OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# De la gramatologia

De la gramatologia (francès: De la grammatologie) és una obra del filòsof francès Jacques Derrida publicada inicialment el 1967 per Les Éditions de Minuit, i una de les obres més importants referents a la desconstrucció. La traducció a la llengua anglesa (1976) és força coneguda per haver estat obra de la filòsofa Gayatri Spivak.

## Context i rellevància

De la gramatologia inclou una extensa discussió del pensament i obra de Claude Lévi-Strauss, Ferdinand de Saussure i Jean-Jacques Rousseau, mentre que Derrida també tematitza l'obra d'Étienne Condillac, Louis Hjelmslev, Edmund Husserl, Roman Jakobson, Gottfried Wilhelm Leibniz, André Leroi-Gourhan i William Warburton. Aquesta obra inclou la major part dels conceptes que Derrida faria servir en la seva obra posterior, especialment en relació amb la lingüística i el fenomen de l'escriptura. Ha estat anomenat el text fundacional del qual parteix la crítica desconstructivista.
Es tracta d'un dels tres llibres que Derrida publicà el 1967 i que serviren per establir la seva reputació com a pensador. Els altres dos foren La voix et le phénomène (Presses Universitaires de France, Paris, 1967) i L'écriture et la différence (Seuil, Paris, 1967).

## Contingut

Derrida proposa la idea que en la tradició filosòfica d'Occident l'escriptura sempre s'ha considerat una forma derivada i secundària de la parla, com una mena de "caiguda" des de la "presència completa" de la parla/llengua parlada. En el transcurs de les pàgines de l'obra, Derrida desconstrueix aquesta idea tal com és presentada per diferents pensadors d'èpoques diferents, mostrant les apories i el·lipsis a les quals aquest prejudici els porta. Derrida no pretén fer una crítica específicament a l'obra d'aquests autors en concret, ja que no creu que sigui possible escapar a aquests paràmetres d'operació mental i de funcionar amb aquests esquemes i oposicions binàries. Si més no, pretén crear una nova ciència de la "gramatologia" que treballaria amb aquestes qüestions d'una manera completament nova, seguint el model de la lingüística però basant-se en l'escriptura.

## Vegeu també

* Desconstrucció.
* Metafísica de la presència.
* Logocentrisme.

## Referències

* ↑ Rabinowitz, Nancy Sorkin (2008). Greek Tragedy. Malden, MA: Blackwell Pub. ISBN 9781405121606. Cf. p.5: "Jacques Derrida's Of Grammatology, a foundational text for deconstructive criticism, works closely with Plato".

## Bibliografia

* Bradley, Arthur. Derrida's Of Grammatology (Edimburg: University of Edinburgh Press, 2008).
* Culler, Jonathan. On Deconstruction (Ithaca: Cornell University Press, 1982).
* de Man, Paul. "The Rhetoric of Blindness: Jacques Derrida's Reading of Rousseau," in Blindness and Insight: Essays in the Rhetoric of Contemporary Criticism (Minneapolis: University of Minnesota Press, 1983, second edition) 102-41.
* Harris, Roy. Interpreters of Saussure (Edimburg: University of Edinburgh Press, 2001) 171-188.
# Chalceus flavicolis

Chalceus flavicolis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. 1818. Sur les poissons du sous-genre Mylètes. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. v. 4: 444-456, Pls. 21-22.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati i V.A. Bertaco 2003. Genera Incertae sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Francisca Meléndez

