OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoine Roy

Antoine Roy (1764 – 1847) va ser un advocat i polític francès. Va ser un dels representants nacionals durant el Govern dels cent dies quan Napoleó I tornà de l'illa d'Elba, un Diputat des de 1815 a 1821, un par de França i tres vegades Ministre de finances.

## Joventut

Antoine Roy estudià a College de Langres, després estudia Dret a París. No va donar la seva aprovació a la Revolució francesa. Va defensar Rozoy l'any 1792, i en l'any III defensà diversos dels acusats del 13 Vendémiaire. Durant la Revolució i l'Imperi Roy va ser un dels principals proveïdors de subministraments als ministeris de la Guerra i l'Armada, malgrat ser partidari de la monarquia. Després de la mort del Duc de Bouillon de qui va adquirir grans finques, Roy va passar a ser un dels majors terratinents de França. A partir de 1801 les finques dels seus boscos de Navarre van passar a l'Emperadriu Josephine, i després al príncep Eugène de Beauharnais i al seu fill. Roy mai va perdonar Napoleó per aquesta causa.

## Restauració borbònica

Quan la Cort borbònica retornà de Gant Roy es va resistir a reunir-s'hi. Va ser rebut com una víctima del despotisme imperial. El 7 de desembre de 1818 va ser cridat a succeir Louis-Emmanuel Corvetto com a Ministre de Finances, però, en no aconseguir les reformes que li demanava el Primer Ministre Armand-Emmanuel du Plessis, va dimitir el 28 de desembre de 1818. Va ser nomenat Ministre d'Estat i membre del Consell Privat.
El 19 de novembre de 1819 una altra vegada va ser nomenat Ministre de Finances substituint Baron Louis. Va mantenir aquest càrrec fins al 14 de desembre de 1821, i inicià diverses reformes que milloraren l'economia de França.
El desembre de 1821 va passar la cartera ministerial a Jean-Baptiste de Villèle.
Va ser fet par de França el 13 de desembre de 1821 i va ser creat Comte.
Quan Jean-Baptiste de Martignac formà el seu ministeri Roy va ser nomenat ministre de Finances per tercera vegada (des del 5 de gener de 1828 al 7 d'agost de 1829)
El rei Carles X decidí formar un gabinet molt reaccionari encarregat a Jules de Polignac, i demanà a Roy que mantingués la seva cartera ministerial. Tanmateix, Roy va refusar-ho.

## Monarquia de Juliol

Roy es va jubilar el 21 de febrer de 1830, i va rebre els ordes del Sant Esparit i Sant Michel. Sense dubtar-ho, va acceptar el govern de Lluís Felip I i va ser el responsable d'informar sobre els impostos, la loteria i el pressupost. Va ser premiat amb la Gran Creu de la Legió d'Honor. En morir va deixar una fortuna estimada en 40 milions de francs.

## Referències

* 1 2 3 Robert i Cougny, 1891, p. 218.
* ↑ Robert i Cougny, 1891, p. 218-219.
* ↑ Robert i Cougny, 1891, p. 219.

## Fonts

* Antonetti, Guy. «Roy (Antoine)». A: Antoine Roy (en francès). Institut de la gestion publique et du développement économique, 25 gener 2013. ISBN 978-2-11-094807-6.
* Robert, Adolphe; Cougny, Gaston. «Antoine Roy». A: Dictionnaire des parlementaires français de 1789 à 1889. V: de PLA à ZUY, 1891 [Consulta: 19 juliol 2015]. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* «Roy». Institut de la gestion publique et du développement économique (IGPDE). Arxivat de l'original el 2012-07-24.
# Langur gris de peus negres

El langur gris de peus negres (Semnopithecus hypoleucos) és un mico del Vell Món que pertany al grup dels langurs. Igual que els altres langurs grisos, es tracta d'un mico folívor. Viu al sud de l'Índia.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 174. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Villanubla

Villanubla és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 936 | 928 | 1134 | 1302 |
# Tossal de Sant Pere

«Tossal de Sant Pere» té aquests significats:
# Carles Marco i Viñas

Carles Marco Viñas (Badalona, 23 de setembre de 1974) és un exjugador de bàsquet català. Actualment també és entrenador. Amb 1.80 metres d'alçada, jugava en la posició de base. És fill de l'actor Lluís Marco i la seva germana és l'actriu Marta Marco, així com nebot del també jugador de bàsquet Agustí Cuesta.

