OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Consol Grassot

La Casa Consol Grassot és un edifici situat al carrer de Sants, 45-47 de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

Va ser projectat el 1902 per l'arquitecte Modest Feu i Estrada per a Consol Grassot.

## Descripció

Es tracta de dues finques amb entrada independent. La planta baixa, d'una alçada força considerable i evidentment superior a la de les altres plantes, permet l'obertura de ventilacions, corresponents al soterrani, en planta baixa, una a cada costat de l'entrada de veïns que, amb tota probabilitat, servien per a l'entrada de carbó. La composició de la façana ja marca la divisió en dues finques; és simètrica respecte a l'eix central que defineix la divisòria i, a cada finca, es repeteix aquest eix de simetria definit per la porteria i la tribuna de la planta principal.
A partir d'aquest punt, l'arquitecte recorregué a una sèrie de solucions compositives, on el tema decoratiu serà d'importància, que diferencien cada planta. Així, a la planta principal es col·loca un balcó corregut per a tota la planta i, destacant d'una manera potent, una tribuna. Aquesta serveix de suport a l'ampli balcó de la planta següent, balcó amb barana de ferro de barrots llisos i sense decoració. Aquests barrots contrasten fortament amb els dels balcons individuals, de planta semicircular, on hi ha unes baranes de ferro de forja absolutament treballades, que creen formes de gran interès. A la tercera planta, tot creant una imatge d'horitzontalitat i com si es tractés d'una sola finca, Modest Feu col·loca de nou un balcó corregut de poca volada, comú als dos edificis, on hi donen un total de setze obertures vuit per a cada finca i quatre per a cada pilar. Damunt de cada obertura i col·locades dintre d'una llinda, es troben les càmeres de ventilació, on la pedra artificial està força treballada i amb originalitat. S'acaba la façana amb el tancament del terrat, formant un coronament a base d'elements esglaonats, units entre ells també per baranes de ferro molt senzilles si tenim en compte el gruix i el treball de les plantes pis. Al mateix temps i també en el terrat, hi ha dos cossos -els relatius a la caixa d'ascensor i escala- la forma dels quals torna a ser esglaonada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa de Consol Grassot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Casa Consol Grassot». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Fletcher (Oklahoma)

Fletcher és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.022 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fletcher tenia 1.022 habitants, 418 habitatges, i 305 famílies. La densitat de població era de 475,4 habitants per km².
Dels 418 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 34.028 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.594 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 13.329 $. Entorn del 14% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fletcher». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fletcher». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Caluromys

Caluromys és un gènere d'opòssums de la subfamília dels caluromins. Es divideix en dos subgèneres, tres espècies i setze subespècies:

## Espècies i subespècies

* Subgènere Mallodelphys
** Opòssum llanós de Derby, Caluromys derbianus
*** Caluromys derbianus aztecus
*** Caluromys derbianus centralis
*** Caluromys derbianus derbianus
*** Caluromys derbianus fervidus
*** Caluromys derbianus nauticus
*** Caluromys derbianus pallidus
** Opòssum llanós comú, Caluromys lanatus
*** Caluromys lanatus cicur
*** Caluromys lanatus lanatus
*** Caluromys lanatus nattereri
*** Caluromys lanatus ochropus
*** Caluromys lanatus orntus
*** Caluromys lanatus vitalinus
* Subgènere Caluromys
** Opòssum llanós groc, Caluromys philander
*** Caluromys philander affinis
*** Caluromys philander dichurus
*** Caluromys philander philander
*** Caluromys philander trinitatis

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 3–4. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Krajná Bystrá

Krajná Bystrá és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1618.
# Chilandrus

Chilandrus és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Chilandrus chrysistes, que es troba a l'Índia (Madras).

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 27 gener 2019].
* ↑ Bleszynski, S., 1970: New genera and species of tropical Crambinae (Studies of the Crambinae: Lepidoptera: Pyralidae: Part 48). Tijdschrift voor Entomologie 113 (1): 1-26.
# Olimpió

Olimpió (en llatí Olympion, en grec antic ̓Ολυμπίων) fou un polític il·liri del segle ii aC.
El rei Gentius d'Il·líria el va enviar com a ambaixador davant del rei Perseu de Macedònia cap al final de la guerra entre el Regne de Macedònia i els romans, el 168 aC. L'esmenten Polibi (Històries xxix. 2,3) i Titus Livi (Ab Urbe Condita XLIV. 23).