Francisca Ifigenia Meléndez y Durazzo o Efigenia (Cadis, 1770- Madrid, 1825) va ser una miniaturista espanyola especialitzada en retrats que normalment pintava amb una tècnica mixta de gouache i aquarel·la sobre ivori.
Era filla de José Agustín Meléndez i néta de Francisco Antonio Meléndez, miniaturistes, i neboda de Luis Meléndez. En 1790 va pintar a l'oli per a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando una Verge amb el Nen signada «Fran.ca Meléndez Me hizo en Madrid / Año de 1790 siendo de edad de 20 años», que li va valer el nomenament d'acadèmica de mèrit. Quatre anys després, el 6 de desembre de 1794, va ser nomenada pintora de cambra pels seus retrats en miniatura de la família reial, una condició que farà constar en signar algunes de les seues obres, com el retrat de dama amb tocat de plomes adquirit el 2017 per l'Estat per al Museu del Romanticisme de Madrid, signat «Fecit Franca Melendez. pinta. de Cama. de S.S. M.M. Catoli año de 1800».
En 2008, el Meadows Museum de la Southern Methodist University de Dallas (Texas) va adquirir un conjunt de 29 miniatures amb retrats de diversos membres de la família de Carles IV, Manuel Godoy i altres personatges no identificats de la Cort, acompanyats d'una carta de Juan Francisco de Aguiló, secretari de la reina Maria Lluïsa de Parma datada a Aranjuez el 26 de febrer de 1795 en la que sol·licitavat a la pintora que acudira al Reial Lloc per treballar en noves miniatures.
Un retrat de Martín Zapater, amic de Goya, datat el 1797 i conservat a la col·lecció Martínez Lanzas-de las Heras de Tarragona, s'ha exposat de febrer a maig de 2018 al Museu de Belles Arts de Bilbao dins de l'exposició Goya i la cort il·lustrada.

## Referències

* ↑ Firma únicament amb el nom i el primer cognom i d'esta forma es dirigeix a ella el secretari de Maria Lluïsa de Parma.
* ↑ «Retrato de dama con tocado de plumas» Arxivat 2018-03-20 a Wayback Machine., lote 254, Alcalá Subastas.
* ↑ «60 000 euros por la “Adoración de los magos” de Bocanegra en Alcalá», Ars Magazine, 17 de diciembre de 2017.
* ↑ Francisca Efigenia Meléndez y Durazzo, Meadows Museum.
* ↑ Agencia Efe, Un museo de Dallas adquiere 29 retratos en miniatura de la Corte de Carlos IV, Soitu, 22 de agosto de 2008.
# Cantó de Montferrand

El cantó de Montferrand és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Clarmont d'Alvèrnia. Comprèn el barri de Montferrand dins Clarmont d'Alvèrnia.

## Municipis

* Clarmont d'Alvèrnia

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-2001 | Odile Saugues | PS |
| 2001- | Nadine Déat | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# La gallina Turuleca

La gallina Turuleca és una pel·lícula espanyola-argentina d'animació per computadora de 2019, dirigida per Eduardo Gondell i Víctor Monigote. Va ser estrenada el 21 de setembre de 2019 al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2019. Va guanyar un premi Goya en la categoria de millor pel·lícula d'animació.

## Sinopsi

Una gallina incapaç de posar ous troba la seva vida canviada quan la venen a una anciana, que descobreix que la gallina pot cantar.

## Repartiment

* Eva Hache com Turuleca
* José Mota com Armando Tramas
* Ana Ángeles García com Isabel
* Álvaro de Juana Pecos com Matías
* Paula Coria Portilla com Lucía
* Alejandro García com Antonio
* Lorenzo Beteta com Rudy
* Eva Lorenzo com infermera

## Referències

* ↑ «La gallina Turuleca». Festival de San Sebastián. [Consulta: 28 març 2021].
* ↑ «La gallina Turuleca (2019) - Release Info» (en anglès). IMDb. [Consulta: 28 març 2021].
* ↑ «La gallina Turuleca». Premios Goya. [Consulta: 28 març 2021].