## Carrera esportiva

Es forma en les categories inferiors del Sant Josep de Badalona, equip vinculat al Joventut. El seu primer equip com a professional va ser el Gijón Bàsquet, de la Lliga LEB, on va jugar 2 anys, abans de recalar en el Fórum Filatélico on juga quatre temporades (1998-2002). La temporada 2002-03 fitxa pel DKV Joventut, amb qui va ser subcampió de la Copa del Rei l'any 2004. Després juga dues temporades més amb el Caja San Fernando i una al Grupo Begar León. En la seva darrera temporada com a professional fa la pretemporada amb el Bilbao Basket, però no arriba a debutar en partit oficial, després jugaria a l'ACB amb el Bàsquet Manresa i el Basket Saragossa 2002, i en el Lliga LEB amb el Club Bàsquet Atapuerca, coincidint amb jugadors veterans a la recta final de les seves carreres com Iván Corrales i César Sanmartín.

### Selecció espanyola

Va ser internacional amb la selecció espanyola en 34 ocasions. Va jugar el Mundial de l'any 2002 i l'Eurobasket de l'any 2003, en què la selecció espanyola es va alçar amb la medalla de plata.

### Entrenador

Comença la seva etapa com a entrenador fent d'assistent durant quatre temporades del Bàsquet Manresa a la Lliga ACB. En la temporada 2015-16 realitza la seva primera experiència com a primer entrenador al capdavant de l'Oviedo Club Bàsquet, de la Lliga LEB, on s'estarà fins al mes de maig de 2018. L'any 2017 guanya amb l'equip asturià la Copa Princesa d'Astúries LEB, i aquell mateix estiu fa d'entrenador assistent de la franquícia dels San Antonio Spurs, en la lliga d'estiu de Las Vegas.

## Referències

* ↑ «Carles Marco no continuará al frente del Unión Financiera Oviedo» (en castellà). FEB, 24-05-2018 [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ «Carles Marco ficha por los Spurs» (en castellà). Mundo Deportivo, 03-06-2017 [Consulta: 7 juny 2018].

## Enllaços externs

* Carles Marco i Viñas jugador a l'ACB
# Gabino Renales Guerrero

Gabino Renales Guerrero (Badalona, 24 d'octubre de 1964) és un ex-pilot de trial català que competí amb èxit tant al Campionat d'Espanya com al Campionat del Món durant la dècada del 1980 i començaments de la del 1990.
Havent debutat de ben jove, ja a l'edat de 16 anys guanyà un títol estatal, concretament la Copa d'Espanya Júnior de 1980, amb una OSSA TR 80. De seguida va esdevenir un dels competidors destacats del Campionat d'Espanya absolut i més tard del Campionat del Món (on acabà desè el 1987). Entre altres victòries destacades, va guanyar el Trial de les Nacions en dues edicions tot integrant l'equip estatal (1989 i 1991). Cap al final de la seva carrera esportiva, va ser notícia la seva participació en la cerimònia inaugural dels Paralímpics de Barcelona'92, quan va pujar en moto fins al peveter la mascota dels jocs, Petra. La moto que es va fer servir per a aquesta actuació va ser una Montesa Cota 311 pintada de blanc i adaptada per a l'ocasió, amb diversos suports al darrere per tal d'encabir-hi la mascota.

## Palmarès internacional

| Any | Motocicleta | C. del Món | TDN | C. d'Espanya |
| 1982 | Merlin | 23è | - | 5è |
| 1983 | Merlin | 16è | - | 3r |
| 1984 | JJ Cobas | - | 2n | 4t |
| 1985 | Mecatecno | 25è | - | 6è |
| 1986 | Gas Gas | 14è | 3r | 2n |
| 1987 | Gas Gas | 10è | 3r | 3r |
| 1988 | Montesa | 17è | - | 5è |
| 1989 | Montesa | 14è | 1r | 3r |
| 1990 | Montesa | 14è | 2n | 4t |
| 1991 | Montesa | 20è | 1r | 5è |
| 1992 | Montesa | - | - | 9è |
| Total títols | Total títols | 0 | 2 | 0 |

### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats internacionals guanyats, incloent-hi el TDN

## Referències

* ↑ «The winners... Renales Gabino» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 febrer 2011].
* ↑ Gurt, Pere. «De Catalunya a Mongòlia. L'amic de Petra era a Portugal» (PDF). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 10-01-1997. [Consulta: 23 març 2010].

