OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Beure aigua del mar

Beure aigua del mar com a remei terapèutic és una pràctica que es remunta al segle XIX: René Quinton, que va assimilar aquest compost al plasma intracel·lular i li va atribuir diverses propietats curatives. Malgrat que al segle XXI ha tornat a prendre protagonisme, aquesta pràctica no ha demostrat cap mena de benefici terapèutic i, addicionalment, pot resultar perillosa a causa de la contaminació per bacteris fecals. Defensors d'aquesta pràctica són Laureano Domínguez, Francisco García-Donas o Ángel Gracia, que l'inclou en la seva dieta del dofí.

## Base científica

Està demostrat que el cos necessita aigua i necessita sals però això no fa que beure aigua de la mar sigui el més adequat. No s'ha demostrat cap de les suposades propietats teurapèutiques que se li atribueixen.
Ni tan sols es recomana beure aigua de la mar en situacions de supervivència. Beure aigua de mar per mantenir la hidratació és contraproduent; s'ha d'excretar més aigua per eliminar la sal (a través de l'orina) que la quantitat d'aigua obtinguda a partir de l'aigua marina. Els manuals de supervivència desaconsellen repetidament el consum d'agua de la mar. Un resum de 163 viatges de salvament va estimar el risc de mort al 39% per a aquells que van beure aigua de mar, en comparació amb el 3% per a aquells que no ho van fer. L'efecte de la ingesta d'aigua salada a les rates confirma els efectes negatius de consumir aigua de mar quan hi ha deshidratació.

## Referències

* 1 2 3 https://elcomidista.elpais.com/elcomidista/2014/04/04/articulo/1396587600_139658.html
* 1 2 https://www.eldiario.es/consumoclaro/por_derecho/Agua-mar-beneficios-medicos_0_684531935.html
* ↑ https://blogs.20minutos.es/el-nutricionista-de-la-general/2013/07/23/puedo-beber-agua-de-mar-tiene-algun-beneficio-parte-i/
* ↑ http://www.lavanguardia.com/vivo/20180206/44471771779/agua-mar-saludable.html
* ↑ «Can humans drink seawater?». National Ocean Service (NOAA).
* ↑ «29». A: Shipboard Medicine [Consulta: 17 octubre 2010]. Arxivat 12 August 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Etzion, Z.; Yagil, R. «Metabolic effects in rats drinking increasing concentrations of seawater.». Comp Biochem Physiol A., 86, 1, 1987, pàg. 49–55. DOI: 10.1016/0300-9629(87)90275-1. PMID: 2881655.

## Enllaços externs

* http://www.hablandodeciencia.com/articulos/2014/09/29/el-timo-del-consumo-de-agua-de-mar/ Arxivat 2018-05-05 a Wayback Machine.
# Pastitx

Un pastitx és una obra artística creada conscientment seguint l'estil o tema d'una obra anterior, a manera d'homenatge, de demostració de virtuosisme o d'exercici. Inclou la fanfiction i determinades paròdies. A l'Edat antiga i mitjana era la manera habitual d'aprendre a escriure, només amb el concepte d'originalitat del Romanticisme va devaluar-se críticament. La intertextualitat postmoderna l'ha tornat a posar de moda, tant pel que fa a la barreja de gèneres i tons en una mateixa obra com per a la reescriptura de clàssics i obres anteriors, en la línia del remake del cinema.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.154. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
# John Owen Dominis

John Owen Dominis (10 de març de 1832 - 27 d'agost de 1881) fou un militar estatunidenc que aconseguí ser príncep consort del Regne de Hawaii a causa del seu matrimoni amb l'última monarca Lili'uokalani.
Fill del Capità John Dominis, de procedència Dàlmata, i de la seva esposa Mary, filla d'Owen Jones, de Boston (Massachusetts). Tingué dues germanes més grans que ell, Mary Elizabeth i Frances Ann.
Realitzà la carrera militar, i el seu grau corresponent era el de tinent general.
El 16 de setembre de 1862 es va casar amb la llavors princesa hereva de Hawaii, Lili'uokalani. Fou governador reial d'Oahu i Maui. No tingueren descendència legítima i l'hereva de la reina Lili'uokalani fou la seva neboda Victoria Ka'iulani.
John tingué un fill, John Aimoku Dominis, amb la criada de la seva dona Mary Purdy 'Aimoku, nascut el 9 de gener de 1883. Es va casar amb Sybil McInerny i va tenir fills. Van continuar vivint al Washington Place fins que Liliʻuokalani va morir l'11 de novembre de 1917.
Fou ajudant de camp del rei David Kalakaua entre 1863 i 1874.

