OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antonio Vázquez Medina

Antonio Vázquez Medina (Sevilla, 16 de juliol de 1923 – Sabadell, 8 de desembre de 1968) fou un futbolista andalús de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Jugava d'extrem esquerre, i era bon golejador. Ingressà al Centre d'Esports Sabadell l'any 1942, club on va viure la major part de la seva carrera. Jugà a la UE Sants durant la temporada 1943-44. En les seves quatre temporades amb el Sabadell a Primera (1944-45 i de 1946 a 1949) disputà 21, 24, 25 i 22 partits, en els quals va marcar 7, 14, 8 i 6 gols. És el màxim golejador del Sabadell a primera divisió. Aquest bon paper feu que el RCD Espanyol decidís incorporar-lo al seu equip la temporada 1949-50, però només jugà 9 partits de lliga i un de copa, amb 3 gols marcats. Acabada aquesta temporada retornà a les files del CE Sabadell. També jugà a l'Hèrcules CF i al CE Mercantil de Sabadell.

## Referències

* ↑ «1940-Diciembre 29-2ªDvsn2n.Grupo: Real Betis Balompié-4 Cartagena cf-0.». manquepierda.com. Arxivat de l'original el 2013-01-03. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 «Antonio Vázquez, ex jugador del Sabadell y del Español, falleció en la vecina ciudad vallesana». La Vanguardia, 10-12-1968. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 4 «Fitxa de Vázquez». Periquito.cat. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «El Sans presentará frente al Manresa seis nuevos elementos». Mundo Deportivo, 09-05-1943. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Sanciones de la Federación Catalana». Mundo Deportivo, 04-07-1943. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Hércules 3 At. Baleares 1». Mundo Deportivo, 01-10-1951. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Mercantil 1 Adrianense 1». Mundo Deportivo, 09-02-1953. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Airbag / How Am I Driving?

Airbag / How Am I Driving? és el cinquè EP de la banda britànica Radiohead, publicat el 21 d'abril de 1998 bàsicament a Amèrica del Nord. Inclou la majoria de cançons llançades com a cares-B en l'àlbum OK Computer l'any anterior.

## Informació

El contingut d'Airbag / How Am I Driving? difereix lleugerament de No Surprises/Running from Demons, EP publicat pocs mesos abans només al Japó. Estilísticament representa un pont entre el progressiu-alternatiu OK Computer, i el so futur experimental de The Bends.
En la portada hi apareix el número de telèfon 1426148550, que estigué operatiu al Regne Unit durant uns mesos. En trucar a aquest número, responia una gravació de Thom Yorke dient Hello? (en català, Hola?), i els seguidors podien deixar missatges pel grup perquè els poguessin utilitzar posteriorment.
L'EP va debutar al número 56 a la llista Billboard 200 dels Estats Units amb més de 20.000 còpies durant la primera setmana. Els només 25 minuts de durada van ser suficients per rebre una nominació com a millor àlbum de música alternativa en els premis Grammy l'any 1999. L'any 2007 fou rellançat als Països Baixos i al Regne Unit i el 2009 per iTunes.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Radiohead.

## Referències

* ↑ Basham, David. «Got Charts? Busta's New Beginning; Radiohead Might Have Been Wrong» (en anglès). MTV, 06-12-2001. Arxivat de l'original el 2010-08-25. [Consulta: 25 març 2011].
* ↑ «THE US GONG SHOW» (en anglès). NME, 06-01-1999. [Consulta: 25 març 2011].
* ↑ «Airbag/How Am I Driving? EP added to iTunes» (en anglès). ateaseweb.com, 12-03-2009. [Consulta: 25 març 2011].

## Enllaços externs

* Airbag / How Am I Driving? a Discogs (anglès)
* Airbag / How Am I Driving? a MusicBrainz (anglès)
# The Black Hole

The Black Hole és una pel·lícula estatunidenca del 1979 de ciència-ficció dirigida per Gary Nelson.