## Enllaços externs

* Entrevista a Gabino Renales al web Todotrial de finals del 2019 (castellà)
* Entrevista a Gabino Renales al web Retrotrials de finals del 2014 (anglès)
* Reportatge i entrevista a Gabino Renales al web Bonaigua-Trial (castellà)
# Tikhi Liman

Tikhi Liman (en rus: Тихий Лиман) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 636 habitants, pertany al districte de Remóntnoie.

## Referències

* ↑ Летопись с. Богородского — Мои файлы — Каталог файлов — Сайт Администрации Калининского сельского поселения
* ↑ Вся Астрахань и весь Астраханский край. Памятная книжка Астраханской губернии на 1914 год : 31-й год изд. / Изд. Астрахан. Губ. Стат. Комитета . - Астрахань: Тип. Губ. правл., 1914. - 479 с. Колонка 134
# Sant Marçal de Cortvassill

Sant Marçal de Cortvassill és l'església, antigament parroquial, romànica, del poble de Cortvassill, pertanyent al terme comunal de Porta, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
L'església és al capdamunt, al nord-est, de la població, aturonada en un coster en el qual s'ordenen les cases del poble. Té el cementiri del poble al seu costat.

## Història

Sant Marçal de Cortvassill és l'església romànica, originalment dedicada a Sant Quintí, i documentada per primer cop el 1129. En els segles següents hom l'esmentaria també com a Sant Quintí de Querol, pel nom de la vall; canvià d'advocació el segle xvi (1511), per adoptar el d'una sufragània, però durant força temps hom l'anomenà amb el nom doble Sant Marçal i Sant Quintí. El 1265 havia esdevingut parròquia i així fou fins al s. XVIII.

## Característiques

L'edifici és del segle xii, de nau única i absis semicircular. Té un campanar d'espadanya de tres arcs, de construcció més moderna.

## Mobiliari

Del segle xviii és el retaule de l'altar major. És de començaments del segle xviii, amb elements posteriors, potser del taller dels Sunyer. També hi ha un altre retaule, dedicat a la Mare de Déu, del 1806, amb sis pintures sobre fusta (segle XVII), dues marededéus i un àngel músic del xviii.

## Referències

* ↑ Sant Marçal de Cortvassill en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Antoni Pladevall i Font, director Catalunya romànica. Volum VII. La Cerdanya, el Conflent Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1995 ISBN 8477399514 p. 208
* ↑ «Porta: les lieux à visiter». Arxivat de l'original el 2018-06-07. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ Mallet, 2003.
* ↑ Corts, Galtés i Manent, 2001.
* ↑ «Porta». Arxivat de l'original el 2020-10-30. [Consulta: 14 maig 2019].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «- Porta». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Cerd 128. Sant Marçal de Cortvassill». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Mallet, Géraldine. Églises romanes oubliées du Roussillon, 2003, p. 334. ISBN 978-2-8599-8244-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Porta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ventosa i Serra, Enric. Les esglésies romàniques de la Cerdanya. Sant Vicenç de Castellet: Farell Editors, 2004 (Nostra història, 6). ISBN 84-95695-39-1.

## Enllaços externs

* Plana dedicada a l'església
* Fotografies de Sant Marçal
# Antoine Tassy

Antoine Tassy (Haití, 26 de març de 1924 - Port-au-Prince, 3 de març de 1991) fou un futbolista haitià i posteriorment entrenador de futbol.
Fou l'entrenador de la selecció d'Haití a la Copa del Món de futbol de 1974.
També fou entrenador de Jamaica, Racing Club Haïtien, i Violette Athletic Club.
Com a jugador fou internacional amb la selecció d'Haití als anys cinquanta. Fou jugador de Victory SC.

