OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aldermaston

Aldermaston és un llogaret rural, parròquia civil i circumscripció electoral, al Berkshire, sud-est d'Anglaterra. En el Cens de 2001 Regne Unit, la parròquia tenia 927 habitants- El poble es troba en l'extrem sud de la plana d'inundació del riu Kennet, prop de la frontera del comtat d'Hampshire. És equidistant de Newbury, Basingstoke i de Lectura i es troba a 72 quilòmetres a l'oest de Londres.
Aldermaston podria haver estat habitada des de 1690 aC., una sèrie de forats de pal i restes de grans de suposats cereals s'han trobat a la zona. La història escrita del poble es remunta almenys fins al segle novè. Les cròniques anglosaxones mostren que el Ealdorman de Berkshire tenia la seva finca al poble. El senyoriu d'Aldermaston va ser establert cap al segle xi, quan el poble va ser donat a la família Achard per Enric I d'Anglaterra, la casa està documentada en l'enquesta de Domesday. L'església del poble es va establir al segle xiii, i part de l'arquitectura original de Norman roman en l'estructura de l'edifici. L'últim senyor resident de la mansió, Charles Keyser, va morir en 1929. La finca pairal ha estat posteriorment ocupada per Indústries Elèctriques Associades, el Comando Tàctic XIX aire, la terra de les dones de l'Exèrcit, Escoles de Collier Macmillan i Blue Circle Industries. La casa senyorial es converteix ara com a seu de les empreses privades pel Grup Compass.
El nom de "Aldermaston" és sinònim amb el programa nuclear del Regne Unit, les armes, així com la campanya pel Desarmament Nuclear. El Atomic Weapons Establishment (AWE), que desenvolupa, manté, i disposa d'armes nuclears en el Regne Unit es troba en la parròquia. Construït en el lloc de l'antiga Aldermaston de la RAF, la planta ha estat la destinació de nombroses marxes Aldermaston. Fins a l'any 2006, el poble va ser la llar de la ceràmica Aldermaston, que va ser creada per Alan Caiger-Smith i Geoffrey Eastop en 1955.
# Xu Yue

    En aquest nom xinès, el cognom és Xu.
Xu Yue (xinès: 徐岳) (Comandància de Donglai, c. 160 $^{(Gregorià)}$ - c. 227 $^{(Gregorià)}$) fou un matemàtic xinès del segle II dC. Es coneixen pocs detalls de la seva vida, però se sap que fou alumne de Liu Hong, un astrònom i matemàtic xinès també del segle II dC, i va tenir discussions freqüents amb l'astrònom reial de l'agència astronòmica xinesa.

## Treballs

Xu Yue va escriure un comentari a l'obra Els nou capítols de les arts matemàtiques i un tractat anomenat Notes en les tradicions de mètodes d'aritmètica (数术记遗, Shú shí ji yi). Els seus comentaris s'han perdut, però els seus treballs propis s'han conservat a través dels comentaris de Zhen Luan.
Les Notes en les tradicions de mètodes d'aritmètica esmenten catorze mètodes clàssics de càlcul aritmètic. Se sap que el llibre era un text matemàtic prescrit pels exàmens imperials l'any 656 i l'any 1084 esdevingué un dels Deu Clàssics Matemàtics (xinès tradicional: 算經十書, xinès simplificat: 算经十书, pinyin: Suàn jīng shí shū).
Segons Jean-Claude Martzloff, el llibre s'ha atribuït tradicionalment a Xu Yue, però probablement sigui una obra apòcrifa. El contingut matemàtic de les Notes en les tradicions de mètodes d'aritmètica és difícil d'interpretar i d'entendre, fins i tot considerant els comentaris de Zhen Luan. Conté explicacions difícils d'entendre sobre la representació de la potència de grans nombres i diferents sistemes numèrics, explicacions numerològiques i consideracions teològiques (budistes i taoistes). Alguns termes al·ludeixen al Yijing. Per exemple, proporciona representacions de nombres amb diferents potències de deu com a bases (de la forma $10,10^{2},10^{3},10^{4}\cdots$, $10^{4},10^{8},10^{12}\cdots$, $10^{4},10^{8},10^{16},10^{32}\cdots$), fet que pot considerar-se precursor del sistema decimal. Segons el seu comentarista Zhen Luan, també va descriure un quadrat màgic de longitud lateral 3. Va descriure a més una calculadora amb boles, similar a un àbac. No se sap amb claredat si alguns dels continguts atribuïts a Xu Yue són en realitat obra d'un escriptor posterior que va utilitzar el nom de Xu Yue per obtenir respectabilitat.

