OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moviment per l'Alliberament Nacional de Kamputxea

El Moviment per l'Alliberament Nacional de Kamputxea, (en francès: Mouvement pour la Liberation Nationale du Kampuchea; en anglès: Movement for the National Liberation of Kampuchea); més conegut per les seves inicials en francès, MOULINAKA, va ser una organització militar cambodjana favorable al príncep Sihanouk, formada per una banda armada l'agost de 1979 a la frontera entre Tailàndia i Cambodja.

## Història

El MOULINAKA va ser format el 31 d'agost de 1979 per Kong Sileah, un capità de l'armada durant el període de la República Khmer que havia estat a França, després de refusar l'oferta del general Dien Del d'unir-se a d'altres senyors de la guerra situats a la frontera per formar el Front d'Alliberament Nacional del Poble Khmer (FANPK). Sileah buscava una organització unida, enlloc d'un front, així com una estructura de comandament unificada. Es tracta del primer grup resistent en declarar la seva lleialtat al príncep Norodom Sihanouk, convertint-se més tard en el braç armat del partit del FUNCINPEC. MOULINAKA va rebre bona part del seu suport financer de part de la comunitat cambodjana exiliada a França, mentre que la seva base d'operacions es va situar als camps de refugiats situats a la frontera amb Tailàndia, principalment el de Nong Chan, prop d'Aranyaprathet. El MOULINAKA va ser el precedent de la més reconeguda organització paraigües coneguda com a ANS o Exèrcit Nacional de Sihanouk.
Sileah va morir, als 45 anys, el 16 d'agost de 1980, aparentment de malària, fent-se amb el control de l'organització el coronel paracaigudista Nhem Sophon. El general In Tam, posteriorment, es va fer càrrec de les operacions militars de l'ANS. El 1985 seria succeït pel fill de Sihanouk, Norodom Ranariddh.
El 1992 una escissió del partit FUNCINPEC, promoguda per Prum Neakaareach, va formar el MOULINAKA Nakator-Sou (Partit Combatent per la Llibertat Khmer). El partit va participar en les eleccions de 1993, aconseguint un escó a la província de Kampong Cham, però es va dissoldre el 1998 a conseqüència de les disputes internes.
El MOULINAKA també es va unir al Partit Popular de Cambodja de Hun Sen després de les eleccions 1993, donant l'esquena al FUNCINPEC, amb qui havia lluitat conjuntament contra el règim pro-vietnamita de la República Popular de Kamputxea, i a qui debien una posició al govern.

## Referències

* ↑ Shawcross W. The Quality of Mercy: Cambodia, Holocaust, and Modern Conscience. New York: Simon and Schuster, 1984, p. 229.
* ↑ LOC - Cambodia Major Political and Military Organizations
* ↑ Corfield JJ. "A History of the Cambodian Non-Communist Resistance, 1975-1983." Clayton, Vic., Australia: Centre of Southeast Asian Studies, Monash University, 1991, p. 11.
* ↑ Etcheson C., "Civil War and the Coalition Government of Democratic Kampuchea," Third World Quarterly, 9(1) January 1987/ISSN 0143-6597/87, p. 8.
* ↑ Sorpong Peou Intervention & Change in Cambodia

## Enllaços externs

* Vídeo en francès on es veuen les tropes del MOULINAKA i una entrevista amb Kong Sileah, 40 anys abans de la seva mort.
# Casa prefabricada

Les cases prefabricades són habitatges construïts a partir de seccions estandarditzades, que són fabricades amb antelació fora del seu lloc d'emplaçament, i posteriorment enviades a la seva ubicació definitiva per al seu acoblament final.

## Aproximant la definició

Aquests habitatges no s'han de confondre amb les anomenades "cases mòbils" (en anglès mobile homes); habitatges ja ensamblades i en general de molt baixa qualitat, que són transportades en camions fins al lloc on s'instal·laran definitivament.
La definició d'habitatge prefabricat pot arribar a solapar-se amb les anomenades cases de construcció modular, que són aquelles l'estructura està formada per marcs metàl·lics de dimensions estandarditzades, que són tancats per panells que encaixen en els buits. Totes aquestes estratègies constructives, que no requereixen morters ni formigons, poden també rebre la definició genèrica de "construccions en sec".