## Distincions honorífiques

* Cavaller Gran Creu de la Reial Orde de Kamehameha I. Regne de Hawaii.
* Cavaller Gran Creu de la Reial Orde de Kalakaua I. Regne de Hawaii.
* Cavaller Gran Creu de l'Orde de la Corona. Tailàndia.
* Cavaller Gran Creu de la Reial Orde de la Corona de Hawaii. Regne de Hawaii.
* Cavaller Gran Creu de la Imperial Francesc Josep. Imperi Austrohongarès.
* Cavaller Gran Creu de la Reial Orde d'Isabel la Catòlica. Regne d'Espanya.
* Cavaller Gran Creu de la Reial Ordre de l'Estel d'Oceania. Regne de Hawaii.
* Cavaller Gran Creu de l'Orde del Sol Naixent. Imperi Japonès.
* Cavaller Gran Cordó de la Suprema Orde del Crisantem. Imperi Japonès.

## Referències

* ↑ David W. Forbes. Hawaiian national bibliography, 1780-1900. 4. University of Hawaii Press, 2003, p. 393. ISBN 0824826361.
* ↑ Royal Ark
* ↑ «Oahu Marriages 1911-1929». Hawaii State Archives. [Consulta: 6 octubre 2009].
* ↑ Helena G. Allen. The betrayal of Liliuokalani, last Queen of Hawaii, 1838-1917. A.H. Clark Co., 1982. ISBN 978-0935180893.
# Gol olímpic

Un gol olímpic és una anotació poc comuna del futbol. Succeeix quan la pilota colpejada des del córner entra directament a la porteria sense que toqui cap jugador.
Aquest tipus d'anotació rep el seu nom del gol marcat per l'argentí Cesàreo Onzari a la flamant campiona de futbol olímpic, Uruguai, en el minut 15 de joc del partit amistós jugat el 2 d'octubre del 1924, que guanyà Argentina per 2-1.
En la història dels mundials de futbol l'únic gol olímpic marcat fou obra del colombià Marcos Coll en l'empat de Colòmbia 4-4 devant de l'URSS durant el Mundial de Xile del 1962. El gol fou el 4-2 parcial en el compromís, marcat al minut 68 del joc.

## Referències

* ↑ «Reglas del Juego 2008-2009, pág. 49, El saque de esquina». International Football Association Board. Arxivat de l'original el 2009-01-26. [Consulta: 11 setembre 2010].
Viccionari
# Jocs Asiàtics de 1974

Els Jocs Asiàtics de 1974 es van celebrar de l'1 de setembre al 16 de setembre de 1974 a Teheran, Iran.
El Complex Esportiu Azadi fou construït per als Jocs. Per primer cop se celebraren a un país de l'Orient Mitjà. Van participar-hi més de 3 mil atletes de 25 països.
Esgrima, gimnàstica i basquetbol femení foren inclosos com a nous esports. Alguns països àrabs, Pakistan, la República Popular de la Xina i Corea del Nord refusaren competir amb Israel en tennis, esgrima, basquetbol i Futbol. Abans d'iniciar els Jocs es decidí expulsar a la República de la Xina (Taiwan) i acceptar l'entrada de la República Popular de la Xina.

## Esports

| Atletisme Bàdminton Basquetbol Boxa Ciclisme Esgrima Futbol Gimnàstica | Hoquei sobre herba Tir olímpic Natació Tennis de taula Tennis Voleibol Halterofília Lluita |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 75 | 49 | 51 | 175 |
| 2 | Iran | 36 | 28 | 17 | 81 |
| 3 | R.P. de la Xina | 32 | 46 | 27 | 106 |
| 4 | South Korea | 16 | 26 | 15 | 57 |
| 5 | Indonèsia | 15 | 14 | 17 | 46 |
| 6 | Israel | 7 | 4 | 8 | 19 |
| 7 | Índia | 4 | 12 | 12 | 28 |
| 8 | Tailàndia | 4 | 2 | 8 | 14 |
| 9 | North Korea | 3 | 4 | 4 | 11 |
| 10 | Mongolia | 2 | 5 | 8 | 15 |
| 11 | Pakistan | 2 | 0 | 7 | 9 |
| 12 | Sri Lanka | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 13 | Singapur | 1 | 3 | 7 | 11 |
| 14 | Iraq | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 15 | Filipines | 0 | 2 | 11 | 13 |
| 16 | Malàisia | 0 | 1 | 5 | 6 |
| 17 | Myanmar | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 18 | Kuwait | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 19 | Afghanistan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 186 | 185 | 192 | 563 |
# Ciruelos

