OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carissa carandas

Carissa carandas és una espècie de planta arbustiva de fruit comestible. Tolera molt la secada i viu en un ampli marge de sòls. És una planta nativa de l'Índia, Malàisia, Tailàndia, Afganistan, Nepal i les Filipines.
Presenta les varietats botàniques congesta i paucinervia que realment es refereixen a l'espècie emparentada C. spinarum.
S'hi han aïllat diversos terpenoides. En mescla de sesquiterpens principalment la carissona i carindona.

## Usos

El seu fruit és ric en ferro, conté gran quantitat de Vitamina C Els fruits madurs es cullen per a posar en vinagre.
Les arrels molt embrancades d'aquesta planta serveixen per estabilitzar els pendents contra l'erosió-

## Referències

* ↑ photo
* ↑ <Khare CP. Indian Medicinal Plants: An Illustrated Dictionary Springer Berlin; 2007 pg. 123.
* ↑ Lim TK. Edible Medicinal and Non-Medicinal Plants; Volume 1, Fruits Springer Berlin; 2012. p. 240–245.
* ↑ Morton, J. 1987. Karanda. p. 422–424. In: Fruits of warm climates. Julia F. Morton, Miami, FL.
* ↑ V Devmurari, P Shivanand, MB Goyani, S Vaghani, NP Jivani. Carissa Congesta: Phytochemical constituents, traditional use and pharmacological properties 2009; 3: 375-377.
* ↑ J. Reisch, R. Hussain, B. Krebs, M. Dartmann. The structure of carissone. Monatshefte fuer Chemie 121(11): 941-4 (1990).
* ↑ B. Singh, R.P. Rastogi. The structure of carindone. Phytochemistry, 11(5):1797-801 (1972).
# Bandar Seri Begawan

Bandar Seri Begawan, amb una població estimada de 64.000 habitants (2005), és la capital del soldanat de Brunei, port situat al mar de la Xina Meridional. L'economia de la ciutat es basa en la producció de mobles, tèxtils, artesania i fusta. Hi destaquen el Palau del Sultà de Brunei, un dels més grans del món, i la mesquita del Sultà Omar Alí Saifuddín.
Una de les curiositats de la ciutat és un poble proper, Kampung Ayer, construït sobre el mar, com una petita Venècia.
La primera part del nom, Bandar, ve del persa بندر, que significa "port".
# Kirman (desambiguació)

«Kirman» té aquests significats:
* Kirman, regió del centre de l'Iran a Pèrsia
* Província de Kirman o Província de Kerman a l'Iran
* Kirman o Kerman, ciutat a l'Iran
# Divni (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Divni».
Divni - Дивный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Urup, afluent del Kuban. És a 20 km al nord-oest d'Uspénskoie i a 172 km a l'est de Krasnodar.
Pertany al poble de Vólnoie.
# Mas Alrà