## Referències

* ↑ Polybius. Le storie di Polibio da Megalopoli volgarizzate sul testo greco dello Schweighauser e corredate di note [da] I. Kohen. Unione tipografico-editrice torinese, 1857, p. 256–.
* ↑ Le storie di Polibio da Megalopoli, volgarizzate sul testo greco dello Schweighauser e corredate di note dal dottore I. Kohen da Trieste. coi tipi di Paolo Andrea Molina, 1842, p. 7–.
* ↑ Olympion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 23
* ↑ Titus Livius. Historiarum ab urbe condita libri qui extant triginta quinque: Cum universae historiae Epitomis a C. Sigonio emendatis, 1566, p. 5–.
# Cridaner de coroneta bruna

El cridaner de coroneta bruna (Pomatostomus superciliosus) és un ocell de la família dels pomatostòmids que viu en zones àrides i boscos d'eucaliptus de la meitat sud d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «White-browed Babbler (Pomatostomus superciliosus)» (en anglès). Handbook of the Birds of the World Alive. [Consulta: 7 desembre 2014].
# Rebeca Quintáns López

Rebeca Quintáns López (Arzúa, Corunya, 1964) és una periodista, escriptora de recerca i professora gallega.
És llicenciada en Filologia Hispànica per la Universitat de Santiago de Compostel·la. Es va doctorar en Periodisme per la Universitat Complutense de Madrid amb una tesi sobre l'anàlisi del discurs de Joan Carles I.
El seu primer llibre, Un Rey golpe a golpe, es va publicar a l'editorial Ardi Beltza sota el pseudònim de Patricia Sverlo per motius de seguretat. Va ser una continuació de la recerca realitzada per a la seva tesi doctoral, que en paraules de l'autora: «hi havia tant contrast entre la veritat de la figura de Joan Carles i la imatge creada als mitjans de comunicació durant la Transició que jo estava desitjant explicar tot això».
Com a periodista ha escrit a diversos mitjans tant convencionals (Interviú, Tiempo, El Semanal o El Correo Gallego entre altres) com a alternatius (Ardi Beltza, Kale Gorria, El Otro País, No a la Guerra o Diagonal). També és professora d'ensenyament secundari i ha treballat com a professora associada a la Facultat de Ciències de la Informació de la Universitat Complutense de Madrid.
El 2016 va publicar Juan Carlos I: la biografía sin silencios, una ampliació actualitzada de la trajectòria del rei emèrit a la qual repassa diferents aspectes de la seva vida no tractats pels mitjans convencionals.

## Llibres

* Un Rey golpe a golpe. Biografía no autorizada de Juan Carlos de Borbón (2000). Sota el pseudònim de Patricia Sverlo
* Gran Hermano: el precio de la dignidad (2000). Amb Andrés Sánchez Díaz
* Juan Carlos I: la biografía sin silencios (2016)

## Referències

* ↑ Garcia, Iván «Rebeca Quintans | Periodista y escritora». La Nueva España, 22-07-2016.
* 1 2 Serrano, Sara «Rebeca Quintans: "El 23-F consiguió su objetivo, el fracaso es relativo"» (en castellà). Público, 04-12-2016.
* ↑ Aranzadi, Unai «"Para hablar del libro, salíamos de la redacción y le quitábamos la batería a los teléfonos móviles». Público, 14-07-2014.
* ↑ Coria, Javier «Rebeca Quintans: “El rey emérito fue un colaborador necesario del 23 F”». Revista Rambla, 19-06-2016.
* ↑ Extret del llibre: «Prólogo». A: InfoLibre. ‘Juan Carlos I, la biografía sin silencios' (en castellà), 1 de maig de 2016.
* ↑ Maroto, Voro «"No hay libertad de expresión en España para informar sobre la monarquía"» (en castellà). El Diario, 04-11-2016.
* ↑ Sverlo, Patricia. Un Rey golpe a golpe. Biografía no autorizada de Juan Carlos de Borbón. Ardi Beltza, 2000. ISBN 978-84-95659-10-1.
* ↑ Sánchez Díaz, Andrés; Quintáns, Rebeca. Gran Hermano : el precio de la dignidad. Arakatzen, 2000. ISBN 978-84-931197-5-1.
* ↑ Nerín, Gustau «Entrevista a Rebeca Quintáns sobre Joan Carles I». El Nacional, 05-01-2018 [Consulta: 30 gener 2019].
# Casa Cooperativa (la Pobla de Segur)

La Casa Cooperativa és una obra de la Pobla de Segur (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic edifici entre mitgeres, enlairat a sobre del turó del Nucli Antic, amb façanes a la ribera del Flamicell i al carrer Major. Té celler i tres plantes d'alçada. La façana posterior té una terrassa sobre dues arcades medievals. La façana principal forma un senzill conjunt barroc amb el portal dovellat al centre i balcons a la planta noble que desplacen l'eix, degut a les successives reformes. L'última planta, amb tres petites finestres està rematada per un ràfec amb mènsules i cornises que amaguen la coberta.

