OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camprubí (Borredà)

Camprubí és un mas al nucli de Borredà (Berguedà) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa de Camprubí és una interessant masia de planta rectangular, orientada a ponent i amb el carener paral·lel a la façana. Aquesta estructura clàssica de masia ha condicionat el seu coneixement; ampliació de la casa pel cantó de migdia, amb una obertura amb balconada de fusta. La façana és un auster exemple de masia de muntanya: petites obertures per a les finestres, un elegant portal d'arc de mig punt amb dovelles de considerables proporcions, i uns massissos contraforts.
El mas de Camprubí és documentat des del segle xiv i els seus estadants eren pagesos de remença del monestir de Santa Maria de Ripoll al qual pagaven censos pel mas i les terres, pels masos rònecs que varen incorporar arran de la despoblació provocada per la crisi demogràfica ensems que es reconeixen homes "propis, solius i affocats" de l'abat. Als segles XVII i XVIII realitzaren múltiples establiments en petits patis propers a l'església parroquial de Santa Maria on s'hi instal·laren artesans i comerciants que feren créixer el petit nucli urbà de Borredà.

## Notes

* 1 2 «MAS CAMPRUBÍ». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Las aventuras de Máximo

Las aventuras de Máximo va ser una sèrie d'Antena 3 Televisió protagonitzada pels presentadors del Club Megatrix1. Va ser estrenada el 18 de setembre de 1995 i va acabar al febrer de 1998. Tractava els intents d'un extraterrestre per tornar al seu planeta a través de diverses històries.

## Història

Ingrid Jordi i David, són 3 germans que es van a viure a la ciutat de Madrid. allà coneixen a la seva veïna Ella, filla d'una família de metges. quan David utilitza el seu nou ordinador amb internet, entra contacte amb Màxim. un extraterrestre del Planeta Emu que ha arribat accidentalment a la terra. Màxim té la nau espatllada, i no sap com tornar a emú. al costat dels seus nous amics, viuen grans aventures per tot el món, i per la història de la humanitat. entre elles hi ha des explorar una Mina d'or abandonada, fins a visitar Itàlia Renaixentista. per poder ajudar-los, Màxim compta amb el poder d'una Esfera màgica anomenada Mega-bola, disposada a treure'ls de qualsevol compromís. en els últims capítols de la temporada, Màxim crea un robot de nom Mínim que li ajudaria custodiar la Mega-bola d'un androide anomenat Megón.
# Dambisa Moyo

Dambisa Moyo (Lusaka, 1969) és una economista de Zàmbia. És doctora en ciències econòmiques per la Universitat d'Oxford, té un màster de la Universitat Harvard, un MBA en finances i una llicenciatura en químiques de la Universitat de Washington. Va treballar com a consultora del Banc mundial del 1993 al 1995 i en Goldman Sachs del 2001 al 2008, on va ser cap d'investigacions econòmiques i estratègiques per l'Àfrica subsahariana. Ha col·laborat també amb Absolute Return for Kids (ARK), una obra benèfica infantil finançada amb fons d'inversió lliure, i ha participat en el consell d'administració de la Lundin Charitable Foundation. Moyo és membre del Centre for International Business and Management (CIBAM), de la Universitat de Cambridge i del Royal Institute of International Affairs (Chatham House). Al maig de 2009, el Time la va classificar com una de les 100 persones més influents del món.

## Publicacions

* Essays on the determinants of components of savings in developing countries. Dissertation, University of Oxford, Oxford 2002
* The impact of pension reform on the capital markets. Goldman, Sachs & Co., New York 2005, Reihe: Global economics paper. Nr. 128
* Dead Aid. Warum Entwicklungshilfe nicht funktioniert und was Afrika besser machen kann. Aus dem Englischen von H. Lorenzen, Haffmans & Tolkemitt, Berlín 2011
* Dead Aid: Why Aid is Not Working and How There is a Better Way For Africa. Allen Lane Publishers, Londres 2009
* How the West was Lost. Fifty Years of Economic Folly and the stark Choices ahead. Allen Lane Publishers, Londres 2011

## Referències

* ↑ http://www.time.com/time/specials/packages/article/0,28804,1894410_1893209_1893459,00.html Arxivat 2013-08-26 a Wayback Machine.
# Demet Akbağ

Demet Akbağ, nascuda com a Demet İybar, (Denizli, 23 de desembre de 1959) és una actriu de teatre, TV i cinema turca. S'ha casat tres vegades i Akbağ és el cognom que va adoptar del seu primer marit. Actualment està casada amb Zafer Çika, des del 1999, i tenen un fill, Ali, nascut l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Demet Akbağ'ın eşi Zafer Çika kalp krizi geçirdi». HT Magazin, 2011.
* ↑ «1961'in en güzel üçüncü çocuğu...». Posta, 2014.