## Referències

* ↑ Haití al Mundial de 1974 Arxivat 2019-06-02 a Wayback Machine. fifa.com
* ↑ Raymond Jean-Louis. «92 bougies pour le Vieux Lion». www.ashaps.com, 23-03-2015. [Consulta: 16 juliol 2018].
* ↑ Antoine Tassy Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «CCCF Championship 1957 (Willemstad, Curaçao, Aug 11-25)». www.rsssf.com. [Consulta: 11 juny 2018].
* ↑ «Panamerican Games 1959 (Chicago)». www.rsssf.com. [Consulta: 11 juny 2018].
* ↑ Antoine Tassy a National-Football-Teams.com (anglès)
# Leroy

«Leroy, Le Roy o LeRoy» té aquests significats:
* Geografia:
** Le Roy (Illinois).
** Le Roy (Iowa).
** Le Roy (Kansas).
** Le Roy (Minnesota).
** Le Roy (Nova York).
* Biografies:
** Leroy Anderson (1908 - 1975), compositor, adaptador i director estatunidenc.
** Leroy Burrell (1967), atleta dels Estats Units especialista en curses de velocitat.
** Leroy Halirou Lita (Kinshasa, R.D. Congo, 1984), futbolista congolès.
** Leroy Pope Walker (Huntsville, Alabama, 1817 - 1884), polític sudista.
** Mervyn LeRoy (1900 - 1987), director de cinema estatunidenc.
** Paul LeRoy Bustill Robeson (Princeton, Nova Jersey, 1898 - 1976), actor, atleta, cantant baríton-baix, escriptor i activista polític estatunidenc.
** Samuel L. Jackson (1948), actor de cinema i teatre estatunidenc.
* Miscel·lània: Síndrome de Fiessinger-Leroy
# Villanova Monferrato

Villanova Monferrato és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Villanova Monferrato limita amb els municipis de Balzola, Caresana, Casale Monferrato, Motta de' Conti, Rive i Stroppiana.
# Tossal de Sant Pere (Pinell de Solsonès)

* Aquest article tracta sobre la muntanya de Pinell de Solsonès. Vegeu-ne altres significats a «Tossal de Sant Pere».
El Tossal de Sant Pere és una muntanya de 688 metres que es troba al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carles Maria de Nicolau i Iglésies

Carles Maria de Nicolau i Iglésies (Salamanca, 1819 - Vinyols i els Arcs, 23 de març de 1903) va ser un militar català de la família ennoblida dels Nicolau.
Fill del també militar Antoni de Nicolau i de Folch i de Josepa Iglésies, filla de Josep Iglésies, baró de Biosca, va néixer a Salamanca on el seu pare hi era destinat. Atret per la carrera de les armes, va iniciar-se com a cadet d'infanteria el 1833. Del 1834 al 1838 va participar en accions militars al País Basc i Navarra durant la Primera Guerra Carlina. L'any 1839 va tornar a Vinyols on la seva família tenia la casa pairal, cal Nicolau, per a recuperar-se d'una ferida de guerra. El 1840, donat d'alta, va ser destacat a Navarra per perseguir les últimes partides carlines. El 1841 passà a la guarnició de Pamplona i el 1842 i 1843 va estar amb el seu regiment a Badajoz, Talavera i Sevilla. Va estar també de guarnició a Barcelona i a Tarragona, on va patir un mes de presó al Fort Reial a causa de la seva actuació com a vocal en un consell de guerra seguit contra un soldat que havia desertat. El 1848 va deixar la guarnició de Tarragona per sortir en persecució de les partides dels capitostos Josep Borges, Arbonès i Ramonet, que operaven durant la Segona guerra carlina pel Camp de Tarragona. A inicis de 1849 va participar en les accions militars de Selma i del Pla de Manlleu, que li van fer guanyar la Creu de Sant Ferran de primera classe. El 1850 va comandar la guarnició de Reus, i del 1851 al 1854 la de Saragossa. El 1856 va ser nomenat ajudant de camp del Capità General de Burgos i el 1857 del de Navarra. El 1859 va marxar a la Guerra d'Àfrica on va intervenir en nombroses accions: el 1860 es troba a la batalla de Castillejos, Las Lagunas, Monte Negrón i Cabo Negro, que li van suposar l'ascens a tinent coronel. Va participar també a les batalles de Tetuan i Wad-Ras. Va deixar Àfrica i va passar a l'Aragó a les ordres de Luis García y Miguel, amb el qual anà a Catalunya quan aquest va ser nomenat Capità general. Al morir Luis García va ser destinat a Màlaga, a Lleida, a Tortosa i a Reus. Després de diverses destinacions, el 1872 es va fer càrrec del Regiment d'Infanteria de Sevilla, amb el qual va actuar contra els carlins a la Tercera guerra carlina. La seva actuació li valgué l'ascens a brigadier. Després d'ocupar càrrecs a la Capitania general de Catalunya i del País Basc, del 1879 al 1884 va ser governador militar de Girona, i després de Saragossa. El 1886 va ser nomenat Capità General de Navarra, càrrec que va mantenir fins al 1891, quan passà a la reserva. Va fixar la seva residència a Vinyols, on va morir. Va ser enterrat a l'església de Santa Caterina d'aquell poble.
A més de la Creu de Sant Ferran, se li van concedir les creus de l'Orde de Sant Hermenegild i d'Isabel la Catòlica, a més de diverses medalles. Va ser comanador del Reial i Distingit Orde Espanyol de Carles III.

