va estudiar violoncel a la Royal Academy of Music de Londres després convertint-se en professor de violoncel al Royal College of Music, a la Royal Academy of Music i a la Guildhall School of Music de Londres.

## Biografia

Edward Howell va néixer a St. Pancras, Londres, Anglaterra el 1846. Va estudiar violoncel a la Royal Academy of Music, on tingué per professor el mestre Piatti.
Howell es va convertir en membre de l'Orquestra de l'òpera italiana i des de 1872 de l'orquestra del "Covent Garden Theatre". Va actuar regularment a festivals i concerts tant a Londres com a totes les províncies i es va fer conegut com a solista i membre de quartet. Va ser membre de la Societat Filharmònica i durant molts anys principal violoncel·lista en la seva orquestra, ocupant la mateixa posició en l'orquestra del Festival de Leeds des de 1880; també va ser violoncel·lista principal als "Three Choirs Festival" i a la Banda de la Reina. Va aparèixer al palau de cristall en els concerts per primera vegada el 27 d'octubre de 1883 com a solista al tercer concert de violoncel de Georg Goltermann. En 1892 va ser un dels tres violoncel·listes que van acvtuar en l'estrena del Rèquiem de David Popper per a tres violoncels i orquestra (Op. 66) juntament amb el compositor i Jules Delsart.
El seu violoncel fou un Montagnana fabricat el 1747.

## Carrera acadèmica

Howell era músic ordinari de la reina. Va ser professor de violoncel al Royal College of Music de 1884 a 1898; també va impartir classes a la Royal Academy of Music i a la Guildhall School of Music. Entre els seus alumnes hi havia els violoncel·listes W. H. Squire i Hebert Walenn. [18] El 1879 va publicar Un primer llibre per al Violoncello, que era una versió ordenada del tractat de tècnica de violoncel, escrit originalment per Romberg el 1842.

## Referències

* ↑ The British General Register Office - Certificat de naixement: 1846 Jan – Mar Vol. 1 pàgina 320, certificat de defunció: 1898 Jan – Mar Vol. 1B Pàgina 6. Pagament obligatori
* 1 2 3 El Violoncello i la seva història, Wilhelm Wasielewski, Novello, 1894, pàg. 195
* 1 2 Royal College of Music Archive - Foto d'Edward Howell. Consultat el 26 de gener de 2013
* 1 2 3 4 5 James D. Brown i Stephen S. Stratton, British Musical Biography, SS Stratton, Birmingham (Regne Unit), 1897, pàg. 209
* 1 2 3 Margaret Campbell, The Great Cellists, 2011, Faber and Faber Ltd, pp. 66, 76, 78. ISBN 978-0-571-27800-8
* ↑ Cremona: An Account of the Violin-Makers and their Instruments, Friedrich Niederheitmann, 1882
* ↑ Diccionari de música i músics de Grove, tercera edició, Macmillan and Co., Londres, 1928, Vol.V, pàg. 112
* ↑ Edward Howell, Primer llibre per al violoncel Adaptat des de Romberg's School, Londres, Boosey & Co, 1879
# Gufw

Gufw és una interfície gràfica de programari lliure per a l'ufw (d'Uncomplicated FireWall, en anglès «tallafoc no complicat»).
Ubuntu 8.04 (Hardy Heron) va introduir l'ufw, l'eina de línia d'ordres que facilita la configuració dels filtres d'Iptables. Tot i això, la utilització de l'intèrpret d'ordres per interactuar amb l'ufw encara era molt complexa per als usuaris poc avesats, i per aquest motiu es va desenvolupar el Gufw. L'aplicació està desenvolupada en llenguatge Python, a més de Glade per a la seva part gràfica.
Amb el Gufw es pot prescindir d'utilitzar un terminal per utilitzar l'ufw a la línia d'ordres. D'aquesta forma se simplifica el fet d'activar o desactivar els tallafocs, afegir regles que neguin o permetin el pas de dades per determinats ports, o entre determinades adreces IP, activar el protocol IPv6, amagar l'IP a petició, o esborrar conjunts de regles creades. També es pot importar o exportar el conjunt de regles actuals, o afegir una adreça IP a bloquejar des d'un fitxer amb el següent format: Text:IP-Text.
Gufw és disponible als dipòsits de programari oficials i, per tant, la seva instal·lació es pot realitzar fàcilment amb el paquet de programari que Debian té disponible a les diferents versions mantingudes. Gufw utilitza Launchpad de Canonical per a la gestió del seu desenvolupament. Amb aquesta eina es pot fer un seguiment del desenvolupament o avisar de les fallades de programari, així com seguir el seu full de ruta i la traducció en altres idiomes.

