OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kelly DeVries

Kelly DeVries (Provo, Utah, 23 de desembre del 1956) és un historiador estatunidenc especialitzat en les guerres de l'edat mitjana. Sovint apareix en documentals de televisió com a comentarista expert. És catedràtic d'Història a la Universitat Loyola de Maryland i assessor històric honorífic de les Royal Armouries (Regne Unit). El 1987 es doctorà en Estudis Medievals pel Centre d'Estudis Medievals de la Universitat de Toronto. DeVries i el seu coeditor Michael Livingston foren guardonats amb l'edició del 2017 del Distinguished Book Award de la Societat d'Història Militar pel seu llibre The Battle of Crécy: A Casebook.

## Referències

* ↑ «A Cumulative Bibliography of Medieval Military History and Technology - Brill» (en anglès).
* ↑ «Book Awards - The Society for Military History» (en anglès).
# L'Assumpció de l'Aranyó

L'Assumpció de l'Aranyó és l'església parroquial de l'Aranyó, al municipi dels Plans de Sió (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una petita església situada als afores del nucli de l'Aranyó, de nau central i una sola nau lateral al costat dret de la construcció, amb coberta a dues aigües i realitzat amb paredat i arrebossat, amb absis recte. La façana presenta la porta d'accés graonada, amb arc de mig punt adovellat, resseguit per un guardapols, per sobre de la qual es pot observar una petita obertura rectangular, culminant amb un campanar d'espadanya de dos ulls. També cal destacar la presència de contraforts al llarg de l'edifici, posteriors a la construcció original.

## Història

No se'n tenen referències històriques, però és probable que ja existís en poca romànica, ja que l'indret és documentat des de l'any 1045. L'edifici actual és d'època moderna.

## Referències

* 1 2 «Església parroquial de l'Assumpció de l'Aranyó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# L'Assumpció de Torre de la Foradada

L'església de La Nostra Senyora de l'Assumpció, és un temple religiós de culte catòlic sota la advocació de La Nostra Senyora Santa Assumpció. Està situada al nucli urbà de Torre de la Foradada, pedania depenent del Pilar de la Foradada, i constitueix l'única església catòlica d'aquest.
La seua construcció data de 1960, aproximadament. Es tracta d'un edifici exempt construït en formigó a base de formes ogivals i coberta d'aquest, en arc. La façana mira a ponent; és una successió d'ogives que recorda a les arquivoltes gòtiques; porta allindanada amb lluerna ogival i vidriera repartida en quatre espais per una creu. A la dreta es troba el campanar, quasi exempt, de planta quadrada amb cos de campanes molt elevat.
Quant a la planta, és de nau única rectangular, mesura 50 per 20 metres. L'ample decreix al presbiteri i més al cambril de la Mare de Déu. Cinc parells de pilastres assenyalen cinc trams que es tradueixen a l'exterior com cinc capelles, on es repeteix la forma ogival. El presbiterio s'eleva tres escalons, té escalinata d'accés a la Mare de Déu de la Nostra Senyora de l'Assumpció, obra de l'escultor José Sánchez Lozano.

## Referències

* 1 2 «Iglesia de la Nuestra Señora de la Asunción (Torre de la Horadada)». [Consulta: 31 maig 2020].
# La Carrera (Torelló)

La Carrera és un monument del municipi de Torelló (Osona) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a quatre vessants i que consta de planta baixa i dos pisos. La façana és orientada a ponent i el portal és d'arc rebaixat, al seu davant i els cossos laterals són envoltats per unes arcades sostingudes per pilars, damunt de les quals s'hi forma una terrassa envoltada per una balustrada. El mur de mig migdia l'únic que no té terrassa presenta uns badius al pis superior. A ponent observem unes finestres de tipus gòtic. Al centre de l'edificació s'hi eleva una llanterna coberta a quatre vessants. És construïda amb pedra i arrebossada al damunt, mentre els elements de ressalt són de pedra grisosa. L'estat de conservació és força dolent, ja que es troba molt descuidada.

