OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abel (cràter)

Abel és un cràter lunar situat prop de l'extrem sud-est del costat pròxim de la Lluna. Es troba al sud del cràter Barnard al costat nord-est del Mare Australe.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquestes característiques s'identifiquen en els mapes lunars posant lletres al costat del punt mitjà del cràter que es troba més pròxim al cràter Abel:
| Abel | Latitud | Longitud | Diàmetre |
| A | 36.6° S | 86.0° E | 19 km |
| B | 36.7° S | 82.8° E | 41 km |
| C | 36.0° S | 81.0° E | 31 km |
| D | 37.7° S | 87.7° E | 30 km |
| E | 37.8° S | 86.5° E | 13 km |
| J | 35.5° S | 79.0° E | 11 km |
| K | 35.0° S | 77.2° E | 9 km |
| L | 34.4° S | 82.6° E | 67 km |
| M | 32.2° S | 83.6° E | 81 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ Abel at The Moon Wiki

## Bibliografia

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Abu-Abd-Al·lah aix-Xií

Abu-Abd-A·lah al-Hussayn ibn Àhmad ibn Muhàmmad ibn Zakariyyà aix-Xií, més conegut simplement com a Abu-Abd-Al·lah aix-Xií (àrab: أبو عبد الله الشيعي, Abū ʿAbd Allāh ax-Xīʿī) o, menys sovint, com al-Múhtasib, fou el fundador de l'imperi fatimita.
Era nadiu de Sana al Iemen i es va unir al moviment ismaïlita a l'Iraq. Enviat al Iemen va aprendre amb Mansur-al-Yaman conegut com a Ibn Hàwxab, cap dels ismaïlites de la regió. Va fer la peregrinació a la Meca i en el viatge es va unir a uns peregrins de la tribu kutama als que va acompanyar al retorn del seu país on va arribar el 3 de juny del 893, i es va instal·lar a Iqjan prop de Setif on va reunir un nombrós grup de seguidors, però per l'oposició d'una branca dels kutama es va haver de traslladar a Tazrut. En aquest lloc no va parar de reforçar la seva posició. Va ocupar Mila i va poder rebutjar dues expedicions enviades contra ell pel govern aglàbida el 902 i el 903. A causa de la pèrdua per un temps de territoris sota control va traslladar la capital altra vegada a Ikdjan, que va esdevenir la seva base principal.
El 902 l'imam Ubayd-Al·lah al-Mahdí va fugir de Síria i va intentar reunir-se amb Abu-Abd-Al·lah, però no ho va aconseguir i es va refugiar a Sigilmasa on fou empresonat; l'acompanyava Abu-l-Abbàs Muhàmmad germà d'Abu-Abd-Al·lah. Abu-l-Abbàs va caure presoner dels aglàbides. Llavors Abu-Abd-Al·lah va iniciar l'ofensiva, va conquerir Setif, Tubna (906), Belezma (906), va derrotar els aglàbides a Dar Mallul, i va entrar a Tidhjis i Baghaya; després va obtenir una nova victòria a Dar Madyan i es va apoderar de la Kashtiliya i Gafsa (909). Va seguir la conquesta d'Al-Urbus (Laribus), que era la posició clau de l'Ifríqiya (19 de març del 909) i l'emir aglàbida Ziyadat-Al·lah va fugir de la seva capital Raqqada on entrà victoriós Abu-Abd-Al·lah el dia 25 de març del 909. El seu germà Abu-l-Abbàs, alliberat, va quedar com a lloctinent a la ciutat, i Abu-Abd-Al·lah va marxar en expedició cap a Sigilmasa, on va aconseguir alliberar a l'imam que fou retornat en triomf a Raqqada el 6 de gener del 910 i fou reconegut com a imam.
El sobirà va conferir els més alts càrrecs a Abu-Abd-Al·lah i a Abu-l-Abbàs, però els desacords no van tardar a aparèixer. L'imam els va fer matar el 31 de juliol del 911.

## Bibliografia

* Al-Kadi al-Nu'man, Iftitah al-da'wa
* Walker, Paul E. «Abū ʿAbdallāh al-Shīʿī». Encyclopaedia of Islam, THREE. Editada per: Kate Fleet, Gudrun Krämer, Denis Matringe, John Nawas, Everett Rowson. Brill Online, 2016. 29 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-3/abu-abdallah-al-shii-SIM_0282>
# Acheilognathus melanogaster

Acheilognathus melanogaster és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al Japó.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1860. Zesde bijdrage tot de kennis der vischfauna van Japan. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 8: 1-104.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Acheilognathus meridianus

Acheilognathus meridianus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i, possiblement també, al nord del Vietnam.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# A Pastoriza

A Pastoriza és un municipi de la província de Lugo a Galícia. Pertany a la comarca de la Terra Chá.