El Mas Alrà o Ca n'Oliver és un mas al terme municipal de Vilobí d'Onyar (la Selva) declarat bé cultural d'interès nacional. El topònim Mas Alrà es troba documentat en un capbreu de l'any 1338. La capella dels Dolors data de l'any 1609. La casa va ser comprada l'any 1980 per l'actual propietari. Es va restaurar i rehabilitar l'habitatge principal i les dependències dels masovers, agregant l'espai de les quadres com a habitatge. Des de l'any 1988 hi viuen dos dels fills de Joaquim Vivas i Solà.
La construcció actual està formada per diversos cossos d'ampliació de diferents èpoques. L'edificació principal és de dues plantes i golfes, vessant a façana i cornisa catalana, amb una torre a la banda esquerra de planta rectangular, tres pisos i coberta a dues vessants amb caiguda lateral. Adossada a aquesta torre hi ha un cos de dependències dels segles xviii i xix que originalment eren les quadres. A la part posterior hi ha un gran cos d'ampliació de planta rectangular, dues plantes i coberta amb vessants a laterals.
La façana té un portal adovellat d'arc de mig punt sobre el qual hi ha una gran barbacana de rajol molt ben conservada. A banda i banda, hi ha unes finestres d'estil gòtic geminades i trevolades sense la columneta de divisió. Les impostes estan decorades amb motius florals i un escut central. Les obertures de la torre són de pedra amb llinda monolítica igual que la finestra de la dreta avui convertida en balcó. La façana lateral conserva obertures amb impostes. A la part de les golfes hi ha quatre òculs el·líptics.
A l'interior a l'entrada hi ha una sala amb voltes sostingudes per arcs, l'antic pou i les escales de pedra que menen a la planta noble. Hi ha també una inscripció a una llinda amb el nom "PAU SALVANYA". A l'esquerra hi ha una porta d'accés a l'antiga casa dels masovers i a les quadres que avui han estat rehabilitades com a habitatge, conservant els elements constructius originals com les voltes de rajol. Les noves obertures s'han fet seguint l'estil de les originals emmarcades amb pedra.
Al davant hi ha una gran era circular amb paviment de toves i un muret perimetral de rajols, molt ben conservada, i un gran porxo amb dos arcs de mig punt de rajol i coberta a dos vessants a laterals refeta amb bigues de formigó. Les parets laterals i la posterior són de fang i han perdut l'arrebossat de calç. Té dos cossos laterals a banda i banda fets posteriorment. Al costat dret de l'edifici principal s'aixeca la Capella de la Mare de Déu dels Dolors del segle xvii.

## Notes

* 1 2 3 4 5 «Mas Oliver». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].

## Enllaços externs

* http://www.bibgirona.cat/pandora/pdf.raw?query=id:0000290265&page=23&lang=ca&view=hemerotecaVilobi
# Villa de Mazo

Villa de Mazo és un municipi de l'illa de La Palma, a les illes Canàries.
En aquest municipi, juntament amb el municipi de Breña Baja, hi ha l'Aeroport de La Palma.

## Població

| Any | Població | Densitat |
| 1991 | 3.103 | 43,60 |
| 1996 | 3.631 | 51,01 |
| 2001 | 4.238 | 59,55 |
| 2002 | 4.248 | 59,69 |
| 2003 | 4.487 | 63,05 |
| 2004 | 4.745 | 66,67 |
| 2005 | 4.591 | 64,50 |
| 2006 | 4.889 | 148.60 |
# Apol·lònia de Tràcia

Apol·lònia (grec antic: Ἀπολλωνία, 'Apollōnía') fou una ciutat de Tràcia a la regió de l'Edònida de localització insegura, però situada, en qualsevol cas, a la costa de la Perea Tàsica, enfront de l'illa de Tasos, de la qual sembla haver estat una colònia. Hi ha passatges en què es confon amb Apol·lònia de Migdònia.
Pomponi Mela, Plini el Vell i Estrabó la situen a l'oest del riu Nestos, mentre que Titus Livi, probablement de manera errònia, la situa entre Maronea i Abdera, és a dir, a l'est del Nestos. Temptativament, hom la localitza al costat de la Torre d'Apol·lònia, entre Galepsos i Neàpolis, però la identificació no és concloent.
La ciutat fou destruïda per Filip II de Macedònia el 346 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «8. Apollonia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 abril 2021].
* ↑ Isaac, Benjamin H. The Greek Settlements in Thrace Until the Macedonian Conquest. Leiden: Brill, 1997 (Studies of the Dutch Archaeological and Historical Society, nº 10).
* ↑ «Apollonia 5». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Mela, De Chorographia, II, 30.
* ↑ Plini, Naturalis Historia, IV 42.
* 1 2 Estrabó, Geographica, fragments 33 i 35.
* ↑ Livi, Ab Urbe Condita, XXXVIII, 41.
* ↑ Talbert, Richard (ed. 2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World Arxivat 2018-12-22 a Wayback Machine. Princeton University Press. Mapa 60 & notes.
# Víctor Gelu

Víctor Gelu (Marsella, 1806 - Ròcavaira, Provença 1885) fou un escriptor en occità. Fill d'una família de petits burgesos, se'l considera el poeta obrer per excel·lència. Publicà la novel·la humorística Nouvé Granet (1856), on ataca amb força Napoleó III, raó per la qual hagué de fugir sovint. Esperit independent, tot i que fou convidat per Frederic Mistral al Congrés de poetes provençals d'Arles del 1852, se situà fora del Felibritge, al qual atacà pel seu dilettantisme. Els seus poemes reflecteixen i defensen l'artesania; el seu llenguatge poètic és vigorós i força elaborat.