## Història

Fou un mas rònec degut el despoblament produït per la pesta negra. Fortià Solà, a la Història de Torelló transcriu la carta de població concedida a aquest mas el 1427. Resumint diu així:
| « | Bernat ça Codolosa procurador del senyor Bernat Joan de Cabrera després d'haver consultat al batlle i prohoms de la població dona preferència a prendre el mas a Guillem ça Riera i Pere Reig, abduint a què Guillem ça Riera és del llinatge del mas Carrera. Estableix a aquestes dos homes per emfiteusi. Amb l'obligació de pagar quatre sous a l'any pagadors per Tot Sants i a complir pactes i condicions | » |
| — Fortia Solà (A. P. T. Perg.- XV) |||
Per les característiques constructives degué reformar-se a finals segle xix o bé a principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 «La Carrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2012].

## Enllaços externs

* La Carrera Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# L'horlà

L'horlà és un conte de terror de Guy de Maupassant, publicat originàriament el 23 d'octubre de 1882, en el diari Le Gaulois. N'hi ha tres versions; la darrera n'és la més consultada a hores d'ara, més llarga que les anteriors i publicada el 1887 en l'antologia de relats del mateix nom.

## Sinopsi

El relat, escrit en forma de diari, narra els símptomes i pors del personatge principal quan comença a sentir la presència d'un ésser invisible, anomenat l'horlà, que l'envolta i el controla. Cada nit, mentre dorm, aquesta presència l'envaeix i se l'embeu la vida.
La història transcorre a la casa de camp del protagonista, prop de Rouen, a la vora del Sena, on passa el temps descansant al jardí, veient els vaixells navegar; i a París, on viatja per distraure's una mica de les afliccions i visitar la família.
A causa dels successos inexplicables que li ocorren, el narrador comença a qüestionar-se el seu propi seny. Un dia, en el diari, troba una notícia sobre uns habitants de Sao Paulo, Brasil, que han fugit de les seues cases perquè diuen haver estat envaïts per éssers invisibles que els controlen en contra de la seua voluntat. Així és com associa que la presència que habita en sa casa probablement hi arribà en un veler brasiler i entén que l'amenaça és real.
El nostre personatge s'endinsa a poc a poc en la bogeria, quan intenta desfer-se de la criatura i pren mesures com més va més dràstiques per aconseguir-ho; fins i tot arriba a decidir que no pot seguir vivint mentre la criatura siga a prop.

## Personatges

El narrador protagonista: un jove de classe alta que passa el temps entre la seua casa de camp i París. És solter i viu només amb els seus criats.
L'horlà: és una criatura invisible; el seu cos, però, no sembla del tot inexistent, perquè pot moure objectes (com les pàgines d'un llibre o una rosa), beure aigua o llet, i ennuvola el reflex del protagonista a l'espill. Té una consistència material, però ningú pot determinar-ne la forma. També sembla capaç de parlar, ja que el narrador diu que la criatura li ha dit el seu nom.

## Referències

* ↑ Le Horla, 1887.
# Karl Patrick Lauk

Karl Patrick Lauk (Kuressaare, Comtat de Saare, 9 de gener de 1997) és un ciclista estonià. Actualment corre a l'equip Bingoal Pauwels Sauces WB. En el seu palmarès destaca la Volta a Estònia de 2017 i diversos campionats nacionals en categoria sub-23.

