OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miquees

Miquees, de l'hebreu מִיכָה Mikah (Qui com Yahvéh? Miquees 7:8). Va ser un profeta d'origen camperol de finals del segle viii aC, provinent de Moreset (Miquees 1:14) un petit llogarret de la fèrtil plana de Sefela a uns 30 quilòmetres al sud-oest de Jerusalem. Va ser autor del llibre de la Bíblia que porta el seu nom.
La seva tasca es va realitzar en temps dels reis Jotam, Acaz i Ezequies i va ser contemporani dels profetes Isaïes (profeta), Osees i Amós. Va demostrar un gran zel pel pacte amb Yahvéh i va considerar que la infidelitat a l'amor de Déu es fa sentir en l'explotació del proïsme. Va estimar el seu poble camperol i pastoral i va veure en ell l'interès de Yahvéh. Va denunciar els rics i poderosos i els sacerdots i falsos profetes que actuaven per aconseguir poder i privilegis. Va rebutjar l'abús dels aristòcrates de Jerusalem contra la majoria del poble camperol i la instrumentalització de la religió per ocultar les injustícies socials.
La predicació de Miquees va ser de tal abast que va influir perquè Ezequies intentés algunes reformes al Regne de Judà (2Reyes 18:1-4).
Especial significat i valor representa el passatge Miq 5, 1. citat expressament en l'Evangeli segons Mateu Mat 2, 5 com a profecia del lloc del naixement del Messies, Betlem.
S'ha assenyalat que aquest passatge ha estat manipulat amb males intencions pels cristians, ja que es parla de la dinastia Betlem Efrata, no d'una ciutat, i així mateix, s'al·ludeix a un guerrer que suposadament venceria Assíria (v.6). Llavors, no és una profecia cristiana, sinó una profecia fallida sobre un guerrer jueu.

## Bibliografia

* Zorrilla, Hugo. Miqueas: portavoz del campesinado; Una voz que no puede ser silenciada (en castellà). Ediciones Semilla, 1987 [Consulta: 12 febrer 2011].
Certament si es tractava d'una profecia sobre un guerrer salvador aquesta va ser fallida. Ja que després del rei David no hi va haver un guerrer del seu nivell. De fet hi va haver líders que van haver de fer front a les ocupacions estrangeres però sense èxit.

## Vegeu també

* Llibre de Miquees
# Menjamel mao

El menjamel mao (Gymnomyza samoensis) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de muntanya de les illes Savaii, Upolu i Tutuila, a les Samoa.

## Referències

* ↑ «Menjamel mao». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Menjamel gràcil

El menjamel gràcil (Microptilotis gracilis) és una espècie d'ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae). Ha estat inclòs al gènere Meliphaga.
Habita boscos poc densos i manglars del sud de Nova Guinea, illes Aru, illes de l'Estret de Torres i la Península del Cap York.

## Taxonomia

Antany s'incloïen algunes subespècies que avui són considerades espècie de ple dret, és el cas de Meliphaga cinereifrons que va ser reubicada pel Congrés Ornitològic Internacional seguint Norman et al. 2007 i Christidis i Boles 2008. Més recentment també ha passat a ser considerada una espècie Microptilotis imitatrix, seguint Nielsen 2018.

## Referències

* ↑ J.A.Norman, F.E.Rheindt, D.L.Rowe, L.Christidis. (2007). Speciation dynamics in the Australo-Papuan Meliphaga honeyeaters. Molecular Phylogenetics and Evolution 42, 80–91
* ↑ L.Christidis, W.E. Boles. (2008). Systematics and taxonomy of Australian birds. CSIRO Publishing, Collingwood, Australia. ISBN 9780643096028
* ↑ L Nielsen. 2018. Are there two species of Graceful Honeyeater in Australia? Australian Field Ornithology 35: 149–157. http://dx.doi.org/10.20938/afo35149157.
# Ministeri d'Afers Exteriors i Cooperació de Ruanda

El Ministeri d'Afers Exteriors i Cooperació de Ruanda (kinyarwanda Minisiteri y'Ububanyi n'Amahanga n'ubutwererane; francès Ministère rwandaise des Affaires étrangères et de la Coopération), habitualmetn conegut amb l'abreviatura MINAFFET, és el ministre d'afers exteriors de la república de Ruanda.