## Argument

L'any 2130 la nau espacial Palomino torna a la Terra després d'una missió de 18 mesos a la recerca de vida per l'univers. Un petit robot de la nau, en V.I.N.CENT (Vital Information Necessary CENTralized) detecta mitjançant un radar un misteriós objecte en òrbita al voltant d'un forat negre. És la Cygnus, una nau perduda fa vint anys a la qual se li ordenà tornar a la Terra i que va desobeir l'ordre, no se'n sabia res d'ella i de la seva tripulació.

## Repartiment

* Maximilian Schell com a Dr. Hans Reinhardt
* Anthony Perkins com a Dr. Alex Durant
* Robert Forster com a Capità Dan Holland
* Joseph Bottoms com a Tinent Charlie Pizer
* Yvette Mimieux com a Dr. Kate McCrae
* Ernest Borgnine com a Harry Booth
* Tom McLoughlin com a Capità S.T.A.R.
* Roddy McDowall com la veu de V.I.N.CENT. LF-396 (no surt als crèdits)
* Slim Pickens com la veu d'Old BO.B. LF-28 (no surt als crèdits)
# Togoperla canilimbata

Togoperla canilimbata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults són, generalment, de color marró fosc (incloent-hi el cap).
* Pronot marró i amb rugositats.
* Ales de color marró fosc.
* Potes amb franges.
* Les ales anteriors dels mascles fan entre 24 i 26 mm de llargària i les de les femelles 28-30.

## Reproducció

Els ous, ovals, fan 0,42-0,44 mm de llargada i 0,30-0,32 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est de la Xina (Guangdong) i el nord del Vietnam.

## Referències

* ↑ Klapálek, F., 1907. Japonské druhy rodu Perla Geoffr. Rozpravy Česke Akademie cisare Frantiska Josefa, 16:1‐28.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Enderlein, 1909. Stett.Entomol.Z. 70:347.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 The Genus Togoperla Klapálek (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Togoperla thinhi, a new stonefly from central Vietnam (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:499.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:17.
* Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(20):209.
* Zwick, P., 1973. Annales Zoologici 30(16):471-507.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. Arxivat 2022-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Isoperla azusana

Isoperla azusana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kohno, 1953. Mushi 25((9)):63.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Rating Japan (japonès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Antonio Vojak

Antonio Vojak (Pula, Imperi Austrohongarès, avui Croàcia, 19 de novembre de 1904 - Varese, Itàlia 8 de maig de 1977), fou un futbolista i entrenador italià. El règim feixista va italianitzar el seu cognom eslau com a "Vogliani".

## Trajectòria

Vojak va començar la seva carrera futbolística al planter del club de la seva ciutat, el Grion Pola.
La temporada 1924-25 va jugar a la Lazio de Roma; l'any següent va passar a la Juventus FC, amb la qual va guanyar el campionat de lliga. Es va quedar a Torí per quatre temporades, i marxà el 1929 al Napoli del cèlebre entrenador anglès mister Garbutt. Amb el Napoli hi va jugar 190 partits, marcant 102 gols: encara avui és el màxim golejador del conjunt partenopeu a la Sèrie A, i el quart en la classificació dels gols totals, després de Hamšík, Maradona i Cavani. El 1935 va ser transferit al Genoa i el 1936 al Lucchese, on va jugar només un partit.
Va concloure la seva carrera esportiva a la Sèrie C amb l'Empoli i l'Stabia, on va assumir, al mateix temps, el càrrec d'entrenador. Va ser també entrenador del Napoli (1940-1943) i de diversos equips menors.

## Internacional

Va ser internacional amb la Selecció Italiana en una sola ocasió, el 14 de febrer de 1932 a Nàpols (Itàlia-Suïssa 3-0).