## Història

És una de les quatre primeres cases del vell assentament de la Pobla de Segur, després del desplaçament del nucli del Pui de Sant Miquel. La data és semblant a les cases del costat.

## Referències

* 1 2 «Casa Cooperativa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Fletcher (Ohio)

Fletcher és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 510 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fletcher tenia 510 habitants, 189 habitatges, i 144 famílies. La densitat de població era de 635,2 habitants per km².
Dels 189 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,4% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.583 $ i la renda mediana per família de 45.179 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.458 $ mentre que les dones 26.125 $. La renda per capita de la població era de 19.538 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fletcher». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fletcher». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Bultaco Sherpa

«Bultaco Sherpa» té aquests significats:
* Bultaco Sherpa N, motocicleta rural llançada per Bultaco el 1960
* Bultaco Sherpa S, motocicleta de motocròs llançada per Bultaco el 1960
* Bultaco Sherpa T, motocicleta de trial llançada per Bultaco a finals de 1964
# Chilarchaea

Chilarchaea és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels mecismauquènids (Mecysmaucheniidae). Fou descrit per primera vegada l'any 1984 per Forster & Platnick.
Segons el World Spider Catalog amb data de desembre de 2018, només té una espècie: Chilarchaea quellon. Viu a Xile i Argentina.

## Referències

* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Chilarchaea Forster & Platnick, 1984 en la família Mecysmaucheniidae +base de dades
* 1 2 Forster, R. R. & Platnick, N. I. (1984). A review of the archaeid spiders and their relatives, with notes on the limits of the superfamily Palpimanoidea (Arachnida, Araneae). Bulletin of the American Museum of Natural History 178: 1-106.

## Enllaços externs

* Chilarchaea a Animal Diversity Web (anglès)
# Dafneu

Dafneu (en llatí Daphnaeus, en grec antic Δαφναῖος) fou un polític siracusà, un dels caps del partit popular a la ciutat després de la mort de Diocles cap a l'any 408 aC.
Va ser nomenat comandant en cap de les tropes enviades en ajut d'Agrigent assetjada pels cartaginesos l'any 406 aC i va derrotar a un contingent enviat per Himilcó però no va poder impedir la caiguda d'Agrigent i es va fer impopular. Va ser destituït junt amb altres generals per una moció de Dionisi que una mica més tard va assumir el títol de comandant suprem i va reunir una assemblea on va demanar l'execució de Dafneu juntament amb la del seu company Demarc. Segons Aristòtil, la seva fortuna s'havia convertit en objecte d'enveja, i Dionís la va confiscar.

## Referències

* ↑ Daphnaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 938-939
# Casba d'Alger

La Casba (àrab: قصبة, qaṣba, ‘ciutadella’, ‘alcassaba’) és la ciutadella d'Alger, a Algèria, i el barri històric que l'envolta. És un tipus únic de medina, una ciutat islàmica, situada a la costa de la Mediterrània.
La Casba es fundà sobre les ruïnes de l'antiga Icosim. Era una petita ciutat que, construïda sobre un turó, s'endinsava a la mar dividida en dues parts: la ciutat alta i la baixa. S'hi troben mesquites i edificis del segle xvii i, especialment, les tres grans mesquites de la ciutat d'Alger: la Mesquita de Ketchaoua, del 1794, flanquejada per dos minarets, la Mesquita nova, construïda el 1660, durant la regència otomana, i la Gran Mesquita d'Alger, la més antiga d'Alger, de la fi del segle xvii. De la Casba algeriana en són característics els carrers en laberint.
La Casba tingué un paper crucial durant la Guerra per la Independència d'Algèria (1954–1962): fou el focus de la insurrecció planejada pel Front d'Alliberament Nacional (FLN), els donà un lloc segur per a planejar i executar atacs contra les autoritats opressores franceses i els agents de l'ordre públic. Amb la finalitat de contrarestar els atacs, els francesos s'hagueren de centrar específicament en la Casba.
Fou incorporada en la llista de Patrimoni de la Humanitat de la Unesco al 1992.
Com informà Reuters l'agost del 2008, la Casba es troba en estat d'abandó i algunes zones en perill d'ensulsiada.