Ciruelos és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Aranjuez en la província de Madrid i Ocaña i Yepes a la de Toledo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 329 | 328 | 342 | 337 | 363 | 367 | 379 | 397 | 423 | 494 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Eulogio Jiménez Hontalba | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Gregorio Ampudia Ampudia | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Victorio Huerta García-Suelto | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Victorio Huerta García-Suelto | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Victorio Huerta García-Suelto | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Juan Manuel García-Esteban Serrano | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Juan Manuel García-Esteban Serrano | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Juan Manuel García-Esteban Serrano | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Cisitalia

Consorzio Industriale Sportive Italia normalment anomenada Cisitalia és un constructor italià de cotxes que va arribar a construir monoplaces per disputar curses a la Fórmula 1.

## Història

Cisitalia va ser fundada el 1946 per Piero Dusio, i va establir la seu a Torí. El seu primer cotxe va ser el D46, que van anar evolucionant fins a construir el Cisitalia 202,cotxe amb el que van competir a la F1 i en moltes altres proves.

## A la F1

A les temporades 1952 i 1953 el campionat de Fórmula 1 i de Fórmula 2 va ser el mateix, disputant alhora les curses per aconseguir més monoplaces corrent i per tant, més espectacle. Això va fer que fabricants petits d'automòbils fessin el pas cap a competir a la F1, sent Cisitalia un d'ells.
Va haver-hi presència de cotxes Cisitalia només a una prova de la Fórmula 1, el GP d'Itàlia de la temporada 1952.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Pilot | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1952 | Piero Dusio | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR | ALE | HOL | ITA NVQ | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Enllaços externs

* Cisitalia Museum
* Museum of Modern Art New York
* Cisitalia Club dels Estats Units
# Confederació Brasilera de Futbol

El futbol brasiler és dirigit per la Confederació Brasilera de Futbol (CBF) (en portuguès: Confederação Brasileira de Futebol). És membre de la FIFA i és membre de la CONMEBOL.
La Confederació Brasilera de Futbol va ser fundada el 20 d'agost de 1914 amb el nom de Confederação Brasileira de Desportos (CBD). El seu primer president fou Álvaro Zamith. És l'encarregada d'organitzar les competicions brasileres de futbol de caràcter nacional, com el campionat brasiler de futbol o la Copa do Brasil. Per sota té un munt de federacions estatals encarregades d'organitzar els campionats estatals. També controla la selecció brasilera de futbol, tant masculina com femenina. Té la seu al barri de Barra da Tijuca a la ciutat de Rio de Janeiro.

## Presidents

* Álvaro Zamith (1915 - 1916)
* Arnaldo Guinle (1916 - 1920)
* Ariovisto de Almeida Rego (1920 - 1921)
* Oswaldo Gomes (1921 - 1924)
* Ariovisto de Almeida Rego (1924 - 1924)
* Wladimir Bernades (1924 - 1924)
* Oscar Rodrigues da Costa (1924 - 1927)
* Renato Pacheco (1927 - 1933)
* Álvaro Catão (1933 - 1936)
* Luiz Aranha (1936 - 1943)
* Rivadávia Correa Meyer (1943 - 1955)
* Sylvio Correa Pacheco (1955 - 1958)
* João Havelange (1958 - 1975)
* Heleno de Barros Nunes (1975 - 1980)
* Giulite Coutinho (1980 - 1986)
* Otávio Pinto Guimarães (1986 - 1989)
* Ricardo Terra Teixeira (1989 - 2012)
* José Maria Marin (2012 - 2015)
* Marco Polo del Nero (2015 - 2017)
* Antonio Carlos Nunes de Lima (2017 - 2019)
* Rogério Langanke Caboclo (2019 - 2023)

## Vegeu també

* El futbol al Brasil
* Selecció de futbol de Brasil

## Enllaços externs

* Web de la Confederació Brasilera de Futbol Arxivat 2006-09-06 a Wayback Machine.
# Companyia de Treballadors Estrangers