## Referències

* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els nobles del Baix Camp (segle xix). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 2008, p. 207-208. ISBN 9788493410889.
# Giuseppe Emanuele Modigliani

Giuseppe Emanuele Modigliani (Liorna, 28 d'octubre de 1872 – Roma, 5 d'octubre de 1947) va ser un advocat i polític italià socialista, diputat del 1913 al 1929 i del 1946 al 1947.

## Biografia

Va nàixer al si d'una família burgesa d'origen jueu. Era el germà gran del pintor Amedeo Modigliani. Estudià dret i fou durant aquell període a la universitat que s'acostà al moviment socialista.
Fou elegit diputat pel Partit Socialista Italià per la Toscana el 1913 i ocupà l'escó fins a la decadència el 1926. El 14 de juny de 1918 va presentar una de les primeres propostes de modificació del reglament parlamentari italià, que preveia l'establiment de comissions permanents.
Durant gran part de la seva vida lluità contra el feixisme.
Fou escollit novament diputat a les eleccions legislatives italianes de 1946 a l'Assemblea Constituent pel Partit Socialista Democràtic Italià, ocupant l'escó fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Giuseppe Emanuele Modigliani al Diccionari Treccani
* ↑ Giuseppe Emanuele Modigliani a l'E.S.S.M.O.I.
* ↑ Giuseppe Emanuele Modigliani, Jewish Heritage Online
* ↑ D. Argondizzo, G. Buonomo, Nascita e morte della democrazia in Parlamento 1920-1924, Rubbettino 2024, p. 121.
* ↑ (italià) Domenico Argondizzo, Felice Besostri, Giampiero Buonomo, Su alcune ragioni dell'evoluzione costituzionale nei Parlamenti operanti per sessioni, Consulta online, 2019, fasc. III, p. 430.
* ↑ Giuseppe Emanuele Modigliani al Parlament Italià
# Sasibugha

Sasibugha (Sasibuqa o Sasibuka) fou kan de l'Horda Oriental (Horda Blava a les fonts turcomongoles i russes i Horda Blanca a les fonts perses) coneguda com a ulus d'Orda. Va regnar vers 1309 a vers 1315. Segons Rashid al-Din era fill de Bayan Khan i segons Munedjimbashi era fill de Tuli (segurament Kuli) fill d'Orda Khan mort el 1260. Abu l-Fida diu que el 1311 Mangatai, fill de Köchü, governava sobre Gazni i Bamian i la resta del domini estava en mans de saru Capgi (probable corrupció de Sasi Bugha).
No es coneixen gairebé fets del seu regnat. Oposat a la política d'islamització d'Uzbeg Khan hauria estat executat per aquesta causa vers el 1315. El va succeir el seu fill Ibisan Khan.
Sasibugha Casa de Borjigin (Боржигин) (1206-1635) :
| Precedit per: Bayan Khan | Khan de l'Horda Blava 1309-1312/1315 | Succeït per: Ilbasan Khan |

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Arbaces

Arbaces és el nom dels següents personatges:
* Arbaces de Mèdia, mitic rei de Mèdia
* Arbaces d'Arnàsia, príncep d'Arnàsia
* Arbaces (sàtrapa), sàtrapa de Mèdia
# La meva nena