## Història

Es conserven a la zona diversos poblats de la cultura dels castros, però no hi ha pràcticament cap resta de presència romana i sueva.
El Parochiale suevorum parla de la diòcesi de Britonia, assentada a la plana al sud d'A Pastoriza i Mondoñedo. Després de la invasió musulmana de la península Ibèrica, la població i la noblesa es van retirar cap al nord, fundant la diòcesi de Mondoñedo i la cort d'Oviedo. En els segles posteriors la zona estava aforada pel cabil de Mondoñedo i els monestirs de Meira i Lourenzá.
El 1821 es va constituir el municipi amb el nom de Vián, que l'any 1840 es substituiria per l'actual A Pastoriza.

## Parròquies

| A Aguarda (San Martiño) Álvare (Santa María) Baltar (San Pedro Fiz) Bretoña (Santa María) Cadavedo (San Bartolomeu) Crecente (O Salvador) Fomiñá (O Salvador) Gueimonde (San Mamede) Lagoa (San Xoán) Loboso (Santo André) | Pastoriza (O Salvador) Pousada (Santa Catarina) A Regueira (San Vicente) Reigosa (Santiago) Saldanxe (San Miguel) San Cosme de Piñeiro (San Cosme) San Martiño de Corvelle (San Martiño) Úbeda (San Xoán) Vián (Santa María) |

## Enllaços externs

* Ajuntament d'A Pastoriza Arxivat 2016-11-20 a Wayback Machine.
# A Palo Seko

A Palo Seko va ser un grup de música hardcore punk originari d'Alcalá de Henares.

## Trajectòria

Es van donar a conèixer en guanyar un concurs local l'any 1986. Part de l'atenció que van rebre dels mitjans de comunicació va ser per transgredir tota mena de límits, com defecar a l'escenari o aparèixer nus a la revista Interviú el 1994.
A la coberta de La paja en el ojo ajeno, un recopilatori publicat el 2001, apareix Martínez el Facha, un conegut personatge de còmic de la revista El Jueves.
El dissabte 16 de gener de 2010, van realitzar 6 concerts gratuïts en una mateixa nit, a Alcalá de Henares i en 6 sales diferents: Tic-Tac, Kajuna, Rock/Night, Imsomnio, Gotham i Rockala. Aquesta actuació múltiple va servir de presentació de l'àlbum El disko rojo a la seva ciutat, i va ser certificada com a rècord Guiness de màximes actuacions musicals en un sol dia.

## Discografia

* Kaña burra del Henares (1994)
* …y no pasa nada (1995)
* Pp Pinocho (EP, 1996)
* No todo el monte es orégano (1998)
* ¿Dónde está Wally? (EP, 1999)
* Por fin al fin el fin (2000)
* La paja en el ojo ajeno (2001)
* Lamekulos Sin Fronteras (2003)
* Si no te gusta lo ke hacemos… Jódete (Doble CD, 2005):
** CD 1 Jódete (directe)
** CD 2 Haberlo hecho tú (versions de Mago de Oz, Mojinos Escozíos, A.N.I.M.A.L., Barricada, Commando 9mm, Evaristo Páramos, Boikot, Porretas, Manolo Kabezabolo...)
* Live After Dis… co Homenaje (2007)
* El disko rojo (2010)
* Kañaversario (2013)

## Referències

* ↑ «Son un grupo de mamarrachos y un conjunto de gilipollas» (en castellà). La Factoría del Ritmo, 01-12-1999. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «Mimi de A Palo Seko se caga en el escenario -Hace 20 años en Los+Mejores-» (en castellà). Los Mejores Rock, 26-02-2018. [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ «A Palo Seko – No Todo El Monte Es Orégano (1998)» (en castellà). Rock Sesion, 24-05-2013. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «A Palo Seko: Entrevista (2001)» (en castellà), 26-12-2021. [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ «A PALO SEKO ¡DE GUINNES!» (en castellà), 12-01-2010. [Consulta: 18 setembre 2023].
* ↑ «Cuando Arturo Fernández bailó con A Palo Seko» (en castellà), 04-07-2019. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ Refoyo, Antonio. «A PALO SEKO – EL DISKO ROJO DE A PALO SEKO» (en castellà), 29-09-2010. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «Entrevista con A Palo Seko» (en castellà), 01-06-2014. [Consulta: 17 setembre 2023].