Les Compagnies de Travailleurs Étrangers (CTE) van ser constituïdes el 12 d'abril del 1939 a França pel govern Daladier davant l'eventualitat de la guerra. El decret proposava prestacions en forma de treball, als estrangers beneficiaris del dret d'asil d'entre vint i quaranta-vuit anys, en lloc del servei militar obligatori dels francesos. Tenia la mateixa durada i eren compostes per 250 homes dirigides per un oficial francès.
En un inici 20.000 antics milicians republicans espanyols s'hi van acollir voluntàriament. En esclatar la Segona Guerra Mundial les autoritats franceses van oferir als internats dels camps de refugiats del sud de França retornar a l'Espanya franquista, allistar-se a la Légion étrangère o incorporar-se a les CTE. Davant l'alternativa, 55.000 exiliats s'hi van integrar de manera més o menys voluntària.
Refugiats catalans de la Guerra Civil espanyola van constituir els primers contingents de les CTE destinats per l'exèrcit francès als treballs a la rereguarda, entre altres el reforçament de la Línia Maginot i de la frontera italiana.
Amb l'armistici i la desmobilització, el govern de Vichy va convertir les CTE en Groupements de Travailleurs Étrangers-GTE (27 de setembre del 1940).

## Vegeu també

* Camps de concentració francesos
# Corc del blat

El corc del blat, cuc o poll del blat (Sitophilus granarius) és una espècie de coleòpter polífag de la família dels drioftòrids. Viu a les cariopsis de cereals emmagatzemats, com el blat de moro, el blat, l'ordi, el sorgo i altres i de vegades també en pseudocereals i faves. És molt semblant a Sitophilus oryzae (corc de l'arròs). Rep el nom de papalló dels cereals, quan és alat.

## Descripció i cicle biològic

L'adult és un petit escarabat, incapaç de volar, d'uns 2,5 mil·límetres. La femella pon un ou per cariopsi, i segella el forat amb una substància gelatinosa. Aquests forats tapats són fàcils de reconèixer amb una lupa. Després de quatre dies, la larva àpoda neix i es desenvolupa durant 17 dies fins a l'estadi de pupa (huit dies) dins del gra: l'adult mai no serà doncs més gran que la mida del seu hoste. Després d'uns dies, l'adult surt si la temperatura és superior als 13 °C i cerca parella. Cada femella pot pondre entre 100 i 150 ous, però només esdevé activa quan la temperatura és superior als 25 °C. En bones circumstàncies, els corcs adults poden viure fins a vuit mesos i en una vida, una parella pot obtenir 6000 descendents.

## Plaga i tractament

Pel comerç del gra, l'escarabat originari d'Orient Mitjà s'ha dispersat arreu al món, excepte a les zones tropicals, un clima que no supporta gaire bé. A més de contaminar les provisions, quan són nombroses fan pujar la temperatura i la humitat i creen condicions ideals per a plagues secundàries d'àcars i fongs. La contaminació amb corc de blat pot conduir a pèrdues importants, com que no hi ha cap remei curatiu altre que destruir tot el gra contaminat. El més important és la higiene, el compartimentar en recipient petits, el control de la temperatura i de la humitat, l'ús de recipients durs que no poden rosegar. Es desenvolupen mètodes de control com pesticides, aromes repel·lents i control biològic, però com que és un producte alimentari, cada tractament que pogués deixar residus tòxic, queda problemàtic.
Des de la nit del temps, el corc del blat ha sigut una plaga temuda, ja que destrueix tant la capacitat germinadora que el valor alimentari del blat. Experiments arqueològics van examinar que van ser els factors en les sitges tradicionals que contribuïen a una bona conservació sense l'equipament tècnic d'avui. Segons el tipus i la zona, s'hi podia crear un ambient pobre en oxigen i amb temperatures i grau d'humitat desfavorables als desenvolupament de les plagues.

## Referències

* ↑ Barberà, Claudi. «Corc del blat». A: Léxic de les plagues i malalties dels conreus de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1998, p. 35. ISBN 9788472834231.
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ DCVB
* ↑ Miret i Mestre, Josep «L'experimentació sobre sitges tradicionals. Aportacions de l'arqueologia i de l'agronomia». Revista d'arqueologia de ponent, 2008, pàg. 217-240.
# Compilació anticipada