## Referències

* ↑ Selin, 1997, p. 1041.
* ↑ Martzloff, 1997, p. 124.
* ↑ Martzloff, 1997, p. 125.
* ↑ Selin, 1997, p. 194.
* ↑ «Xu Yue», 01-12-2003. [Consulta: 27 desembre 2016].
* ↑ Martzloff, 1997, p. 141.

## Bibliografia

* Martzloff, Jean Claude. A History of Chinese Mathematics (en anglès). Springer, 1997. ISBN 978-3-540-33782-9.
* Selin, Helaine. Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and Medicine in Non-Western Cultures (en anglès). Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, 1997. ISBN 0-7923-4066-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Xu Yue» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Jaume Fort

Jaume Fort és el nom dels següents personatges:
* Jaume Fort Mauri, jugador d'handbol català
* Jaume Fort Prats, escriptor català fundador del diari El Heraldo de Reus el 1916
# L'Alzinar

«L'Alzinar» té aquests significats:
* L'Alzinar (Font-rubí), caseria de Font-rubí (Alt Penedès)
* L'Alzinar (l'Alzina), alzinar al nord-oest de L'Alzina (Sant Esteve de la Sarga, Pallars Jussà)
* L'Alzinar (Erinyà), alzinar al nord d'Erinyà (Conca de Dalt, Pallars Jussà)
* L'Alzinar (Eroles), alzinar al nord-oest d'Eroles (Tremp, Pallars Jussà)
# Libri antiquitatum ecclesiae cathedralis Barcinonensis

Libri antiquitatum ecclesiae cathedralis Barcinonensis o simplement Libri antiquitatum ecclesiae cathedralis és un cartulari de la catedral de Barcelona, recopilat al començament del segle XIII en quatre grans volums.
El seu nom primitiu era Liber cartarum sedis Barchinonae, encara que el nom més utilitzat és Libri antiquitatum, testimoniat el 1577. Es tracta d'una obra l'autoria de la qual és de tres o quatre persones distintes. Conté un total de 2.766 documents del segle ix al segle XIII, dividits en seccions regionals, sense ordre cronològic, referents a béns, drets i privilegis de la catedral i la mitra barcelonines; els més antics són del segle ix.
La documentació inclosa, l'obra s'inicia cronològicament el 844 i s'acaba el 1260, recollits en un ordre formal d'importància diplomàtica i funcional, els privilegis dels reis francs i dels comtes i reis de Barcelona, les decretals papals, les comissions, i els documents sobre testaments, donacions, vendes, permutes, llegats i pignoracions. Prescindint del criteri cronològic, al primer volum es posaren els textos referits a Barcelona; al segon, els d'enllà la ciutat i la zona nord-est de marina; al tercer, els pobles del Vallès, i al quart, els del Penedès i les voreres del Llobregat; tanmateix, alguns no s'atenen a cap criteri. Als documents copiats se’ls concedí valor jurídic probatori, equiparable al que s'atorgava als documents originals. Aquesta consideració es perdé amb l'aplicació de les lleis desamortitzadores del segle xix, i desaparegué bona part del recull. Les recerques modernes només han trobat uns 350 originals; la pèrdua ateny, doncs, el 87%.
L'obra, que ha passat per moltes vicissituds, ha estat molt utilitzada pels investigadors perquè dona fe dels primers testimonis documentals històrics de moltes localitats del bisbat de Barcelona i d'algunes de fora, essent nombroses les monografies locals que els esmenten. L'arxiver Josep Mas i Domènech en publicà un regest a Notes històriques del bisbat de Barcelona (1914-15) i Àngel Fàbrega i Grau publicà tots els textos anteriors a l'any 1001, amb una transcripció completa i acurada, al primer volum del Diplomatari de la Catedral de Barcelona (1995).

## Referències

* 1 2 «.xml Libri antiquitatum ecclesiae cathedralis Barcinonensis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 Baucells i Reig, Josep «Libri antiquitatum ecclesiae cathedralis Barcinonensis». Diccionari enciclopèdic d'historiografia catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 5 juliol 2020].