## Referències

* ↑ «casba». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 16 agost 2024]
* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «قصب». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ «Construirán la tercera mezquita más grande del mundo en Argel» (en castellà). Webarchive, 24-01-2008. Arxivat de l'original el 2009-02-12 [Consulta: 15 agost 2024].
* ↑ «list» (en anglès). [Consulta: 15 agost 2024].
* ↑ Maclean, William «REUTERS, William Maclean, 31 d'agost de 2008». Reuters.com, 01-09-2008 [Consulta: 19 juny 2010].
# Eunereis longissima

Eunereis longissima és una espècie d'anèl·lid poliquet de l'ordre dels fil·lodòcides. Te un cos prim de 50 cm de llargada. El cap té dos palps ovoides, cadascun amb dues estructures terminals en forma de botó. Entre aquests té dues antenes curtes i en la superfície dorsal dos parells d'ulls. La seva probòscide té un parell de grans mandíbules quitinoses dentades. Als costats del cap té quatre parells de llargs tentacles. El seu color és blau grisenc o rosat.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Eunereis longissima (Johnston, 1840)» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «Astrurnatura: Eunereis longissima» (en castellà). [Consulta: 7 febrer 2021].
# Bultaco Speedway

La Bultaco Speedway fou un prototip de motocicleta de Speedway que desenvoluparen a Mallorca cap a 1972 el pilot anglès Reg Luckhurst i el promotor australià Ian Hoskins, amb el suport de Bultaco. Luckhurst i Hoskins s'havien traslladat a Palma per a promoure-hi les curses de Speedway i, amb aquesta finalitat, varen produir una sèrie de 12 motocicletes amb xassís fet a Anglaterra i motor de Bultaco Pursang de 250 cc. Tot i que ambdós emprenedors varen organitzar diverses curses de Speedway en una pista de cendra habilitada a l'Hipòdrom de Son Pardo, la manca de tradició d'aquesta modalitat a l'illa posà fi a la iniciativa ben aviat.

## Notes

* ↑ El total d'unitats produïdes va ser de 20 segons unes altres fonts.

## Referències

* ↑ «Who is Ian Hoskins?» (en anglès). speedwayplus.com. [Consulta: 12 abril 2017].
* ↑ «Bultaco Speedway» (en castellà). dailymotos.com. [Consulta: 12 abril 2017].
* ↑ «Bultaco Speedway 250 - 250 cc» (en castellà). lamaneta.org. [Consulta: 12 abril 2017].
* ↑ «Prototipos “Bultaco”. Motocicletas Bultaco que no salieron en serie» (en castellà). documents.tips. Blackstarsystem - Motocicleta Clásica. [Consulta: 15 març 2017].

## Enllaços externs

* Article sobre les Bultaco de Speedway al Web artsvalua.com (castellà)
* Vídeo d'un exemplar de Bultaco Speedway
# Kumí

Àhmad Ibrahim Hussayn Qumí fou un historiador persa nascut a Qom el 18 de maig de 1546. Mort en data desconeguda posterior a 1597.
Va escriure principalment tres obres:
* Madjma (o Tadhkirat) al-xuara-yi Abbasi, no conservada, una antologia sobre savis i poetes
* Khulasat al-tawarik, crònica dels safàvides en cinc volums dels que només se'n conserva un, font essencial per a la història dels safàvides, escrita vers 1587-1592
* Gulistan hunar, tractat sobre cal·lígrafs i pintors, escrit vers 1597.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 379-380
# Comtat de Wexford

El comtat de Wexford (gaèlic irlandès Loch Garman) és un comtat de la província de Leinster (República d'Irlanda). El comtat porta el nom de la seva capital, Wexford, fundada pels vikings amb el nom de Vestfjord (Fiord Occidental). Limita al nord amb el comtat de Wicklow i a l'oest amb el comtat de Kilkenny i amb el comtat de Carlow.