## Obres

* Fenhant e Gromand (1838)
* Nové Granet (1856)
* Bléume (1838)
* Demòni (1855)
* Cançons provençals (1840-1855).
# Carissa Moore

Carissa Kainani Moore (Honolulu, 27 d'agost de 1992) és una surfista professional hawaiana que ha guanyat l'ASP World Tour en quatre ocasions (2011, 2013, 2015 i 2019). En els Jocs olímpics d'estiu de 2020, aconseguí el primer or olímpic a la platja de Tsurigasaki l'any del debut d'aquesta disciplina.

## Biografia

Als cinc anys va començar a practicar el surf a les platges de Waikiki amb el seu pare. El 2010 va començar a competir a l'ASP World Tour, acabant en tercer lloc de la classificació mundial. Aquell any va ser nomenada com la millor debutant de l'any. El 2011, amb 18 anys, va guanyar el seu primer títol de campiona del món, essent la més jove en aconseguir-ho en la història.
El 2012 no va poder revalidar el títol, quedant en tercera posició. El 2013 va guanyar la meitat de les competicions i es va tornar a adjudicar el títol mundial. Va tenir una temporada difícil perquè Tyler Wright va competir a un gran nivell, però en l'esdeveniment final disputat a Portugal, Wright va ser eliminada a quarts de final i Moore va guanyar el títol. El 2015 va guanyar quatre de les deu competicions de què consta el campionat de món, aconseguint el tercer títol mundial.
El 2016 va tornar a finalitzar en tercer lloc després d'haver obtingut la victòria en una sola prova i acumular 57,200 punts.

## Referències

* ↑ «Carissa Moore logra el primer oro olímpico femenino en surf» (en castellà). Sport, 27-07-2021. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ «Bio» (en anglès). Red Bull. [Consulta: 7 abril 2017].
* 1 2 3 4 Marc Fontrodona. «Carissa Moore, la historia de una tricampeona del mundo de surf». Trickon, 03-12-2015. Arxivat de l'original el 8 d'abril de 2017. [Consulta: 7 abril 2017].
* ↑ «Moore, Carissa» (en anglès). Encyclopedia of surfing. [Consulta: 7 abril 2017].
* ↑ «2016 Women's Championship Tour». World Surf League. [Consulta: 7 abril 2017].
# L'ombra de ningú

L'ombra de ningú (títol original: La sombra de nadie) és una pel·lícula espanyola de suspens de 2006 dirigida per Pablo Malo i protagonitzada per José Luis García Pérez i Philippine Leroy-Beaulieu. Ha estat doblada al català.

## Argument

A finals de 1967, Laura (Irina Martínez), una nena de 9 anys apareix morta en un aiguamoll proper a un internat situat a la zona dels Pirineus. Un mes després del tràgic succés, Marco (José Luis García Pérez) es trasllada a una casa aïllada a la muntanya amb el pla de restaurar-la. D'altra banda, Julia (Philippine Leroy-Beaulieu) comença a comunicar-se amb l'esperit de la nena morta davant l'escepticisme de Mónica (Andrea Villanueva), la directora del centre.

## Repartiment

* José Luis García Pérez: Marco
* Irina Martínez: Laura
* Philippine Leroy-Beaulieu: Julia
* Andrea Villanueva: Mónica
* Zorion Eguileor: el Conserge
* María Jesús Valdés: Avelina
* Ana Lucía Billate: Mare Superiora

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > L'ombra de ningú». [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ «La sombra de nadie (2006)» (en castellà). [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ «La sombra de nadie (2006)» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2019].
# Dorycnium

Dorycnium és un gènere de plantes de la família Fabaceae que inclou espècies de mates i arbustos, alguns dels quals són coneguts com a botges, guixoles o socarrells, tot i que amb aquests noms es coneixen també d'altres mates d'altres famílies.
Diverses espècies es consideren autòctones als Països Catalans:
    Les botges són plantes distribuïdes a la regió mediterrània i zones properes com els Balcans. Als Països Catalans es presenten fins als 1.500 metres, en brolles, garrigues i boscs clars. En sols un poc salins (Empordà, Horta de València, etc.) es fa la subespècie D. pentaphyllum gracile
    Tradicionalment se'n feien escombres amb les tiges seques. És una planta molt mel·lífera i té un període de floració llarg, motiva la transhumància de les abelles i fa una mel monofloral molt apreciada.
* La botja peluda (Dorycnium hirsutum) és una altra espècie de color verd i més pilosa que l'anterior.
* La botja recta (Dorycnium rectum) és una espècie de botja més erecta amb les flors rosades o blanques i de llegum retorçat després de la dehiscència de les llavors viu en sòls humits.
* Socarrell alís (Dorycnium fulgurans) prolifera en indrets rocallosos de les costes de Cabrera, Mallorca i Menorca.
* Dorycnium gracile prolifera en garrigues d'arenals marítims de Menorca.

## Vegeu també

* Dorycnium broussonetii

## Referències

* ↑ Dorycnium fulgurans a l'Herbari Virtual de la Mediterrània Occidental.
* ↑ Dorycnium gracile a l'Herbari Virtual de la Mediterrània Occidental.
# Mas Nou

«Mas Nou» té aquests significats:
* Mas Nou (Batea), masia de Batea (Terra Alta)
* Mas Nou (Santa Bàrbara), masia de Santa Bàrbara (Montsià)
* Mas Nou (Vilanova de Sau), masia a Vilanova de Sau (Osona)
# Wang Yajun

Wang Yajun (Anhui, 1969) (Xinès:王亚军) és un diplomàtic xinès que és l'ambaixador xinès a Corea del Nord des de desembre de 2021.

## Biografia

Wang va néixer a Anhui el desembre de 1969. Es va graduar a la Universitat d'Afers Exteriors de la Xina. Es va unir al Partit Comunista Xinès el juliol de 1991. Es va incorporar al Servei Exterior el juny de 1995 i ha servit principalment a Europa. El juliol de 2015, va esdevenir director del Departament de Planificació Política del Ministeri d'Afers Exteriors, però després d'haver ocupat el càrrec només un any, després va assumir el càrrec com a ministre adjunt del Departament d'Enllaç Internacional del Partit Comunista Xinès. El desembre de 2021, va ser nomenat ambaixador xinès a Corea del Nord, succeint a Li Jinjun.

## Referències

* ↑ thepaper, 30-07-2015 [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ (en xinès) thepaper, 22-01-2018 [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ (en xinès) kbs.co.kr, 25-02-2021 [Consulta: 24 desembre 2021].
# Antoni Pallarès i López