## Palmarès
### Campionats estatals

| Títol | Club | País | Any |
| Lliga italiana | F.B.C. Juventus | Itàlia | 1925 - 1926 |

## Referències

* ↑ «Napoli Player Statistics». ClubAngloNapulitano. Arxivat de l'original el 2016-12-31. [Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ «Antonio Vojak - Goals in Serie A». rsssf.com.
* ↑ «SSC Napoli - Màxims golejadors de tots els temps». transfermarkt.es.
* ↑ «Anys '40». Web del SSC Napoli.
* ↑ «Estadísticas de Vojak con la Selección Italiana, en el sitio de la Federación Italiana de Fútbol (FIGC)». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 desembre 2019].
# Los Calpes

Los Calpes és un poble situat al terme municipal de la Pobla d'Arenós, a la comarca de l'Alt Millars (País Valencià). L'any 2009 tenia 48 habitants.

## Geografia

Es troba a 770 metres d'altitud, envoltat de cims com ara el Cabezo, el Collao o el Morrón de Campos.
El diccionari de Madoz de 1846 descriu el poble de la següent manera:
| « | Caserío de la provincia de Castellón de la Plana, partido judicial de Viver, termino jurisdiccional de La Puebla de Arenoso, situado en la falda de un monte, con 50 casas inferiores. Para gobierno de dicho caserío hay un alcalde pedáneo dependiente de la municipalidad de la referida Puebla. El terreno que le circunda es secano y alguno de huerta y viñedos, que produce patatas, almendras y algo de vino. Población de 50 vecinos y 160 almas | » |
| — Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar, 1946. |||

## Monuments

* Església Parroquial. Aquesta església està dedicada a la Mare de Déu del Roser. La construcció actual, duta a terme en els anys 90, encara manté la ubicació de l'anterior edificació.
* Nucli antic. És el conjunt compost pràcticament per la totalitat del poble.

## Llocs d'interès

El nucli urbà disposa d'una àrea recreativa enjardinada composta de poliesportiu (frontó, pista de tennis, etc.) i zona infantil.
Compta amb berenadors amb zona habilitada per a foc a la Font d'Artiguillas i a la Font del Rosario (Font Baixa). Als voltants de Los Calpes es pot gaudir de bonics paratges destacant: el Cabezo, el Collao, el Morrón de Campos i el Barranc de la Maimona (a 2 km de los Calpes).

## Economia

Basada tradicionalment en l'agricultura de secà, predominant el cultiu de l'ametler. En l'actualitat, a causa de l'auge del turisme rural, disposa de diverses cases rurals.

## Festes

Celebra les seues festes patronals al mes d'agost en honor de la Mare de Déu del Roser i de Sant Roc, al mes d'agost. En aquest període és quan rep l'afluència de visitants, així com d'emigrants i descendents.

## Referències

* ↑ «Los Calpes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Los festejos reciben el mes de agosto» (en castellà). El Periódico Mediterráneo, 01-08-2008.

## Enllaços externs

* Estudi "Cómo se habla en Los Calpes", de Lourdes Boronat, Universitat Jaume I Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. PDF
# Bòrda Escalèr

La Bòrda Escalèr és un monument del municipi de Bausen (Vall d'Aran) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Bòrda d'Escalèr conserva el "tet de palha" encara que força malmès i per poc temps. L'edifici, sàbiament adapta al medi, destaca per la seva verticalitat, de manera que desenvolupa quatre nivells de planta rectangular restant les dues primeres adossades al vessant del terreny, a ponent. Els murs relativament gruixiuts presenten uns paraments de petites peces allargades que li donen un aspecte força compacte. La teulada de doble vessant fou ressolta amb encavallades de fusta i coberta amb garbes de palla reforçades en la "capièra" amb dues files "d'estartèrs" per banda. En l'esmentat costat de ponent sobresurt l'estructura graonada dels "penaus", la qual cosa serva correspondència a l'altre extrem, amb l'empostisat en la part superior del "penalièr", sota l'aixopluc de la cornisa que formen les pales. La façana principal se situa a migdia, paral·lela a la "capièra" amb la porta de l'estable (1,70 x 0,90m) i la porta secundària (1,50 x 0,80 m) que aprofita un esglaó del vessant i presenta dues fulles horitzontals.Faciliten també la ventilació per una tercera porta (1,30 x 1,10 m) que queda a peu pla sota els "penaus" i aprofita el desnivell per encabir un segon nivell i emmagatzemar major quantitat d'herba tallada.