## Referències

* ↑ «Firewall UFW» (en anglès). help.ubuntu.com. [Consulta: 3 agost 2016].
* ↑ «Gufw» (en castellà). Oficina de Seguridad del Internauta. Arxivat de l'original el 11 d’abril 2021. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ «Administración del firewall con gufw» (en castellà), 13-04-2004. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ «Cómo usar Gufw, el firewall de Linux» (en castellà). [Consulta: 3 agost 2016].
* ↑ «Paquet de programari del Gufw als dipòsits de Debian» (en anglès). debian.org. [Consulta: 3 agost 2016].
* ↑ «Gufw al Launchpad de Canonical» (en anglès). Canonical Ltd.. [Consulta: 3 agost 2016].

## Bibliografia

* Create Firewall Configurations Easily with Gufw on Ubuntu, Linux.com. Jack Wallen. april 11, 2011.

## Enllaços externs

* Gufw - Lloc web oficial
* Gufw a Launchpad (anglès)
# Corologia

La corologia és la part de la biogeografia que s'ocupa d'estudiar la distribució geogràfica dels organismes i de la determinació d'una sèrie de corotips comuns a molts d'ells.

## Corotips

La distribució geogràfica de plantes i animals pot expressar-se de manera sintètica mitjançant els corotips.
L'anàlisi comparativa de les àrees de distribució de nombrosos organismes condueix a la determinació de diversos corotips generals; és a dir, nombroses espècies (o gèneres o tàxons superiors) comparteixen una àrea de distribució similar, posem per cas, la conca mediterrània, amb el que pot definir-se el corotip "mediterrani"; tals espècies solament viuen en els territoris que circumden el Mar Mediterrani, ja que tenen unes exigències ecològiques concretes (temperatura, humitat, etc.) que els fa impossible estendre la seua àrea de distribució més enllà.
Enumeració d'alguns corotips importants
A continuació s'enumeren alguns dels corotips generals; se sobreentén que una espècie o qualsevol altre tàxon no ha de colonitzar tota l'extensió de l'àrea esmentada, però sí estar present, encara que sigui de manera discontínua en les regions indicades:
1. Holàrtic. Espècies que habiten la Regió Holàrtica (Euràsia, Àfrica al nord del desert del Sàhara i Amèrica del Nord).
1.1. Paleàrtic. Espècies que habiten la Regió Paleàrtica (Euràsia al nord de l'Himàlaia), incloent Àfrica al nord del Sàhara i Macaronèsia.
1.1.1. Euroasiàtic o Asiàtic-Europeu. Corotipo que inclou Euràsia al nord de l'Himàlaia.
1.1.2. Paleàrtic occidental. Espècies distribuïdes des Macaronèsia i nord d'Àfrica, fins als Urals, la mar Càspia i meitat nord de la península aràbiga.
1.1.3. Asiàtic o Paleàrtic oriental. Inclou Àsia a l'est del Caspi i al nord de l'Himàlaia.
1.1.4. Eurosiberià o Sibero-Europeu. Espècies repartides per Europa, Anatòlia i Sibèria, és a dir, Àsia al nord d'una línia imaginària que va des del riu Amur fins al Caspi; s'exclouen per tant les zones estepàries de l'Àsia central.
1.2. Neàrtic. Espècies distribuïdes a la Regió Neàrtica, és a dir, Amèrica del Nord fins a les muntanyes de Mèxic central.
2. Neotropical. La resta del continent americà, és a dir, la Regió Neotropical, incloent el Carib, el sud de Florida, al sud de Baixa Califòrnia i el sud de Mèxic.
# Scortum hillii

Scortum hillii és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 35 cm de llargària màxima (normalment, en fa 25) i 1 kg de pes.

