OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salomon Kalou

Salomon Kalou (Oumé, Costa d'Ivori, 5 d'agost de 1985), futbolista ivorià. Actualment juga al Hertha BSC de Berlín.
És davanter, però també és capaç de jugar a les bandes i és on més ha jugat en el Chelsea. Té preferència per jugar en la banda esquerra el que li dona oportunitats de tancar-se a dins i efectuar llançaments amb la seua cama bona, la dreta.

## Internacional

Ha estat internacional con la selecció ivoriana, ha jugat 50 partits internacionals i ha marcat 18 gols.

## Palmarés

* 1 Copa de la Lliga (Chelsea FC, 2007)
* 1 FA Cup (Chelsea FC, 2007)
* 1 Community Shield (Chelsea FC, 2009)
* 1 FA Premier League (Chelsea FC, 2009-10)
* 1 Lliga de Campions: 2011-12

## Referències

* ↑ «Chelsea FC profile». Chelsea FC, 16-07-2008. [Consulta: 16 juliol 2008].
# Aulus Corneli Cos (cònsol 413 aC)

Aulus Corneli Cos (en llatí: Aulus Cornelius A. F. M. N. Cossus), va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Cornèlia, de la família dels Cos.
Era germà de Gneu Corneli Cos, i va ser elegit cònsol de Roma l'any 413 aC juntament amb Luci Furi Medul·lí.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,51
# Aspidoquiròtides

Els aspidoquiròtides (Aspidochirotida) són un antic ordre d'equinoderms holoturoideus. L'espardenya de mar pertany a aquest ordre. La seva validesa taxonòmica es dubotosa.
Es diferencien d'altres cogombres de mar per la presència de tentacles aplanats sovint amb forma de fulla, però sense tenir els altres grans apèndixs que es troben en l'ordre relacionat Elasipodida. No tenen músculs introvertits o retràctils. L'anell calcari no té projeccions posteriors. La paret del cos és en general tova i flexible.
La majoria de les espècies viuen en aigües superficials, encara que hi ha una família exclusiva de les aigües profundes.

## Taxonomia

La validesa de l'orde Aspidochirotida és qüestionada, car sembla que es tracta d'un grup polifilètic; les seves espècies s'han repartit entre els ordres Holothuriida, Persiculida i Synallactida).
En aquest ordre hi ha unes 340 espècies distribuïts en 35 gèneres i 3 famílies.

## Referències

* ↑ e WoRMS |author=Hansson, Hans |year=2010 |title=Aspidochirotida |id=123109 |accessdate=2012-02-01 |db=
* ↑ Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* ↑ An illustrated key to the sea cucumbers of the South Atlantic Bight Retrieved 2012-02-12.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Aspidochirotida». [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ Kerr, Alexander M. 2000. Holothuroidea. Sea cucumbers. Version 01 December 2000. http://tolweb.org/Holothuroidea/19240/2000.12.01 in The Tree of Life Web Project, http://tolweb.org/
# Llista de missions diplomàtiques d'Andorra

Llista de missions diplomàtiques d'Andorra. Andorra té un nombre limitat de missions diplomàtiques, amb algunes missions a organismes multilaterals també responsables dels països on es troben. L'ambaixada de Brussel·les abasta les relacions bilaterals amb la Unió Europea, els països del Benelux i Alemanya. Existeixen ambaixades als següents països, i representació en les organitzacions internacionals llistades:

## Amèrica

* Estats Units
** Nova York (Ambaixada)

## Europa

* Àustria
** Viena (Ambaixada)
* Bèlgica
** Brussel·les (Ambaixada)
* Espanya
** Madrid (Ambaixada)
* França
** París (Ambaixada)
* Portugal
** Lisboa (Ambaixada)

## Organitzacions internacionals

* Brussel·les. Missió d'Andorra davant de la Unió Europea i les Comunitats Europees.
* Estrasburg. Representació Permanent davant del Consell d'Europa.
* Ginebra. Missió Permanent davant d'organismes internacionals amb seu a Ginebra.
* Nova York. Missió Permanent davant de les Nacions Unides.
* París. Delegació Permanent davant de la Unesco i Representació davant de l'Organització Internacional de la Francofonia.
* Viena. Delegació davant de l'OSCE.

