OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# BBeB

BBeB (de Broad Band eBook) és un format propietari per a llibres electrònics desenvolupat per Sony i Canon. Va ser dissenyat originalment per al lector de llibres electrònics Sony Librié i era suportat per tots els seus dispositius de tinta electrònica fins al 2010, data en què Sony va abandonar el format.
Els fitxers BBeB fan servir les següents extensions: LRS, LRF i LRX.
Els fitxers LRS són fitxers XML que compleixen l'especificació BBeB Xylog XML. Són el codi font dels llibres en format BBeB. LRF és la versió compilada del fitxer LRS. Si en compilar s'usa una encriptació DRM s'usa l'extensió LRX. Les versions LRF i LRX són les que es distribueixen als usuaris per al seu ús en els lectors de tinta electrònica.
El format LRS té publicades les seves especificacions, però els formats LRF i LRX no tenen publicades les seves especificacions i són propietaris. La conversió (compilació) de LRS a LRF pot fer-se amb l'eina XylogParser.dll. Aquesta eina és gratuïta però actualment no té suport.
El juliol del 2010, la botiga d'ebooks de Sony (Sony ebook store) va deixar d'usar el format BBeB i va convertir tot el seu catàleg a format ePUB.

## Referències

* ↑ «E-books: is the writing on the wall for books?» (en anglès). The Telegraph, 30-04-2009. [Consulta: 1r novembre 2015].
# BCC Lions FC

El BCC Lions Football Club (Benue Cement Company) és un club de futbol nigerià de la ciutat de Gboko.
El club va ser fundat el 1982 i als anys noranta fou un dels clubs dominadors del futbol nigerià. Vestia de color verd.

## Palmarès

* Lliga nigeriana de futbol:
** 1994
* Copa nigeriana de futbol:
** 1989, 1993, 1994, 1997
* Recopa africana de futbol:
** 1990

## Referències

* ↑ «BCC Lions Football Club History». bcclions.sitesng.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «BCC Lions - Nigeria - Home kit - 1997/98». ultrararepes6kits.blogspot.com. Arxivat de l'original el 2018-05-21. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «NAHD 0 - BCC Lions FC 2 (Coupe d'Afrique 1994) l'analyse». youtube. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Nigeria - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Nigeria - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# August Wenzinger

August Wenzinger (Basilea, 14 de novembre de 1905 - Metzerlen-Mariastein, 25 de desembre 1996) va ser un violoncel·lista, gambista, professor de música i director d'orquestra suís.

## Vida i obra

La seva formació musical la va rebre al Conservatori de la ciutat de Basilea. Aquí va estudiar violoncel amb Paul Grümmer. Més endavant va estudiar teoria de la música amb Philipp Jarnach a l'Escola superior de música de Colònia i va rebre classes particulars de cello amb Emanuel Feuermann a Berlín.
Del 1929 al 1934 fou primer violoncel·lista a l'orquestra Ciutat de Bremen. A continuació va ocupar la mateixa posició en l'Allgemeine Musikgesellschaft de Basilea fins a l'any 1970.
El seu creixent interès es va centrar en la recuperació del repertori barroc en instruments originals. Així va néixer l'any 1930 en el cercle privat de l'empresari Hans Eberhard Hoesch (1891-1972) l'anomenada Kabeler Kammermusik, que es va dissoldre tres anys més tard per pressions polítiques. Sovint va actuar amb Gustav Scheck i Fritz Neumeyer com a Kammertrio für Alte Musik, una formació que va existir des de 1935 fins a 1965.
L'èxit va arribar a partir del 1954, quan Wenzinger començà a dirigir música barroca amb la Capella Coloniensis de la Westdeutscher Rundfunk a Colònia, aconseguint que la interpretació musical historicista amb instruments originals entrés en les sales de concert d'Europa. El 1955 interpretaren l'òpera L'Orfeo de Claudio Monteverdi. La "Capella" va actuar fins i tot a la Unió Soviètica, sent la primera invitació a una orquestra de l'alemanya occidental en la postguerra. Entre el 1958 i el 1966 va dirigir òperes barroques a Hannover, Alemanya.
A partir de 1934 va ser un dels primers professors de la recentment fundada Schola Cantorum Basiliensis. Sota el seu lideratge es va crear l'any 1968 el trio de violes de gamba de la Schola Cantorum. A més a més, va treballar com a professor convidat a la Universitat Harvard i la Universitat de Brandeis.

