OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Borrell (Vidreres)

Can Borrell és un edifici del municipi de Vidreres (Selva) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un immoble de planta rectangular que consta de dues plantes, és a dir planta baixa més golfes. Pel que fa a la planta baixa, aquesta contempla tres obertures, com són el portal d'accés rectangular, de grans dimensions, amb llinda monolítica conformant un arc pla i muntants de pedra. El portal està flanquejat per dues finestres rectangulars de mida mitjana. Tanmateix cal destacar la presència d'una faixa o franja de motllura que marca i delimita la separació entre la planta baixa i les golfes.
Pel que fa al primer pis aquest és projectat com a golfes, amb tres obertures minúscules romboidals emmarcades per ceràmica verda. Corona la façana una cornisa resolta amb un plantejament sobri i auster, on l'únic destacable i que trenca la monotonia compositiva és el medalló bicolor que indica la data de reforma de la casa. L'edifici està cobert amb una teulada a dues aigües.
Tota la casa està àmpliament imbuïda pels trets característics del lèxic modernista, com molt bé s'observa en diversos punts estratègics i capitals com ara: la tanca d'accés de ferro forjat amb una gran presència de ceràmica verda; la faixa que actua com a separació entre la planta baixa i les golfes està recoberta per petits fragments de ceràmica bicolor (verd i marró); la cornisa projectada en forma corbada que s'accentua sobretot en els extrems i finalment en la façana posterior trobem tres petits medallons circulars de ceràmica verda. Tots aquests trets demostren per tant l'àmplia presència del vocabulari modernista en l'epidermis de la casa.

## Història

A la cornisa de la casa hi ha la data de 1919 dins un medalló ceràmic, que ens informa de quan es reformà per última vegada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Borrell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Can Borrell

«Can Borrell» té aquests significats:
* Can Borrell (Mollet del Vallès), masia al Vallès Oriental
* Can Borrell (Sant Cugat del Vallès), masia a Collserola
** Pantà de Can Borrell
* Can Borrell (Vidreres), casa a la Selva
* Can Borrell (Castellar del Vallès) masia modernista del Vallès Occidental
* Can Borrell de Sant Pau, a Sabadell.
# Gabriel Mendoza

Gabriel Mendoza (Graneros, 22 de maig de 1968) és un exfutbolista xilè de la dècada de 1990.
Fou 36 cops internacional amb la selecció de Xile.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Colo-Colo i Tigres UANL.

## Referències

* ↑ Chile – Record International Players
* ↑ Gabriel Mendoza a National-Football-Teams.com (anglès)
# Jan Vennegoor of Hesselink

Jan Johannes Vennegoor of Hesselink (nascut el 7 de novembre del 1978 a Oldenzaal) és un exfutbolista neerlandès que jugava com a davanter.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
Vennegoor of Hesselink - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol dels Països Baixos – Copa del Món de Futbol 2006
1 van der Sar •
2 Jaliens •
3 Boulahrouz •
4 Mathijsen •
5 van Bronckhorst •
6 Landzaat •
7 Kuyt •
8 Cocu •
9 van Nistelrooy •
10 van der Vaart •
11 Robben •
12 Kronkamp •
13 Ooijer •
14 Heitinga •
15 De Cler •
16 Maduro •
17 van Persie •
18 van Bommel •
19 Vennegoor of Hesselink •
20 Sneijder •
21 Babel •
22 Timmer •
23 Stekelenburg •
Entrenador: van Basten
Selecció de futbol dels Països Baixos – Eurocopa 2008
1 van der Sar •
2 Ooijer •
3 Heitinga •
4 Mathijsen •
5 van Bronckhorst •
6 De Zeeuw •
7 van Persie •
8 Engelaar •
9 van Nistelrooy •
10 Sneijder •
11 Robben •
12 Melchiot •
13 Timmer •
14 Bouma •
15 De Cler •
16 Stekelenburg •
17 De Jong •
18 Kuyt •
19 Huntelaar •
20 Afellay •
21 Boulahrouz •
22 Vennegoor of Hesselink •
23 van der Vaart •
Entrenador: van Basten :
# Rattus adustus

Rattus adustus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica de l'illa d'Enggano, a l'oest d'Indonèsia. És coneguda a partir d'un únic exemplar, l'holotip.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Lunde, D. Rattus adustus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2 desembre 2014.
# Nagore Aranburu

Nagore Aranburu (Azpeitia, Guipúscoa, 1976) és una actriu i guionista guipuscoana.