## Història

Çò d'Escalèr és documentada des de l'any 1818 poder de Josep Amiell Escalèr

## Referències

* 1 2 «Bòrda Escalèr». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# The Patsy (pel·lícula de 1928)

The Patsy és una pel·lícula muda de comèdia dramàtica estatunidenca del 1928 dirigida per King Vidor, coproduïda i protagonitzada per Marion Davies per a Cosmopolitan Productions, i publicat per Metro-Goldwyn-Mayer. Es va basar en una obra de teatre del mateix nom de Barry Conners, i va servir com a pel·lícula de retorn de Marie Dressler després d'una llarga caiguda en la seva carrera cinematogràfica. Davies va interpretar la descuidada i oprimida Patricia, la filla menor d'una casa governada per una mare imperiosa (Dressler) i una germana egoista (Jane Winton). Els intertítols han estat traduïts al català.

## Repartiment

* Marion Davies com a Patricia Harrington
* Orville Caldwell com Tony Anderson
* Marie Dressler com a Ma Harrington
* Lawrence Gray com a Billy Caldwell
* Dell Henderson com a Pa Harrington
* Jane Winton com a Grace Harrington

## Producció

The Patsy va veure Marion Davies protagonitzar la seva 27a pel·lícula. Aquesta va ser la primera pel·lícula de tres de Davies amb el director King Vidor i l'única vegada que va aparèixer amb Marie Dressler.

## Llançament i llegat

La pel·lícula va rebre bones crítiques i va ser un èxit de taquilla. Hearst i MGM van assignar posteriorment a Vidor perquè comencés a treballar en un altre vehicle per a Davies. The Patsy també va servir com a vehicle de retorn per a Dressler.
El febrer de 2020, la pel·lícula es va projectar al 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín, com a part d'una retrospectiva dedicada a la carrera de King Vidor.

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: The Patsy». Silent Era. [Consulta: March 29, 2008].
* ↑ «The Patsy». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ Lorusso, Edward. The Silent Films of Marion Davies. CreateSpace, 2017, p. 149–150. ISBN 9781547247950. OCLC 1090066638.
* ↑ «Berlinale 2020: Retrospective "King Vidor"». Berlinale. Arxivat de l'original el de gener 17, 2020. [Consulta: February 28, 2020].

## Enllaços externs

* The Patsy a TCM Movie Database (anglès)
* The Patsy (pel·lícula de 1928) a Catàleg de l'American Film Institute (anglès)
* Gladysz, Thomas. «The Patsy (2013 presentation)». San Francisco Silent Film Festival. [Consulta: April 3, 2018].
* Kiehn, David. «The Patsy (2008 presentation)». San Francisco Silent Film Festival. Arxivat de l'original el d’abril 3, 2018. [Consulta: April 3, 2018].
# Tirà alablanc

El tirà alablanc (Knipolegus aterrimus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, zones amb matolls per l'est dels Andes del nord i sud-est del Perú, Bolívia, oest de l'Argentina i Paraguai.

## Referències

* ↑ «Tirà alablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Irigh N'Tahala

Irigh N'Tahala (àrab إيريغ نتاهلة) és una comuna rural de la província de Tiznit de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 1.577 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Los Camejos

Los Camejos és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada a l'oest del departament de Treinta y Tres. Té una població aproximada de 100 habitants, segons dades del cens del 2004.
Es troba a 90 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Botxí (desambiguació)

«botxí» té aquests significats:
* Oficis:
** El botxí és la persona encarregada de l'execució dels càstigs físics o de la pena de mort als estats on existeix encara aquest tipus de justícia primitiva.
* Ornitologia:
** Botxí de Borneo (Pityriasis gymnocephala), ocell passeriforme de la família Pityriaseidae.
** Botxí garser o botxí garser vermell, ocell conegut també amb els noms de gaig botxí o capsigrany (Lanius senator)
** Botxí meridional, gaig botxí o margassó (Lanius meridionalis), ocell passeriforme de la família Laniidae.
** Botxí septentrional (Lanius excubitor), ocell passeriforme de la família Laniidae.
* Edificis:
** La torre del Botxí, a Cardona.
** La torre del Botxí, a Sogorb.
# The Past Didn't Go Anywhere