## Galeria

* Ambaixada a Brussel·les
* Ambaixada a Lisboa
* Ambaixada a Madrid
* Ambaixada a París
* Ambaixada a Viena

## Enllaços externs

* Ambaixades del Principat d'Andorra
# Salomon Müller

Salomon Müller (1804 - 1864) va ser un naturalista alemany. Müller era el fill d'un talabarder de Heidelberg (Alemanya). El 1823 Müller, juntament amb Heinrich Boie i Heinrich Christian Macklot, van ser enviats per Coenraad Jacob Temminck per col·leccionar espècimens a les Índies Orientals. Müller va visitar Indonèsia el 1826, Nova Guinea i l'illa de Timor el 1828, Java el 1831 i Sumatra entre el 1833 i el 1835.
# Juliette and The Licks

Juliette and the Licks és un grup de rock nord-americà fundat el 2003 i liderat per l'actriu Juliette Lewis (veu). Altres membres de la banda són els guitarristes Craig Fairbaugh i Kemble Walters, el baixista Jason Womack i el bateria Ed Davis. La banda es va separar el 2009 i va tornar en 2015.
La banda es va formar en 2003 per Lewis, Patty Schemel, Todd Morse i Paul III. Les cançons «You're Speaking My Language» i «Got Love To Kill», van aconseguir la posició 35 i 56 en la llista de vendes de senzills del Regne Unit, respectivament. Del seu segon disc, es van extreure els senzills «Hot Kiss» i «Sticky Honey».

## Discografia
### LP

* 2005: You're Speaking My Language
* 2006: Four on the Floor

### EP

* 2004: ...Like A Bolt Of Lightning

## Membres

* Juliette Lewis – veu solista, producció (2003–2009, 2015–present)
* Todd Morse – guitarra solista, cors (2003–2008, 2015–present)
* Jason Womack – baix (2006–2009, 2015–present)
* Kemble Walters - guitarra rítmica (2006-2007, 2015–present)
* Ed Davis – bateria (2006–2009, 2015–present)

### Antics membres

* Craig Fairbaugh – guitarra solista (2008–2009)
* Paul Ill – baix (2003–2006) – teclat, sintetitzador, piano rhodes, cors, (2006–2007)
* Patty Schemel – bateria (2003–2004)
* Jason Morris – bateria (2004–2006)
* Emilio Cueto – guitarra rítmica (2007–2009)

### Músics de sessió

* Dave Grohl – bateria a Four on the Floor (2006)

### Membres per al directe

* Brad Wilk – bateria (2016)
* Juan Alderete - baix (2016)

## Referències

* ↑ «A Bold Of Lightning ..:.. Juliette And The Licks Fanlisting». Juliette-lewis.com. Arxivat de l'original el 20 de febrer de 2012. [Consulta: 13 abril 2012].
# Arco (Idaho)

Arco és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 1.026 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arco tenia 1.026 habitants, 427 habitatges, i 269 famílies. La densitat de població era de 450,2 habitants per km².
Dels 427 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 34% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.993 $ i la renda mediana per família de 34.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.688 $ mentre que les dones 17.386 $. La renda per capita de la població era de 14.744 $. Aproximadament el 19,6% de les famílies i el 22,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Luci Apuleu Saturní

Luci Apuleu Saturní és el nom dels següents personatges:
* Luci Apuleu Saturní, pretor el 166 aC.
* Luci Apuleu Saturní, tribú de la plebs el 102 aC i el 100 aC, net de l'anterior.
* Luci Apuleu Saturní, propretor a Macedònia el 58 aC.
# Sant Bartomeu d'Erta

Sant Bartomeu d'Erta és l'església del poble d'Erta, de l'antic terme de Malpàs, actualment pertanyent al terme del Pont de Suert. Era sufragània de la parròquia de Sant Pere de Malpàs.
És una església d'una sola nau, coberta amb volta de canó i absis semicircular sobrealçat, obert a la nau a través d'un arc presbiterial molt ample. Està tota ella, però, molt transformada.
No es poden veure bé els murs interiors, ja que estan del tot emblanquinats. Es reconeix, però, per l'aparell, que es tracta d'una església del segle xi.