## Mercat actual

Encara que no es tracta d'un mercat tan estès com el de les cases tradicionals, la seva quota de mercat varia considerablement segons països i regions. Les cases prefabricades són populars en alguns països d'Europa, i particularment en Canadà i Estats Units, a causa del seu preu en general més competitiu.
Els dissenys arquitectònics actuals, en què predominen les plantes obertes i línies netes, sense decoracions sofisticades, són molt adequats per a la construcció prefabricada. L'arquitectura actual experimenta amb la prefabricació per dissenyar cases que es puguin produir en sèrie per a la reducció de costos.

## Materials

Hi ha una gran varietat de cases prefabricades, variant els seus materials segons dimensions (superfície, nombre de plantes), clima (temperatura i humitat) i pressupost per a la seva construcció. Els materials més utilitzats són la fusta i el formigó armat, encara que existeixen multitud de combinacions i variants d'aparició relativament recent.

## Característiques

Els habitatges prefabricats han de recolzar-se sobre fonaments, i connectar-se a les xarxes urbanes de sanejament, aigua i electricitat, igual que els habitatges convencionals.
Tradicionalment, un dels principals problemes que tenien aquestes construccions era la manca d'aïllament tèrmic, situació que ha canviat amb l'evolució dels materials aïllants tant tèrmics com acústics.

## Vegeu també

* Bungalow
* Diner (restaurant): "mobile home" de menjar americà.
* Contenidor reutilitzat

## Enllaços externs

* Avantatges dels habitatges prefabricats Arxivat 2010-12-20 a Wayback Machine.
* Sobre cases prefabricades
* Cargotectura Arxivat 2014-10-25 a Wayback Machine.
# Cedrillas

Cedrillas (en català, Sedrilles) és un municipi d'Aragó a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol.

## Monuments

* Església del Salvador
* Ermita de Santa Quiteria
* Ermita de Loreto
* Restes d'un castell medieval

## Enllaços externs

* Cedrillas Teruel
# Neirone

Neirone (en ligur Neion, Nejon o Naiùn) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 977 habitants.

## Geografia

Es troba a la vall Fontanabuona, a l'est de Gènova, al vessant occidental del mont Caucaso (1.245 m). Té una superfície de 30,24 km² i les frazioni de Donega, Ognio, Roccatagliata i San Marco d'Urri. Limita amb les comunes de Favale di Malvaro, Lorsica, Lumarzo, Moconesi, Torriglia, Tribogna i Uscio.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 21 juliol 2015].
# Museu Palmah

El Museu Palmah (hebreu: מוזיאון הפלמ"ח) és un museu situat a Ramat Aviv, Israel, dedicat al Palmah, la força d'atac de l'organització clandestina Haganà, anterior a la creació de l'Estat d'Israel, que posteriorment es va integrar a les Forces de Defensa d'Israel.
Inaugurat el 2000, aquest museu recorda l'aportació del Palmah a la creació de l'Estat d'Israel. Va ser dissenyat pels arquitectes israelians Zvi Hecker i Rafi Segal.
El museu és una sèrie subterrània de càmeres d'experiències multimèdia, i el recorregut s'inicia amb un memorial per als caiguts.