## Referències

* 1 2 «Wenzinger, August» (en francès). [Consulta: 30 maig 2021].
* 1 2 3 «August Wenzinger (Conductor, Viola da gamba) - Short Biography». [Consulta: 30 maig 2021].
* 1 2 «August Wenzinger | enciclopèdia.cat». [Consulta: 30 maig 2021].
# Auguste Kronheim

Auguste Kronheim (Amsterdam, 28 de gener de 1937 - Viena, 7 de novembre de 2021) va ser una artista feminista neerlandesa.
Auguste Kronheim va començar a fer gravats quan tenia 17 anys. Dibuixava motius directament inspirats en el seu entorn: el fosc període de la postguerra europea a la regió de Mühlviertel, a Àustria. Aleshores va ser criticada pel retrat que feia de les terribles condicions de vida de la població rural durant la postguerra. Kronheim sovint treballava amb sèries; l'artista ho explicava així: «Sempre tenim diverses imatges al cap sobre un mateix tema».
Les vuit làmines del cicle Und Morgen bist du Hausfrau (I demà ets mestressa de casa, 1970) mostren les exigències de la societat envers les qui eren «eficients» mestresses de casa: netes, afectuoses i servicials, només tres de les seves nombroses virtuts. Però també revela els sentiments de la mestressa de casa que s'havia d'enfrontar a aquestes exigències: l'angoixa que patia i el fet de sentir-se reprimida i formant part d'una mena de teatre de titelles.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
# Bartramiàcies

Bartramiàcia (Bartramiaceae D.Quandt et al) és una família de molses i forma el seu propi ordre els Bartramials

## Característiques

Aquestes molses sovint formen coixins densos, les seves fulles normalment són estretes i lanceolades. El marge foliar gairebé sempre és agudament serrat. Sempre existeix una costella al mig. És de distribució cosmopolita

## Sistemàtica

Té tres gèneres i 375 espècies les quals es classifiquen en tres subfamílies:
* Subfamília Conostomoideae Conostomum, 7 espècies
* Subfamília Bartramioideae Anacolia, 7 espècies
** Bartramia 60 espècies
** Flowersia, 4 tipus
** Leiomela, 13 espècies
** Neosharpiella, 2 tipus
** Plagiopus, 1 espècie
* Subfamília Breutelioideae Fleischerobryum, 2 tipus
** Breutelia, 93 espècies
** Philonotis, 185 espècies

## Referències

* Jan-Peter Frahm, Wolfgang Frey, J. Döring: moss flora. 4th, revised and expanded edition (UTB for Science, Volume 1250). Ulmer, Stuttgart 2004, ISBN 3-8001-2772-5 (Ulmer) and ISBN 3-8252-1250-5 (UTB)
* Jan-Peter Frahm: biology of mosses. Oxford University Press, Heidelberg and Berlin, 2001, ISBN 3-8274-0164-X
# Austrochaperina macrorhyncha

Austrochaperina macrorhyncha és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Günther, R. 2004. Austrochaperina macrorhyncha. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 1 de febrer del 2008.
# Ball de Rams de Sant Andreu de Palomar