Toni Pallarès i López (Cervelló, 1973) és un publicista i empresari polifacètic, amb una carrera de diverses dècades en el món de la tecnologia i els mitjans de comunicació.
Toni Pallarès és fundador del Grup Ares, una empresa multidisciplinària i laboratori d'idees que s'ha distingit en el mercat de les .com, llançant productes i serveis notables com Ciutat Virtual, Thematic Sites, Missatges Grocs, i gestionant registres de dominis amb interaccions directes amb l'ICANN, als Estats Units. Grup Ares ha estat pioner en la digitalització de mitjans i guies locals, creant un portal online abans que empreses consolidades adaptessin el seu format al digital. L’any 2008 el portal online de Grup Ares comptava amb més de 2000 pàgines web. El 2017 va crear àudioguies.cat, un sistema creat amb intel·ligència artificial per difondre la història, cultura i gastronomia dels municipis catalans. Des del 2019 el grup fundat per Toni Pallarès promou un nou format de webapp que funciona com a hub de connexions de diverses empreses.
El 2010 va Toni Pallarès va idear i crear el sistema de codificació E-cib, format per quatre dígits compostos per números i lletres i que serveix per unir el món físic amb el virtual. E-cib representa un pas endavant respecte els sistemes de codificació coneguts fins a l’actualitat, com els codis de barres, codificacions internacionals, codis postals, codis de seguretat o codis QR.
Amb una trajectòria marcada per la innovació i el desenvolupament de nous productes, Toni Pallarès s'ha endinsat en el sector de la tecnologia desenvolupant sistemes de "peer to peer". S'ha convertit en un dels principals proveïdors de serveis i servidors per als jocs online de l'època, a més de sistemes de descàrrega de continguts.
Anteriorment, Toni Pallarès va col·laborar el 1992 amb el Comitè Olímpic en els Jocs Olímpics i Paralímpics de Barcelona en tasques de producció. L'inici de la seva carrera professional es va donar a l'emissora local de Cervelló, on va treballar com a locutor de programes musicals i comercials. Posteriorment, va treballar a la televisió local de Vallirana, on es va encarregar de la comercialització d'espais publicitaris i la financiació de programes.

## Referències

* La codificació e-cib s'implanta en ports esportius i indústries com a alternativa al QR. EuropaPress 05-11-23
* "Toni Pallarès: "Cal connectar el món físic amb el món en línia"". Catalunya Ràdio. 09-07-2023
* Entrevistem a Toni Pallarés, fundador del Grup Ares. Cope. 09-07-2023
* "Un avenç respecte al QR". La Vanguardia, 07-02-2016.
* "Un nou sistema de codificació que pot canviar Internet". Tribuna Maresme. Febrer 2016
# Whitehorse

Whitehorse (en anglès, literalment, «cavall blanc») és la capital del Territori de Yukon, al nord-oest del Canadà. La ciutat rep el nom d'uns ràpids al riu Yukon on la gent creia veure la figura d'un cavall blanc. Actualment, però, aquests ràpids han desaparegut sota les aigües del pantà de Schwatka, acabat el 1958 i que alimenta una central hidroelèctrica pròxima.

## Climatologia

Whitehorse té un clima subàrtic sec, pel que fa que els hiverns siguin freds i els estius curts però templats durant el dia (al juny el sol surt a les 5 del matí i es posa a les 23 h), tot i que les poques hores de nit són fresques.
Paràmetres meteorològics per a Whitehorse (Mitjanes 2010-2017), (Extrems 1900-present) :
| Mes | Gen. | Feb. | Mar. | Abr. | Mai. | Jun. | Jul. | Ago. | Sep. | Oct. | Nov. | Dec. | Anual |
| Temp. màx. registrada (°C) | 10 | 12.8 | 16.8 | 23.5 | 34.5 | 35.6 | 34.5 | 31.8 | 26.7 | 20 | 13.4 | 10.6 | 35.6 |
| Temp. màx. mitja (°C) | -12 | -7 | 0 | 8 | 16 | 22 | 25 | 22 | 13 | 5 | -4 | -9 | 6.1 |
| Temp. mín. mitja (°C) | -21 | -18 | -11 | -4 | 3 | 7 | 12 | 9 | 2 | -4 | -13 | -17 | -5.5 |
| Temp. mín. registrada (°C) | -56.1 | -51.1 | -42.8 | -31.7 | -15 | -6.1 | -2.2 | -8.3 | -19.4 | -31.1 | -47.2 | -48.3 | -56.1 |

## Referències

* ↑ «Pàgina de la Ciutat de Whitehorse» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-08-08. [Consulta: 17 setembre 2014].
Capitals federal, provincials, i territorials del Canadà :
ABEdmonton
BCVictoria
MBWinnipeg
NBFredericton
NLSt. John's
NSHalifax
ONToronto
PECharlottetown
QCCiutat de Quebec
SKRegina
Territoris:
NT Yellowknife
NU Iqaluit
YT Whitehorse :
# Carrer de l'Hospital (Llagostera)