## Enllaços externs

* Tràiler oficial a YouTube
# Cridaner de Nova Guinea

El cridaner de Nova Guinea (Garritornis isidorei) és una espècie d'ocell de la família dels campefàgids (Campephagidae) i única espècie del gènere Garritornis (Iredale, 1956).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Cridaner de Nova Guinea». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Dee Dee Bridgewater

Dee Dee Bridgewater (Memphis, 27 de maig de 1950) és una cantant estatunidenca de jazz que freqüenta també la fusió d'aquest amb altres estils contemporanis (pop, disc, etc.). Es tracta d'una de les més rellevants vocalistes femenines des de mitjans dels anys noranta. El seu repertori és, bàsicament, el dels estàndards jazzístics, encara que arrisca constantment en la improvisació interpretativa, sobretot en les seues actuacions en directe. La seua veu és nítida i forta, amb un punt de gravetat.
Va actuar a Michigan durant els anys 69 i va donar una gira per la Unió Soviètica en 1969 amb la big band de la Universitat d'Illinois. Va cantar amb l'orquestra de Thad Jones/Mel Lewis entre 1972 i 1974 i va aparèixer en el musical de Broadway The Wiz (1974-1976). Durant molt temps va ser ignorada pel món del jazz pel que es va traslladar a França en els anys vuitanta per a intentar reconduir la seua carrera. Va aparèixer en el show Lady Day i en festivals de jazz europeus, i per un temps va formar el seu propi grup d'acompanyament. A la fi dels vuitanta, els seus enregistraments para Verve van començar a tenir èxit en el seu país d'origen. El seu disc de 1995 en homenatge a Horace Silver li va permetre emprendre una gira per Estats Units que la redescobrí per a l'audiència del seu país. Va obtenir altre gran èxit, Grammy inclòs en 1997, amb el seu homenatge a Ella Fitzgerald.
En el 16 d'octubre de 1999, Dee Dee Bridgewater va ser nomenada «Ambaixadora de Bona Voluntat» de l'Organització de les Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO).

## Discografia

Els títols destacats en negreta són considerats essencials per la crítica
* Afro Blue (1974)
* Dee Dee Bridgewater (1976)
* Just Family (1977)
* Bad for me (1979)
* Live in Paris (1986)
* In Montreux (live) (1990)]
* Keeping Tradition (1992)
* Love and Peace: A Tribute to Horace Silver (1995)
* Dear Ella (1997)
* Victim of Love (1998)
* Live at Yoshi's (2000)
* This Is New (2002)
* J'ai Deux Amours (2005)
* Dee Bridgewater, Vol. 2 (2006)
* Red Earth. A malian journey (2007)
* Eleanora Fagan (1915-1959): To Billie With Love From Dee Dee (2010)

## Enllaços externs

* El lloc web oficial de Dee Dee Bridgewater (anglès)
* Una entrevista recent (anglès)
* Biografia
* Altra biografia (anglès)
# Rubén Trenzano Juan

Rubén Trenzano Juan (L'Orxa, 2 de febrer de 1976) és un polític valencià. Es va llicenciar en Filologia Catalana per la Universitat de València l'any 2000, i va treballar com a cap de l’Àrea de Formació Lingüística de la Universitat de València des de 2004 fins a 2015. L'any 2015 entrà al Consell del Botànic com a director general de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme, un càrrec que va ocupar fins al 2023.
Trenzano va fer l'anomenat decret de plurilingüisme, que acabava amb el sistema de línies en valencià i línies en castellà que s'havia implementat arran de la Llei d'ús i ensenyament del valencià de l'any 1983.
Durant el seu mandat l'any 2017 en la Conselleria d'Educació junt amb Vicent Marzà es va dur a terme la campanya "Sempre teua, la teua llengua". Tot i la millora del coneixement del valencià durant el seu mandat, el seu ús va decréixer. Trenzano va crear els Criteris lingüístics de l'Administració de la Generalitat que van causar polèmica, en no seguir les formes aconsellades per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua. A més a més, Trenzano anuncià el requisit lingüístic per al personal sanitari, per a una tercera legislatura del govern del Botànic que mai es produiria.
Els jutges van imputar a Rubén Trenzano per la causa sobre les ajudes al germà de Ximo Puig que es va acabar arxivant el 2023.

## Referències

* ↑ «Títol de llicenciat en filologia per la UV».
* ↑ «Fitxa alt càrrec - Generalitat Valenciana». [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ «Rubén Trenzano: 'El decret de plurilingüisme és un punt de partida'». [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ «La Generalitat presenta la campanya de promoció del valencià 'Sempre teua. La teua llengua' - Notícies - Generalitat Valenciana». [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ Mas, Andreu Pujol. «Enquesta: més gent sap parlar valencià però l'ús disminueix», 09-12-2022. [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ valència, alfons garcia |. «Los funcionarios deberán escribir "aquest" y "cinqué" a pesar de la AVL» (en castellà), 16-03-2017. [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Trenzano anuncia un requisito lingüístico para el personal sanitario en la próxima legislatura» (en castellà). [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ Press, Europa. «L'Audiència confirma l'arxiu de la causa per a Rubén Trenzano per les subvencions a Francis Puig», 12-06-2023. [Consulta: 25 octubre 2023].
# Chalceus erythrurus

Chalceus erythrurus és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.
Els adults poden assolir fins a 21,4 cm de llargària total. Viu en zones de clima tropical entre 22 °C - 26 °C de temperatura. Es troba a Sud-amèrica: rius Amazones, Solimões i Ucayali.

## Referències

* ↑ Cope, E. D. 1870. Contribution to the ichthyology of the Marañon. Proceedings of the American Philosophical Society v. 11: 559-570.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati i V.A. Bertaco 2003. Genera Incertae sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Lucena, C.A.S. 1998. Relaçocões filogenéticas e definição do género Roeboides, Günther (Ostariophysi; Characiformes; Characidae). Comun. Mus. Ciênc. Tecnol. PUCRS, Sér. Zool. Porto Alegre (CMCT), 11: 19-59.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Tejerina-Garro, F.L., R. Fortin i M.A. Rodriguez 1998. Fish community structure in relation to environmental variation in floodplain lakes of the Araguaia River, Amazon Basin. Environ. Biol. Fish. 51(4):399-410.
* Zanata, A.M. i M. Toledo-Piza 2004. Taxonomic revision of the South American fish genus Chalceus Cuvier (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes) with the description of three new species. Zool. J. Linn. Soc. 140(1):103-135.
# Paretroplus polyactis

Paretroplus polyactis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Sparks, J. 2008. Phylogeny of the cichlid subfamily Etroplinae and taxonomic revision of the malagasy cichlid genus Paretroplus (Teleostei: Cichlidae). Bulletin of the American museum of Natural history, 314: 1-151.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Francisco Antonio Docal Nates

Francisco Antonio Docal Nates (Laredo, 7 de desembre de 1945) fou un futbolista espanyol de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Es formà al futbol base del CD Laredo, passant a l'equip amateur, amb el qual jugà a tercera divisió. La seva facilitat golejadora el portaren a fitxar pel Racing de Santander, a segona divisió, i a continuació al Reial Valladolid, a la mateixa categoria. Al cap de tres temporades, el 1970, marxà a Mèxic per jugar al CD Oro. El febrer de 1971 fou fitxat pel RCD Espanyol, per acabar la temporada, arribant a disputar set partits de lliga. La campanya 1971-72 fou cedit a l'Hèrcules CF d'Alacant, que jugava a segona. Els seus darrers clubs foren el Racing de Santander, segona etapa, i el Deportivo Alavés.
El seu germà Juan Ramón Docal Nates també fou un destacat futbolista.

## Referències

* 1 2 3 4 «Docal entrenarà hoy con su nuevo equipo». Mundo Deportivo, 03-02-1971. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 «Fitxa a BDFutbol». BDFutbol. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «El Español cederá al Hércules a Parés y Docal». Mundo Deportivo, 23-10-1971. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Francisco Antonio Docal Nates a BDFutbol
# Caparra

«Caparra» té aquests significats:
* Ruïnes de Caparra, jaciment arqueològic a Puerto Rico
* Cáparra, antiga ciutat romana a Lusitània, província romana a l'oest de la península ibèrica
* Caparra Creek, Austràlia
* Caparra (paparra), àcar paràsit de vertebrats
# L'americà

L'americà (títol original en francès: L'Amèricain) és una pel·lícula de França dirigida per Marcel Bozzuffi, estrenada el 1969.Ha estat doblada al català

## Argument

Després d'haver passat llargs anys als Estats Units, Bruno torna a Rouen on ha crescut. Reuneix els seus antics amics per contar-los aquests anys passats i escoltar les seves històries. Però ja no tenen gran cosa en comú i Bruno se sent com un estranger entre ells.

## Repartiment

* Jean-Louis Trintignant: Bruno
* Bernard Fresson: Raymond
* Marcel Bozzuffi: Jacky
* Tanya Lopert: Hélène
* Simone Signoret: Léone
* Rufus: Corbeau
* Yves Lefebvre: Morvan
* Jacques Perrin: Patrick
* Françoise Fabian: La dona de l'agència
* Jean Bouise: el noi del café
* José Artur
* Jacques Chevalier
* Philippe Dumat
* Monique Mélinand
* Nicole Vervil

## Referències

* ↑ «L'americà». esadir.cat.
* ↑ «L'Amèricain». The New York Times.
# Cridaner de Hall

El cridaner de Hall (Pomatostomus halli) és un ocell de la família dels pomatostòmids que viu en zones àrides amb acacies i arbustos del centre-est d'Austràlia, i que no va ser descobert fins al 1964.

## Referències

* ↑ «Hall's Babbler (Pomatostomus halli)» (en anglès). Handbook of the Birds of the World Alive. [Consulta: 8 desembre 2014].
# Chalceus heterolepis

Chalceus heterolepis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. 1818. Sur les poissons du sous-genre Mylètes. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. v. 4: 444-456, Pls. 21-22.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati i V.A. Bertaco 2003. Genera Incertae sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Francisco Antonio Varallo

Francisco Antonio Varallo (Los Hornos, 1910 - La Plata, 2010) fou un futbolista argentí dels anys 30. Fou l'últim futbolista en vida que participà en el primer Mundial, que es disputà a l'Uruguai el 1930. However, he was fit to play in the World Cup final against Uruguay and started at inside right forward.
Jugà a Gimnasia y Esgrima de La Plata entre 1928 i 1930, on guanyà la lliga argentina de 1929. L'any 1930 fou finalista del Mundial de 1930. En acabar la competició fou comprat per Boca Juniors on jugà entre 1931 i 1939. Guanyà les lligues de 1931, 1934 i 1935. Es convertí en màxim golejador de Boca amb 194 gols en 222 partits. Aquest rècord es mantingué fins al 2009, quan fou trencat per Martín Palermo. També fou campió de la Copa Amèrica de futbol de 1937 amb la selecció.
El febrer de 2010 complí cent anys a la seva casa de Buenos Aires.

## Palmarès
### Gimnasia de La Plata

* 1 Lliga argentina (1929)

### Boca Juniors

* 3 Lligues argentines (1931, 1934, 1935)
* Màxim golejador del campionat argentí de futbol: 1933

### Selecció argentina

* 1 Copa Amèrica (1937)

## Referències

* 1 2 «Francisco Varallo, the last surviving player from the first World Cup final, dies aged 100». Daily Mail [Londres], 31-08-2010 [Consulta: 31 agost 2010].
* ↑ Brian Glanville «Francisco 'Pancho' Varallo obituary». The Guardian [Londres], 31-08-2010 [Consulta: 31 agost 2010].
* ↑ «Historia del Club Atlético Vélez Sársfield» (en castellà). VelezSarsfield.net. Arxivat de l'original el 8 setembre 2009. [Consulta: 27 octubre 2010].
* ↑ «Varallo, el goleador del siglo (Spanish)». La Razon. Arxivat de l'original el 2 de setembre 2010. [Consulta: 31 agost 2010].
* ↑ nytimes.com

## Enllaços externs

* FIFA.com: The Sole Survivor Arxivat 2010-06-14 a Wayback Machine.
* (castellà) Bocampeonweb Arxivat 2005-03-20 a Wayback Machine.
* (castellà) Futbol Factory