## Ciutats i viles

* Adamstown
* Arthurstown
* Ballycanew
* Ballycullane
* Ballyedmond
* Ballyfad
* Ballygarrett
* Ballyhack
* Ballymitty
* Ballywilliam
* Bannow
* Blackwater
* Bree
* Bridgetown
* Broadway
* Bunclody
* Camolin
* Campile
* Castlebridge
* Castletown
* Cleariestown
* Clohamon
* Clonroche
* Coolgreany
* Courtown
* Craanford
* Crossabeg
* Cullenstown
* Curracloe
* Duncannon
* Duncormick
* Enniscorthy
* Ferns
* Fethard-on-Sea
* Foulkesmill
* Gorey
* Hollyfort
* Inch
* Killinierin
* Kilmore
* Kilmore Quay
* Kilmuckridge
* Kiltealy
* Monamolin
* Monaseed
* Murrintown
* Monageer
* Monbeg
* Newbawn
* New Ross
* Oulart
* Oylegate
* Poulpeasty
* Rathangan
* Rosslare
* Rosslare Harbour
* Raheen
* Rathnure
* Saltmills
* Taghmon
* Watch House Village
* Wellingtonbridge
* Wexford

## Personatges il·lustres

* Colm Tóibín, escriptor
* De Dunganstown eren els avantpassats de la família del president John Fitzgerald Kennedy.

## Bibliografia

* Byrne, Francis J. Irish Kings and High Kings. Dublin, 1973–2001
* Carlyle, Thomas. "Oliver Cromwell's Letters and Speeches". Vol. 1. Nova York: Wiley & Putnam, 1845
* Cambrensis, Giraldus. Expugnatio Hibernica - The Conquest of Ireland. Dublin: R.I.A., 1978
* Colfer, Billy. The County of Wexford. County Wexford: Foillsitheoirí Cois Sláine, n.d. - 1980 or 1981.
* Furlong, Nicholas. A History of County Wexford. Dublin: Gill & MacMillan, 2003. ISBN 0-7171-3461-X
* Furlong, Nicholas and John Hayes. County Wexford in the Rare Oul' Times Vol. IV. 1910-1924. Wexford: Old Distillery Press, 2005. ISBN 0-9512812-3-2
* Ordnance Survey Ireland (OSi). Discovery Series 77 - Co Wexford (part). Scale 1: 50,000. Dublin: OSI, Phoenix Park, 1997. ISBN 0-904996-71-9
* The Times Atlas of the World – Reference Edition. London: Times Books, 1995-2002. ISBN 0-00-712400-7
* Whelan, K.(ed) & W. Nolan (assoc. ed.). Wexford: History and Society. Dublin: Geography Publications, 1987

## Enllaços externs

* County Council website
* Mapa del comtat de finals del segle XIX Arxivat 2008-10-04 a Wayback Machine.
# Ofiògenes

Els ofiògenes (grec antic: Ὀφιογενεῖς) van ser una família grega originària de Pàrion, a Mísia, per bé que Plini els situa a l'illa de Xipre.
El seu nom és derivat del grec antic Όφειος γένος 'de la raça de les serps', i els fa parents de les serps. En aquesta família només els homes, i no les dones, eren famosos per la seva capacitat per a guarir les mossegades dels escurçons i les serps verinoses només amb el tacte de les mans. Una altra característica, diu Plini, era l'olor que desprenien, una olor selvàtica, que es percebia millor a la primavera. La seva suor i la seva saliva també tenien efectes curatius. Un text de Plini deixa constància d'un escrit de Varró que deia que a l'Hel·lespont s'usava la saliva dels ofiògenes contra la mossegada de les serps.
Els ofiògenes atreien primer sobre ells mateixos la taca lívida que deixa la picadura, calmant així el dolor i la inflamació. Els mitògrafs diuen que l'avantpassat d'aquesta família era una serp que es va transformar en home, però Estrabó creu que aquest avantpassat podia ser un membre de la tribu africana dels psils, que també tenien aquest do. Plini és l'únic que cita el nom d'un membre d'aquesta família, Evègones, que va ser ambaixador a Roma i va ser utilitzat pels cònsols com a experiment. El van introduir dins d'un barril ple de serps, que, davant la sorpresa de tots els presents, li van llepar tot el cos sense fer-li mal.

## Referències

* 1 2 3 Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 227. ISBN 8481641618.
* 1 2 3 Plini el Vell. Naturalis Historia, XXVIII, 30 i VII, 13
* ↑ Smith, William (ed.). «Parium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 abril 2021].