OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uzekwe

L'uzekwe és una llengua que es parla al sud-est de Nigèria, a la LGA d'Ogoja, a l'estat de Cross River.
L'uzekwe és una llengua del grup lingüístic de les llengües koring-kukele, que formen part de la família lingüística de les llengües de l'alt Cross. Les altres llengües d'aquest grup lingüístic són el kukele i l'oring.

## Ús

L'uzekwe és una llengua que gaudeix d'un ús vigorós (6a); tot i que no està estandarditzada, és utilitzada per a gent de totes les edats i generacions. Segons l'ethnologue el 1973 hi havia 5000 parlants d'uzekwe.

## Població i religió

El 70% dels 13.000 uzekwes són cristians; d'aquests, el 40% pertanyen a esglésies cristianes independents, el 35% són catòlics i el 25% són protestants. El 30% dels uzekwes restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 uzekwe al joshuaproject
* 1 2 uzekwe a l'ethnologue
* ↑ llengües koring-kukele a l'ethnologue
# Uzel

Uzel (bretó: Uzel) és un municipi bretó, situat al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 990 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 857 | 899 | 926 | 990 | 943 | 897 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Le Helloco | |
# Valdevacas de Montejo

Valdevacas de Montejo és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 41 | 35 | 31 | 29 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Ascensión Calleja Benito | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Ascensión Calleja Benito | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Valdezate

Valdezate és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 242 | 210 | 183 | 179 |
# Vicente Hernández Albert

Vicente Hernández Albert (València, 28 de desembre de 1915 - Castelló de la Plana, 25 de desembre de 1995) fou un futbolista valencià de la dècada de 1940.
Jugava d'interior dret. Començà a destacar al CE Borriana, passant abans de la guerra civil per l'Sport Club La Plana i a continuació per l'Athletic de Castelló. Acabada la guerra fou jugador del renascut CE Castelló. El 1943 fitxà pel València CF, com a reforç de l'anomenada davantera elèctrica. L'any 1945 fitxà pel RCD Espanyol, on jugà durant dues temporades a bon nivell. Finalitzà la seva carrera novament al Castelló, on marxà en compensació pel fitxatge de Basilio Nieto.
També fou entrenador del CE Castelló durant diverses etapes (1956-57, 1958-59 i 1962-63).

## Referències

* 1 2 «Fitxa de Hernández». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* 1 2 3 «Fitxa de Vicente Hernández». ciberche.net. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Vicente Hernández Albert a BDFutbol
* ↑ Vicente Hernández Albert Fitxa com a entrenador a BDFutbol
# Vicent Albero Silla

Vicent Albero i Silla (València, País Valencià, 6 de desembre de 1944) és un economista i polític valencià, que fou Ministre d'Agricultura, Pesca i Alimentació entre 1993 i 1994.

## Biografia

Va néixer el 6 de desembre de 1944 a la ciutat de València. Va estudiar ciències socials i ciències econòmiques a la Universitat Complutense de Madrid. És germà del músic i cantautor Marià Albero.

## Activitat política

Membre del Front d'Alliberament Popular durant la dictadura franquista, posteriorment es va integrar al Partit Socialista Valencià i després al Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE). Va ser diputat al Congrés per la província de València en les llistes del PSOE-PSPV en les eleccions generals de 1989, càrrec que va mantenir fins al 1994, quan va dimitir del seu escó i abandonà l'executiva valenciana del PSOE.
L'any 1991 fou nomenat Secretari d'Estat per a les Polítiques d'Aigua i Medi Ambient, des d'on va afavorir la creació del Consell Nacional de l'Aigua que havia de treballar en la preparació del Pla Hidrològic Nacional. El 1993 va ser nomenat per Felipe González Ministre d'Agricultura, Pesca i Alimentació, càrrec que va ocupar fins al maig de 1994 quan fou substituït per Luis María Atienza Serna en la segona remodelació del govern.
En 2003 liderà, com independent, la llista del Bloc Nacionalista Valencià a les eleccions autonòmiques per la circumscripció de Castelló.

## Referències

* ↑ Albero dimite como diputado y deja la ejecutiva valenciana del PSOE El País, 11 de juny de 1994 (castellà)
* ↑ Vicente Albero, nuevo secretario de Estado para Medio Ambiente El País, 4 de maig de 1991 (castellà)
* ↑ Dimite el ministro Albero y la policía detiene a Rubio y a De la Concha El País, 5 de maig de 1994 (castellà)
* ↑ El Bloc designa al ex ministro Albero como cabeza de lista por Castellón El País, 19 de gener de 2003 (castellà)
# Vilar de Santos

Vilar de Santos és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca da Limia.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 1.514 | 1.592 | 1.792 | 1.967 | 1.004 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||
# Victoriano Castán Guillén

Victorio Castán Guillén (1901-1983) va ser un militar i militant anarquista espanyol.

## Biografia

Pintor de professió, era un destacat militant de la Confederació Nacional del Treball (CNT) a Aragó. Després de l'esclat de la Guerra civil es va allistar en la Columna «Carod-Ferrer», combatent al Front d'Aragó. L'abril del 1937 va ser nomenat comandant de l'acabada de crear 118a Brigada Mixta, unitat amb la qual va intervenir en l'ofensiva d'Osca i en la batalla de Belchite. En 1938 va ser ascendit al rang de tinent coronel i va rebre el comandament de la 66a Divisió.
En finalitzar la contesa va ser detingut i internat en el camp de concentració d'Albatera. No obstant això, va aconseguir escapar del camp d'Albatera al costat del seu antic comissari, Saturnino Carod Lerín. Aconseguiria passar a França al costat de la seva esposa i fill petit, a més de Saturnino Carod. A França va tenir diversos problemes amb les autoritats. Durant la Segona guerra mundial va tenir un paper actiu en la Resistència francesa contra l'ocupació nazi.

## Referències

* ↑ Engel, 1999, p. 106.
* ↑ Maldonado, 2007, p. 242.
* ↑ Alpert, 2013, p. 130, 328.
* 1 2 Alpert, 2013, p. 328.
* ↑ Téllez, 1996, p. 139.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Maldonado, José M.ª. El frente de Aragón. La Guerra Civil en Aragón (1936–1938). Mira Editores, 2007. ISBN 978-84-8465-237-3.
* Téllez, Antonio. La red de evasión del grupo Ponzán: anarquistas en la guerra secreta contra el franquismo y el nazismo (1936-1944). La Lletra SCCL Virus, 1996.
# Victoriano Guisasola y Menéndez

Victoriano Guisasola y Menéndez (Oviedo, 21 d'abril de 1852 - Toledo, 2 de setembre de 1920) va ser un patriarca llatí i arquebisbe espanyol, senador, membre corresponent de la Reial Acadèmia de la Història, bisbe d'Osma, de Jaén, de Madrid-Alcalá i arquebisbe de València i de Toledo.

## Vida
### Seminari i prevere

Va estudiar en el seminari d'Oviedo i en la Universitat de Salamanca, on es graduà en dret. En 1876, a Ciudad Real va ser ordenat sacerdot pel seu oncle, Victoriano Guisasola y Rodríguez, bisbe prior dels ordes militars, a qui va acompanyar com a canceller-secretari d'Oriola en 1882, i després, a Santiago de Compostel·la en 1886 en ser promogut a aquell arquebisbat. En morir el seu oncle en 1888 el van nomenar vicari capitular.

### Episcopat

El 15 de juny de 1893 va ser preconitzat bisbe d'Osma. Posteriorment, el 17 d'abril de 1897 és traslladat al bisbat de Jaén, on començà les obres del seu seminari. Des de 1899 fou senador per dret propi fins a la seva mort. Quatre anys després, el 16 de desembre de 1901 és promogut a la diòcesi de Madrid-Alcalá. En 1904 també fou escollit acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.
El 10 de maig de 1905 és nomenat arquebisbe de València pel papa Sant Pius X, a instàncies del rei Alfons XIII d'Espanya. Pren possessió el 10 de maig de 1905.

### Cardenalat

El 13 de gener de 1914 és preconitzat arquebisbe de Toledo i el 25 de maig immediat va ser creat cardenal per Sant Pius X, amb el títol presbiteral de Santi Quattro Coronati. Va participar en el Conclave de 1914 que va elegir com a Papa Benet XV. Va morir en 1920 i està inhumat en la capella del Seminari Diocesà de Toledo.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Medalla 35 Arxivat 2017-12-24 a Wayback Machine. de la RACMYP

## Enllaços externs

* Fitxa a Catholic hierarchy
* Biografia de Victoriano Guisasola y Menéndez Arxivat 2021-10-31 a Wayback Machine.
# Venarçal

Venarçal (en francès Venarsal) fou un municipi del Llemosí i de Corresa, fins al 2016 quan fou fusionat juntament amb Mala Mòrt a un nou municipi anomenat Malamòrt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 190 | 203 | 185 | 265 | 344 | 371 | 428 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Christian Manière | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa
# Venantas Lašinis

Venantas Lašinis (26 de febrer de 1997) és un ciclista lituà, professional des del 2016. Actualment a l'equip Kaunas Cycling Team. Combina la carretera amb el ciclisme en pista i el ciclocròs. En el seu palmarès destaca el Campionat de Lituània en ruta de 2022 i el Campionat de Lituània de ciclisme en contrarellotge de 2024.

## Palmarès

* 2017
** Campió de Lituània sub-23 en contrarellotge
* 2022
** Campió de Lituània en ruta
** Campió de Lituània de critèrium
* 2024
** Campió de Lituània en ruta
** Campió de Lituània en contrarellotge

## Referències

* ↑ «Venantas Lašinis». ProCyclingStats. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ «2022 m. Lietuvos dviračių kroso čempionai – Inga Paplauskė ir Venantas Lašinis» (en lituà), 24-10-2022. [Consulta: 26 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Wang Ling (Cao Wei)

    En aquest nom xinès, el cognom és Wang.
Wang Ling (171-251 EC), nom estilitzat Yanyun (彥雲), va ser un general militar de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa.

## Biografia
### Inicis i carrera

La família de Wang Ling va fugir al camp seguint al seu oncle, Wang Yun, que va ser ajusticiat en 192EC per fomentar l'assassinat per part de Lü Bu de Dong Zhuo. Més tard va ser declarat xiaolian, una nominació crucial per a ser considerat pels nomenaments de l'administració pública, i va esdevenir el Gran Administrador de Zhongshan (中山太守). El seu excel·lent servei públic va ser observat pel Canceller Cao Cao, que el va cridar a la seva oficina.
En l'exèrcit de Cao Cao, Wang Ling participà en diverses batalles contra Wu Oriental. Com l'inspector de Yanzhou va atacar a Sun Quan sota les ordres de Zhang Liao. La seva victòria va donar lloc a la seva promoció a General Jianwu (建武将军). En altra batalla contra Wu Oriental rescatà a l'assetjat general Cao Xiu. Va ser ascendit a General de Carros i Cavalleria (车骑将军) després d'una gran victòria contra Quan Cong.
En el segon any del regnat de Cao Fang, Wang Ling va ser nomenat Ministre d'Obres, mentre que el seu nebot Linghu Yu (令狐愚) es convertí en Inspector de Yanzhou (兗州刺史). Wang Ling perdé la fe en l'habilitat de Cao Fang per a governar després que el colp d'estat de Sima Yi en l'incident a les Tombes Gaoping reeixí en posar a l'emperador en contra del rival de Sima Yi, Cao Shuang. Com a resultat, Wang Ling va conspirar amb el seu oncle Cao Biao (曹彪) per reemplaçar l'emperador Cao Fang. La conspiració va patir un revés, tot i així, quan Linghu Yu va morir d'una malaltia. El complot va ser descobert i Sima Yi va conduir un exèrcit cap a Wang abans que pogués preparar-se per una defensa. Després que Wang es va rendir a Sima amb la promesa d'un perdó, va ser obligat a suïcidar-se, i els seus familiars i col·laboradors van ser condemnats a l'aniquilació de les seves famílies.

## Família

* Oncle: Wang Yun
* Fill: Wang Guang (王广), executat per la seva culpa.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Referències

* Chen Shou. Registres dels Tres Regnes, Capítol 28, Biografia de Wang Ling.
# Wanna One

Wanna One va ser un grup de música pop sud-coreà compost per un grup de onze integrants format per CJ E&M Music el 2017 que ha publicat els disc 1X1=1 (To Be One) (2017). El dia 31 de desembre de 2018 el grup va ser separat. La raó és que havia sigut creat pel programa coreà Produce 101 i tenien un contracte de 1.5 anys. El seu últim concert va ser el 24-27 de gener de 2019

## Filmografia

* 1X1=1 (To Be One) (2017)

## Tours

* 2017: Wanna One Premier Show-Con
* 2017: Wanna One Premier Fan-Con

## Referències

* ↑ «`프로듀스 101 시즌2` 워너원, 최종 11인 멤버 확정 명단 공개» (en korean). MBN Star. MBN, 17-06-2017 [Consulta: 29 juny 2017].
* ↑ «Wanna One debuts with ‘To Be One’». koreaherald, 07-08-2017.
# Wankdorfstadion

* No s'ha de confondre amb Stadion Wankdorf.
L'Estadi Wankdorf, més conegut com Wankdorfstadion, fou un estadi de futbol de la ciutat de Berna, a Suïssa.
Va ser inaugurat l'any 1925 i va ser seu de la Copa del Món de Futbol de 1954 i de la final de la Copa d'Europa de 1961, en la qual el Benfica guanyà el Barcelona per 3 a 2. Aquesta final fou famosa perquè el Barcelona envià quatre pilotes als pals, que eren quadrats. Anys més tard, els pals de les porteries passaren a ser rodons.
Fou la seu del club BSC Young Boys fins 2001, any en què fou clausurat i demolit. Fou reemplaçat per l'Stade de Suisse.

## Referències

* ↑ «World Cup 1954». rsssf.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «La copa que va volar al Portugal de Salazar per culpa dels pals quadrats». na ciodigital.cat, 29-05-2021. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ History of the Wankdorf/Stade de Suisse Arxivat 2017-07-08 a Wayback Machine. (alemany)
# Wann

Wann és una població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 132 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wann tenia 132 habitants, 50 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 299,8 habitants per km².
Dels 50 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,1% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.917 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 13.512 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wann». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wann». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Carles Ribas Fuentes

Carles Ribas (illa d'Eivissa, 1965) és un periodista que s'inicia en fotoperiodisme en la premsa local d'Eivissa, que compagina amb la corresponsalia de l'agència Efe i d'El Periódico de Catalunya. L'any 1991 comença a treballar per al diari El País, on segueix avui. Soci fundador de LafotoBCN, associació per a la recuperació i la difusió del patrimoni fotogràfic de Barcelona. Ha rebut els premis Ortega y Gasset, Agustí Centelles, Club Internacional de Prensa de Madrid, i un segon premi al certamen FotoPres.

## Referències

* ↑ «Projecte 1 dia 1 foto». Dossier. Arts Santa Mònica, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 22 novembre 2014].
# Giro de l'Emília femení

El Giro de l'Emília femení és una cursa ciclista femenina, d'un sol dia, que es disputa anualment a la regió de l'Emília-Romanya, a Itàlia. És disputa el mateix dia que la seva homònima masculina.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2014 | Rossella Ratto | Edwige Pitel | Giorgia Bronzini |
| 2015 | Elisa Longo Borghini | Ashleigh Moolman | Amber Neben |
| 2016 | Elisa Longo Borghini | Ashleigh Moolman | Alena Amialiússik |
| 2017 | Tatiana Guderzo | Rasa Leleivytė | Rossella Ratto |
| 2018 | Rasa Leleivytė | Arlenis Sierra Cañadilla | Cecilie Uttrup Ludwig |
| 2019 | Demi Vollering | Elisa Longo Borghini | Nikola Nosková |
| 2020 | Cecilie Uttrup Ludwig | Rasa Leleivytė | Pauliena Rooijakkers |
| 2021 | Margarita Victoria García Cañellas | Arlenis Sierra Cañadilla | Rachel Neylan |
| 2022 | Elisa Longo Borghini | Veronica Ewers | Sofia Bertizzolo |
| 2023 | Cecilie Uttrup Ludwig | Marta Cavalli | Juliette Labous |
| 2024 | Elisa Longo Borghini | Évita Muzic | Juliette Labous |

## Vegeu també

* Giro de l'Emília

## Enllaços externs

* Palmarès a siteducyclisme.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Cursa Pedals de Clip

La Cursa Pedals de Clip és una marxa o ruta cicloturista de bicicletes clàssiques de carretera que es disputa per la comarca del Penedès des de l'any 2010. La marxa és de caràcter no competitiu. La marxa és organitzada per la Unió Ciclista Vilanovina i l'Ajuntament de Sant Martí Sarroca.
Per poder-hi participar s'ha de fer amb una bicicleta anterior de l'any 1987 amb pedals de clip, cablejat del fre per sobre del manillar i manetes de canvi al quadre. També s'hi pot participar amb quadres més nous però que aquests tinguin un estil retro i vagin equipades amb components originals de l'època (canvi, manillar, pedals, etc …).
La ruta consta de dues modalitats, la llarga d'uns 70-80 quilòmetres i la curta d'uns 40-50 quilòmetres, aproximadament. El recorregut és per carreteres estretes i pistes rurals asfaltades amb poc trànsit de les províncies de Barcelona i Tarragona. L'any 2018 es va afegir la cronoescalada, que se celebrava el dia d'abans. La prova comença al poble de Sant Martí Sarroca i puja al Castell de Sa Roca.
El cicloturisme clàssic és una modalitat de ciclisme que s'està practicant en altres països d'Europa, sobretot França i Itàlia.
L'edició de l'any 2020 es va ajornar per l'estat de pandèmia COVID-19.

## Ciclistes homenatjats
### Cursa la Pedals de Clip de 2014

* Jaume Mir Ferri

### Cursa la Pedals de Clip de 2017

* Pedro Muñoz Machín Rodríguez
* Ismael Lejarreta Arrizabalaga
* Marta Vilajosana Andreu

### Cursa la Pedals de Clip de 2018

* Peio Ruiz Cabestany
* Pere Muñoz
* Jordi Mariné i Tarés
* Àngel Ibañez Lahoz
* Josep Florencio

## Referències

* 1 2 3 4 «La Pedals de Clip». [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «Torna la Pedals de Clip, la cursa de bicicletes clàssiques». [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ Fura, La. «La Pedals de Clip estrenarà cronoescalada», 22-03-2018. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ «La marxa ciclista Pedals de Clip s'ajorna fins al 2021». La Fura, 15-09-2020.
* ↑ «Torna la Pedals de Clip, la cursa de bicicletes clàssiques». Eix Diari, 29-04-2014.
* ↑ «Presentada la 7a Pedals de Clip, de Sant Martí». La Fura, 21-04-2017.
* ↑ «La Pedals de Clip estrenarà cronoescalada». La Fura, 22-03-2018.
# Pedro Perea Hernández

Pedro Perea Hernández (1923 - 1977) fou un escriptor, poeta i lluitador social català.
Des dels anys 1940 treballà com a funcionari en el Negociat de Sanitat i Assistència Social de l'ajuntament de l'Hospitalet de Llobregat. Es va involucrar en la lluita contra el barraquisme al barri de La Bomba organitzant els seus habitants en la demanda d'habitatges dignes i convocant diverses mobilitzacions ciutadanes. Això el va enfrontar a l'alcaldia i fou expedientat i sancionat diverses vegades. Durant la transició democràtica va formar part del comitè de treballadors de l'Ajuntament, i simpatitzà amb el PSC-Reagrupament de Josep Pallach.
És pare de Mercè Perea Conillas, 2a tinent d'alcalde d'Hisenda i Recursos Generals de l'Ajuntament de l'Hospitalet pel PSC-PSOE i escollida diputada a les eleccions generals espanyoles de 2015.

## Referències

* ↑ Ser pobre de solemnitat als anys '40, el tema del Document del mes
* ↑ Expedient de sol·licitud d'admissió al padró de pobres (1947) amb ressenya sobre Pedro Perea Hernández

## Bibliografia

* Francesc Marcé i Sanabra Hospitalencs d'ahir, Ateneu de Cultura Popular, l'Hospitalet de Llobregat, 1994
# Carta sobre la tolerància

Sota el nom de Carta sobre la tolerància, s'hi engloben les cartes que John Locke va publicar entre els anys 1689 i 1690, i que ofereixen, en bona part, les bases ideològiques essencials per a la seva teoria política exposada durant les mateixes dates en Dos tractats sobre el govern civil.
Es divideix en:
* "Les dimensions de la llibertat"
* "De la tolerància a la llibertat religiosa"
* "Les sectes protestants"
* "La defensa filosòfica de la llibertat"
* "La qüestió d'Anglaterra"
* "La Carta sobre la tolerància".

## Del dret natural a la llibertat religiosa

Per a John Locke, l'ésser humà és un individu lliure que té drets naturals (entre aquests, la seva autoconservació i la seva espiritualitat), que seran inviolables tant per tercers com per un estat.
Carta sobre la Tolerància desenvolupa el concepte de llibertat individual, criticarà la intolerància i la coacció que, tant les sectes religioses com l'estat, poden dur a terme contra l'individu.
Aquest concepte de llibertat individual i de tolerància religiosa, que es tradueix en l'aparició de la llibertat religiosa, és una de les bases sobre les quals s'aposenta el govern civil de caràcter liberal que desenvoluparà John Locke posteriorment en Dos tractats sobre el govern civil.

## Edicions en català

* Locke, John; Medina; Jaume Sellent (trad.). Assaig sobre el govern civil : precedit de la carta sobre la tolerància. 1a. Editorial Laia, S.A., maig 1983, p. 275 (Textos filosòfics). ISBN 978-84-7222-582-4.

## Referències

* ↑ «Base de dades de llibres editats a Espanya» (en castellà).