El Ball de Rams de Sant Andreu de Palomar és un ball que s'havia ballat tradicionalment per la festa major del barri, però a final del segle xix es va perdre. El 2002 el va recuperar l'Esbart Maragall i des de llavors el dissabte anterior al 30 de novembre se'n fa la ballada, amb una gran participació. Cada any més parelles s'hi uneixen de manera espontània als passos que marquen els membres de l'Esbart Maragall al voltant de la plaça d'Orfila.
Com a dansa que representa un galanteig, les balladores duen un ventall i els balladors un pom de flors. Durant la dansa, els balladors lliuren el ram a les parelles d'una manera molt gentil.
Des del 2012 es fa una segona representació del Ball de Rams que té un caràcter més protocol·lari i institucional. Conegut per «La gala», s'executa el diumenge de la festa major davant la porta de l'antic ajuntament. En aquest ball hi participa un nombre més reduït de parelles, vestides a la manera tradicional. «La gala» és presidida pel regidor del districte i el pregoner o la pregonera de la festa major, que és qui lliura els rams al noi de cada parella durant la dansa. Per difondre el passos del ball i fer la festa encara més popular, l'esbart ha creat una comissió que ofereix assaigs a particulars i entitats.

## Referències

* ↑ «Ball de Rams de Sant Andreu de Palomar». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Ball de Pastorets de Reus

El Ball de Pastorets de Reus és una dansa que forma part dels elements del Seguici Festiu de la ciutat i que surt per la Festa Major i per les festes de la mare de Déu de Misericòrdia el 25 de setembre.
A Reus, la primera referència de la sortida d'aquest ball és de la festa major de 1725. Durant el segle xviii surt diverses vegades: el 4 d'agost de 1775, amb motiu de la festa en honor de sant Bernat Calbó i el 1798, en la festa del trasllat de la imatge de sant Domènec a la seva nova capella, al portal de Monterols. Durant el segle xix, va sortir almenys a les festes del pas per la ciutat de Ferran VII l'any 1814, les festes de la jura d'Isabel II el 1833 i la Festa Major de 1850. També s'havia ballat a altres poblacions: l'Arboç, Sitges, Tarragona, el Vendrell, Vilafranca del Penedès, Vilanova i la Geltrú, Alforja, Falset...
S'ha presentat el Ball de Pastorets com una variant dels Balls de Bastons perquè tots dos es basen en els picaments amb els pals seguint un ritme musical. Però en el Ball de Pastorets, més interessant que el moviment de la dansa que és molt vistós, hi ha el fet que en realitat és un ball parlat, on uns pastors conduïts per un majoral i un rabadà parlen de la seva vida a les muntanyes i a la vegada fan crítica de la vida quotidiana. El caire de representació teatral, amb textos que es van repetint cada any, però amb variants que fan referència a persones i fets d'actualitat és el component característic d'aquest ball.
L'any 2010 el Ball de Pastorets es va incorporar al Seguici per la Festa Major de Sant Pere. El 21 de juny de 2007 s'havia estrenat aquesta dansa, però en el seguici infantil, i des d'aleshores ha estat present en el seguici de la Festa Major Petita.
Els acompanya una cobla formada per flabiol i tamborí (acostumen a ser dos flabiolaires), sac de gemecs i tarota. Van vestits amb camisa i pantalons, armilla guarnida, barret de palla amb ala i cinta verda, polaines amb picarols, faixa vermella, espardenyes i un bastó llarg. Els components del format petit van vestits amb camisa i pantalons blancs, faldellí blau o vermell, mocador al cap blau o vermell i dos mocadors creuats al pit de colors blau i vermell, polaines amb picarols, espardenyes i un bastó llarg.

## Referències

* ↑ Palomar, Salvador. «Altres danses històriques del seguici festiu». A: Sant Pere: Festa Major de Reus. Reus: l'Ajuntament, 2009. Pàgs. 373-377
* ↑ «Ball de pastorets». festesreus.cat. Ajuntament de Reus. Arxivat de l'original el 2014-07-15. [Consulta: 30 octubre 2023].
# Batalla de Najaf

«Batalla de Najaf» té aquests significats:
Batalla de Najaf o Setge de Najaf poden referir-se a diverses batalles o setges:
* Setge de Najaf (1918)
* Batalla de Najaf (2003)
* Batalla de Najaf (2004)
* Batalla de Najaf (2007)
# Baixa Normandia

Baixa Normandia (en francès: Basse-Normandie) fou una regió administrativa de França.