## Bibliografia

* La paja en el ojo ajeno (2001); biografia d'A Palo Seko, de Kike Babas i Kike Turrón.
# Abeurador de mascota

Un abeurador de mascota és un recipient que permet contenir aigua perquè hi puguin beure els animals domèstics.
Els abeuradors s'utilitzen per posar líquids i, a vegades, aliments a disposició de les mascotes. Hi ha recipients de diferents tipus i volums en funció de la grandària i les característiques de l'animal. Els abeuradors d'aus es pengen a l'exterior de la gàbia i consisteixen en recipients de plàstic amb una obertura a la base formant un petit bol perquè beguin.
Els gats i gossos més petits utilitzen bols de plàstic o metall que es col·loquen a terra al costat de la menjadora. Quan són de més capacitat o s'han de situar a l'exterior de l'habitatge, s'acostumen a fabricar en alumini o acer inoxidable per a evitar-ne la ràpida deterioració.

## Tipus d'abeuradors de mascota

El tipus més elemental d'abeurador és un recipient ample i baix que s'omple d'aigua manualment.
Existeixen altres sistemes que permeten un subministrament d'aigua continu, com ara:
* Els que disposen d'un dipòsit de metall o plàstic de capacitat variable unit al plat per un tub o orifici. El plat té així aigua de forma permanent fins a buidar el dipòsit. Aquest tipus de recipients han estat dissenyats per a gossos de races grans o gegants. D'aquesta ampolla surt una mànega cap a una safata inferior on el gos podrà saciar la seva set. Per norma general, podrem accedir als dipòsits sense necessitat de moure per beure. D'aquesta manera, el gos sempre disposarà d'aigua neta i fresca.
* Els abeuradors automàtics que estan connectats a la instal·lació d'aigua i permeten un subministrament continu. Consten d'una boia que regula el nivell d'aigua dins el recipient detenint el flux quan arriba a una altura determinada. Són abeuradors semblants a aquells amb dipòsit però de mida considerablement menor. En estar dissenyat per a gossos petits, les mascotes podran disposar d'aigua fresca durant dies.
* Els autodispensadors on els mateixos animals són els que dispensen l'aigua segons la seva necessitat. En aquest cas, els abeuradors consten d'una palanca que l'animal prem amb el morro per aconseguir que surt l'aigua que cau sobre un recipient on poder beure. Estan dissenyats per a mascotes de grans dimensions.
* Els abeuradors alçats estan pensats per a mascotes de mida considerable. Ajuden a que el gos tingui menys gasos a l'hora de menjar o beure. A més, donada la tendència a patir torsions gàstriques com més grans són, per a gossos de raça gran és millor aquest tipus d'abeurador.
* Gàbia amb abeurador
* Gos amb abeurador
* Conill bevent
* Gat bevent d'un bol

## Referències

* ↑ Cómo hacer un bebedero gratis para animales Arxivat 2017-03-25 a Wayback Machine. a mascotas.facilisimo.com
* ↑ Por qué tu perro debe comer de un cuenco de acero inoxidable a misanimales.com
* ↑ Comederos y bebederos para perros a tiendanimal.es
* ↑ Abeurador automàtic a multimascota.com
* ↑ «Comederos y bebederos para perros» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-06-23. [Consulta: 20 febrer 2018].
# Abeurador del Camí del Castell

Abeurador del Camí del Castell és un abeurador d'animals, situat al costat esquerre de la riba del riu Ondara, sota el camí que va a l'Església de Sant Antolí, abans d'arribar a la zona dels molins del poble i proper a un safareig. Aquest se'ns presents obrat a partir d'una estructura de forma rectangular, adossada al mur esquerra que sustenta un conreu situat vora a una casa particular.

## Notes

* ↑ «Abeurador del Camí del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Abu-Sàlih Mansur ibn Ishaq

Abu-Sàlih Mansur ibn Ishaq ibn Àhmad ibn Àssad as-Samaní fou un príncep samànida, cosí d'Àhmad ibn Ismaïl (907-914) i oncle del successor d'aquest, Nasr ibn Àhmad (914-943).
Va ocupar alguns govern per encàrrec dels emirs samànides Ismaïl ibn Àhmad i Àhmad ibn Ismaïl. El primer el va fer governador de Rey probablement quan els samànides van conquerir aquesta zona i el nord de Pèrsia fins a Kazwin el 902.
El 910 o 911 fou nomenat governador de Sistan per Àhmad ibn Ismaïl, però els abusos en la recaptació per part del governador i el comportament de l'exèrcit d'ocupació van crear molt de descontentament a Sistan i la revolta va esclatar el 912 dirigida pel xeic kharigita local Muhammad ibn Hormuz, partidari dels safàrides. Abu-Salih Mansur fou fet presoner fins que rebel·lió fou esclafada el 913 i fou alliberat, i va fugir cap al Khurasan.
El 914 fou nomenat governador de Khurasan però amb l'anarquia desfermada a la mort d'Àhmad ibn Ismaïl i la pujada al tron del menor (8 anys) Nasr ibn Àhmad, el pare d'Abu-Salih Mansur, Ishak ibn Àhmad, es va revoltar a Samarcanda mentre el fill es proclamava emir a Nishapur, i en altres ciutats del Khurasan s'aixecava el governador Hussayn ibn Alí al-Marvarrují també autoproclamat.
Va morir de mort natural a Nishapur probablement el 915 abans que un exèrcit enviat contra ell dirigit per Hammuya ibn Ali arribés a la ciutat.

## Vegeu també

* Ahmad ibn Khudam

## Bibliografia

* W. Barthold, Turkestan
* C. E. Bosworth, “Abu Saleh Mansur,” Encyclopædia Iranica, I/4, p. 383; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abu-saleh-mansur-b
# Agilitat freqüencial

Agilitat freqüencial, en telecomunicacions, és la capacitat d'un sistema de telecomunicacions via ràdio-freqüència (per exemple radars) de canviar la freqüència d'operació amb l'única finalitat d'evitar efectes adversos com poden ser problemes atmosfèrics, interferències radioelèctriques voluntàries o involuntàries. L'agilitat freqüencial s'aplica al transceptor de ràdio per exemple emprant el sistema de multiplexació per divisió de freqüència.
Cal diferenciar entre agilitat freqüencial i el salt de freqüència (frequency hopping): els sistemes de salt estan contínuament canviant de freqüència, són per exemple el sistema Bluetooth. En canvi, els sistemes d'agilitat, només canvien de freqüència en cas de necessitat, per exemple els sistemes radar i ZigBee.

## Referències

* ↑ KG, Rohde & Schwarz GmbH & Co. «Simplified analysis of frequency agile radars - Application Card» (en anglès). https://www.rohde-schwarz.com.+[Consulta: 17 novembre 2017].
* ↑ «Frequency Agility Example» (en anglès). http://rfmw.em.keysight.com.+[Consulta: 17 novembre 2017].
* ↑ «Frequency Agility in Radar, Communications, and EW Systems» (en anglès). https://es.mathworks.com.+[Consulta: 17 novembre 2017].
* ↑ «Frequency Agility & Channel hoping | NXP Community» (en anglès). https://community.nxp.com.+[Consulta: 17 novembre 2017].
# Agin Laburu

Agin Laburu Rezola, mes conegut com a Agin Laburu, (Astigarraga, 26 de febrer de 1985) és un bertsolari basc. És llicenciat en periodisme i ha treballat a Hernaniko kronika, Euskadi Irratia, Gaztesarea i, en particular, a la ràdio Info7, entre d'altres. Ha participat en molts campionats i torneigs de cant versat des que era un adolescent. A nivell de resultats, s'ha classificat en tres ocasions per a la final del Campionat de Bertsolaris de Guipúscoa (2011, 2015 i 2019). A l'edició de 2019 aconseguí jugar la final cara a cara però la va perdre contra Beñat Gaztelumendi.

## Participacions
### Campionats

* Campionat de Bertsolaris de Guipúscoa:
** Segon lloc (2019)
** Tercer lloc (2015)
** Cinquè lloc (2011)
* Campionat General de Bertsolaris:
** Semifinals (2013 i 2017)
* Campionat Interescolar de Bertsolaris de Guipúscoa:
** Campió (2001)

### Torneigs

* Premi Plazatik Gaztetxera (2007)
* Premi Lizardi (2009)
* Premi Xenpelar (2010)

## Referències

* 1 2 «Agin Laburu» (en basc). Bertsozale.eus. [Consulta: 1r setembre 2020].
* 1 2 «Gipuzkoako Bertsolari Txapelketa 2019» (en basc). Bertsozale.eus. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Beñat Gaztelumendi Gipuzkoako bertsolari txapelduna» (en basc). Berria.eus, 19-12-2015. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2019. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Aitor Sarriegi Gipuzkoako Txapelduna» (en basc). Kontaizu.eus, 20-12-2011. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Plazatik Gaztetxera (6. 2007. Mutriku)» (en castellà). Bertsozale.eus. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «Lizardi Saria (33. 2009. Zarautz)» (en castellà). Bertsozale.eus. [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ «2010-12-08 Errenteria [Bertsoa / Haritz Casabal, Agin Laburu]» (en castellà). Bertsozale.eus. [Consulta: 1r setembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a Bertsozale.com (basc)
# Acció Catalana (publicació)