## Biografia

Va començar a treballar al teatre de ben jove i des de llavors ha treballat en el món de l'actuació en tots els àmbits: televisió, cinema i sobretot teatre. Ha escrit guions per a diversos programes de televisió, inclosos: Wazemank, Sorginen laratza i Brinkola.
Fora del País Basc, la seva obra més coneguda és Loreak, nominada a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa per l'Acadèmia de Cinema espanyol.

## Filmografia
### Llargmetratges

* Ione, igo zerura (1999)
* La noche del escorpión (2002)
* Aupa Etxebeste! (2005)
* Eutsi! (2007)
* Urteberri on, amona! (2011)
* La herida (2013)
* Loreak (2014)
* Amama (2015)
* Agur Etxebesteǃ (2019)

### Curtmetratges

* Algo para descongelar (2005)
* Él nunca lo haría (2009)

### Telefilms

* Zeru horiek (2006)

### Programes de televisió

* Jaun ta Jabe (ETB 1)
* Brinkola (ETB 1) guionista
* Sorginen laratza (ETB 1) guionista
* Wazemank (ETB 1) guionista i actriu
* Noaoa! (ETB 1)
* DBH (ETB 1) cirectora

## Teatre

* Kutsidazu bidea, Ixabel Gorringo Konpainia (2003),
* Xabinaitor, basat en la trilogia còmica Pololoak, Gorringo Konpainia (2010).

## Referències

* ↑ "Baliente galanta jendeari zer gustatuko zaion dakiela uste duena!", Argia 23 d'agost de 2011
* ↑ Nagore Aramburu Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine. a la Filmoteca Basca
* ↑ Beste bi pauso falta zaizkio Arxivat 2021-09-23 a Wayback Machine., Berria, 30 de setembre de 2015
* ↑ Nagore Aranburuk 'Kutxidazu bidea, Ixabel' antzerkirako moldatu du aldizkari artikulua, Uztarri kazetan argitaratua, 2003ko urtarrilaren 23an argitaratua ; kontsulta data 2019ko ekainaren 18an
* ↑ Joana Ochoteco.-"Xabinaitor super heroiaren abenturak Amaian izango dira ikusgai bihar.Gorringo konpainiak «ondo pasatzeko» ikuskizuna aurkeztuko du" 2010eko maiatzaren 22an argitaratutako artikulua ; kontsulta data 2019-06-19.
# Can Borra (Llagostera)

Can Borra de Llagostera és una masia tradicional originàriament de planta quadrada i posteriorment transformada que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Destaca en la façana la gran porta dovellada de pedra de granit i la finestra de la primera planta d'estil renaixentista amb trencaaigües i arrencaments esculpits en forma de galló. També hi ha una rapissa emmotllurada. L'edifici presenta també una pallissa annexa amb una columna de pedra amb base i capitell quadrat.

## Història

Segurament l'edifici primitiu fou destruït i es conserva únicament la porta i la finestra del primer pis. Posteriorment es reconstruïa la casa tot conservant aquest elements.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* ↑ «Can Borra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Emilio Chiovenda

Emilio Chiovenda (Roma, 18 de maig de 1871 - Bolonya, 19 de febrer de 1941) va ser un botànic, briòleg, algòleg, pteridòleg i professor italià.
Va estudiar a la Universitat de Roma entre 1891 i 1898
Col·lecta a Itàlia, Eritrea i Etiòpia, especialment en les Muntanyes Ruwenzori, de 1893 a 1909. Va ser un freqüent col·laborador amb Pietro Romualdo Pirotta en el seu treball sobre la Flora de Colònia Eritrea; també va ser associat amb moltes altres institucions.
En 1926 va començar la seva carrera com a docent, la qual el va dur a treballar a les universitats de Catània, Mòdena i Roma.
Les seves principals col·leccions romanen a la Universitat de Bolonya, amb prop de 20.000 mostres.

## Algunes publicacions

* Flora della Colonia Eritrea. 1903 (en colaboración con Romualdo Pirotta)
* Flora delle Alpi Lepontine occidentali. 1904-1935
* Flora somala Roma, Sindacato italiano arti grafiche, 1929
* Pteridophyta Catania, Tip. Giandolfo, 1929
* Il papiro in Italia : un interessante problema di biologia, sistematica e fitogeografia Forli, Tip. Valbonesi, 1931

## Referències

* ↑ «The identity of Polyscias lepidota Chiov. (1940) A name missing in Vol. 3 of the Flora of Ethiopia by Ib Friis». A: Biodiversity Research in the Horn of Africa Region: Proceedings of the Third International Symposium on the Flora of Ethiopia and Eritrea at the Carlsberg Academy, Copenhagen, August 25-27, 1999. Kgl. Danske Videnskabernes Selskab, 2001, p. 439 pàg.. ISBN 8778762464.
* 1 2 Aluka. «Chiovenda, Emilio (1871-1941)» (HTML). African Plants. DOI: 10.5555%2fal.ap.person.bm000001467. [Consulta: 11 maig 2008].
* ↑ «Emilio Chiovenda» (HTML) (en italià). La storia dell'Orto Botanico Catanese, 10-07-2004. Arxivat de l'original el 2007-08-22. [Consulta: 11 maig 2008].
* ↑ «Emilio Chiovenda» (HTML) (en italià). Alma mater Studiorum Università di Bologna. Arxivat de l'original el 2008-02-01. [Consulta: 11 maig 2008].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Dipartimento di Biologia Evoluzionistica Sperimentale. «Erbario dell?Università» (en italià). Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 11 maig 2008].
* «Descrizione dell'Erbario» (en italià). Alma mater Studiorum Universitat de Bolonya. Arxivat de l'original el 2 de maig 2008. [Consulta: 11 maig 2008].
# Cantó de Pontaumur

El cantó de Pontaumur és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Riam. Té 16 municipis i el cap és Pontaumur.

## Municipis

* La Celle
* Combrailles
* Condat-en-Combraille
* Fernoël
* Giat
* Landogne
* Miremont
* Montel-de-Gelat
* Pontaumur
* Puy-Saint-Gulmier
* Saint-Avit
* Saint-Étienne-des-Champs
* Saint-Hilaire-les-Monges
* Tralaigues
* Villosanges
* Voingt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1970 | Paul Chassaing | RI |
| 1970-1994 | Jean Mouton | PS |
| 1994- | Maurice Battut | PS, després Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 6.739 | 7.163 | 6.494 | 5.951 | 5.491 | 4.945 | 4.809 |
# Il·lita

La il·lita és una varietat de la moscovita, un mineral del grup dels silicats segons la classificació de Strunz. És una argila no expansiva, micàcia. La il·lita és un fil·losilicat o silicat laminar. La seva estructura està constituïda per la repetició de capes de tetràedre – octàedre – tetràedre (TOT). L'espai entre capes està principalment ocupat per cations de potassi pobrament hidratats.
El nom deriva de l'estat nord-americà d'Illinois, ja que va ser descrita a Calhoun County, Illinois (Estats Units) el 1937.
Estructuralment la il·lita és força similar a la moscovita o a la sericita amb una mica més de silici, magnesi, ferro, i aigua; i lleugerament menys d'alumini tetrahèdric i potassi interlaminar. La bramal·lita és una anàloga rica en sodi.
La fórmula química és (K,H₃O)(Al, Mg, Fe)₂(Si, Al)₄O$_{10}$[(OH)₂,(H₂O)], per una considerable substitució iònica. Es produeix com agregats de petits cristalls monoclínics grisos a blancs. Per la seva petita mida, la seva identificació usualment requerix anàlisi de difracció de raigs X. La il·lita és un producte de l'alteració o meteorització de la moscovita i el feldespat en ambient de meteorització hídrica i tèrmica. És comuna en sediments, sòls, roques argil·losedimentàries, i en roca metamòrfica. Es diferencia de la glauconita en sediments per anàlisi de raigs X.
La capacitat de bescanvi catiònic de la il·lita és més baixa que la de l'esmectita però més alta que la de la caolinita, típicament entre 20 – 30 meq/100 g.

## Cristal·lització

La cristal·lització de la il·lita s'ha fet servir com indicador del grau metamòrfic en roques amb argiles. Amb increment de la temperatura la il·lita es transforma en moscovita.

## Referències

* ↑ «Illite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2013].
* ↑ «USGS OFR01-041: Illite Group Minerals». [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ «Illite Mineral Data».
* ↑ Merriman, R.J. & Frey, M. 1998, Patterns of very low-grade metamorphism in metapelitic rocks. In: Frey, M. & Robinson, D. (Eds) Low-grade metamorphism, WileyBlackwell, 61-107.
* ↑ Gharrabi, M., Velde, B. & Sagon, J.-P. 1998. The transformation of illite to muscovite in pelitic rocks : Constraints from X-ray diffraction, Clays and clay minerals, 46, 79-88.
* Mitchell J.K. (1993) Fundamentals of soil behavior. Second edition. John Wiley and Sons, Inc., New York. 437 pp, see Chapter 3, Soil Mineralogy, p. 32. ISBN 978-0471463023
# Nemesia (aranya)

* Per a altres significats, vegeu «Nemesia».
Nemesia és un gènere d'aranyes migalomorfes de la família dels nemèsids (Nemesiidae). La majoria de les espècies d'aquest gènere es troben a la zona mediterrània excepte tres a Cuba, la Xina i Moçambic.

## Llista d'espècies

Segons el World Spider Catalog (versió 18.0, del 14/03/2017):
* Nemesia africana (C. L. Koch, 1838)
* Nemesia albicomis Simon, 1914
* Nemesia angustata Simon, 1873
* Nemesia apenninica Decae, Pantini & Isaia, 2015
* Nemesia arboricola Pocock, 1903
* Nemesia arenicola Simon, 1892
* Nemesia asterix Decae & Huber, 2017
* Nemesia athiasi Franganillo, 1920
* Nemesia bacelarae Decae, Cardoso & Selden, 2007
* Nemesia berlandi Frade & Bacelar, 1931
* Nemesia bristowei Decae, 2005
* Nemesia budensis Kolosváry, 1939
* Nemesia caementaria (Latreille, 1799)
* Nemesia caranhaci Decae, 1995
* Nemesia carminans (Latreille, 1818)
* Nemesia cavicola (Simon, 1889)
* Nemesia cecconii Kulczyński, 1907
* Nemesia cellicola Audouin, 1826
* Nemesia coheni Fuhn & Polenec, 1967
* Nemesia congener O. Pickard-Cambridge, 1874
* Nemesia corsica Simon, 1914
* Nemesia crassimana Simon, 1873
* Nemesia cubana (Franganillo, 1930)
* Nemesia daedali Decae, 1995
* Nemesia didieri Simon, 1892
* Nemesia dorthesi Thorell, 1875
* Nemesia dubia O. Pickard-Cambridge, 1874
* Nemesia dubia (Karsch, 1878)
* Nemesia eleanora O. Pickard-Cambridge, 1873
* Nemesia elongata (Simon, 1873)
* Nemesia fagei Frade & Bacelar, 1931
* Nemesia fertoni Simon, 1914
* Nemesia hastensis Decae, Pantini & Isaia, 2015
* Nemesia hispanica L. Koch, 1871
* Nemesia ibiza Decae, 2005
* Nemesia ilvae Caporiacco, 1950
* Nemesia incerta O. Pickard-Cambridge, 1874
* Nemesia kahmanni Kraus, 1955
* Nemesia macrocephala Ausserer, 1871
* Nemesia maculatipes Ausserer, 1871
* Nemesia manderstjernae L. Koch, 1871
* Nemesia meridionalis (Costa, 1835)
* Nemesia pannonica Herman, 1879
* Nemesia pavani Dresco, 1978
* Nemesia pedemontana Decae, Pantini & Isaia, 2015
* Nemesia randa Decae, 2005
* Nemesia raripila Simon, 1914
* Nemesia rastellata Wunderlich, 2011
* Nemesia santeugenia Decae, 2005
* Nemesia santeulalia Decae, 2005
* Nemesia sanzoi Fage, 1917
* Nemesia seldeni Decae, 2005
* Nemesia simoni O. Pickard-Cambridge, 1874
* Nemesia sinensis Pocock, 1901
* Nemesia transalpina (Doleschall, 1871)
* Nemesia uncinata Bacelar, 1933
* Nemesia ungoliant Decae, Cardoso & Selden, 2007
* Nemesia valenciae Kraus, 1955

### Sinonímies

* Leptopelma Ausserer, 1871

## Referències

* ↑ Audouin, 1826: Explication sommaire des planches d'arachnides de l'Égypte et de la Syrie publiées par J. C. Savigny, membre de l'Institut; offrant un exposé des caractères naturels des genres avec la distinction des espèces. in Description de l'Égypte, ou Recueil des observations et des recherches qui ont été faites en Égypte pendant l'expédition de l'armée française. Histoire Naturelle, tome 1, partie 4, p.99-186.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Acanthogonatus Karsch, 1880 en la família Nemesiidae +base de dades

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Nemesia Audouin, 1826 en la família Nemesiidae +base de dades
# Can Borrassana

Can Borrassana és un edifici del municipi de Fortià (Alt Empordà).

## Descripció

Casa de planta baixa i pis situada a ponent de l'església. Presenta coberta a doble vessant i façana arrebossada amb grans carreus emmarcant les obertures i l'angle. Destaca la porta d'entrada amb gran llinda ben escairada. A la llinda de la porta principal hi ha un escut i una inscripció sobre la pedra erosionat pel pas del temps. La finestra situada sobre la porta principal té un escut en blanc i la data de 1567.

## Història

La casa va ser bastida o reconstruïda per la família Borrassà al segle xvi, posteriorment fou comprada el 1618 per Pere Ignasi Ferrer, la qual va seguir essent propietat dels seus descendents Vivet i Còdol fins al segle xx, quan la van comprar els masovers. Està situada fora de l'antiga força i l'edifici original va ser construït a la baixa edat mitjana. Al segle xx la casa va passar a ser propietat de la família Ferrer Tibau, que va construir un edifici annex a la part sud.

## Referències

* ↑ «Fitxa IPCE Can Borrassana». Normes subsidiàries de Fortià, 1997.
* ↑ «Can Borrassana».
* 1 2 Meseguer Bell, Pol «La Borrassana». Blog Història de Fortià, 2019.
# Emilio Cruz Díaz

Emilio Cruz Díaz (Torrelavega, 27 de novembre de 1936) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1957 i 1965. Els seus principals èxits esportius els aconseguí amb una victòria al Gran Premi de Primavera i una etapa a la Volta a Catalunya de 1961.

## Palmarès

* 1956
** 1r a Zumàrraga
* 1957
** 1r al Gran Premi de Primavera
* 1958
** 1r al GP de Biscàia
** 1r al GP de Torrelavega
* 1961
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 1962
** 1r al Circuito Montañés

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1959. 30è de la classificació general
* 1960. Abandona
* 1961. Abandona
* 1962. 28è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1963. 41è de la classificació general

## Referències

* ↑ Plans, Juan «Emilio Cruz (Ferrys) ganó la etapa y es el actual líder». Mundo Deportivo, 18-09-1961 [Consulta: 1r maig 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Canut V