## Bibliografia

* BOIX, Jordi. "El Pont de Suert". Dins El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* BOIX I POCIELLO, Jordi, FONT I ARBÓ, Miquel-Àngel i MONSÓ, Anna. "Sant Bartomeu d'Erta", a Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7
* GAVÍN, Josep Maria. Inventari d'esglésies. 2. Baixa Ribagorça, Alta Ribagorça, Vall d'Aran. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978. ISBN 84-85180-09-7

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barbeuia

Barbeuia madagascariensis és una espècie de liana que només es troba a Madagascar.
El gènere monotípic Barbeuia de vegades s'ha ubicat dins la seva pròpia família, Barbeuiaceae. L'APG II system de 2003, per exemple, reconeix aquesta família i l'assigna a l'ordre Caryophyllales dins el clade core eudicots. Això representa un canvi respecte a l'APG system, de 1998, el qual no reconeixia Barbeuiaceae com una família de plantes.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 10 desembre 2010].

## Enllaços externs

   * Barbeuiaceae Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine. in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.: descriptions, illustrations, identification, information retrieval. Version: 19 August 2013. http://delta-intkey.com Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.
# Leadore

Leadore és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 90 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leadore tenia 90 habitants, 43 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 105,3 habitants/km².
Dels 43 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,9% hi vivien parelles casades, en un 2,3% dones solteres, i en un 51,2% no eren unitats familiars. En el 46,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 1,1% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.786 $ i la renda mediana per família de 13.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.188 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 9.452 $. Aproximadament el 47,6% de les famílies i el 44,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leadore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leadore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Assignació Latent de Dirichlet

En el processament de llenguatge natural, l'Assignació Latent de Dirichlet (LDA, de l'anglès Latent Dirichlet Allocation) és un modelatge de temes (topic model) que permet analitzar els temes dels que tracten diferents textos. Es considera que cada text és una barreja d'un nombre reduït de temes, i que la presència de cada paraula al text és atribuïble a un dels temes del document.

## Temes

En la LDA, es pot visualitzar cada document com una barreja de diversos temes o categories en què es considera que cada document té un conjunt de temes que li són assignats mitjançant LDA. Per exemple, un model LDA pot tenir temes que es puguin classificar com relacionats amb GAT i relacionats amb GOS. Un tema té probabilitats de generar diverses paraules, com ara llet, miolar i gatet, que l'analista pot classificar i interpretar com a relacionades amb GAT. Naturalment, la paraula gat tindrà una alta probabilitat en relació a aquest tema. El tema relacionat amb GOS també té probabilitats de generar altres paraules, com cadell, bordar i os poden tenir una probabilitat elevada. Les paraules sense rellevància especial, com ara "el" (considerada en llenguatge natural una paraula buida, o stopword), tindran una probabilitat aproximadament igual entre temes o categories (o es poden situar en una categoria separada). Un tema no està fortament definit semànticament ni epistemològicament. S'identifica a partir de la detecció automàtica de la possibilitat que es produeixi coincidència en diferents documents. Una paraula lèxica pot aparèixer en diversos temes amb una probabilitat diferent, i amb un conjunt diferent de paraules veïnes en cada tema. Se suposa que cada document es caracteritza per un conjunt específic de temes.

## Història

En el context de la genètica de poblacions, la LDA va ser proposada per J. K. Pritchard, M. Stephens i P. Donnelly l'any 2000. En el context de l'aprenentatge de màquines, on avui s'aplica més àmpliament, la LDA va ser redescoberta de manera independent per David Blei, Andrew Ng i Michael I. Jordan el 2003 i presentada com un model gràfic per a la descoberta de temes. A partir del 2019, aquests dos treballs tenien 24.620 i 26.320 citacions respectivament, cosa que els converteix entre els més citats en els camps de l'aprenentatge de màquines i la intel·ligència artificial.
El mètode té similituds amb l'anàlisi semàntica latent probabilística (pLSA), excepte que en la LDA se suposa que la distribució del tema té un Dirichlet escàs anterior. Els escassos nivells de Dirichlet codifiquen la intuïció que els documents només cobreixen un petit conjunt de temes i que els temes utilitzen només un petit conjunt de paraules amb freqüència. A la pràctica, això es tradueix en una millor desambiguació de les paraules i en una assignació més precisa de documents a temes. LDA és una generalització del model de pLSA, que equival a LDA sota una distribució prèvia de Dirichlet uniforme.
# Sant Bartomeu (Vilamitjana)

Sant Bartomeu, és una partida del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Vilamitjana.
Està situada al vessant sud de la Serra dels Nerets, al nord de la vila de Vilamitjana. En aquest lloc hi ha l'església romànica de Sant Bartomeu de Vilamitjana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barbey-Seroux

Barbey-Seroux és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 137 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Barbey-Seroux era de 137 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 9 eren unipersonals (9 homes vivint sols), 22 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 76 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 70 eren cases i 6 eren apartaments. Dels 50 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Barbey-Seroux el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 97 persones, 67 eren actives i 30 eren inactives. De les 67 persones actives 59 estaven ocupades (37 homes i 22 dones) i 8 estaven aturades (4 homes i 4 dones). De les 30 persones inactives 12 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Barbey-Seroux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Barbey-Seroux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# La Casa dels Gats

La casa dels Gats o la Gatera del barri del Carme és una curiosa casa en miniatura que serveix d'habitatge als gats del popular barri del Carme, situada a la ciutat de València. La seua autoria correspon a l'artesà i escultor Alfonso Yuste Navarro, que l'any 2003 va esculpir la façana de la casa; no obstant això, es coneix que els felins ja ocupaven el solar contigu a l'obra de l'escultor des de l'any 1904.

## Detalls de l'obra

L'escultura està composta per una façana de tres altures juntament amb una jardinera, que produeix l'efecte visual d'un balcó o pati. L'obra està totalment detallada: la porta amb el seu escut heràldic, les finestres (una d'elles mostra la fotografia de Charles Chaplin), les escales, la font, la teulada, un panell d'"assegurada d'incendis"... però el que més crida l'atenció és la inscripció situada a la part superior de la font. Concretament, aquest habitatge felí té el número 9 del carrer del Museu, que uneix la plaça del Carme amb l'antiga plaça de Na Jordana.
La porta d'entrada d'aquesta caseta és practicable, i pel seu buit entren i surten còmodament els gats que, pel que sembla, viuen al solar adjacent. Aquesta petita obra d'art no és, doncs, una altra cosa que una gatera de luxe per als felins de la barriada.

## Història

Es coneix que l'escultor Alfonso Yuste Navarro va realitzar aquesta escultura en l'any 2003 homenatjant "els quatre gats", tal com reprodueix la inscripció. Aquesta inscripció fa referència a una llegenda sobre "els quatre gats", atès que en l'any 1094, època del Cid Campeador, els catòlics tenien la creença que el gat era un animal de l'altre món, diabòlic, així com portador de mala sort. Una de les missives del Cid va ser la d'executar la desaparició de tots els gats de la València d'aquella època (Balansiya), després de la conquesta de la Taifa aquest mateix any. Així, doncs, es diu, que van quedar quatre gats d'aquell succés.

## Referències

* ↑ «La casa de los gatos de más de siete vidas». BBC, 15-03-2013.
* ↑ «La casa dels gats al barri del Carme de València». [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ «“La Casa dels Gats”: la gatera del barri del Carme». [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ «Casa dels Gats al Carme». Arxivat de l'original el 2016-04-25. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ «La Casa dels gats o Gatera del barri del Carmen», 09-11-2015. Arxivat de l'original el 2016-05-05. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ «La sorprenent y curiosa Casa dels Gats al barri del Carme de València», jueves, 21 octubre 2010. [Consulta: 8 maig 2016].
# Assif El Mal

Assif El Mal (en àrab أسيف المال, Asīf al-Māl; en amazic ⴰⵙⵉⴼ ⵍⵎⴰⵍ) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.511 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Navaluenga

Navaluenga és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Navalmoral, San Juan de la Nava, El Barraco, La Adrada, Piedralaves, i Burgohondo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 2045 | 2034 | 2011 | 2088 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].