The Past Didn't Go Anywhere és un àlbum de la cantant i compositora Ani DiFranco i del cantant folk nord-americà Utah Phillips, publicat al 1996.
L’àlbum està basat en histories que Phillips explicava per introduir les cançons en els seus concerts. DiFranco va fer una selecció, els va afegir música i en dues d’elles veus de fons.
Aquesta va ser la primera de les dues col·laboracions que van realitzar DiFranco i Phillips. La va seguir Fellow Workers, publicat tres anys més tard (1999).

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Ani DiFranco i Utah Phillips.

## Personal

* Utah Phillips - veu
* Ani DiFranco - guitarra acústica, guitarra elèctrica, tenor guitar, steel guitar, baix, orgue Hammond, piano Wurlitzer, percussió, veu de fons
* Darcie Deaville - violí a «Nevada City, California»
* Rev. Jesse Jackson - veu de fons a «Anarchy»
* Gen. Douglas MacArthur - introducció a «Korea»

### Producció

* Producció - Ani DiFranco
* Enginyeria - Marty Lester, Mark Hallman
* Mescla - Ani DiFranco
* Masterització - Chris Bellman
* Disseny - Ani DiFranco, Blair Woods
* Fotografia - Peter Figen, Armstrong Roberts

## Referències

* ↑ «Entertainment Weekly review». Arxivat de l'original el 2009-04-27. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ Brackett, Nathan; Christian Hoard. The Rolling Stone Album Guide. New York City: Simon and Schuster, 2004, p. 236-7. ISBN 0-7432-0169-8. «rolling stone ani difranco album guide.»
* ↑ «Ani DiFranco and Utah Phillips-The Past Didn't Go Anywhere – Righteous Babe Records» (en anglès). [Consulta: 20 novembre 2021].
# Tir als Jocs Olímpics d'estiu de 2008 – Rifle 3 posicions 50 metres femení

La competició de Rifle 3 posicions 50 metres femení als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 es va disputar el 14 d'agost al Saló de Tir de Pequín.

## Rècords

Abans d'aquesta competició, el rècord mundial i olímpic existents eren els següents:

### Qualificació

| Rècord mundial | Sonja Pfeilschifter | 594 | Múnic, Alemanya | 28 de maig de 2006 |
| Rècord olímpic | Renata Mauer | 589 | Atlanta, Estats Units | 24 de juliol de 1996 |

### Final

| Rècord mundial | Sonja Pfeilschifter | 698,0 (594 + 104,0) | Múnic, Alemanya | 28 de maig de 2006 |
| Rècord olímpic | Lioubov Galkina | 688,4 (587 + 101,4) | Atenes, Grècia | 20 d'agost de 2004 |