## Història

En aquesta zona es va produir, en part, el 6 de juny de 1944, la invasió aliada de la França ocupada. Les ciutats més afectades per l'atac foren Ouistreham, Cherbourg i Caen, juntament amb la zona de les platges.
La regió de la Baixa Normandia va ser creada, com les altres regions de la França metropolitana, l'any 1956. Correspon a la part occidental de l'antiga província de Normandia, i aquesta divisió del territori normand resulta en dues regions, l'Alta i la Baixa Normandia, força polèmica.

## Geografia

La regió de la Baixa Normandia limita amb les regions de l'Alta Normandia, el Centre - Vall del Loira, el País del Loira i Bretanya.
Consta de tres departaments, que es detallen a continuació:
* Calvados
* Manche
* Orne

## Economia

La producció agrícola es destina principalment a farratge, per alimentar l'abundant bestiar boví.
Pel que fa a la indústria, les més importants són la indústria tèxtil, la làctia i la química. Així mateix, destaquen les drassanes de la ciutat portuària de Cherbourg.

## Política

El president d'aquesta regió és el socialista Philippe Duron, que ocupa aquest càrrec des de les eleccions regionals de 2004, en què l'esquerra francesa va obtenir la majoria absoluta al Consell Regional de Baixa Normandia.
L'anterior president regional, René Garrec, de la UMP, no va aconseguir ser reelegit, tot i que la llista que encapçalava va ser la més votada a la primera volta de les eleccions, amb un 28,74% dels vots. Això va ser degut en bona part a la divisió de la dreta, ja que René Garrec va rebutjar una possible coalició amb la Unió per a la Democràcia Francesa a la segona volta de les eleccions regionals. Així, la UMP només va poder aconseguir el 40% dels vots emesos a la segona volta i 14 dels 47 escons en joc.
L'esquerra, que també es va presentar dividida a la primera volta de les eleccions, va presentar una llista unitària a la segona volta integrada per cinc partits diferents: el Partit Socialista, el Partit Comunista Francès, Els Verds, el Partit Radical d'Esquerra i el Moviment Republicà i Ciutadà. Aquesta llista va aconseguir el 46,22% dels vots i 28 escons.
D'altra banda, el Front Nacional va obtenir el 13,78% dels vots i va poder així mantenir els cinc escons aconseguits l'any 1998. En canvi, el partit conservador Caça, Pesca, Natura i Tradicions no va passar a la segona volta de les eleccions i va perdre els dos escons aconseguits en les eleccions regionals de 1998.

## Enllaços externs

* Consell Regional de la Baixa Normandia Arxivat 2005-04-06 a Wayback Machine. (francès).
# Bambadinca

Bambadinca és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Bafatá i a 59 kilòmetres a l'est de Bissau. Té una superfície de 844 kilòmetres quadrats. En 2010 comptava amb una població de 33.225 habitants.

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
# Bambecque

Bambecque (en neerlandès Bambeke) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. Es troba al cor de la regió natural de Houtland. L'any 2006 tenia 673 habitants. Limita al nord-oest amb West-Cappel, al nord amb Rexpoëde i Oost-Cappel, al nord-est amb Alveringem, a l'oest amb Wormhout, a l'est amb Poperinge, i al sud amb Herzeele i Houtkerque.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 614 | 642 | 614 | 614 | 589 | 655 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Bernard Dewitte | |
| 2008- | Grégoire Francke | UMP |

## Enllaços externs

* Web de la vila Arxivat 2006-02-09 a Wayback Machine.
* Informació sobre Bambecque Arxivat 2009-10-19 a Wayback Machine.
# Batarà zebrat

El batarà zebrat (Thamnophilus doliatus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) que habita matolls, sabanes, vegetació de ribera, manglars i ciutats de la zona Neotropical, des de l'est de Mèxic cap al sud, a través del sud de Mèxic i Amèrica Central i del sud fins al Paraguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Batarà zebrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11/01/2020 (català)
# Bandera de Valldoreix