## Palmarès

* 2015
** Vencedor d'una etapa als Tres dies d'Axel
* 2016
** 1r al Trophée des Champions
* 2017
** Campió d'Estònia sub-23 en ruta
** 1r a la Volta a Estònia i vencedor d'una etapa
* 2018
** Campió d'Estònia sub-23 en ruta
* 2019
** Campió d'Estònia sub-23 en ruta
** Campió d'Estònia en contrarellotge sub-23
** Vencedor d'una etapa al Roine-Alps Isera Tour
* 2020
** 1r al Boucles de l'Essor
** 1r al Trofeu de l'Essor
** 1r a la Ruta d'or de Poitou
** 1r al Premi de Beaucharol
** 1r al Boucle del Pays de Tronçais
** Vencedor d'una etapa als Boucles nationales du printemps
* 2021
** 1r a la Volta a Estònia i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de la vila de Nogent-sur-Oise
** 1r al Premi Marcel-Bergereau
** Vencedor d'una etapa a la Boucles du Haut-Var
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Rodes
** Vencedor d'una etapa al Tour del Piémont pyrénéen
** Vencedor d'una etapa al Baltic Chain Tour
** Vencedor d'una etapa als Quatre Dies d'As-en-Provence
** Vencedor d'una etapa al Tour de Guadalupe
* 2023
** Campió d'Estònia en ruta
** Vencedor d'una etapa de la Tropicale Amissa Bongo

## Referències

* ↑ Nicolas Gachet. «Karl-Patrick Lauk rejoint une ProTeam», 2021.
* ↑ «Karl Patrick Lauk rejoint Bingoal Pauwels Sauces WB en 2022».

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Kilmacanogue

Kilmacanogue (en gaèlic irlandès Cill Mocheanóg, que vol dir "església de Mocheanóg") és una vila d'Irlanda, al comtat de Wicklow, a la província de Leinster. Es troba en la intersecció de la R755 a Roundwood i la N11, 5 km al sud del centre de Bray. Està lligada al Little Sugar Loaf a l'est i el Big Sugar Loaf a l'oest pels turons septentrionals de les Muntanyes de Wicklow, vora el Glen de Downs.
La vila rep el seu nom per Sant Mocheanog, company de Patrici d'Irlanda, qui, segons la llegenda irlandesa, va batejar als fills de Lir poc abans de la seva mort.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
# Kilmainham

Kilmainham (en irlandès Cill Mhaighneann) és un suburbi de la ciutat de Dublín, situat al sud del riu Liffey i a l'oest del centre de la ciutat, a la república d'Irlanda. La zona és coneguda principalment pel Reial Hospital de Kilmainham, que va ser construït on els Cavallers de Sant Joan de Jerusalem van tenir el seu priorat. Ara allotja el Museu Irlandès d'Art Modern; la Presó de Kilmainham, on es van portar a terme les execucions dels líders de l'Alçament de Pasqua es troba al costat de l'hospital. L'estació Heuston, una de les dues estacions de tren principals de Dublín, es troba a la rodalia. El seu districte postal és el número 8.

## Referències

* ↑ «England and Ireland: Kilmainham Gaol» (en anglès), 02-06-2006. [Consulta: 2 maig 2016].
# Komoča

Komoča és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al districte de Nové Zámky. Compta amb una població de 947 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1416.

## Referències

* ↑ «Komoča». en.mapy.cz. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 7 agost 2022].
# KompoZer

KompoZer és un editor de pàgines web de codi obert (discontinuat el 2007 encara que accessible a SourceForge) que combina arxius web manejables i de fàcil ús amb un editor de pàgines WYSIWYG. Hi ha formats binaris disponibles per GNU/Linux, Windows, MacOSX i US/2.Al març de 2007 va ser comentat en Download.com, que el va considerar una de les millors alternatives lliures a Adobe CS3, i el va comparar favorablement amb Adobe Dreamweaver.
El següent llançament, KompoZer 0.8, fou actualitzat a Gecko 1.8.1, i el codi fou finalitzat després de les proves. La primera versió pública alfa de KompoZer 0.8 fou publicada l'11 de febrer de 2009 i va oferir una nova interfície d'usuari. Les capacitats WYSIWYG de KompoZer són una de les principals atraccions del programa. Addicionalment, KompoZer permet l'edició directa de codi així com una opció de vista dividida de codi gràfic.

## Conformitat amb els estàndards

KompoZer compleix amb els estàndards web de W3C. Per defecte, les pàgines són creades d'acord amb HTML 4.01 Strict i usen les fulles d'estil en cascada (CSS) per a l'estil, però l'usuari pot canviar els ajustos i triar entre:
* DTD estricte i transicional
* HTML 4.01 i XHTML 1.0
* Emprar "CSS styling" o basat en el vell estil
L'aplicació inclou un validador HTML incorporat, que puja les pàgines al W3C Markup Validation Service i les comprova per saber si hi ha conformitat.

## Versions

* Versions estables
** Versió 0.7.10, publicada el 5 de setembre de 2007.
** Versió 0.7.9, publicada el 14 de juliol de 2007.
** Versió 0.7.7, publicada el 23 de juliol de 2006.
** Versió 0.7.5, publicada el 14 de juliol de 2006.
** Versió 0.7.1, publicada el 8 de juliol de 2006.
* Versions inestables:
** Versió 0.8 beta3, publicada el 2 de març de 2010.

## Referències

* ↑ Project website on SourceForge
* ↑ «hazhack.org». Arxivat de l'original el 2019-09-30. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 9 de març de 2009. [Consulta: 13 març 2010].

## Vegeu també

* Nvu
* Gecko

## Enllaços externs

* Web oficial de Kompozer a wayBack Machine
* Lloc web alternatiu del projecte KompoZer amb descàrregues i informació (anglès)
* Fòrum d'ajuda de Mozilla
* Project website on SourceForge
# Kingsland (Geòrgia)

Kingsland és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 10.506 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kingsland tenia 10.506 habitants, 3.620 habitatges, i 2.722 famílies. La densitat de població era de 242,5 habitants/km².
Dels 3.620 habitatges en un 50,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,8% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 38,5% entre 25 i 44, un 13% de 45 a 60 i un 3,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.303 $ i la renda mediana per família de 44.708 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.795 $ mentre que les dones 20.856 $. La renda per capita de la població era de 14.997 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kingsland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kingsland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Krasnokàmensk (Zabaikàlie)

* Per a altres significats, vegeu «Krasnokàmensk».
Krasnokàmensk - Краснокаменск (rus) - és una ciutat del krai de Zabaikàlie, a Rússia. Es troba a 384 km al sud-est de Txità, prop de la frontera amb la Xina i Mongòlia. És 5.125 km a l'est de Moscou.
# La Granja de la Costera

La Granja de la Costera és un municipi del País Valencià a la comarca de la Costera.
Limita amb Canals, Cerdà, Xàtiva, Llanera de Ranes, Novetlè, Rotglà i Corberà, Torrella i Vallés.

## Geografia

Situat en la costera de Ranes. La superfície del terme és plana, sense accidents d'importància.

## Història

Té el seu origen en una alqueria islàmica que passà a la família dels Ferrer. Com a lloc de moriscos pertanyé a la fillola de Xàtiva, comptava amb 26 focs el 1609. Després de l'expulsió dels moriscos romangué pràcticament deshabitada i Jaume Ferrer va concedir-li una nova carta de població el 1611.

## Demografia

El municipi comprèn l'antic lloc de Meneu.
Evolució demogràfica :
| 1990 | 1992 | 1994 | 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2005 | 2007 | 2013 | 2021 |
| 385 | 363 | 364 | 363 | 357 | 360 | 355 | 342 | 351 | 339 | 382 | 281 |

## Economia

Els cultius més importants són els de regadiu, amb un predomini de la taronja i altres tipus de fruites.

## Alcaldia

Des de 2019 l'alcalde de la Granja de la Costera és José Miguel Marín Fernández del Partit Popular (PP).
Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
| 1979–1983 | José Aznar Climent | IV | 19/04/1979 | -- |
| 1983–1987 | José Aznar Climent | PSPV-PSOE | 28/05/1983 | -- |
| 1987–1991 | Josep Miquel Mollà i Ribes | UPV | 30/06/1987 | -- |
| 1991–1995 | Vicente Palop Climent | UV | 15/06/1991 | -- |
| 1995–1999 | Vicente Palop Climent | PP | 17/06/1995 | -- |
| 1999–2003 | Vicente Palop Climent | PP | 03/07/1999 | -- |
| 2003–2007 | Vicente Palop Climent | PP | 14/06/2003 | -- |
| 2007–2011 | Juan Carlos Garrido Calabuig | PSPV-PSOE | 16/06/2007 | -- |
| 2011–2015 | Juan Carlos Garrido Calabuig | PSPV-PSOE | 11/06/2011 | -- |
| 2015–2019 | Juan Carlos Garrido Calabuig | PSPV-PSOE | 13/06/2015 | -- |
| 2019-2023 | José Miguel Marín Fernández | PP | 15/06/2019 | -- |
| Des de 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 | -- |
| Fonts: Generalitat Valenciana |||||

## Monuments

* Església de Sant Francesc d'Assís, de la primera meitat del segle xviii és el seu únic monument ressenyable.

## Festes i celebracions

* Sant Francesc d'Assís. Se celebra el 10 d'agost amb caràcter de promesa per la protecció que es va obtenir durant el còlera que va assotar la comarca en 1890.
* Festes Patronals. Se celebren el dia 4 d'octubre en honor de Sant Francesc d'Assís, la Divina Aurora i el Santíssim Crist de la Victòria.

## Referències

* 1 2 Direcció d'Anàlisi i Polítiques Públiques de la Presidència. Generalitat Valenciana. «Banc de Dades Municipal. La Granja de la Costera. Històric de Govern Local». Portal d'informació ARGOS. [Consulta: 2 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Ajuntament de la Granja de la Costera
* La Granja 400 ANYS (1611-2011)
* País Valencià, poble a poble, comarca a comarca, de Paco González Ramírez, d'on se n'ha tret informació amb el seu consentiment.
# Matrix Powertag

El Matrix Powertag (codi UCI: MTR) és un equip ciclista japonès professional en ruta, de categoria Continental. Es va fundar el 2006.

## Principals resultats

* Tour de Kumano: Benjamí Prades (2015), José Vicente Toribio (2017), Orluis Aular (2019)
* Volta a Okinawa: Junya Sano (2017)
* Ronda Pilipinas: Francisco Mancebo (2019)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

A partir del 2006 l'equip participa en les proves dels circuits continentals, especialment a l'UCI Àsia Tour.
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 32è | Ken Hashikawa (97è) |
| 2007 | 42è | Ken Hashikawa (169è) |
| 2008 | 48è | Masahiko Mifune (192è) |
| 2009 | 48è | Naoto Ise (187è) |
| 2011 | 52è | Takahiro Yamashita (240è) |
| 2012 | 48è | Mariusz Wiesiak (151è) |
| 2013 | 46è | Vicente García de Mateos (153è) |
| 2014 | 63è | Eduard Prades (216è) |
| 2015 | 19è | Benjamí Prades (16è) |
| 2016 | 53è | José Vicente Toribio (190è) |
| 2017 | 25è | José Vicente Toribio (31è) |
| 2018 | 35è | Junya Sano (51è) |
| 2019 | 4t | Junya Sano (151è) |

### UCI Europa Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2011 | 116è | Mariusz Wiesiak (1202è) |
| 2012 | 107è | Mariusz Wiesiak (532è) |
| 2014 | 85è | Eduard Prades (126è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Sipia

Sipia és un gènere d'ocells de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per tres espècies:
* Sipia berlepschi - formiguer fosc.
* Sipia nigricauda - formiguer d'Esmeraldas.
* Sipia palliata - formiguer fluvial del Magdalena.
* Sipia laemosticta - formiguer fluvial septentrional.
# Eleccions legislatives sueques de 1991

Les eleccions legislatives sueques del 1991 es van celebrar el 15 de setembre de 1991. Els més votats foren els socialdemòcrates, però es formà una coalició dretana de moderats, centristes i populars-liberals liderats per Carl Bildt.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 15 de setembre de 1991 al Parlament suec
| Partits | Partits | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | Ingvar Carlsson | 2.062.761 | 37,71 | 138 | -18 |
| | Partit Moderat (Moderaterna) | Carl Bildt | 1.199.394 | 21,92 | 80 | +14 |
| | Partit Popular Liberal ( Folkpartiet liberalerna ) | Bengt Westerberg | 499.356 | 9,12 | 33 | -11 |
| | Partit de Centre (Centerpartiet) | Olof Johansson | 465.175 | 8,50 | 31 | -11 |
| | Demòcrata-Cristians Kristdemokraterna | Alf Svensson | 390.351 | 7,14 | 27 | +27 |
| | Nova Democràcia (Ny Demokrati) | Ian Watchmeister | 368.281 | 6,73 | 24 | +24 |
| | Partit d'Esquerra Vänsterpartiet | Lars Werner | 246.905 | 4,51 | 16 | -5 |
| | Partit Verd (Miljöpartiet de Gröna) | Marianne Samuelsson | 185.081 | 3,38 | 0 | -20 |
| | Altres | | 53.487 | 0,98 | 0 | - |
| | Total (participació 86,82%) | | 5.562.920 | 100,0 | 349 | |
| Font: Autoritat electoral sueca. |||||||
# Districte roig d'Amsterdam

El barri vermell d'Amsterdam (Rosse Buurt en neerlandès) és un barri central de la ciutat d'Amsterdam en els Països Baixos. Famós per la seva història, la seva arquitectura, la seva vida cultural i per ser un dels barris més liberalitzats del món quant a l'actitud cap a la prostitució, les drogues i la diversitat sexual.
El barri vermell està format per tres districtes diferents: De Wallen –el més famós–, Singelgebied i Ruysdaelkade.

## Ubicació

Està situat al centre històric de la ciutat, en el que antigament van ser cases de pescadors, sobre el dic d'Amsterdam, que es va construir per protegir la ciutat de les marees. Es troba delimitat per la plaça de Dam i el carrer Damrak a l'oest i per la plaça Nieuwmarkt a l'est.

## La prostitució

Aquest és el més pintoresc i turístic barri d'Amsterdam. Conegut mundialment pels aparadors que adornen els seus carrers i estretíssims carrerons, en els quals les prostitutes realitzen les seves activitats professionals des de fa segles. La prostitució està completament regulada als Països Baixos, de manera que cada prostituta està obligada per llei a tenir contractada una seguretat social privada (com qualsevol treballador neerlandès), pagar tributs a l'estat, fer declaracions d'hisenda i tots els processos legals que un treballador o empresa han de dur a terme per mantenir el seu estatus de legalitat.
Els locals de prostitució es troben oberts tant de dia com de nit, però la màxima afluència de públic té lloc les nits dels caps de setmana. És quan milers de persones, la majoria curiosos, passegen tranquil·lament pel barri, entre els aparadors del districte vermell. L'entrada a aquests carrers és oberta, de manera que hi pot accedir qualsevol persona, una cosa que no passa per exemple al carrer de prostitució d'Hamburg, restringit a homes i majors d'edat.

### Experiment amb homes

En els últims anys de la dècada dels 90, es va dur a terme un experiment sociològic als carrers del districte vermell. En lloc de prostitutes, uns homes van exercir la prostitució durant uns mesos. L'estudi va concloure que no hi havia a Amsterdam interès per part de les dones en aquest tipus de servei, i fins i tot, durant aquests mesos, es van succeir protestes per part de les prostitutes, que consideraven a aquests homes "denigrants".

### Altres serveis

El barri també inclou un enorme nombre de sex shops, restaurants, hotels, cafès i locals d'exhibició. Aquests locals d'exhibició mostren continguts de caràcter sexual explícit, i són molt concorreguts pels turistes.
El carrer més cèlebre del barri és el carrer central anomenat Warmoestraat, replet de bars, gent, cervesa i enrenou.

## Enllaços externs

* El barri Vermell d'Amsterdam.
* La zona Roja d'Amsterdam.
* Com arribar fins al barri Roig Arxivat 2009-06-28 a Wayback Machine. (en castellà).