## Bibliografia

* Catàlec de l'Arxiu Capitular de la Catedral de Barcelona Arxivat 2020-07-05 a Wayback Machine. d'Àngel Fàbrega i Grau i Josep Baucells i Reig
# Maria Teresa d'Àustria-Este

Maria Teresa d'Àustria-Este és el nom dels següents personatges:
* Maria Teresa d'Àustria-Este (reina de Sardenya) (1759 - 1824).
* Maria Teresa d'Àustria-Este (comtessa de Chambord) (1817 - 1886).
* Maria Teresa d'Àustria-Este (reina de Baviera) (1849 - 1919).
# Aleksei Favorski

Aleksei Ievgràfovitx Favorski, (en rus Алексей Евграфович Фаворский) nascut a Pàvlovo, óblast de Nijni Nóvgorod, Rússia, el 20 de febrer de 1860 i traspassat a Sant Petersburg el 8 d'agost de 1945, fou un destacat químic orgànic rus/soviètic.

## Biografia

Favorski estudià química a la Universitat de Sant Petersburg entre el 1878 i el 1882. Treballà al laboratori d'Aleksandr Bútlerov durant una sèrie d'anys i després fou nomenat professor. El 1895 rebé el doctorat i fou nomenat professor de química tècnica. Treballà en el departament de nous productes inorgànics des del 1897, i fou el seu director des de 1934 fins al 1937. Per la seva millora de la producció de cautxú sintètic, Favorski fou guardonat amb el Premi Stalin el 1941.

## Obra

Favorski és conegut pel descobriment de dues reaccions de química orgànica: el reordanament de Favorski (reordenació de ciclopropanones i alfa-halocetones per a donar els àcids carboxílics derivats) i la reacció de Favorski (reacció nucleofílica d'un alquil terminal sobre un carbonil en medi bàsic).

## Referències i notes

* ↑ Fins al 1918 a Rússia s'emprà el calendari julià, mentre que a gran part d'Europa ja s'emprava el calendari gregorià, el 20 de febrer rus era el 3 de març a la majoria de països.
# Waterloo (Carolina del Sud)

Waterloo és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 203 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterloo tenia 203 habitants, 75 habitatges i 57 famílies. La densitat de població era de 55,6 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 17,3% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.917 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.063 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 14.159 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Jaume Forcada

Jaume Forcada es creu que va néixer l'any 1675 (l'any 1693 una notícia mencionà que Forcada tenia 18 anys). J. Forcada fou escolà cantor de la catedral de Barcelona entre 1686 i 1693, cantor tible a la catedral de Lleida (1693-1696) i mestre de capella de La Seu d'Urgell (1700-1706), cf. Mujal Elias, Juan. Lérida. Historia de la Música. Lleida: Dilagro, 1975, p. 168, i Rifé i Santaló, Jordi. "Les obligacions del mestre de capella: notes per a l'estudi dels mestres de capella de la Seu d'Urgell a la primeria del segle XVIII", Recerca Musicològica, XIII (1998), 41-48.
L'any 1700, gràcies a Felip Olivelles (mestre del Palau de la Comtessa de Barcelona) i de Joseph Asper (ardiaca d'Andorra), Jaume Forcada va ser anomenat mestre de capella de la Seu d'Urgell. Com a mestre de capella Forcada havia de complir unes obligacions, entre les quals es troben compondre (a l'any havia de compondre una Missa Solemne i un Magnificat), interpretar i ensenyar. J. Forcada va ser mestre de capella fins a l'any 1706 i durant aquests anys es va deixar escrit en les actes dels informes capitulars de la Seu d'Urgell que varen redactar 12 clàusules que havia de complir Jaume Forcada.

## Vegeu també

* Llista de mestres de capella de la Seu d'Urgell

## Bibliografia

* Ifmuc.uab.cat. 2020. Jayme Forcada / Tono A 4 Al Sanctimo Stº / Deten Los Gorgeos - Ifmuc: Inventari Dels Fons Musicals De Catalunya. [online] Available at: <{{format ref}} https://ifmuc.uab.cat/record/12647> [Accessed 28 December 2020].
* Rifé Santaló, J., 2020. Les Obligacions Del Mestre De Capella: Notes Per A L'estudi Dels Mestres De Capella De La Seu D'urgell A La Primeria Del Segle XVIII. [online] Dialnet. Available at: <{{format ref}} https://dialnet.unirioja.es/servlet/articulo?codigo=2164505> [Accessed 28 December 2020].
* ↑ Forcada, Jaume. Jayme Forcada / Tono a 4 Al Sanctimo Stº / Deten los Gorgeos.
* ↑ «Les obligacions del mestre de capellanotes per a l'estudi dels mestres de capella de la Seu d'Urgell a la primeria del segle XVIII».
# Joan Pla