## Enllaços externs

* Demet Akbağ a IMDb
* Entrevista amb Demet Akbağ (turc)
* Entrevista amb Demet Akbağ (turc)
# Ružindol

Ružindol és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1352.
# Ous al plat

Ous al plat, ous escumats, ous bullits sense closca o ous en flor és una preparació culinària, consistent en uns ous cuits al forn dins d'un plat ad hoc, sovint de terrissa que s'utilitza per a servir el plat tal com surt del forn. Se serveix calent, quan els rovells estan a punt, la dificultat del plat és trobar el punt de cocció perfecte. És un plat de base tradicional que permet una gran creativitat en les variacions.
Es trenquen dos ous per persona, sense violència– en un plat untat de mantega, amanit amb sal i pebre i un raig d'oli als rovells. Després de posar-los un moment a la planxa perquè comenci a quallar la clara, es posen al forn, vetllant que la clara qualli i els rovells restin tendres. Abans d'enfornar-los, s'hi poden afegir salsitxes fregides, xoriço, foie-gras, botifarra, pernil, tomates i altres verdures bullides o cobrir-les d'una salsa beixamel amb formatge. També es pot fer damunt un llit de pa torrat o de patata.
Era un dels plats preferits del papa Lleó XIII. Segons Josep Pla «Hem de fer una referència als ous ferrats o ous al plat, que, en aquesta península, són molt corrents. En el nostre país aquest plat d'ous no ha estat mai res de l'altre món; en altres llocs de la Península –a Madrid, per exemple– saben fregir la clara d'ou d'una manera més satisfactòria.»

## Referències

* ↑ Miralpeix, Assumpta. «Ous al plat casolans». A: Aprendre de cuinar. Penguin Random House Grup. ISBN 9788415961192.
* ↑ ACN «El fiscal va insistir a Coma en si «trencar els ous» requeria «l'ús de la violència»». Diari de Girona, 18-01-2017.
* ↑ «Ous al plat». A: Corpus de la Cuina Catalana. Barcelona: Institut Català de la Cuina, 2006, p. 296-297. ISBN 978-84-664-0772-4.
* ↑ «ous al plat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «ous al plat amb xoriço». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «ous al plat amb encenalls de foie-gras». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ AA.VV. «Ous al plat amb llit de patates». A: Què fem per dinar?. Salt: Col·legi Pompeu Fabra de Salt, abril 2014, p. 22.
* ↑ Vázquez Montalbán, Manuel; Gumí i Cardona, Jordi. L'art del menjar a Catalunya : crònica de la resistència dels senyals d'identitat gastronòmica catalana. 1. ed. Barcelona: Edicions 62, 1977, p. 134. ISBN 9788429713367.
* ↑ Pla, Josep. Obra completa: El que hem menjat. Barcelona: Destino, 1972, p. 205.

## Enllaços externs

* Patterson, Lauri. «Ous al plat amb bolets». Diputació de Barcelona, s.d. [Consulta: 10 juliol 2017].
* Ribas, Marc. «Ous al plat [amb espàrrecs]». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), s.d. [Consulta: 10 juliol 2017].
* «Ous al plat». La cuina de sempre, 19-10-2013. [Consulta: 10 juliol 2017].
* «Ous al plat». Fundació Dieta Meditarrànea, 2016. [Consulta: 10 juliol 2017].
# Frederic William Goudy

Frederic William Goudy (Bloomington, Illinois, 8 de març de 1865 - Marlborough-on-Hudson, 11 de maig de 1947) va ser un dissenyador, gravador i fonedor de caràcters estatunidenc. Va crear més de 100 tipus, com ara el Goudy Old Style, el Hadriano i el Copperplate Gothic.

## Biografia

Es va graduar a Shelbyville High School. En 1888 va treballar de comptable a la societat bancària paterna, on va exercir de registrador. En 1889 va establir-se a Chicago, fent feina d'agent immobiliari.
En 1892 treballava com a oficinista a una llibreria, on va prendre contacte amb les edicions de William Morris i d'altres, com ara Doves, Eragny i Vales.
En 1897 va dissenyar la seva primera font, la Camelot Old Style, i en 1903 va fundar, juntament amb la seva dona i amb Will Ransom, l'editorial The Village Press. Arran de l'incendi que va destruir l'editorial en 1908, es va traslladar a Forest Hill, romanent a Nova York fins a 1924.
En 1914 va començar a fer tipus per a l'American Type Founders, tot i que alhora, nombroses foneries europees li encarregaven fonts exclusives, entre les quals es trobava la Caslon de Londres.
En 1924 va traslladar l'editorial a Marlborough-on-Hudson, on va obrir la seva pròpia foneria de tipus i establir-se definitivament. En 1939, però, va patir per segon cop un incendi que va destruir l'editorial i vint models de lletres inèdites. En aquest període, havia gravat seixanta alfabets.