La bandera oficial de Valldoreix té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga, amb un pal onat blau, de gruix 1/15 de la llargària del drap situat a 2/15 del vol; i amb un pentàgon irregular vermell al pal, un vèrtex del qual se situa a la intersecció d'1/2 de l'alçària del drap i 3/5 de la llargària del mateix drap, un vèrtex a 1/4 de la llargària del marge superior, un vèrtex a 1/4 de la llargària del marge inferior i els altres dos vèrtexs en els angles del pal, amb una domus blanca oberta, de proporcions 1/2 de l'alçària del drap i 1/3 de la llargària del mateix drap, centrada a 1/15 del pal.
Va ser aprovada el 7 de juny de 2006 i publicada en el DOGC el 27 de juny del mateix any amb el número 4663.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Vallès Occidental

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2119/2006, de 7 de juny, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera de l'Entitat Municipal Descentralitzada de Valldoreix.» (pdf). DOGC num. 4663, 27-06-2006. [Consulta: 29 desembre 2009].
# Batalla del Somme (desambiguació)

Batalla del Somme té aquests significats:
* La batalla del Somme de 1916, gran ofensiva francobritànica durant la Primera Guerra Mundial.
* La Primera batalla del Somme de 1918, el nom anglès per l'ofensiva alemanya coneguda amb el nom d'Operació Michael, durant l'ofensiva de primavera.
* La Segona batalla del Somme de 1918, la segona fase de l'ofensiva dels cent dies.
# Bayogoula

Els bayogoula eren una tribu d'amerindis de Mississipi i Louisiana als Estats Units. Llur nom es podria traduir com "poble del bayou". Formaven part dels pobles muskoge. Els houma els atacaren pel 1699-1700. Vivien amb una altra tribu, els mougoulacha, en 1700. A començaments del segle xviii els bayagoula mataren molts mougoulacha, gairebé exterminaren la tribu sencera. Això va desencadenar una baralla entre els caps de les dues tribus. La tribu tonica es va traslladar a la comunitat poc després. En 1706 els tonica emboscaren els bayagoula i gairebé els van matar a tots. Pel 1721, la resta de la tribu havia patit considerables morts per verola. Es creu que els bayogoula restants es van traslladar a l'àrea de l'actual parròquia d'Ascension de Louisiana, i possiblement es barrejaren en la comunitat dels houma i acolapissa que vivien allí.

## Referències

* 1 2 3 John Reed Swanton. The Indian Tribes of North America. Genealogical Publishing Com, 1952, p. 200–201. ISBN 978-0-8063-1730-4 [Consulta: 15 novembre 2012].
* 1 2 Donald B. Ricky. Encyclopedia of Mississippi Indians: Tribes, Natives, Treaties of the Southeastern Woodlands Area. North American Book Dist LLC, 2000, p. 38–39. ISBN 978-0-403-09778-4 [Consulta: 15 novembre 2012].

## Bibliografia

* Fredlund, Glen G. Where Did the Bayogoula Dance, why Do They Sing No More: A Reexamination of the Archaeology of the Bayou Goula Area, Iberville Parish, Louisiana. Baton Rouge: Louisiana State University (1983).
* Reeves, William D. From Tally-Ho to Forest Home: The History of Two Louisiana Plantations. P. 10-14. ISBN 1425902855.
# Bibbona

Bibbona és un comune (municipi) de la província de Liorna, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 80 quilòmetres al sud-oest de Florència i a uns 40 quilòmetres al sud de Liorna. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.249 habitants.
Bibbona limita amb els següents municipis: Castagneto Carducci, Cecina, Guardistallo, Montecatini Val di Cecina, Monteverdi Marittimo i Casale Marittimo.

