OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Domenico Mancini

Domenico Mancini (documentat el 1511) va ser un pintor renaixentista italià probablement oriünd de Venècia.

## Biografia

No existeix cap dada certa sobre Mancini, excepte la mínima informació que aporta la seva Mare de Deú amb l'Infant i l'àngel músic, conservada al Duomo de Lendinara (originàriament va ser realitzada per a la desapareguda església de San Francesco) i signada «dominicj mancinj/venetj p / 1511». És aquesta una obra bàsicament derivativa de les de Giovanni Bellini, principalment en les seves figures. Tanmateix, el tractament del color l'allunya de l'hieratisme bellinià per comunicar-li un aire emotiu similar a l'estil del jove Tizià, encara proper a l'art de Giorgione.
Obres posteriors accentuen el gust pel color i la sensibilitat es fa més giorgionesca si hi cap. A l'espera de noves descobertes que possibilitin un més gran coneixement de la figura de Mancini, el poc que d'ell permet albirar a un artista de talent, de temperament eclèctic, és a dir, capaç d'incorporar a la seva pintura les novetats que d'altres van introduir en l'àmbit de l'Escola veneciana, però dotant-les d'un caràcter netament personal.

## Obres destacades

* Mare de Déu entronitzada amb Sant Pere i Sant Joan Baptista (1500-1507, abans a Col·lecció Gamba, Florència)
* Mare de Déu amb l'Infant i l'àngel músic (1511, Santa Sofia de Lendinara)
* Retrat masculí (1512, Col·lecció Grafton, Londres)
* Sacra conversa amb donant (c. 1525, Museu del Louvre, París), obra de vegades atribuïda a Sebastiano del Piombo.

## Referències

* ↑ Originalment, aquesta obra es va pintar per a l'església de San Francesco a Lendinara. Després de la destrucció de l'edifici es va traslladar al duomo de la mateixa ciutat, amb l'advocació de Santa Sofia.
* ↑ Signada Domenicus i amb la data de 1512, existeixen diverses rèpliques probablement autògrafes d'aquesta obra. Segons Freedberg, pot ser atribuïda amb prou seguretat a Mancini. En l'opinió de Bernard Berenson, aquesta i d'altres obres haurien d'adscriure's al catàleg d'un suposat Mestre dels autoretrats.

## Bibliografia

* Freedberg, Sydney J. (1978). Pintura en Italia, 1500-1600. Editorial Cátedra, Madrid. ISBN 84-376-0153-3, pàgines 165-166 y 685.(castellà)
* The Grove Dictionary of Art, MacMillan Publishers (2000)(anglès)
# East Gaffney

East Gaffney és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 3.349 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Gaffney tenia 3.349 habitants, 1.380 habitatges i 916 famílies. La densitat de població era de 407,9 habitants/km².
Dels 1.380 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,9% hi vivien parelles casades, en un 18,8% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.527 $ i la renda mediana per família de 32.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.156 $ mentre que les dones 21.009 $. La renda per capita de la població era de 12.902 $. Entorn del 16% de les famílies i el 22,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Gaffney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Gaffney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Du

du (abreviatura de disk usage, ús de disc) és una ordre estàndard dels sistemes operatius de la família Unix. S'usa per estimar l'ús d'espai en disc dur d'un arxiu, un directori en concret o d'arxius en un sistema de fitxers. La utilitat du va aparèixer per primera vegada en la versió 1 de l'Unix de AT&T.

## Ús

du pren un únic argument, que especifica un nom de ruta per du per treballar, i si no s'especifica, el directori actual. du pot prendre les següents opcions:
    -a , mostren una entrada per a cada arxiu (i no el directori) que figura en el directori actual
    -d , mostrar una entrada per la suma de la utilització de cada directori (i no l'arxiu) que figura en el directori actual
    -H , calcular l'ús del disc de vincle referència especificats en la línia d'ordres
    -k , mostren mides com múltiples de 1024 Bytes, no 512-byte
    -L , l'ús del disc per calcular les referències d'enllaç en qualsevol lloc
    -s , l'informe només la suma del consum en el directori actual, per a cada arxiu
    -z , només recórrer els arxius i directoris en el dispositiu en el qual s'especifica l'argument pathname.
Altres sistemes operatius Unix i Unix-like poden incorporar opcions addicionals. Per exemple, BSD i GNU du especifica un -h , que mostra l'ús del disc en un format fàcil de llegir per l'usuari, afegint unitats amb el prefix SI adequat (per exemple, 10 MB).

## Enllaços externs

* du - Pàgina del manual de GNU Coreutils
* du - Pàgina del manual de OpenBSD
* du - Pàgina del manual de DragonFly BSD
Viccionari
# Dàrdans (Tròada)

Els dàrdans (grec antic: Δάρδανοι o Δαρδάνιοι) eren els habitants de la Dardània, una regió de la Tròada.
Segons la tradició, Dàrdan havia fundat al mont Ida la ciutat de Dàrdan, antecessora de la mítica ciutat de Troia. Segons que diu Homer al Catàleg dels troians, Enees, el noble fill d'Anquises i d'Afrodita, era el cap dels dàrdans, i al seu costat hi tenia Arquèloc i Acamant, fills d'Antènor, experts en tota casta de lluita.
Segons Heròdot, en època històrica els dàrdans lluitaren contra Daurises, general de Darios el Gran de l'Imperi Aquemènida, durant la Revolta Jònica l'any 499 aC.

## Referències

* ↑ «Dardania 1». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 479. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Ilíada, II, 819-823
* ↑ Heròdot. Històries, V, 116-121
# Dàrdans (Il·líria)

Els dàrdans (grec antic: Δάρδανοι, Δαρδάνιοι o Δαρδανεῖς) eren un poble del sud-oest de Mèsia i part de la Il·líria que donaren nom a la regió de la Dardània, corresponent si fa no fa amb l'actual Kosovo. Segons els antics, eren culturalment semblants als tracis i als il·liris, i n'eren considerats una barreja, possibilitat refermada pels noms que comparteixen aquestes tribus. Hi ha historiadors que afirmen que es relacionen amb el poble celta, extrem no demostrat. Els antics també els consideraven emparentats amb els dàrdans de la Tròada, pobladors de la Dardània, un poble molt present en els relats mítics del cicle de la guerra de Troia i considerats molt pròxims als troians.
Segons Estrabó, eren salvatges i vivien en coves i sota els turons, però eren molt afeccionats a la música. Bardil·lis va ser el rei que els unificà al segle iv aC. Van amenaçar el Regne de Macedònia i posteriorment el domini romà fins que van ser conquerits per l'exèrcit romà al segle i aC. Van entrar aleshores a formar part de la província de la Dardània romanitzada, una divisió que l'Imperi Romà d'Orient va mantenir.

## Referències

* ↑ «Dardani». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Papazoglu, Fanula (1978). The Central Balkan Tribe in Pre-Roman Times: Triballi, Autariatae, Dardanians, Scordisci and Moesians. Hakkert. ISBN 978-90-256-0793-7
* ↑ Smith, William (ed.). «Dardani». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 gener 2021].
# Rhacophorus kajau

Rhacophorus kajau és una espècie de granota que es troba a Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Rhacophorus kajau. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Art Housey

Arthur Gene Housey, (Buffalo, Nova York, 31 de gener de 1958) és un exjugador de bàsquet nord-americà. Amb una alçada de 2,08 metres ocupava la posició de pivot.
Es va formar a la Universitat de Kansas, i va ser triat en el draft de l'NBA de l'any 1981 pels Dallas Mavericks a la tercera ronda, en el lloc 47, encara que no arribaria a debutar. Aquella mateixa temporada jugaria al Joventut de Badalona de la lliga ACB. Després jugaria al Benetton de Treviso i a la lliga israeliana abans de retornar al Joventut la temporada 1985-86. Aquella temporada va ser protagonista a les semifinals de copa, on amb els seus 25 punts i 9 rebots davant el FC Barcelona classificava la Penya per a la final. Les dues temporades següents les va disputar al Breogán i al TDK Manresa, amb un total de 96 partits al llarg del seu pas per l'ACB, amb una mitjana de 18 punts i 8,9 rebots en 37 minuts. Va terminar al TDK amb 30 anys.

## Referències

* ↑ «Historias de la Copa del Rey: Art Housey, el héroe inesperado» (en castellà). ACB, 13-02-2009 [Consulta: 30 agost 2018]. Arxivat 31 August 2018$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-08-31. [Consulta: 30 agost 2018].
* ↑ «Art Housey: Culto a las pesas» (en castellà). Endesa Basket Lover, 02-12-2014 [Consulta: 30 agost 2018].

## Enllaços externs

* Art Housey jugador a l'ACB
# Maria-Ribera Sancho Samsó

Maria-Ribera Sancho Samsó (La Pobla de Segur, 1964) és enginyera informàtica i doctora en informàtica per la Universitat Politècnica de Catalunya – BarcelonaTech (UPC). Professora Titular del Departament d'Enginyeria de Serveis i Sistemes d'Informació (ESSI) de la UPC i Directora d'Educació i Formació del Barcelona Supercomputing Center (BSC).

## Perfil professional

Experta en Enginyeria del programari. Les seves principals àrees de recerca són la modelització conceptual, els sistemes d'informació i l'enginyeria del programari. Els seus interessos també inclouen l'Enginyeria de la Ciència dels Serveis (SSME). És autora de diferents articles de recerca i articles per a congressos i revistes internacionals. És membre del grup de recerca Modeling and Information Processing de la UPC. També col·labora amb el grup de recerca LIAM (Information Analysis and Modeling Lab) de la UPC a InLab Arxivat 2022-03-07 a Wayback Machine.. Ha participat en nombrosos projectes en diferents empreses i institucions.
Principal línies de recerca:
Learning Analytics
Curricula Development and Quality Assurance in Higher Education and Professional Training
Teaching Methodologies for Technology Rich Environments
Policy analysis

## Càrrecs i representacions

Ha estat degana de la Facultat d'informàtica de Barcelona de la Universitat Politècnica de Catalunya (juny 2004 - juny 2010), sent la primera dona en ocupar aquest càrrec. Prèviament va ser Cap d'estudis de la mateixa Facultat (juny 1998 - juny 2004)
Representant espanyola al IFIP TC8 (Information Systems). Representant espanyola al Deans' European Academia Network-DEAN (2006-2010). Presidenta de la Conferencia de Directores y Decanos de Ingeniería Informática (CODDII) d'Espanya (2006-2010) i membre honorari des de 2010. Membre del comité per al Barcelona Strategic Plan. Membre de la plataforma INES associada a PLANETIC. Membre de FIBAlumni, ATI and SISTEDES. Membre de SNOLA (Spanish Network of Learning Analytics) i SoLAR (Society for learning analytics research).

## Premis

Premi "Sapiens Profesional" (2011).
Premi del programa recerCaixa (2017), en l'àmbit de polítiques públiques, amb el projecte LinDaFIX (Linked Data for Fighting Inequality in Complex Societies).
Premi UPC a la Qualitat en la Docència Universitària, en la modalitat innovació docent (2021).

## Referències

* ↑ «Entrevista a la Maria Ribera Sancho», 07-03-2019. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «Facultad de Informática de Barcelona (FIB) - Escuela Universitaria - Enseñanza - Estudios de Prensa Industrial». [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «Premi Sapiens Profesional 2011». [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «El programa RecerCaixa distingue el proyecto de la profesora Maria Ribera Sancho | Facultad de Informática de Barcelona». [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «El director de l'inLab FIB, Ernest Teniente, i la Directora Associada, Maria Ribera Sancho recullen el Premi UPC a la Qualitat de la Docència Universitària 2021 en la modalitat d'Iniciativa Docent», 08-10-2021. [Consulta: 10 març 2022].
# Diaphus parini

Diaphus parini és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 320 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est del Pacífic.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1890. Additions to the fauna of San Diego. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 3. 1-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hulley, P.A., 1984. Myctophidae. p. 429-483. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* Hulley, P.A., 1990. Myctophidae. p. 398-467. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI; París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., 1979. Nominal genera and species of lanternfishes (Family Myctophidae). Contrib. Sci. Natur. Hist. Mus. Los Angeles County, 322:1-28.
* Paxton, J.R. i P.A. Hulley, 1999. Myctophidae. Lanternfishes. p. 1957-1964. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rhacophorus margaritifer

Rhacophorus margaritifer és una espècie de granota que es troba a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Rhacophorus margaritifer. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Rhacophorus moltrechti

Rhacophorus moltrechti és una espècie de granota que viu a l'illa de Taiwan.

## Referències

* Kuangyang, L. & Wenhao, C. 2004. Rhacophorus moltrechti. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Roix ha-Xanà (Talmud)

Roix ha-Xanà (en hebreu: ראש השנה) és el nom d'un text de la llei jueva (halacà) originada en la Mixnà, que forma part dels tractats del Talmud de Babilònia i del Talmud de Jerusalem. És el vuitè tractat de l'ordre de Moed. El text conté les normes més importants relatives al calendari hebreu, juntament amb una descripció de la inauguració dels mesos, les lleis sobre la forma i l'ús del xofar i les lleis relacionades amb els serveis religiosos celebrats durant la festa de l'any nou jueu, el Roix ha-Xanà.
El tractat parla de les lleis del calendari hebreu, que en l'antiguitat estaven basades en l'observació directa del naixement de la lluna i en l'autenticació dels testimoniatges per part del Sanedrí. Degut a l'existència de comunitats allunyades de Jerusalem, era necessari l'enviament d'emissaris, la missió dels quals tenia en certs casos prioritat sobre el descans sabàtic, el Shabat. D'altra banda, com el seu nom indica, aquest tractat està dedicat a la festivitat jueva de Roix ha-Xanà, i a la seva principal ordenança bíblica: fer sonar el xofar, un instrument fet amb la banya d'un animal.

## Bibliografia

* Rabí Evers. Talmoedisch Denken, Amphora Books, Amsterdam, 1999.
* Moses Mielziner: Introduction to the Talmud, Bloch Publishing Company, Nova York, 1968.
* Juda Lion Palache: Inleiding in de Talmoed, Haarlem, 1954.

## Referències

* ↑ www.mechon-mamre.org/
* ↑ De acuerdo con la descripción crítica y sistematizada del Talmud, editado por N. Solomon, Penguin Books (2009). También se consultó el Talmud. Introducción, textos, y comentarios, editado por Günter Stemberger, EDB (2008); Talmud. El Tratado de Bendiciones, redactor S. Cavalletti, UTET (2009).
Moed (סדר מועד)
Shabbat
Eruvin
Pesahim
Shekalim
Yoma
Sucà
Beitzà
Roix ha-Xanà
Taanit
Meguilà
Moed Katan
Haguigà :
# Romain Hardy

Romain Hardy (Flers, Baixa Normandia, 24 d'agost de 1988) és un ciclista francès, professional des del 2010 i actualment a l'equip Fortuneo-Vital Concept.

## Palmarès

* 2009
** 1r a la Manche-Océan
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Alt Var
* 2017
** 1r al Tour del Doubs
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour de Savoia Mont Blanc

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 64è de la classificació general
* 2015. Abandona (11a etapa)
* 2016. 27è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2017. 26è de la classificació general
* 2018. 105è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Roure de Llindars

El Roure de Llindars (Quercus lusitanica) és un arbre que es troba a Llindars (la Ribera d'Ondara, la Segarra), el qual és un roure de dimensions remarcables i molt bell (sobretot, si tenim en compte que la Segarra està molt mancada de roures d'aquest estil).

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 3,25 m.
* Perímetre de la base del tronc: 4,73 m.
* Alçada: 17,27 m.
* Amplada de la capçada: 18,53 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 700 m.

## Entorn

Es troba entre camps agrícoles actius i camins de pagès amb vegetació herbàcia formada, entre altres plantes, per carabassina, ravenissa blanca, ravenissa groga, blet, tomaquera del diable, lletsó, fonoll, gafets, plantatge de fulla estreta, dent de lleó i Malva; amb vegetació arbustiva, formada per esbarzer, gavarrera, sanguinyol i aranyoner, i amb un estrat arbori compost bàsicament per arbres fruiters com l'ametller i el ginjoler, entre d'altres. Quant a fauna, abunden la cadernera, la mallerenga carbonera i la cotxa fumada. El llogaret on es troba, Llindars, replè de camps conreats i d'uns colors de terra rogencs, potencia, encara més, la figura d'aquest notable roure.

## Aspecte general

El seu aspecte vital és gairebé perfecte, tot i que presenta alguna branca seca per esporga natural, així com certa presència de xilòfags i una branca important enderrocada recentment per la col·lisió reiterada amb algun tractor. Té una espectacular anyada de glans, de mida espectacular. Un bon exemple de la salut que gaudeix és una ferida d'uns 45 cm² que té a la soca i que està totalment cicatritzada.

## Accés

A la carretera que va de Cervera a Vilagrasseta, just al trencall d'aquest poble, tombem a la carretera que duu a Llindars. Un cop al llogaret, trobarem a la nostra dreta Can Gaspar (amb la seua Alzinera de Can Gaspar) i, si seguim el camí, que duu a un magatzem i a una àrea de jocs infantils, a peu de camí, a la nostra dreta, hi trobarem aquest roure. GPS 31T 0358537 4607006.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 192-193.

## Enllaços externs

* Parcs naturals Arxivat 2015-09-25 a Wayback Machine. (català)
# Roure de Bancells

El roure de Bancells és el nom que popularment es dona a un roure martinenc (Quercus pubescens) que es troba al costat de la masia de Bancells, al terme de Sisquer (municipi de Guixers, comarca del Solsonès) i que a causa de la seva grandària i forma, ha estat declarat bé patrimonial del municipi de Guixers

## Referències

* ↑ Pla Especial de Protecció del Patrimoni

## Bibliografia

* Guixé i Coromines, David; Rodríguez i Bilà, Montse; Rocaspana i Jové, Rafael. Arbres i arbredes singulars del Solsonès: catàleg dels arbres monumentals i singulars, arbredes i formacions vegetals d'interès natural. Solsona: Centre Tecnològic i Forestal de Catalunya, 2006. ISBN 8468957615.
# Rolette

Rolette és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 538 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rolette tenia 538 habitants, 243 habitatges, i 140 famílies. La densitat de població era de 207,7 hab./km².
Dels 243 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,4% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 42% no eren unitats familiars. En el 40,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 29% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 36.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 21.827 $. La renda per capita de la població era de 15.742 $. Entorn del 12,8% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rolette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rolette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].