## Tipografies

Algunes de les tipografies dissenyades per Goudy:
* Goudy Old Style
* Hadriano
* Copperplate Gothic

## Obres

* The Alphabet, Mitchell Kennerley, N.Y.C, 1922.
* Typologia, University of California Press, Berkeley, Los Angeles, Londres, 1940.

## Enllaços externs

* GoudyFonts
* «UnosTiposDuros > Historia > Grandes maestros de la tipografía: Frederic Goudy».

## Bibliografia

* John Dreyfus i François Richaudeau. Diccionario de la edición y de las artes gráficas. ISBN 84-86168-49-X
* Enric Satue. Arte En La Tipografía y Tipografía en el Arte: Compendio de Tipografía Artística. ISBN 978-84-9841-111-9
# Divisió d'Ambala

La divisió d'Ambala fou una entitat administrativa del Panjab (Índia) formada pel districte de Ludhiana, el districte d'Ambala i el petit i perifèric districte de Simla. La superfície era el 1880 de 10.264 km² i la població d'1.729.043 habitants (1881), dos terços hindús i un terç musulmans amb una forta minoria sikh.
Modernament la divisió d'Ambala és una divisió administrativa de l'estat d'Haryana amb capital a Ambala, formada pels següents districtes:
* Districte d'Ambala
* Districte de Kaithal
* Districte de Kurukshetra
* Districte de Panchkula
* Districte de Yamuna Nagar

## Referències

* Imperial Gazetteer of India
# Richard Peto

Sir Richard Peto FRS (14 de maig de 1943) és professor d'Epidemiologia i Estadística Mèdica a la Universitat d'Oxford, Anglaterra.
Va anar a la Taunton's School a Southampton i subsegüentment va estudiar Ciències Naturals al Queens'College, Universitat de Cambridge.
La seva carrera ha inclòs col·laboracions importants amb Richard Doll a la Unitat de Recerca Estadística del Consell de Recerca Mèdic a Londres.
Va crear la Unitat de Servei de l'Assaig clínic (CTSU) a Oxford el 1975 i actualment n'és codirector.
Va ser nomenat membre de la Royal Society el 1989 per les seves contribucions al desenvolupament de metanàlisi. És un expert capdavanter en les morts relacionades amb l'ús de tabac.
Va ser nomenat cavaller pels seus serveis a l'epidemiologia i a prevenció de càncer el 1999 i va rebre un Doctorat Honorari en Ciències Mèdiques de la Universitat Yale el 2011.
El seu germà Julian Peto, amb qui ha publicat treballs sobre estadística matemàtica, és també un epidemiòleg distingit. La seva família té un restaurant tailandès al Mercat Cobert d'Oxford, del qual en dirigeix l'empresa matriu.
La paradoxa de Peto porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Mann, C. (1990).
* ↑ "Sir Richard Peto" Arxivat 2017-08-02 a Wayback Machine..
* ↑ "Yale University: Honorary Degrees" Arxivat 2015-05-21 a Wayback Machine..
* ↑ "Sasi's Thai".
# Frederic d'Utrecht

* Per a altres significats, vegeu «Sant Frederic».
Frederic (mort a l'illa de Walcheren, 18 de juliol de 838) va ser bisbe d'Utrecht des del 820 fins a la seva mort. És venerat com a sant per l'Església Catòlica.

## Biografia

Net del rei dels frisons Radbold, va ser ordenat prevere de la diòcesi d'Utrecht i va ser encarregat de la instrucció dels catecúmens. Va ser conseller de l'emperador Lluís el Pietós, a qui acompanyà en moltes campanyes. Va succeir a l'episcopat el bisbe Ricfrid i va continuar amb l'evangelització dels frisons, encarregant d'ella a Sant Odulf. El 829 va assistir al Concili de Magúncia.
Segons una tradició, va ser assassinat mentre celebrava la missa per sicaris de l'emperadriu Judit de Baviera, segona muller de Lluís, de qui havia condemnat públicament els costums. Segons altres, va ser mort pels pagans de l'illa zelandesa de Walcheren, contraris a la seva missió.