## Final

| Pos. | Nom | Cal. | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Final | Total | Notes |
| 1 | R.P. de la Xina Du Li | 589 | 8,7 | 10,3 | 10,4 | 9,8 | 9,9 | 10,8 | 10,0 | 10,1 | 10,8 | 10,5 | 101,3 | 690,3 | RO |
| 2 | Txèquia Kateřina Emmons | 586 | 10,7 | 10,1 | 10,7 | 10,6 | 9,7 | 10,6 | 10,0 | 9,5 | 9,6 | 10,2 | 101,7 | 687,7 | |
| 3 | Cuba Eglis Yaima Cruz | 588 | 10,3 | 10,1 | 9,3 | 10,0 | 10,5 | 10,2 | 9,0 | 10,0 | 10,7 | 9,5 | 99,6 | 687,6 | |
| 4 | Rússia Lioubov Galkina | 585 | 10,5 | 10,1 | 10,2 | 9,9 | 10,7 | 10,5 | 9,1 | 10,4 | 10,7 | 10,3 | 102,4 | 687,4 | |
| 5 | Estats Units Jamie Beyerle | 586 | 10,5 | 9,5 | 10,4 | 10,2 | 10,6 | 9,9 | 10,3 | 10,2 | 10,6 | 8,7 | 100,9 | 686,9 | |
| 6 | Kazakhstan Olga Dovgun | 588 | 9,9 | 10,0 | 10,5 | 9,4 | 9,9 | 10,4 | 9,8 | 8,7 | 9,5 | 10,2 | 98,3 | 686,3 | |
| 7 | Sèrbia Lidija Mihajlović | 586 | 10,8 | 10,3 | 10,0 | 10,2 | 10,6 | 9,4 | 9,9 | 8,7 | 10,4 | 9,7 | 100,0 | 686,0 | |
| 8 | R.P. de la Xina Wu Liuxi | 585 | 10,1 | 9,5 | 10,7 | 10,2 | 9,8 | 9,8 | 10,3 | 10,7 | 9,9 | 9,9 | 100,9 | 685,9 | |
RO: rècord olímpic
# Jacint Morató i Soler

Jacint Morató i Soler (Vic, 1683 - Solsona, 1736) fou un escultor i arquitecte català, fill de Josep Morató i Pujol i membre de la saga dels Morató.
Format com a arquitecte, però gradualment va anar especialitzant-se en la feina de la talla escultòrica, en la qual va assolir un alt nivell de qualitat que li va proporcionar un ampli reconeixement per tot el Principat. Aquest reconeixement es va traduir en encàrrecs escultòrics en terres gironines, barcelonines i, fins i tot, del Rosselló. En rebre l'encàrrec del retaule de la capella de la Mare de Déu del Claustre de la Catedral de Solsona, a causa de la monumentalitat del conjunt, va establir-se a aquesta ciutat.

## Obres rellevants

* El 1704 projectà i realitzà, conjuntament amb Josep Sunyer, el retaule de l'altar major de l'Església de Santa Maria d'Igualada.
* També conjuntament amb Josep Sunyer, l'altar major de l'Església de Santa Clara de Vic. que el 1723 es posava com a model del retaule de Santa Maria de Cadaqués, encomanat a Joan Torras i Pau Costa.
* La seva obra cabdal, però, és el parament de la citada capella de la Mare de Déu del Claustre que va ser destruït per les tropes napoleòniques el setembre de 1810.

## Bibliografia

* DDAA: La Gran Enciclopèdia en català, vol. 14, Barcelona, 2004, Edicions 62, ISBN 84-297-5442-3

## Referències

* ↑ Tharrats, Joan-Josep. Cent Anys de Pintura a Cadaqués. Barcelona: Parsifal Edicions, 2007, pàg. 213. ISBN 84-95554-27-5.
# Adromischus bicolor

Adromischus bicolor és una espècie de planta suculenta del gènere Adromischus, pertanyent a la família Crassulaceae.

## Taxonomia

Adromischus bicolor Hutchison va ser descrita per Paul Clifford Hutchison i publicada a Cactus and Succulent Journal 29: 15. 1957.

## Referències

* ↑ «Tropicos.org».

## Bibliografia

* Pilbeam, John; Rodgerson, Chris; Tribble, Derek. Adromischus. The cactus file handbook 3 (en anglès). Christchurch, Dorset: Cirio Publishing Services Ltd, 01-05-1998, p. 107. ISBN 0 9520382 3 X.
# Jan Goessens

Jan Goessens (Gant, 20 d'octubre de 1962) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1986 i 1993.

## Palmarès

* 1987
** 1r a Malderen
** 1r a Mere
* 1988
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
* 1989
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg

### Resultats al Tour de França

* 1987. 131è de la classificació general
* 1989. 112è de la classificació general
* 1990. 114è de la classificació general
* 1991. Abandona (13a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1993. 100è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net