El carrer de l'Hospital de Llagostera forma un conjunt inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està format per cases unifamiliars entre mitgeres, amb parets portants de pedra morterada i cobertes de teula. Aquestes ocupen parcel·les rectangulars allargassades. La majoria d'obertures són amb llinda horitzontal i carreus de pedra.
El nom d'aquest carrer bé donat per l'existència de l'Hospital de la vila que ocupa el mateix lloc que l'antic edifici, situat al peu del suport del creixement durant el s. XVIII, tot conformant el raval de l'Hospital.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* ↑ «Carrer de l'Hospital». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Bandalike

Bandalike o Bandanike és una ciutat en ruïnes a Karnataka al districte de Shimoga a uns 25 km de Shikarpur. Fou la capital de la Setanta província de Nagarakhanda que segons una inscripció fou governada pel savi Chandra Gupta. El seu nom purana era Bandhavapura. Hi ha les ruïnes de diversos temples de grans dimensions i magnifiques escultures. Més de 30 inscripcions estan datades entre els segles IX i XVI i fan referència a rashtrakutes, chalukyes, Kalachuris de Kalyani, hoysales, seunes, i als reis de Vijayanagar. Probablement fou destruïda pels musulmans de Golconda i Bijapur després de la derrota de Vijayanagar el 1565.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# L'una i l'altra

L'una i l'altra (títol original en francès: L'Une et l'Autre) és una pel·lícula francesa dirigida per René Allio estrenada el 1967. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una actriu, que viu des de fa set anys amb un fotògraf, voldria trencar sense poder dir-ho. Envia la seva germana que admira per la seva independència, anunciar la notícia al seu amant.

## Repartiment

* Malka Ribowska: Anne
* Marc Cassot: Julien
* Philippe Noiret: André
* Claude Dauphin: Serebriakov
* Françoise Prévost: Simone
* Christian Alers: Remoulin
* Michel Robin

## Referències

* ↑ Info a Cinema Français.fr
* ↑ esadir.cat. L'una i l'altra. esadir.cat.
* ↑ «L'une et l'autre». The New York Times.
# Ditrema temminckii pacificum

Ditrema temminckii pacificum és una subespècie de peix pertanyent a la família dels embiotòcids. És un peix marí, demersal i de clima subtropical, el qual viu en fons sorrencs i zones rocalloses. Es troba al Pacífic nord-occidental: el Japó.

## Morfologia

* Pot arribar a fer 19,3 cm de llargària màxima.
* 9-11 espines i 20-23 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 25-27 radis tous a l'anal.
* 35-39 vèrtebres.
* 18-22 escates per sota de la línia lateral.
* La base de l'aleta dorsal és relativament llarga.
* No té cap punt negre a la part anterior del preopercle.
* Sense línia negra al llarg de la base de l'aleta anal.

## Referències

* ↑ Temminck C. J. & Schlegel H., 1844. Pisces, Fauna Japonica Parts 5-6. 73-112.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Katafuchi, H. i T. Nakabo, 2007. Revision of the East Asian genus Ditrema (Embiotocidae), with description of a new subspecies. Ichthyol. Res. 54:350-366.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 Katafuchi, H. i T. Nakabo, 2007.
# María Lucía Urcelay López de las Heras

María Lucía Urcelay López de las Heras (Vitòria, gener de 1950) és una professora, sindicalista i política basca. Ha estat Catedràtica de Literatura Espanyola en instituts de batxillerat, secretària provincial d'educació i cultura del PSE-PSOE d'Àlaba i secretària provincial d'universitat de FETE-UGT. Fou escollida senadora per Àlaba a les eleccions generals espanyoles de 1982 i 1986, tot ocupant la secretaria segona del Senat d'Espanya. Posteriorment s'ha dedicat a la docència i ha estat delegada a Àlaba de l'Associació Clara Campoamor.

## Referències

* ↑ «Urcelay lópez de las Heras, María Lucía - Auñamendi Eusko Entziklopedia» (en castellà). [Consulta: 8 març 2023].