## Referències

* ↑ «עמותת דור הפלמ"ח» (en hebreu). [Consulta: 17 agost 2018].
* ↑ «Encounters- The Palmach History Museum» (en anglès). [Consulta: 17 agost 2018].
* ↑ «The Palmach Museum». [Consulta: 17 agost 2018].
* ↑ «Palmach Museum» (en anglès). [Consulta: 17 agost 2018].
# Museu Oscar Niemeyer

El Museu Oscar Niemeyer (també conegut amb les sigles MON) és un museu d'art que està localitzat en la ciutat brasilera de Curitiba, capital de l'estat del Paranà.
El complex té dos edificis, situats en una àrea de 35.000 m² (dels quals, un poc més de la meitat són dedicats a l'àrea d'exposicions). El primer edifici va ser projectat per Oscar Niemeyer el 1967, fidel a l'estil de l'època, concebut com un instituto de educação. El vestíbul de l'edifici té una llum de 65 metres, la segona més ampla del país. Va ser reformat i adaptat a la funció de museu, motiu pel qual Niemeyer va projectar l'annex, imprimint-li una nova identitat visual. Aquesta nova construcció té una forma que recorda un ull, motiu pel qual també se'l coneix amb el sobrenom de Museu do Olho.
El museu va ser inaugurat el dia 22 de novembre de 2002 amb el nom de Novo Museu, però amb l'estrena de l'annex el 8 de juliol de 2003, va guanyar la seva actual denominació. Acull obres d'artistes consagrats, com Tarsila do Amaral, Candido Portinari, Andy Warhol, Di Cavalcanti o Francisco Brennand.
El museu té com a focus les arts visuals, l'arquitectura i el disseny. Per la seva grandiositat, bellesa i per la importància del seu fons, es tracta d'una institució cultural d'art contemporani de projecció internacional. L'any 2019 va establir el seu rècord de visitants, amb 377.700 persones. Aquell mateix any, el MON va ser guardonat amb el Premi Darcy Ribeiro pel seu programa per apropar l'art a la gent gran.

## Galeria

* Maqueta dels dos edificis.
* L'Olho.
* Rampa d'accés a l'ull.
* Edifici 1.
* Vestíbul de l'edifici 1.
* Vista aèria.

## Referències

* 1 2 «Museo Oscar Niemeyer, Curitiba» (en castellà). Arquitectura Viva. Arxivat de l'original el 2021-12-03. [Consulta: 20 abril 2022].
* 1 2 Blankenbehler, Benjamin. «Oscar Niemeyer Museum, Curitiba Brazil» (en anglès americà). Architecture Revived, 15-07-2015. Arxivat de l'original el 2019-10-02. [Consulta: 20 abril 2022].
* 1 2 Bruel Gemin, Deborah Alice. Museu Oscar Niemeyer: uma história em três relatos e suas ficções (tesi) (en portuguès brasiler). Universidade de São Paulo, 2017-03-24. Arxivat 2024-05-20 a Wayback Machine.
* 1 2 «Conhecer o Museu Oscar Niemeyer em Curitiba» (en portuguès brasiler). Museu da Imagem e do Som do Paraná. Arxivat de l'original el 2022-06-26. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Obra do Paranacidade, o MON foi erguido em seis meses de trabalho ininterrupto» (en portuguès brasiler). Paraná Cidade, 03-04-2021. Arxivat de l'original el 2024-05-20. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Brasil: récord de visitas para el Museo Oscar Niemeyer en 2019» (en espanyol europeu). Hosteltur, 12-01-2020. Arxivat de l'original el 2023-09-25. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «MON conquista prêmio nacional na área de eduacção em museus» (en portuguès brasiler). Agência estadual de notícias. Governo do Estado do Paraná, 12-12-2019. Arxivat de l'original el 2024-05-20. [Consulta: 20 abril 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Museu Oscar Niemeyer
* Museu Oscar Niemeyer a Google Arts & Culture
* Pàgina sobre el museu (portuguès)
# Montreux-Vieux

Montreux-Vieux (en alsacià Àltmínschtràl) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 837 habitants. Limita amb el Territori de Belfort i el municipi de Montreux-Château.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 917 | 967 | 1.010 | 969 | 905 | 769 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Trabold | |

## Personatges il·lustres

* Joseph Rossé, autonomista alsacià.
# Montreux Jazz Festival

El Festival de Jazz de Montreux és un festival anual de jazz creat el 1967 que es du a terme a Montreux, Suïssa davant del llac Léman. És el més conegut dels festivals de música de Suïssa, i un dels més importants dels que se celebren a Europa.
El festival es va celebrar inicialment als salons del Casino de Montreux, amb la presència exclusiva d'artistes de jazz. Hi van actuar, entre d'altres, Miles Davis, Keith Jarrett, Bill Evans, Soft Machine, Weather Report, Nina Simone, o Ella Fitzgerald.
A partir de la dècada de 1970 es va obrir a altres estils de música, incloent-hi actuacions d'artistes com Marianne Faithfull, Led Zeppelin, Pink Floyd, Frank Zappa o Deep Purple, entre d'altres, si bé el jazz va continuar sent la part més important de l'esdeveniment.
L'expansió que es va produir en la dècada de 1980 va transformar el Festival de Montreux en un esdeveniment música de prestigi internacional. Quincy Jones va produir els festivals de principis dels 90. El 1993 l'escenari es va traslladar al Montreux Convention Centre a la recerca d'una major capacitat. El nombre de visitants va passar dels 75.000 de l'any 1980 als 120.000 del 1994.
El festival actualment té una durada de dues setmanes i atrau més de 200.000 espectadors.
Al llarg de la seva història, han estat nombrosos els artistes que han publicat àlbums gravats en directe aprofitant les seves actuacions al festival.

## Referències

* ↑ McCulloch, Adam. «Top 10 jazz festivals in Europe» (en anglès), 20-04-2016. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Evolution of genres in the Montreux Jazz Festival - Kirell Benzi» (en anglès). [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ Couto, Rodrigo Carrizo «Llega el festival suizo que no pueden pagar ni los suizos» (en castellà). El País [Madrid], 19-04-2018. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Montreux III - Bill Evans | Credits | AllMusic». [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Legado del festival de jazz de Montreux | Organización de las Naciones Unidas para la Educación, la Ciencia y la Cultura» (en castellà). [Consulta: 24 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Live Montreux a YouTube
# Navarino

«Navarino» té aquests significats:
* Toponímia:
** Illa de Navarino, al sud de Xile
** Navarino, nom medieval de Pilos (Messènia), ciutat de Grècia al Peloponès, capital de la prefectura de Messènia
* Història:
** Batalla naval de Zonklon (1354)
** Batalla naval de Zonchio (1499)
** Batalla de Navarino (1827)
# Navalperal de Tormes

Navalperal de Tormes és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 150 | 142 | 138 | 129 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Natura (filosofia)

* Aquest article tracta sobre el concepte filosòfic. Vegeu-ne altres significats a «Natura».
Natura té dos significats interrelacionats en filosofia. D'una banda, significa el conjunt de totes les coses que són naturals o estan subjectes al funcionament normal de la lleis de la naturalesa. D'altra, significa les propietats essencials i la causa de les coses individuals.
Com entendre el significat i la importància de la natura ha estat un tema constant de discussió dins de la història de civilització occidental, en els camps filosòfics de la metafísica i l'epistemologia, així com en la teologia i la ciència. L'estudi de les coses naturals i les lleis regulars que semblen governar-les, en oposició a la discussió sobre que significa ser natural (àrea de la ciència natural).

## Naturalesa clàssica i metafísica aristotèlica

La Física (de ta phusika "les [coses] naturals") és el principal treball d'Aristòtil sobre la natura. A Física II.1, Aristòtil defineix la naturalesa com "una font o causa d'acció i de repòs on hi pertany [l'impuls], en virtut de si mateix i no en virtut d'un atribut concomitant.".

## Referències

* ↑ Aristòtil Física 192b21

### Bibliografia

* Gerard Naddaf, The Greek Concept of Nature, Nova York, State University of New York Press, 2005.
* Ducarme, Frédéric; Couvet, Denis «What does 'nature' mean?». Palgrave Communications. Springer Nature, vol. 6, 14, 2020. DOI: 10.1057/s41599-020-0390-y.
# New Hyde Park

New Hyde Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 9.523 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Hyde Park tenia 9.523 habitants, 3.290 habitatges, i 2.569 famílies. La densitat de població era de 4.377,2 habitants/km².
Dels 3.290 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 18,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.585 $ i la renda mediana per família de 72.384 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.066 $ mentre que les dones 38.393 $. La renda per capita de la població era de 24.771 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Hyde Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Hyde Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nicolás Antonio Arredondo y Pelegrín

Nicolás Antonio Arredondo y Pelegrín (castellà: Nicolás Antonio de Arredondo) (Bárcena de Cicero, 17 d'abril de 1726 - Madrid, 4 d'abril de 1802) va ser un militar i polític espanyol que va ocupar el càrrec de Virrei del Río de la Plata i capità general de València.