## Reproducció

Té lloc al novembre quan s'esdevenen les inundacions de l'estiu, la temperatura de l'aigua és de 26-28 °C i després d'haver migrat els rius amunt durant la nit. La femella diposita 50.000 ous per kg de peix, els quals no són adhesius i tenen un diàmetre de 2,5-4.0 mm.

## Alimentació

Menja algues i musclos bentònics.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i salabrosa, demersal, potamòdrom i de clima tropical (17°S-23°S).

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Kowarsky, J. i A.H. Ross, 1981. Fish movement upstream through a central Queensland (Fitzroy river) coastal fishway. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 32(1):93-109.
* ↑ Merrick, J.R., 1980. Some aspects of the taxonomy and biology of the fish family Teraponidae. Tesi doctoral, Universitat de Sydney. 291 p.
* ↑ Allen, G.R., 1989.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Comarca de Gijón

La Comarca de Gijón (o Xixón) és una de les vuit comarques en què està dividit el Principat d'Astúries i comprèn els concejos de:
   * Carreño
   * Gijón
   * Villaviciosa
Encara que l'Estatut d'Autonomia d'Astúries preveu la divisió del territori asturià en comarques, encara no estan desenvolupades oficialment.
# El món sobre rodes

El món sobre rodes és la primera novel·la del barceloní Albert Casals i Serradó. Va ser editada el 2009 a Edicions 62 i el 2010 apareixia a la col·lecció Labutxaca.
Aquesta obra és un llibre de viatges de l'autor, que va patir una mononucleosi als cinc anys que va derivar en leucèmia i va acabar superant als vuit però el va deixar en cadira de rodes, on relata els seus periples per mig món tot sol amb l'objectiu de satisfer la seva curiositat per sobre dels condicionants de la seva malaltia. Al llibre, on es barregen les seves experiències i les reflexions dels seus diaris personals, explica com va viatjar amb un pressupost de 3 euros al dia, com va convèncer els seus pares perquè el deixessin viatjar sol i que li fessin un permís per no tenir dificultats a les duanes, les diverses històries que va viure i com va superar les dificultats que es va anar trobant. Prèviament havia fet un primer viatge amb el seu pare a Brussel·les on va aprendre tot el que era necessari per poder viatjar pel món.

## Vegeu també

* Món petit

## Referències

* ↑ «Un joven catalán en silla de ruedas recorre el mundo solo y haciendo autoestop» (en castellà). La Vanguardia, 28-03-2009.
* ↑ «En silla de ruedas y sin dinero por todo el mundo» (en castellà). El Mundo, 28-03-2009.
* ↑ «Albert Casals: "Jo els plans a llarg termini els trobo molt arriscats"». El Punt, 20-04-2009.
* ↑ «Viatja pel món sol, sense diners, i en cadira de rodes». Anoia Diari, 03-04-2009.
* ↑ «Un joven narra en ´El món sobre rodes´ sus viajes en silla de ruedas, solo y haciendo autoestop» (en castellà), 29-03-2009. [Consulta: 20 juliol 2011].
* ↑ «Un jove català en cadira de rodes recorre el món sol, sense diners i en autoestop». Diari de Girona, 28-03-2009.

## Enllaços externs

* Lloc web sobre el llibre i l'autor Arxivat 2010-04-20 a Wayback Machine.
* Entrevista a televisió amb motiu de la Marató de TV3
# Griva de Sichuan

La griva de Sichuan (Zoothera griseiceps) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc i zones rocoses amb arbusts del sud de la Xina i nord-oest del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Griva de Sichuan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Porsangerfjorden

El fiord de Porsanger (en noruec: Porsangerfjord) és un fiord del mar de Barents localitzat a la part septentrional de la península escandinava i pertany a Noruega, concretament al comtat de Finnmark.
El fiord té una longitud de 123 quilòmetres i així és el quart més gran en longitud de tota Noruega, abastant els municipis de Nordkapp, Porsáŋgu i Davvesiidda.
A la part més interna del fiord trobem la localitat de Lakselv.