En informàtica, la compilació anticipada (amb acrònim anglès, compilació AOT) és l'acte de compilar un llenguatge de programació (sovint) de nivell superior en un llenguatge (sovint) de nivell inferior abans de l'execució d'un programa, normalment en temps de compilació, per reduir la quantitat de treball que cal dur a terme en temps d'execució.
Molt sovint, s'associa amb l'acte de compilar un llenguatge de programació de nivell superior com C o C++, o una representació intermèdia com Java bytecode o .NET Framework Common Intermediate Language (CIL) en un codi màquina natiu (depenent del sistema) de manera que el fitxer binari resultant es pugui executar de manera nativa, igual que un compilador natiu estàndard . Quan s'utilitza en aquest context específic, sovint es veu com el contrari de la compilació just-in-time (JIT).
Parlant de manera més general, els idiomes de destinació d'una compilació AOT no són necessàriament específics del codi de màquina natiu, sinó que es defineixen de manera més aviat arbitrària. Alguns articles acadèmics utilitzen aquesta paraula per significar l'acte de compilar el bytecode Java a C o el moment en què es realitza el pipeline d'optimització. Un projecte acadèmic utilitza aquesta paraula per significar l'acte de compilar prèviament JavaScript a un IR optimitzat depenent de la màquina per a V8 (motor JavaScript) i a un bytecode independent de la màquina per a JavaScriptCore. Algunes implementacions de llenguatge industrial (p Clojure i el motor de JavaScript d'Hermes) utilitzen aquesta paraula per significar l'acte de compilar prèviament l'idioma font a un bytecode específic de VM. Angular (marc web) utilitza aquesta paraula per significar convertir la seva plantilla HTML i TypeScript a JavaScript.

## Referències

* ↑ Jung, Dong-Heon; Park, Jong Kuk; Bae, Sung-Hwan; Lee, Jaemok; Moon, Soo-Mook Proceedings of the 6th ACM & IEEE International Conference on Embedded Software [Seoul, Korea], 22-10-2006, pàg. 188–194. DOI: 10.1145/1176887.1176915.
* ↑ Chambers, Craig Proceedings of the 2002 ACM SIGPLAN Workshop on Partial Evaluation and Semantics-based Program Manipulation [Portland, Oregon], 14-01-2002, pàg. 1–8. DOI: 10.1145/503032.503045.
* ↑ Zhuykov, R.; Sharygin, E. (en anglès) Programming and Computer Software, 43, 1, 01-01-2017, pàg. 51–59. DOI: 10.1134/S036176881701008X. ISSN: 1608-3261.
* ↑ , <https://github.com/ispras/v8-aotc>. Consulta: 17 març 2021
* ↑ , <https://github.com/ispras/webkit-aotc>. Consulta: 17 març 2021
* ↑ «Clojure - Ahead-of-time Compilation and Class Generation» (en anglès). clojure.org. [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ «Hermes: A new open source JavaScript engine optimized for mobile apps» (en anglès). Facebook Engineering, 12-07-2019. [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ «Angular» (en anglès). angular.io. [Consulta: 17 març 2021].
# Contréglise

Contréglise és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 99 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Contréglise era de 99 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 63 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 62 eren cases i 1 era un apartament. Dels 46 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 14 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Contréglise el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 47 eren actives i 18 eren inactives. De les 47 persones actives 47 estaven ocupades (23 homes i 24 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 18 persones inactives 8 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 4 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Contréglise hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Contréglise a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Contréglise a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Crònica de Melrose

La Crònica de Melrose és una crònica medieval, segurament compilada per monjos de l'abadia de Melrose, que cobreix el període comprès entre els anys 735 i 1270 de la història d'Escòcia.Ha arribat fins a nosaltres a través del manuscrit Cotton Faustina B ix, conservat a la Biblioteca Britànica.

## Estructura

La crònica està dividida en dues parts diferenciades. La primera, que cobreix els anys 745-1140, es basa principalment en una complilació de la Crònica anglosaxona i dels treballs de cronistes com Simeó de Durham o Roger de Hoveden. A partir de 1140, data de la fundació de l'abadia de Melrose, la crònica esdevé un text completament inèdit, que els historiadors consideren de menor qualitat que la primera part. L'abat Jocelin, que va dirigir Melrose de 1170 a 1174, podria ser el promotor d'aquesta segona part.

## Història

Segurament el manuscrit va ser retirat de l'abadia de Melrose en el moment de la dissolució dels monestirs durant el segle xvi. A partir d'aquell moment va passar per les mans dels antiquaris John Leland (1506-1552) i Robert Bruce Cotton (1570/1571-1631). Com la resta de la seva col·lecció de manuscrits, el 1702 el net Cotton va donar a la nació la Crònica de Melrose. El 1753 va entrar al Museu Britànic i, finalment, es va dipositar a la Biblioteca Britànica el 1973.

## Referències

* ↑ «The 1270s, in the Chronicle of Melrose Abbey» (en anglès). Biblioteca Britànica. [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ «Cotton MS Faustina B IX» (en anglès). Digitised Manuscripts: British Library. Arxivat de l'original el 2016-05-11. [Consulta: 3 novembre 2018].

## Bibliografia

* Stevenson, Joseph. Chronica de Mailros, e Codice Unico (llibre) (en llatí). Edinburg: The Bannatyne Club, 1835.