## Veneració

La tradició que havia estat mort quan predicava va fer que fos considerat màrtir i se'l venerés com a sant des de poc després de la seva mort. Era considerat advocat contra la sordesa.
La seva tomba era a l'església de Sint Salvator d'Utrecht, fins que va ésser profanada al segle xvi, durant la Reforma protestant, i les restes es perderen.

### Sant Frederic a Barcelona

Segons una tradició, Frederic acompanya Lluís el Pietós en la conquesta de Barcelona en 801 i fou qui digué la missa d'acció de gràcies el 25 de desembre del mateix any. Una relíquia seva es guarda a l'Església dels Sants Just i Pastor, on en 1883 es dedicà la capella de la Mare de Déu del Roser a Sant Frederic, a instància de la llavors constituïda Societat de Sant Frederic, que tenia com a objectiu el foment d'aquesta devoció.
# Le Conquet

Le Conquet (en bretó Konk-Leon) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.543 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1 891 | 1 811 | 1 881 | 2 011 | 2 149 | 2 408 | 2 543 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Xavier Jean | |

## Personatges il·lustres

* Jean-François Le Gonidec (1775-1838), autor del primer diccionari del bretó modern.
* Mikael an Nobletz, autor en bretó.
# Ròmul Potit

Ròmul Potit (en llatí Romulus Potitius) va ser un artista gal·loromà.
El nom d'aquest artista és conegut per una inscripció que s'ha conservat i que es troba al Museu de Lió a França. A la inscripció se l'anomena ARTIS ARG. EXCLUSSOR, que vol dir sense dubte que feia gots i gerros de plata, a partir del sentit de la paraula exclussores, que Agustí d'Hipona confirma que vol dir orfebre.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/670?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=RomulusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 662. ]
# Circuit integrat tridimensional

Un circuit integrat tridimensional (amb acrònim anglès IC 3D) és un circuit integrat (IC) MOS (semiconductor d'òxid metàl·lic) fabricat apilant fins a 16 o més circuits integrats i interconnectant-los verticalment utilitzant, per exemple, vies de silici (TSV). o connexions Cu-Cu, de manera que es comporten com un únic dispositiu per aconseguir millores de rendiment amb una potència reduïda i una empremta més petita que els processos bidimensionals convencionals. El 3D IC és un dels diversos esquemes d'integració 3D que exploten la direcció z per aconseguir beneficis de rendiment elèctric en microelectrònica i nanoelectrònica.
Els circuits integrats 3D es poden classificar pel seu nivell de jerarquia d'interconnexió a nivell global (encapsulat), intermedi (coixinet d'enllaç) i local (transistor). En general, la integració 3D és un terme ampli que inclou tecnologies com l'embalatge a nivell d'hòsties 3D (3DWLP); Integració basada en interposadors 2.5D i 3D; CI apilats en 3D (SICs 3D); Integració heterogènia 3D; i integració de sistemes 3D.; així com el veritable 3D monolític IC
Organitzacions internacionals com el Comitè de full de ruta tecnològic de Jisso (JIC) i el full de ruta tecnològic internacional per a semiconductors (ITRS) han treballat per classificar les diferents tecnologies d'integració 3D per afavorir l'establiment d'estàndards i fulls de ruta d'integració 3D. A partir de la dècada de 2010, 3D Els circuits integrats s'utilitzen àmpliament per a la memòria flash NAND i en dispositius mòbils.L'embalatge 3D es refereix a esquemes d'integració 3D que es basen en mètodes d'interconnexió tradicionals, com ara fils d'interconnexió i flip xip per aconseguir l'apilament vertical. L'embalatge 3D es pot dividir en sistema 3D en paquet (3D SiP) i paquet de nivell d'oblies 3D (3D WLP). Els SiP 3D que fa temps que estan en la fabricació convencional i tenen una infraestructura ben establerta inclouen matrius de memòria apilades interconnectades amb enllaços de filferro i configuracions de paquet en paquet (PoP) interconnectades amb enllaços de filferro o tecnologia de xip flip. PoP s'utilitza per integrar verticalment tecnologies dispars. 3D WLP utilitza processos a nivell d'hòsties com ara les capes de redistribució (RDL) i processos de bumping d'hòsties per formar interconnexions.