## Llista de ministres

Font:
* 1961–1962: Otto Rusingizandekwe
* 1962–1963: Callixte Habamenshi
* 1963–1965: Lazare Mpakaniye
* 1965–1969: Thaddée Bagaragaza
* 1969–1971: Sylvestre Nsanzimana
* 1971–1972: Deogratias Gashonga (interí)
* 1972–1973: Augustin Munyaneza
* 1973–1979: Aloys Nsekalije
* 1979–1989: François Ngarukiyintwali
* 1989–1992: Casimir Bizimungu
* 1992–1993: Boniface Ngulinzira
* 1993–1994: Anastase Gasana
* 1994: Jérôme Bicamumpaka
* 1994: Jean-Marie Ndagijimana
* 1994–1999: Anastase Gasana
* 1999: Amri Sued Ismail
* 1999–2000: Augustin Iyamuremye
* 2000–2002: André Bumaya
* 2002–2008: Charles Murigande
* 2008–2009: Rosemary Museminali
* 2009–2018: Louise Mushikiwabo
* 2018- : Richard Sezibera

## Referències

* ↑ «Foreign ministers L-R». B. Schemmel. [Consulta: 18 gener 2015].
# Michael Benedikt

Michael Benedikt és un urbanista i professor de l'University of Texas at Austin School of Architecture, on ocupa la càtedra Hal Box d'urbanisme. Dirigeix el Center for American Architecture and Design i el Programa de Postgrau en Estudis Interdisciplinaris, i és el president del Comitè d'Estudis de Postgrau en Arquitectura. Les seves àrees d'interès són el disseny arquitectònic avançat, la teoria arquitectònica i el disseny de postgraus.
Es va llicenciar en Arquitectura a la Universitat de Witwatersrand (Sud-àfrica) el 1971 i va obtenir el màster en Disseny Ambiental (MED) de la Universitat Yale el 1975. El 2003, va ser guardonat amb el premi Teacher of Year de la University of Texas at Austin School of Architecture, i el 2004 va ser distingit per l'Association of Collegiate Schools of Architecture (ACSA). Benedikt es va convertir en professor visitant a la University for the Creative Arts el setembre de 2016. Ha publicat més de 100 articles i ha impartit més de 85 conferències als Estats Units i a l'estranger sobre pràctica arquitectònica, teoria i investigació del disseny, informàtica, art i ètica.
Com a pioner d'internet, per a Benedikt, el ciberespai és un univers paral·lel que permetia crear mons virtuals amb les seves pròpies regles, intercanvis, somnis, mites i comunitats nòmades, que ajudava a «descontaminar els paisatges naturals i urbans, a redimir-los, i a salvar-los de les cadenes de la indústria».

## Obra publicada

* 1987: For An Architecture of Reality (Lumen)
* 1991: Deconstructing the Kimbell (Lumen)
* 1991: Cyberspace: First Steps (ed., MIT Press)
* 1997: Value
* 1998: Value 2
* 2001: Shelter: The 2000 Raoul Wallenberg Lecture (U. Michigan)
* 2007: God Is the Good We Do (Bottino Books)
* 2008: God, Creativity and Evolution: The Argument From Design(ers) (Centerline Books)
* 2020: Architecture Beyond Experience

## Referències

* ↑ «Michael Benedikt Interview», 16-05-2008. Arxivat de l'original el 2008-05-16. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-02-07. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ Guardiola, Ingrid. L'Ull i la navalla: un assaig sobre el món com a interfície. Barcelona: Arcàdia, p. 62-63. ISBN 978-84-947174-7-5.
# Michael Blake

Michael Lennox Blake (Fort Bragg, Carolina del Nord, 5 de juliol de 1945 – Tucson, Arizona, 2 de maig de 2015) va ser un autor i guionista nord-americà, reconegut per l'adaptació cinematogràfica de la seva famosa novel·la Dances with Wolves.
Durant la seva infància, Blake i la seva família van viure un temps a Texas, abans de traslladar-se al sud de Califòrnia. La seva carrera com a escriptor va començar a la base de la Força Aèria Walker, quan escrivia per al diari de la base. Va estudiar periodisme a la Universitat de Nou Mèxic, i més tard va estudiar en una escola de cinema, a Berkeley, Califòrnia. També va anar a la Universitat de l'Est de Nou Mèxic, ubicada a Portales. A finals de la dècada de 1970, Blake es va mudar a Los Angeles. Durant la dècada de 1980, només un dels seus guions va ser produït, Stacey’s Knights. El protagonista de Stacey's Knights, Kevin Costner, va animar Blake perquè seguís escrivint, ia més, li va presentar a figures clau en la indústria de Hollywood. Poc temps després, Blake va escriure la seva famosa novel·la Dances with Wolves, la quin va impressionar a Costner, i per tant, ell li va demanar a Blake que escrivís un guió cinematogràfic de la novel·la. L'adaptació cinematogràfica es va estrenar el 1990.
Després d'això, Blake va començar a fer treball humanitari i continu escrivint.
Blake tenia tres germans, un d'ells era Dan Webb, ex-director de l'Escola Secundària de Santa Fe, situada a Santa Fe, Nou Mèxic.
Blake va morir a Tucson, Arizona, el 2 de maig de 2015, als 69 anys.

## Obres
### Guions cinematogràfics

* Stacey’s Knights (1983)
* Dances with Wolves (1990)
* Winding Stair (1998) (també dirigida per Blake)
* The One (en desenvolupament)
* The Holy Road (en desenvolupament)
* Winnetou (en desenvolupament)

### Novel·les

* Dances with Wolves (1988)
* Airman Mortensen (1991)
* Marching to Valhalla (1996)
* The Holy Road (2001)
* Dances with Wolves, 20th Anniversary (2011) (eBook)
* The Holy Road (2011)
* Into the Stars (2011)

### No ficció

* Like a Running Dog (2002) (autobiografia)
* Indian Yell (2006)
* Twelve the King (2009)
# Millà

Millà és un poble del municipi d'Àger, a la Noguera. L'any 2006 tenia 5 habitants. Està situat a la part oriental del terme, al peu dels monts de Millà, que culminen al Puig de Millà (1.025 m), els quals el separen de la Noguera Ribagorçana. Està comunicat a través de diverses pistes amb Corçà i Agulló i amb la carretera C-12 sota el port d'Àger.
El 1072 Arnau Mir de Tost prengué el castell de Millà, del qual es conserva una torre circular. A part del santuari de Sant Llobí, del segle xviii, també hi destaca l'església barroca de Sant Pere, les grans dimensions de la qual palesen la importància del poble, que era el segon més gran de la vall d'Àger.
A uns 5 km al sud del poble hi ha el caseriu dels Masos de Millà, que actualment supera en població el poble del qual pren el nom.
Fou municipi independent fins a meitat del segle xix quan s'incororà a Àger.

## Referències

* ↑ «Millà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «255237 Millá». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 27 juliol 2020].
# Milly D'Abbraccio

Emilia Cucciniello (3 de novembre de 1964, Avellino, Campània) és una actriu porno italiana coneguda amb el pseudònim de Milly D'Abbraccio. Després de guanyar el 1978 el concurs de miss Teenager d'Itàlia va començar a treballar a la televisió en la retransmissió de Galassia 2 i vedet. També treballà al cinema i al teatre, però després va decidir acceptar les ofertes de Riccardo Schicchi per a esdevenir actriu porno a Diva Futura. Després de treballar en diverses pel·lícules decidí d'obrir la seva pròpia productora de hardcore. És germana de l'actriu de cinema i teatre Mariangela D'Abbraccio.
Va anunciar la seva candidatura en una llista del Partit Socialista d'Itàlia pel Municipi X, un barri de Roma, a les Eleccions generals italianes de 2008. No va ser escollida en l'escrutini final, aconseguint només 19 prefectures, amb el qual va aconseguir ser la cinquena en la llista de candidats del seu partit. Cap dels candidats de la seva llista va ser triat membre del Municipi X. Actualment viu a Anguillara Sabazia, un poble a la vora del llac de Bracciano.

## Filmografia

* Vediamoci chiaro (1984)
* Meglio baciare un cobra (1986)
* Il lupo di mare (1987)
* La trasgressione (1988)
* Intrigo d'amore (1988)
* College - Miniserie TV (1989)
* Amore, non uccidermi (1990)
* L'ultimo innocente (1992)
* Vedo nudo (1993)
* Taboo di una moglie perversa... (1993)
* Animalità... strane sensazioni (1994)
* Milly: Fine, Crazy and Fancy (1995)
* Doppio contatto anale (1995)
* Milly: Photo Live (1996)
* Una famiglia per pene (1996)
* C'era una volta il... bordello (1997)
* Paolina Borghese ninfomane imperiale (1998)
* La moglie bugiarda (1998)
* Anaxtasia - La principessa stuprata (1999)
* Sex Animals (2000)
* La professoressa di lingue (2001)
* L'avvocata del diavolo (2002)
* L'onorevole (2002)

## Referències

* ↑ L'Espresso, Edizioni 9-13. L'Espresso, 1996.
* ↑ Andrea Di Quarto, Michele Giordano. Moana e le altre. Vent'anni di cinema porno in Italia. Gremese Editore, 1997.
* ↑ Fabio Giovannini, Antonio Tentori. Porn'Italia. Nuovi Equilibri, 2004.
* ↑ Roma, Milly D'Abbraccio si candida a corriere.it

## Enllaços externs

* Milly D'Abbraccio - Lloc web oficial
# Mirza Bašić

Mirza Bašić (pronunciat bâʃitɕ; Sarajevo, 12 de juliol de 1991) és un tenista professional bosnià. És membre de l'equip bosnià de la Copa Davis.
Bašić va disputar el seu primer torneig de Grand Slam després de classificar-se per la fase final de l'Open d'Austràlia de 2016, convertint-se en el segon jugador masculí bosnià en arribar en un Grand Slam, després de Damir Džumhur.
El 2018, Bašić va guanyar el seu primer torneig ATP després d'adjudicar-se el Torneig de Sofia.

## Palmarès
### Individual: 1 (1−0)

* Llegenda
* Grand Slams (0−0)
* ATP Finals (0−0)
* ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP World Tour 500 (0−0)
* ATP World Tour 250 (1−0)
* Títols per superfície
* Dura (1−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (0−0)
| Resultat | V-D | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Guanyador | 1-0 | 11 de febrer de 2018 | Sofia, Bulgària | Dura (i) | Marius Copil | 7–6$^{(8–6)}$, 6–7$^{(4–7)}$, 6–4 |

## Referències

* ↑ «Mirza Basic | Overview». [Consulta: 11 febrer 2018].
* ↑ «Mirza Basic». [Consulta: 11 febrer 2018].
* ↑ «Basic Bests Copil For First Title», 11-02-2018. [Consulta: 14 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Mirza Bašić a l'ATP (anglès)
* Mirza Bašić a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Mirza Bašić a la Copa Davis (anglès)
# Mirza Begić

Mirza Begic (Slobada Dita Tuzla, Bòsnia i Hercegovina, 9 de juliol de 1985), és un jugador professional de bàsquet nacionalitzat eslovè que juga de pivot. Mesura 2,21 m i pesa 120 kg.

## Carrera esportiva

Begic va començar jugant al KK Union Olimpija el 2002. Va néixer a la ciutat bosniana de Slobada Dita Tuzla, però es va traslladar a Eslovènia per fitxar per l'Olimpija de Lubljana, demostrant el seu potencial amb més de 10 punts i gairebé 6 rebots per partit. Des d'allà passaria per diversos equips i països com Bèlgica (Huy) i Itàlia (Virtus), fins que va tornar a l'equip eslovè la temporada 2007/08, previ pas pels seus veïns de l'Slovan.
El salt de qualitat arribaria a partir de llavors. El pivot va conquistar el doblet (Lliga i Copa) en les dues campanyes següents (2008 i 2009) on va ser a més, el millor de l'equip en la màxima competició europea acreditant 11,1 punts, 6,1 rebots i 1,7 taps de mitjana (2009). La seva progressió li va valer perquè un històric com el Zalgiris Kaunas el fitxés. El jugador, que també té passaport eslovè, es va convertir en un dels referents de l'ex equip d'Arvydas Sabonis on va guanyar una Lliga Bàltica (2010). El 2009 va signar amb el Zalgiris Kaunas on es va donar a conèixer a nivell internacional signant uns números de mitjanes per partit de 9,7 punts, 4,8 rebots i 2,3 taps-estadística que lidera-durant la primera fase de l'Eurolliga el 2010. El gener de 2011 va fitxar pel Reial Madrid.
La temporada 2012-13 es va proclamar campió de la Lliga ACB (Lliga ACB 2012/13) amb el Real Madrid.
El juliol de 2013 va firmar un contracte amb l'Olympiacos BC grec per les dues temporades següents.

## Clubs

* 2002-03 KK Union Olimpija II ( Eslovènia) (júnior)
* 2003-04 Triglav Kranj ( Eslovènia)
* 2004-06 Virtus Pallacanestro Bologna ( Itàlia)
* 2004-05 Huy Basket ( Bèlgica) (cedit)
* 2006-07 Geoplin Slovan ( Eslovènia)
* 2007-09 KK Union Olimpija ( Eslovènia)
* 2009-11 Zalgiris Kaunas ( Lituània)
* 2011-13 Real Madrid ( Espanya)
* 2013-15 Olympiacos BC ( Grècia)

## Referències

* ↑ «FIBA.com Mirza BEGIC Size : 221». Arxivat de l'original el 2013-09-11. [Consulta: 21 juliol 2013].
* ↑ «Real Madrid consuma el fichaje de Begic y solicita su inscripción para el Top16 de la Euroliga» (en castellà). solobasket.com.
* ↑ «Centímetros, calidad y juventud para reforzar el juego interior del conjunto blanco hasta la temporada 2012/13» (en castellà). realmadrid.com.
* ↑ Los campeones, uno a uno Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine.(castellà)
* ↑ Mirza Begic ya es nuevo jugador del Olympiacos Arxivat 2014-02-09 a Wayback Machine.(castellà)

## Enllaços externs

* Mirza Begić jugador a l'ACB
* Fitxa a l'Euroleague (anglès)
* Fitxa al lloc web de la Lliga Adriàtica
* Fitxa a NBA Draft 2007 (anglès)
# Mirza Hasan Khan

Mirza Hasan Khan Wuthuk al-Dawla (Teheran abril de 1868 - Teheran febrer de 1951) fou un home d'estat persa, almenys dues vegades primer ministre del país a més d'haver estat governador i ministre diverses vegades. Era net de Mirza Muhammad Kawam al-dawla, governador del Khurasan el 1855 i d'Isfahan el 1872; era també nebot de Mirza Ali Khan Amin al-Dawla, reformista i ministre principal de Muzaffar al-Din Shah. El seu germà petit Kawan al-Saltana fou també diverses vegades primer ministre, i era cosí de Mossadegh (Muhammad Musaddik al-Saltana) el primer ministre d'esquerres del xa que va nacionalitzar el petroli als anys 1950.
Nasir al-Din Shah li va donar el títol de Wuthuk al-Dawla i el va nomenar governador de l'Azerbaidjan el 1995 amb només 20 anys. El 1906 fou diputat al parlament i va ocupar diversos càrrecs al govern. És difícil dir quan fou primer ministre: segons l'Enciclopèdia de l'Islam el 1916-1917 i el 1918-1920; segons la wikipèdia en angles, amb el nom de Vosough od-Dowleh, del 1909 al 1910, uns dies el juliol de 1911, i de 1916 a 1917; segons la versió francesa i alemanya (on consta com Hassan Vosough) del 1916 a maig de 1917 i del 5 d'agost de 1918 al 21 de febrer de 1921; segons Worldstatesmen fou sis vegades (potser un error, ja que només l'esmenta cinc vegades) primer ministre (anomenat com Mirza Hassan Khan), del juliol de 1910 al juliol de 1911, del juliol de 1914 al febrer de 1915, de l'abril de 1915 al juliol de 1915, de l'agost de 1915 al desembre de 1915, no s'esmenta la cinquena vegada, i de l'agost de 1918 al 21 de febrer de 1921.
La gestió dels afers al mandat de 1916-1917 fou paralitzada per l'anarquia i per una revolta; en aquest temps el seu cunyat fou ministre d'educació i va fundar una dotzena d'escoles per nenes a Teheran. El 1918 fou nomenat primer ministre (5 d'agost) en un moment en què les tropes dels jangalis al Gilan, sota Mirza Kütxtak Khan van intentar crear repúbliques autònomes a la zona de la mar Càspia; va passar els dos primers anys intentat esclafar la revolta amb l'ajut dels britànics. El 1919 per centralitzar l'administració civil i militar i modernitzar la burocràcia i les finances segons model occidental va signar l'acord anglopersa amb Sir Percy Cox, el ministre plenipotenciari britànic a Pèrsia; l'acord posava l'administració de les finances sota control britànic, però va tenir l'oposició del parlament i de part de la cort i la noblesa, i naturalment dels russos (però també dels francesos i americans); el 21 febrer de 1921 fou destituït i el tractat anul·lat pel parlament. Mirza Hasan Khan fou acusat d'haver estat subornat pels britànics. A la Gran Bretanya se li va concedir el nomenament de cavaller de l'Orde del Bany.
El 1926 fou ministre de Finances i després de Justícia i el 1930 fou membre del parlament. Fou poeta i traductor. Quan el xa Rida Pahlavi va prohibir a les dones aparèixer velades en llocs públics va escriure un assaig que es va avançar al seu temps sobre l'emancipació de la dona. Des de 1936 fou director de l'Acadèmia de les Llengües. Va morir el febrer de 1951.

## Referències

* Worldstatesmen
* Enciclopèdia de l'Islam, XI, 240 i 241
# Monge (cràter)

Monge és un cràter d'impacte lunar que es troba en el bord sud-oest de la Mare Fecunditatis.
La vora externa és una mica irregular en la forma, amb una protuberància cap a l'exterior en l'est i altres més petites cap al nord i el nord-oest. El sòl interior és una mica irregular en la meitat oriental, i presenta acumulacions de materials despresos al llarg de les bases de les parets interiors inclinades. El cràter amb nom més proper és Cook, situat al nord-est, mentre que el cràter Santbech, més gran, es troba a l'oest-sud-oest.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Monge (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 2 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 2 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Monge» (en anglès). [Consulta: 2 juliol 2018].
# Mihna

Mihna (en àrab محنة, miḥna, ‘judici’ o ‘prova’) designa en termes generals una prova imposada per les vicissituds de la vida o l'acció de les persones. Més en concret, però, el terme s'aplica, amb el seu derivat imtihan, al dogma sobre la creació de l'Alcorà adoptat pel califa al-Mamun i oficialment aplicat també sota els seus dos successors en el califat, el seu germà al-Mútassim (833–842) i el fill d'aquest al-Wàthiq (842-847).

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VII, 2 a 6
# Miho Kaneda

Miho Kaneda (金田 美保) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1981. Va disputar 5 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1981 | 5 | 0 |
| Total | 5 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)