Joan Pla és el nom dels següents personatges:
* Joan Baptista Pla i Agustí (1720 - París? 1773), oboista i compositor català
* Joan Pla Villar, més conegut com a Joan Pla (Artana, 1942), escriptor i novel·lista
* Joan Pla, (Felanitx, 1934-2016) periodista mallorquí
# L'Alzinar (Erinyà)

L'Alzinar és un indret u un bosc d'alzines del terme municipal de Conca de Dalt, dins del territori de l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en terres del poble d'Erinyà.
Està situat al nord d'Erinyà, just al sud de la partida de Sant Joan de Graus, sota l'extrem oriental de les Roques de Carbes. És al nord-est de la Guineu i al nord-oest del Planell de les Vinyes.
# La festa de les salsitxes: Viandalàndia

La festa de les salsitxes: Viandalàndia (títol original en anglès, Sausage Party: Foodtopia) és una sèrie de televisió animada per a adults que es va estrenar a Amazon Prime Video l'11 de juliol de 2024, i és una seqüela del film Sausage Party (2016). La sèrie va ser creada per Seth Rogen, Evan Goldberg i Conrad Vernon i desenvolupada per Kyle Hunter i Ariel Shaffir, tots els quals van treballar a la pel·lícula en papers creatius clau. Compta amb un repartiment que inclou Rogen, Kristen Wiig, Michael Cera, David Krumholtz i Edward Norton reprenent els seus papers de la pel·lícula amb Will Forte, Natasha Rothwell, Sam Richardson i Yassir Lester donant veu a nous personatges. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Seth Rogen com a Frank, un frankfurt que va descobrir i exposar la veritat sobre el "Great Beyond".
* Kristen Wiig com a Brenda Bunson, un panet per a frankfurt que és l'interès amorós d'en Frank.
* Michael Cera com a Barry, un frankfurt deformat que és un dels amics de Frank.
* David Krumholtz com a Kareem Abdul Lavash, un lavash de l'Orient Mitjà que va tenir una rivalitat constant amb en Sammy.
* Edward Norton com a Sammy Bagel Jr., un bagel jueu neuròtic que va tenir una rivalitat constant amb en Kareem.
* Will Forte com a Jack, un humà.
* Sam Richardson com a Julius, una taronja, el seu nom és una referència a Orange Julius.
* Scott "Diggs" Underwood com a Gum, un xiclet intel·ligent però paraplègic a l'estil Stephen Hawking que porta ulleres, va en cadira de rodes mecanitzada, i parla a través d'un sintetitzador de veu.
A més, Natasha Rothwell, Yassir Lester i Gray DeLisle interpreten papers no revelats.

## Referències

* ↑ «Feast Your Eyes: Prime Video Reveals Sausage Party: Foodtopia's Premiere Date». Amazon MGM Studios, 01-05-2024. [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ Hibberd, James (October 26, 2022). «'Sausage Party' TV Series from Seth Rogen and Evan Goldberg Ordered by Amazon». The Hollywood Reporter.
* ↑ «Sausage Party: Foodtopia». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 juliol 2024].
* ↑ «Video: Prime Video Reveals Official Trailer and Key Art for Upcoming Series "Sausage Party: Foodtopia" | TheFutonCritic.com». www.thefutoncritic.com. [Consulta: 11 juny 2024].
* ↑ «First Look: Prime Video Offers a 'Sausage Party: Foodtopia' Appetizer». Animation Magazine, June 3, 2024. [Consulta: June 3, 2024].
# Marathon (Nova York)

Marathon és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.063 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marathon tenia 1.063 habitants, 419 habitatges, i 286 famílies. La densitat de població era de 363,2 habitants/km².
Dels 419 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.639 $ i la renda mediana per família de 42.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.538 $ mentre que les dones 23.500 $. La renda per capita de la població era de 16.379 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marathon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marathon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Aiguá

Aiguá és un municipi de l'Uruguai, ubicat al nord del departament de Maldonado. Es troba sobre l'encreuament de les rutes 39 i 109, 88 quilòmetres al nord de la capital departamental, la ciutat de Maldonado.

## Geografia

Es troba a 88 quilòmetres de la capital del departament, Maldonado, per la ruta 39, i a 178 quilòmetres de Montevideo per les rutes 13 i 8 en una vall envoltada de regions muntanyenques. Destaquen el turó del Pororó i la gruta de la Salamanca. Aiguá és vorejat pel rierol homònim.
Dins del municipi d'Aiguá es troba el punt més alt del país, el Cerro Catedral, amb 513,66 metres sobre el nivell del mar.

## Història

Aiguá va ser fundat el 1892 per Margarita Muniz. El 1906 va rebre la categoria de «poble» (pueblo), i el 1956 va ser declarada ciutat.
El nom d'«Aiguá» ve de la llengua guaraní i vol dir «aigua que fluïx».

## Població

Segons les dades del cens de l'any 2004, Aiguá tenia 2.676 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 2.715 |
| 1975 | 2.470 |
| 1985 | 2.362 |
| 1996 | 2.567 |
| 2004 | 2.676 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Govern

L'alcalde d'Aiguá, amb data de 2008, era Ruben Álvarez.

## Referències

* ↑ «Cens 2004 del Departament de Maldonado» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-03-09. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / A» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2013-06-15. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ "MUNICIPIOS DE URUGUAY" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Aiguá, pàgina web del municipi de Maldonado, Uruguai (castellà)
# Ziyàdat-Al·lah ibn Muhàmmad

Ziyàdat-Al·lah (II) ibn Muhàmmad —àrab: زيادة الله بن محمد, Ziyādat Allāh ibn Muḥammad— (? - ?) fou emir aglàbida d'Ifríqiya (863-864).
Va succeir al seu germà Abu-Ibrahim Àhmad ibn Muhàmmad el 28 de desembre del 863 i va regnar només un any en què no va passar res important. Va morir el 23 de desembre del 864 i el va succeir el seu nebot Abul-l-Gharaniq Muhàmmad (II).
# Joan Piñol i Verges

Joan Piñol i Verges (Tortosa, 1816 - València, 1884) fou un polític valencià, alcalde de València i diputat a Corts durant el Sexenni democràtic.

## Biografia

Era fill de Joan Piñol, comerciant liberal bandejat el 1823 i que es morí ofegat quan fugia a Gibraltar. Era membre del Partit Progressista i formà part de la Junta Revolucionària creada a València arran de la revolució de 1868, gràcies a la qual cosa fou escollit alcalde de València aquell mateix any. Com defensà la monarquia, fou destituït i nomenaren el republicà José Antonio Guerrero Ludeña, però després dels fets de 1869 fou novament nomenat alcalde interí. Des del seu càrrec va promoure la creació de l'Escola d'Artesans. Fou elegit diputat del Partit Radical pel districte del Mercat de València a les eleccions generals espanyoles d'agost de 1872.
Simultàniament, fou director de l'Hospici de la Mare de Déu de la Misericòrdia. Després de la restauració borbònica abandonà la política i es dedicà al comerç amb Barcelona i París.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.446. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Jawalamukhi

Jawalamukhi és una ciutat i nagar panchayat al districte de Kangra, a Himachal Pradesh, Índia. Consta al cens del 2001 amb una població de 4.931 habitants. La seva importància deriva del temple de Jawalamukhi o Jawala Mukhi, enriquit durant centúries destacant l'ofrena de Ranjit Singh el 1815.

## Referències

* The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# L'Alzinar (Serra de Ramonic)

L'Alzinar és un bosc d'alzines del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola.
Està situat al nord de Torallola, al vessant meridional de la Serra de Ramonic. És al nord-est de Les Ginebres, a migdia de lo Rebollar, al nord de la Roca del Carant i al nord-oest del Vedat del Mestre, a l'esquerra del barranc de Pumanyons.
# Marc Fulvi Flac (decemvir)

Marc Fulvi Flac (en llatí Marcus Fulvius Flaccus) va ser un magistrat romà que va viure als segles III i II aC. Formava part de la gens Fúlvia, d'origen plebeu, una de les gens romanes més il·lustres de Roma.
Va ser un dels Decemviri Agro Samniti Appuloque metiendo dividendoque, nomenats l'any 201 aC. Es va casar amb Sulpícia filla de Gai Sulpici Patercle.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXI,4
# Albertina Martínez Burgos

Albertina Mariana Martínez Burgos (14 de març de 1981-Santiago de Xile, 21 de novembre de 2019) va ser una fotoperiodista xilena. Treballadora del canal de televisió xilè Mega i fotoperiodista freelance, participava activament evidenciant la repressió i els abusos dels Carabiners xilens envers els manifestants arran de les protestes contra el govern de Sebastián Piñera del novembre de 2019. Va ser trobada morta al seu apartament de Santiago, a conseqüència de cops i ganivetades, durant la vesprada del dijous 21 de novembre.

## Referències

* ↑ «Conmoción en Chile por asesinato de fotoperiodista». El Fulgor, 23-11-2019 [Consulta: 24 novembre 2019].