## Biografia

Va participar en les guerres d'Itàlia, on va guanyar prestigi com a militar arribant a ser funcionari reial. Després, va ser enviat a Amèrica, on va exercir càrrecs polítics a Cuba.
Posteriorment va ser enviat al Río de la Plata, sent governador de la Governació de La Plata, a l'Alt Perú. Després de finalitzar el seu mandat el virrei Nicolás del Campo va ser designat pel rei com a virrei del Riu de la Plata.
Les seves obres principals van ser la continuació de l'empedrat de Buenos Aires, la capital virreinal, i la fortificació de la ciutat de Montevideo. Va crear consells veïnals i cossos de policies. Es va manifestar també a favor de la creació del Consolat de Buenos Aires. A més va millorar les mines de plata, va impulsar la ramaderia i va resoldre els conflictes entre estancieros i comerciants.
En 1794 va aconseguir que s'instal·lés el Consolat Reial, que funcionava a manera de tribunal comercial, amb la finalitat d'evitar el contraban i altres pràctiques il·legals.
Després de dimitir en 1795 va tornar a Espanya, on va ser nomenat Capità general de València, càrrec que va ocupar fins 1800. Després fou destinat a l'Exèrcit de Castella la Nova fins a la seva mort en 1802.

## Referències

* ↑ Nicolás Antonio de Arredondo y Pelegrín, Real Academia de la Historia
* ↑ M Nicolás Antonio Arredondo Pelegrín a gwgeneanet.org
* ↑ Biografia de Nicolás Antonio de Arredondo

## Bibliografia

* PDF El linaje de los Arredondo en la Santoña de los siglos XVIII y XIX, Florentino Antón Reglero.
# New in Chess

New In Chess (o, en acrònim: NIC) (OCLC 20735159) és una revista d'escacs que s'edita vuit cops l'any, dirigida pel Gran Mestre Jan Timman i per Dirk Jan Ten Geuzendam. Publica partides de jugadors d'elit i de prodigis dels escacs, comentades per ells mateixos. Hi col·laboren habitualment jugadors com Vladímir Kràmnik, Viswanathan Anand, Péter Lékó, Judit Polgár, Magnus Carlsen, i Sergei Karjakin.
New In Chess també publica Yearbooks quatre vegades l'any, que contenen articles de teoria escaquística en general i sobre obertures en particular. NIC fa servir el seu propi sistema de classificació d'obertures, un sistema que és en evolució constant, en un esforç per mantenir-se al dia de les novetats que es produeixen en aquest camp. Per exemple, FR 16.6 és la Variant Tarrasch de la defensa Francesa inclòs el moviment 10...g5 i el "Survey" (article teòric) al respecte, escrit per Tim Harding va aparèixer al Yearbook 32 (de 1994). NIC publica també llibres d'escacs, en anglès.