Acció Catalana fou una publicació periòdica editada entre el 20 juliol 1922 i el 25 juny 1923 pel partit polític Acció Catalana. En el moment de la seva sortida tenia una periodicitat setmanal amb un preu de vint-i-cinc cèntims de pesseta, a partir del segon any va passar a editar-se quinzenalment.
El partit Acció Catalana fundat a Barcelona el juny de 1922 arran d'una escissió de les joventuts de la Lliga Regionalista. Tenia dos mitjans per difondre el seu ideari polític, el diari La Publicitat i el setmanari Accio Catalana, en aquest i col·laboraren, J.V.Foix, Carles Soldevila i Joan Draper entre d'altres.

## Referències

* ↑ «El naixement a la Conferència Nacional Catalana». Arxiu Nacional de Catalunya. Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Acció catalana». Documents de la UAB. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Acció Catalana | enciclopedia.cat». [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ Diccionari d'historia de Catalunya. Barcelona: Edicions 62, 1992, p. 6. ISBN 8429735216 [Consulta: 3 desembre 2022].
# Alan Varela

Alan Gonzalo Varela (nascut el 4 de juliol de 2001) és un futbolista professional argentí que juga com a migcampista defensiu o central al club Porto de la Primeira Liga.

## Carrera de club
### Boca Juniors

Varela es va incorporar al Boca Juniors el 2012 procedent del Barcelona Luján; un equip vinculat al FC Barcelona, que més tard seria conegut com a Barcelona Juniors arran d'una associació amb Boca. Després d'entrenar amb el sènior de Boca durant l'any 2019, any en què també va signar el seu primer contracte professional, Varela va fer el gran pas al primer equip de Miguel Ángel Russo el 2020. Va ser convocat set vegades, sense jugar, en totes les competicions entre setembre i desembre, inclòs per primera vegada el 17 de setembre per una victòria de la Copa Libertadores contra la Libertad. El debut sènior de Varela va arribar el 20 de desembre en un partit de Copa de la Lliga Professional amb l'Independiente.

### Porto

El 16 d'agost de 2023, el club Porto de la Primeira Liga va anunciar el fitxatge de Varela amb un contracte de cinc anys, per una tarifa de 8 milions d'euros + 3 milions d'euros en complements relacionats amb el rendiment.

## Carrera internacional

El 2019, Varela va ser seleccionat pel tècnic argentí sub20 , Esteban Solari, per al Torneig COTIF a Espanya.

## Palmarès

Boca Juniors
* Primera Divisió: 2022
* Copa Argentina: 2019-20
* Copa de la Lliga Professional: 2020, 2022
* Supercopa Argentina: 2022

## Referències

* 1 2 «Alan Varela: Profile». HEIM:SPIEL. [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «¿Quién es Alan Varela? El juvenil de Boca que debutará ante Independient». TyC Sports, 19-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].
* 1 2 3 «Argentina - A. Varela». Soccerway [Consulta: 20 desembre 2020].
* 1 2 «¿Quién es Alan Varela, el juvenil de Boca que debuta ante Independiente?». Goal, 20-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «Inferiores: Alan Varela firmó su primer contrato». Diario Xeneize, 24-07-2019 [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «Boca y sus pibes: la lista de la Libertadores, con doce jugadores que no debutaron en Primera». TyC Sports, 14-09-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «Así juega Alan Varela, pibe que debuta en Boca ante Independiente». One Football, 20-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «El posible equipo de Boca para enfrentar a Independiente: Con la presencia de Franco Soldano y el debut de Alan Varela». TNT Sports, 19-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «El sueño del pibe: la historia del crack de la Reserva que llegó a Boca a los 12 años y debuta en primera». El Intransigente, 20-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020]. Arxivat 18 de febrer 2021 a Wayback Machine.
* ↑ «Alan Varela é Dragão até 2028» (en portuguès). fcporto.pt, 16-08-2023. [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «Alan Varela apresentado pelo F.C. Porto» (en portuguès). Jornal de Notícias, 16-08-2023. [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ , 25-07-2019.

## Enllaços externs

* Alan Varela, Fitxa a Soccerway