La meva nena (originalment en francès, Mon bébé) és una pel·lícula de comèdia dramàtica francesa del 2019 dirigida per Lisa Azuelos. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Sandrine Kiberlain - Héloïse
* Thaïs Alessandrin - Jade
* Victor Belmondo - Théo
* Mickaël Lumière - Louis
* Camille Claris - Lola
* Kyan Khojandi - Paul

## Referències

* ↑ «‘Sweetheart’ Director Lisa Azuelos on Technology, Memory, the Importance of Family». , 15-01-2019.
* ↑ «« Mon bébé » : les angoisses d’une maman poule» (en francès). , 13-03-2019.
* ↑ «Mi niña: conflictos cancheros y chatos» (en castellà). La nación, 28-05-2020. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ «La meva nena». Desdelsofà.cat. [Consulta: 10 desembre 2022].
# Villanueva

«Villanueva» té aquests significats:
* Biografies:
** Charlie Villanueva, jugador de bàsquet dominicà-nord-americà
** Jaume Villanueva i Astengo (Xàtiva, 1756 - Londres, 1824), frare dominic, teòleg i erudit
** Joaquim Llorenç Villanueva i Astengo (Xàtiva, 1757 -Londres, 1837), polític i sacerdot valencià
** Justo Villanueva Gómez (Corcubión, 1893 - Madrid, 1952), advocat i polític gallec
** Tomàs de Villanueva Cortés Cortés (Palma, 1950), dirigent agrari
** Tomás de Villanueva o Sant Tomás de Villanueva (Fuenllana, 1488 - València, 1555), predicador, escriptor ascètic i religiós agustí espanyol
** Francisco Villanueva Medina (Marcilla, 1965), futbolista i entrenador navarrès que jugava de porter
** Cristina Villanueva Ramos (Barcelona, 1976), periodista i presentadora catalana
** Roberto Solozábal Villanueva (Madrid, 1969), futbolista espanyol
* Organitzacions: EyD Villanueva, entitat esportiva de Vilanova i la Geltrú dedicada a la pràctica de l'hoquei patins
* Municipis:
** Villanueva del Aceral, municipi de la província d'Àvila (Castella la Manxa)
** Villanueva de Aezkoa
** Villanueva de Alcardete
** Villanueva de Alcorón
** Villanueva de Algaidas
** Villanueva de Argaño
** Villanueva de Argecilla
** Villanueva del Ariscal
** Villanueva del Arzobispo
** Villanueva de Ávila
** Villanueva de Azoague
** Villanueva de Bogas
** Villanueva de los Caballeros
** Villanueva de Cameros
** Villanueva de Campeán
** Villanueva del Campillo
** Villanueva del Campo
** Villanueva de la Cañada
** Villanueva de Carazo
** Villanueva de los Castillejos
** Villanueva del Castillo
** Villanueva del Conde
** Villanueva de la Condesa
** Villanueva de Córdoba
** Villanueva de las Cruces
** Villanueva de Duero
** Villanueva del Duque
** Villanueva del Fresno
** Villanueva de la Fuente, municipi de la província de Ciudad Real (Castella la Manxa)
** Villanueva de Gállego
** Villanueva de Gómez
** Villanueva de Gormaz
** Villanueva de Guadamejud
** Villanueva de Gumiel
** Villanueva de Huerva
** Villanueva de los Infantes, municipi de la província de Ciudad Real (Castella la Manxa)
** Villanueva de los Infantes (Valladolid)
** Villanueva de la Jara
** Villanueva de Jiloca
** Villanueva de las Manzanas
** Villanueva Mesía
** Villanueva de la Nía
** Vilanova d'Ozcos (Villanueva de Oscos en castellà)
** Villanueva del Pardillo
** Villanueva de Perales
** Villanueva de las Peras
** Villanueva del Rebollar
** Villanueva del Rebollar de la Sierra
** Villanueva de la Reina
** Villanueva del Río y Minas
** Villanueva del Rey
** Villanueva del Río Segura
** Villanueva del Rosario
** Villanueva de la Sierra
** Villanueva de San Carlos
** Villanueva de San Juan
** Villanueva de San Mancio
** Villanueva de la Serena
** Villanueva de Sigena
** Villanueva de Tapia
** Villanueva del Trabuco
** Villanueva de Teba
** Villanueva de la Torre
** Villanueva de las Torres
** Villanueva de la Vera
** Villanueva de Viver