## Referències

* ↑ «Three Dimensional Integrated Circuits - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 23 febrer 2023].
* ↑ «SEMI.ORG» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-09-24.
* ↑ «What is 3D Integration? - 3D InCites» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-12-30.
* ↑ «INTERNATIONAL TECHNOLOGY ROADMAP FOR SEMICONDUCTORS 2011 EDITION» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-12-30. [Consulta: 30 desembre 2014].
# Pausànies

Pausànies o Pausànias és el nom dels següents personatges:
* Pausànies o Pausànias (geògraf), geògraf i escriptor del segle ii de gran importància
* Pausànies o Pausànias (general), general espartà del segle v aC, fou també regent del tron d'Esparta
* Pausànies o Pausànias d'Esparta, rei d'Esparta del 444 aC al 395 aC
* Pausànies o Pausànias de Macedònia, rei de Macedònia vers el 393 aC
* Pausànies o Pausànias d'Orèstia, militar macedoni, assassí de Filip II de Macedònia
* Pausànies o Pausànias (pretendent), pretendent al tron de Macedònia el 368 aC
* Pausànies o Pausànias de Sicília, metge grec del segle v aC
* Pausànies o Pausànias de Lacedemònia, historiador grec d'importància menor
* Pausànies o Pausànias (metge), metge grec del segle iv aC d'importància menor
* Pausànies o Pausànias d'Apol·lònia, escultor grec d'importància menor

## Notes

* ↑ Els criteris de transcripció dels noms propis masculins en -ας varien segons la font consultada. La Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans «recomana d'escriure -es en les terminacions dels noms de persona hebreus, grecs i llatins que tenen -as en llurs formes gregues i llatines», mentre que lingüistes com Alberich i Coromines prefereixen la terminació -as basant-se en els textos de la Fundació Bernat Metge.
# Can Salvi (Sant Llorenç Savall)

Can Salvi és una masia de Mas Riera de Sant Sebastià, en el terme municipal de Sant Llorenç Savall, a la comarca catalana del Vallès Occidental. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situada a 691,2 metres d'altitud, a prop de l'extrem nord-est de Sant Llorenç Savall i de la línia termenal amb Gallifa i, per tant, amb la comarca del Vallès Oriental. És al nord de la masia de Can Sallent.
És una masia rectangular amb teulada a doble vessant. Les finestres són allindanades i amb ampit. El parament és de pedres petites sense devastar unides amb morter.

## Història

En el lloc on hi havia Cal Salvi, anteriorment hi havia una masia anomenada mas Riera. Aquest mas està documentat des del 1530 però fou abandonat i quedà en ruïnes. Al segle xviii es van edificar una sèrie de cases al marge esquerre de la riera de Sant Sebastià (Cal Xec, Cal Manel i cal Cintet) i entre elles estava Cal Salvi, que s'edificà sobre les ruïnes del mas Riera. En un document de 1889 la masia apareix mencionada com a cal Salvi de mas Riera. El 1949 fou escenari de la mort a trets per la guàrdia civil del maquis anarquista Guillermo Ganuza, pertanyent al grup d'en Facerias. A principis del segle XX la masia es trobava en estat ruïnós però va ser restaurada i reformada als anys 90.

## Referències

* 1 2 3 «Can Salvi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
# La Gespeguera

El Gespeguera és el cim més occidental de la serra del Port del Comte que assoleix els 2.332,9 m. d'altitud. Com la resta de cims de la serralada, no presenta forma notòria de pic i la superfície que està per damunt dels 2.330 m. és de 3,4 ha. De fet, en aquesta zona que ultrapassa els 2.330 m hi ha tres cims alineats SW-NE i el que ocupa el lloc central arriba als 2,337,9 m. Tot i això, el topònim Gespeguera s'aplica al cim més oriental dels tres malgrat tenir 5 metres menys d'altitud a causa que és un vèrtex geodèsic de primer ordre de la xarxa geodèsica de Catalunya. I és que, de fet, la Gespeguera és, de tots els cims de la Serra del Port del Comte, aquell que ofereix una vista panoràmica de més abast, especialment pel que fa a les terres del sud.
La carena de la Gespeguera fa de partió entre els termes municipals d'Odèn (vessant sud) i Fígols i Alinyà (vessant nord).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# David Bateson

David Bateson (9 de febrer del 1960, Sud-àfrica), és un actor i actor de doblatge sud-africà. Es feu famós en posar la seva veu al protagonista de la sèrie de videojocs d'IO Interactive Hitman, l'Agent 47, des de la seva creació el 2000.
Es convertí en actor a Sud-àfrica abans de tornar al Regne Unit el 1984. Viu a Copenhaguen (Dinamarca). És membre de la British Equity i del Sindicat d'Actors Danesos.
El 1996 actuà a la pel·lícula Breaking the Waves, en què hi interpretà un jove mariner. El 2002 interpretà el paper principal a la pel·lícula Debutanten. Bateson proporcionà la seva veu i va servir de model per al personatge Agent 47 de la sèrie de videojocs Hitman.

## Vegeu també

* Breaking the Waves
* Hitman