## Llibres destacats publicats per NIC

* Max Euwe i Jan Timman, Fischer World Champion!, 2002, ISBN 978-90-5691-095-2.
* Sossonko, Guennadi. The Reliable Past. New in Chess, 2003. ISBN 90-5691-114-7.
* Timman, Jan. Curaçao 1962: The Battle of Minds that Shook the Chess World. New in Chess, 2005. ISBN 90-5691-139-2.
* van Perlo, Gerardus C. Van Perlo's Endgame Tactics. New In Chess, 2006. ISBN 978-90-5691-168-3. (Guanyador del premi Book of the Year de la Federació Anglesa d'Escacs)
* Sossonko, Guennadi. Smart Chip from St. Petersburg: And Other Tales of a Bygone Chess Era. New in Chess, 2006. ISBN 9056911694.
* Donner, Jan Hein. The King: Chess Pieces. New in Chess, 2006. ISBN 9056911716.
* Moskalenko, Viktor. The Fabulous Budapest Gambit. New In Chess, 2007. ISBN 978-90-5691-224-6.
* Karolyi, Tibor; Aplin, Nick. Endgame Virtuoso Anatoly Karpov. New In Chess, 2007. ISBN 978-90-5691-202-4.
* Komarov, Dmitri; Djuric, Stefan; Pantaleoni, Claudio. Chess Opening Essentials, Vol. 1: The Complete 1.e4. New In Chess, 2008. ISBN 978-90-5691-203-1.
* de la Villa, Jesús. 100 Endgames You Must Know: Vital Lessons for Every Chess Player. New in Chess, 2008. ISBN 978-90-5691-244-4.
* de la Villa, Jesús. Dismantling the Sicilian. New in Chess, 2009. ISBN 978-90-5691-294-9.

## Enllaços externs

* Lloc web de New In Chess Arxivat 2009-06-29 at the Portuguese Web Archive (anglès)
# Newark (Nova Jersey)

Newark és una ciutat ubicada al comtat d'Essex a l'estat de Nova Jersey, Estats Units d'Amèrica. És la ciutat més gran de l'estat i té una població d'uns 280.000 habitants amb una densitat de 4.181 per km². Es troba en la 65a posició de les ciutats més poblades dels Estats Units. Newark també se la coneix la "ciutat de maons".
Newark és conegut pel fet que el 26 d'abril de 1956 hi partí la primera línia del món de transport per contenidor cap a Houston.

## Localitats agermanades

* Freeport (Bahames)
* Douala (Camerun)
* Xuzhou (Xina)
* Aveiro (Portugal)
* Belo Horizonte (Brasil)
* Banjul (Gàmbia)
* Kumasi (Ghana)
* Porto Alegre (Brasil)
* Monròvia (Libèria)

## Persones il·lustres

* Aaron Burr (1756-1836) militar i polític; tercer vicepresident dels Estats Units
* William Henry Walter (1825-1893) compositor i organista
* Raymond Brink (1890-1973) matemàtic
* Earl Baldwin (1901-1970), guionista i productor
* Sarah Vaughan (1924-1990), cantant de jazz
* Ed Koch (1924-2013), advocat i polític; 105è alcalde de Nova York
* Eva Marie Saint (n. 1924), actriu
* Allen Ginsberg (1926-1997), poeta
* Jerry Lewis (n. 1926), actor
* Philip Roth (1933-2018), escriptor
* Richard Meier (n. 1934), arquitecte
* Brian De Palma (n. 1940), director de cinema
* Paul Simon (n. 1941), cantautor i músic
* Joe Pesci (n. 1943), actor
* Paul Auster (n. 1947), escriptor
* Gloria Gaynor (n. 1949), cantant
* Max Weinberg (n. 1951), bateria
* Ray Liotta (n. 1954), actor
* Marc Ribot (n. 1954), guitarrista i compositor
* Todd Solondz (n. 1959), director de cinema
* Chris Christie (n. 1962) advocat i polític; 55è governador de Nova Jersey
* Whitney Houston (1963-2012), cantant i actriu
* Shaquille O'Neal (n. 1972), jugador de bàsquet
* Randy Foye (n. 1983), jugador de bàsquet

## Referències

* ↑ Kristina Lasker, «Ein Kerl und seine Kisten. Leere Schiffscontainer sind in Deutschland knapp, weil die Firmen so viele Waren exportieren.» (alemany), en Süddeutsche Zeitung, 24 de gener de 2013, pàgina 18 (en català: Un home i els seus envasos. Contenidors vuits són rars a Alemanya, per què les societats exporten tant.)

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Newark Arxivat 1997-05-30 a Wayback Machine. (anglès)