## Referències

* ↑ «Porsangerfjord». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 3 març 2023].
* ↑ Askheim, Svein «Porsangerfjorden» (en noruec). Store norske leksikon [Gran lèxic noruec], 30-03-2021 [Consulta: 24 gener 2023].
# Correcció de camp pla

Correcció de camp pla (en anglès, flat field correction) és un tipus de correcció realitzada a la imatge digital obtinguda per una càmera CCD astronòmica, consistent en capturar una imatge d'un objecte amb il·luminació uniforme (la cúpula del telescopi, el cel en el crepuscle o una caixa especial dotada d'una pantalla blanca mate) i dividir la imatge original entre aquesta imatge de flat field una vegada normalitzada. Amb això s'aconsegueix corregir la imatge dels defectes introduïts per variacions en la sensibilitat píxel a píxel del CCD, vinyetatge del sistema òptic, brutícia sobre el detector, etc.
A la pràctica els astrònoms no prenen una única imatge, sinó que fan servir la mitjana d'un gran nombre d'elles (de vint a trenta o més) amb la qual cosa el soroll de lectura i altres defectes del xip es redueix enormement.
La correcció de camp pla sol ser generalment precedida per una correcció de camp fosc.

## Bibliografia

* " Astronomia planetària amb CCD ", Francisco A. Violat Bordonau, 1997, Ed Assessors Astronòmics Cacereño.
* " Manual pràctic d'Astronomia amb CCD ", David Galadí-Enríquez; Ignasi Ribas Canudas, 1998. Edicions Omega.

## Enllaços externs

* CCDs i el seu ús astronòmic Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Astrometria amb CCD Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Fotometria astronòmica amb filtres de color Arxivat 2009-02-01 a Wayback Machine.
# Scot

Scot (mitjans segle xiii) va ser un trobador genovès. La seva identitat és controvertida. Els estudiosos han suggerit la possibilitat que el seu nom complet fos Ogerio Scotto, Alberto Scotto o Scotto Scotti. Un document del 25 de setembre de 1239 menciona quatre germans de la família Scottiː Guglielmo, Corrado, Balbo i Scotto; aquest últim nom reforça la teoria que fos Scotto Scotti.
A totes les còpies de l'únic poema que ens ha arribat d'ell, el seu nom apareix amb la seva forma occitanitzada Scotz. Aquesta composició — Scotz, quals mais vos plazeria — és una tensó (i un descort) amb Bonifaci Calvo, un altre trobador de Gènova. Pot haver estat escrit abans que Calvo abandonés Gènova cap al 1250 o després del seu retorn el 1266.

## Referències

* ↑ Bertoni, 1915, p. 105.
* ↑ Bertoni, 1915, p. 106.
* ↑ Bertoni, 1915, p. 418-420.

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Bibliografia

* Bertoni, Giulio. I Trovatori d'Italia: Biografie, testi, tradizioni, note (en italià). Mòdena: Umberto Orlandini, 1915. «Reeditat per Società Multigrafica Editrice Somu el 1967»
* Jeanroy, Alfred. La poésie lyrique des troubadours (en francès). Tolosa de Llenguadoc: Privat, 1934. ISBN 978-2051016780.
# Comarca de Fisterra

La Comarca de Fisterra és una comarca de Galícia situada a la província de la Corunya. Limita amb l'oceà Atlàntic a l'oest, amb la comarca de Terra de Soneira al nord-est i la comarca de Xallas al sud-est. En formen part els municipis de:
* Cee
* Corcubión
* Dumbría
* Fisterra
* Muxía
# El Aamria

El Aamria (en àrab العامرية, al-ʿĀmriyya; en amazic ⵍⵄⴰⵎⵔⵢⵢⴰ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.454 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Encantada

«Encantada o l'Encantada» té aquests significats:
* Encantada, personatge mitològic present en tradicions orals i llegendes pròpies de diverses zones de la península ibèrica. Vegeu Dona d'aigua
* L'Encantada (cançó), cançó occitana d'estil folk de l'any 2013 del grup Nadau
* Toponímia:
** Encantada (illa), illa volcànica al golf de Califòrnia adscrita administrativament a Mexicali (Baixa Califòrnia, Mèxic)
** Encantada-Ranchito El Calaboz, concentració de població a l'estat de Texas (EUA)
** L'Encantada (Alcarràs), serra al municipi d'Alcarràs a la comarca del Segrià
** Agulla de l'Encantada, muntanya al municipi de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell
** Barranc de l'Encantada o l'Encantà, afluent del riu Serpis que naix al terme de Planes i desemboca al riu Serpis al terme municipal de Beniarrés