Canut V Magnussen —Knud V Magnussen (danès)— (c. 1129 – 9 d'agost del 1157) fou Rei de Dinamarca del 1146 al 1157, governant en aliances alternants amb Sweyn III i Valdemar I. Canut fou mort a l'anomenat Festí Sagnant de Roskilde el 1157.
Canut nasqué cap al 1129, essent fill del Rei Niels i net de Magnus I de Suècia. Després que l'abdicació d'Eric III el 1146, els magnats de Jutlàndia declararen rei a Canut, mentre que els magnats de Sjælland i Escània coronaren a Sweyn III, el nebot de Canut Lavard que Magnus havia mort el 1131.
Als anys següents Canut va provar en va de derrotar Sweyn III a Sjælland per regnar totalment a Dinamarca. El 1147, Canut i Sweyn s'uniren per emprendre el Croada dels Wends, que tanmateix acabà reinflament la seva contesa. Sweyn i el seu cosí el duc Valdemar, fill de Canut Lavard, derrotà a Canut a Jutlàndia el 1150, i Canut va fugir amb el seu sogre Sverker I de Suècia. Canut intentà reconquerir diversos cops de manera fracassada, buscà l'ajut de Frederic Barbarossa. El compromís resultant el 1152, que rebé el suport de Valdemar, deixà a Canut com a regent, de menor grau, conjuntament amb Sweyn. Tanmateix, Sweyn va decidir no complir el tracte.
Canut s'alià amb Valdemar i Sverker, incloent el casament amb Helena de Suècia filla de Sverker. Sweyn fugí de Dinamarca el 1154, i Canut forjà un tracte amb Valdemar, governant conjuntament sota el nom Valdemar I. Canut era un rei inferior a Valdemar, i després del retorn de Sweyn a Dinamarca, el 1157 s'arribà a un compromís, sota pressió dels magnats danesos. Sweyn, Canut i Valdemar s'instal·laren com a governants conjunts, amb Canut governant Sjælland. Durant el banquet de pau celebrat a Roskilde el 9 d'agost del 1157, més tard conegut com el Festí Sagnant de Roskilde, Sweyn intentà matar a Canut i Valdemar. Canut fou mort presumptament per un dels guerrers de Sweyn.
Sofia de Minsk germanastra de Canut es casà amb Valdemar, qui el venjà aquell mateix any matant a Sweyn a la Batalla de Grathe Heath i apoderant-se de Dinamarca.
No més d'un any abans de la seva mort, Canut es casà amb Helena de Suècia, però no van tenir fills. Canut també tingué fills extramatrimonials:
* Sant Niels d'Aarhus (mort 1180); va viure com a monjo
* Knud
* Valdemar; Bisbe de Slesvig i Príncep-Arquebisbe de Bremen
* Brigitte (o Jutta); casada amb Bernat, comte d'Anhalt
* Hildegard; casada amb Jaromar I, Príncep de Rügen
* Ingerd; casada amb Casimir II, Duc de Pomerània
* Una altra filla; casada amb Bogislaw III de Schlawe

## Notes

* 1 2 3 Knud 5.
* ↑ Monarkiet i Danmark – Kongerækken Arxivat 2009-11-18 a Wayback Machine. at The Danish Monarchy
* 1 2 3 4 5 6 7 Carl Frederik Bricka (ed.), Dansk Biografisk Lexikon, vol. IX [Jyde – Køtschau], 1895. "Knud (Magnussen)", Hans Olrik, pp.263–264.
* ↑ «Skt.». Arxivat de l'original el 2011-07-16. [Consulta: 18 gener 2016].
* ↑ Kings and Queens of Denmark – Knud III at JMarcussen.dk
# David López García

* Per a altres significats, vegeu «David López».
David López García (Barakaldo, 13 de maig de 1981) és un ciclista basc, ja retirat, que fou professional entre el 2003 i el 2018. Durant la seva carrera va córrer als equips Café Baqué, Euskaltel–Euskadi, Movistar Team i Team Sky.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 2010.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya
** Vencedor de la classificació de la muntanya de l'Euskal Bizikleta
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 2013
** Vencedor d'una etapa a l'Eneco Tour

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 75è de la classificació general
* 2007. 14è de la classificació general
* 2009. 42è de la classificació general
* 2010. 42è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2011. Abandona (17a etapa)
* 2016. 60è de la classificació general
* 2017. 66è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2008. 51è de la classificació general
* 2013. 127è de la classificació general
* 2014. 105è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. Abandona (7a etapa)
* 2006. 40è de la classificació general
* 2009. Abandona (20a etapa)
* 2016. 69è de la classificació general

## Referències

* ↑ «David López, en su adiós al ciclismo profesional: "Estoy muy satisfecho con mi carrera"» (en castellà), 22-11-2018. [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ «Helping Froome and Valverde win Grand Tours has been a privilege», 22-11-2018. [Consulta: 2 gener 2019].
* ↑ «David Lopez Garcia Escapes to Win Stage 9 of 2010 Vuelta a Espana | RoadCycling.com - Pro cycling news, race results, tests, interviews». [Consulta: 18 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de David García López a sitiodeciclismo.net