## Història

La situació muntanyosa de la ciutat permetia defenses naturals, i es coneixen fortificacions ja a principis de l'edat mitjana. Es coneix que la zona va estar habitada anteriorment pels etruscs, per les tombes i altres troballes arqueològiques, i més tard pels romans.
A la primera edat mitjana, la ciutat i les fortificacions eren en possessió de la família Gherardesca, i les seves explotacions foren confirmades pel papa Innocenci III al segle xii. Posteriorment, la propietat es va traslladar a les ciutats lliures de Volterra, Pisa i, eventualment, a Florència.

## Llocs d'interès

* Pieve di Sant'Ilario (església d'estil romànic, fundada al segle xi).
* Palazzo del Comune Vecchio, també medieval.
* Fort de Bibbone, construït pels grans ducs de la Toscana al segle xviii.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2020].
# Bloc d'habitatges al carrer Güell, 122 (Girona)

El Bloc d'habitatges al carrer Güell, 122 és un edifici de Girona inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa, quatre pisos i àtic reculat respecte la façana, formant terrassa i que clou l'edifici. Façana composta simètricament respecte a la porta d'accés, potenciada per dos pilars rodons de formigó vist que coincideixen amb l'escletxa vertical, que es repeteixen a l'interior de l'entrada i sota l'espai vertical en tot l'edifici de l'escala. La porta d'accés es caracteritza exteriorment, a la façana, amb una gran escletxa vertical que dona a l'escala i que divideix el cos de tribuna, esglaonant-se als laterals i permetent l'aparició de balconeres en vertical en l'entrega amb les mitgeres i en el plànol de paret enrasat amb la façana alineada al carrer, que és on descansa la tribuna esmentada. Aquesta tribuna té balcons a les puntes (massissos) i finestres apaïsades al costat de l'escletxa. Es clou amb un remat de finestres apaïsades a nivell de la planta 4, i el massís de barana ho unifica tot. A planta baixa s'hi troben obertures de botigues i accés.

## Història

És una obra del 1978.

## Referències

* 1 2 «Bloc d'habitatges al carrer Güell, 122». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Bellini (desambiguació)

Bellini és el nom dels següents personatges:
* Pintura:
** Jacopo Bellini (Venècia, c. 1396 - Venècia, c. 1470) va ser un pintor italià, un dels iniciadors del primer Renaixement a Venècia.
** Giovanni Bellini (ca. 1424, Venècia- id., 1516), va ser un pintor italià del Renaixement, considerat el principal representant del Quattrocento al Vèneto. Fill de Jacopo Bellini i germà de Gentile Bellini.
** Gentile Bellini (Venècia, un poc abans de 1428 — c. 1507) va ser un pintor italià de l'escola veneciana. Fill de Jacopo Bellini i germà de Giovanni Bellini.
* Música:
** Vincenzo Bellini (Catània, 3 de novembre 1801 - Puteaux, 23 de setembre 1835) és un dels més cèlebres compositors d'òpera italià.
# Belogorsk (Amur)

* No s'ha de confondre amb Bilohirsk.
Belogorsk (en rus Белогорск) és una ciutat de la província d'Amur, a Rússia, sobre el riu Tom, a 108 km al nord-est de Blagovésxensk.
# Belogubita

La belogubita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de la calcantita. Rep el nom en honor de Ielena Vitalievna Belogub (Елена Витальевна Белогуб) (28 de novembre de 1963, Kharkov, Ucraïna, URSS), investigadora principal de l'Institut de Mineralogia de la Branca dels Urals de l'Acadèmia de Ciències de Rússia.

## Característiques

La belogubita és un sulfat de fórmula química CuZn(SO₄)₂·10H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el 2019. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Es tracta d'un membre amb coure i zinc ordenats del grup de la calcantita que té un lloc catiònic M1 ocupat preferentment per coure, mentre que el lloc M2 està dominat per zinc amb substitució subordinada de Fe$^{2+}$ i Mg.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de zinc i coure de Gayskoe, situat a la localitat de Gai, a l'óblast d'Orenburg (Rússia), tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Belogubite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juliol 2021].
# Beloit

«Beloit» té aquests significats:
* Beloit (Kansas)
* Beloit (Ohio)
* Beloit (Wisconsin)
* South Beloit, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois