OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frédérick Bousquet

Frédérick Bousquet (Perpinyà, 8 d'abril de 1981) és un nedador nord-català especialista en velocitat en estil lliure i papallona. Ha competit per França en els Jocs Olímpics, els Campionats del Món de natació en piscina llarga i curta, els Campionats d'Europa en llarga i curta i en els de França. Ha batut tres rècords del món.

## Biografia

De gran vocació esportiva, la seva fal·lera infantil pel futbol es va veure estroncada per uns greus problemes d'ossos a l'etapa de creixement. Als 13 anys va decidir-se a canviar d'esport i va començar a practicar la natació al club Canet66 de Canet de Rosselló.
El 1999 va passar al CN Antibes d'Antíbol i el 2000 fou seleccionat olímpic per França a Sydney on participà en els relleus 4x100 m lliures. A partir d'aquí, ja es va mantenir al primer nivell. El 2003 va contribuir decisivament a la medalla de bronze de 4x100 m lliures de l'equip francès al Campionat del Món de natació de Barcelona.
Des del 2002 se n'havia anat als Estats Units, a la Universitat d'Alabama a Auburn, on trobà l'oportunitat de perfeccionar la seva tècnica. Malgrat que el 2005 signà pel club de natació de Marsella, mantingué repartides les seves estades entre ambdós països.
L'any 2009 inicià una relació sentimental amb la també nedadora Laure Manaudou, d'origen francès, qui tingué una filla, Manon, l'abril de 2010. Des d'aleshores la parella se separà.

### Rècords del Món

El 2004 va batre el seu primer rècord del món, dels 50 m lliures en piscina petita als Campionats universitaris americans, a Nova York, deixant-lo a 21"10. El 2005 va batre un nou rècord, el de les 50 iardes, a 18"74, a Minneapolis. I, encara, el 2009, en ocasió dels Campionats de França, a Montpeller, va aconseguir el seu tercer rècord mundial, de 50 m lliures, a 20"94, essent el primer home en baixar dels 21".

## Competició

Bousquet ha participat en:
* Tres Jocs Olímpics:
** Sydney 2000
** Atenes 2004
** Pequín 2008
* Cinc Campionats del Món:
** Barcelona 2003
** Mont-real 2005
** Melbourne 2007
** Roma 2009
** Xangai 2011
** Barcelona 2013
* Tres Campionats d'Europa en piscina llarga:
** Hèlsinki 2000
** Budapest 2006
** Budapest 2010
* Cinc Campionats d'Europa en piscina curta:
** Viena 2004
** Trieste 2005
** Hèlsinki 2006
** Rijeka 2008
** Istanbul 2009
Així com en els campionats de França d'aquests mateixos anys tant en piscina llarga com en curta i en el circuit americà universitari.

## Referències

* ↑ «Profil de Frédérick Bousquet» (en francès). Sports.fr. Arxivat de l'original el 2017-09-07. [Consulta: 3 setembre 2017].
* ↑ «Entrevista feta per David Groison» (en francès). Phospore, 01-11-2010 [Consulta: 19 octubre 2010].
* ↑ «Laure Manaudou and Frederick Bousquet Welcome Baby Girl, Named Manon» (en anglès). SwimmingWorldMagazine.com, 06-04-2010. [Consulta: 17 gener 2016].
# Fumio Asaki

Fumio Asaki fou un jutge o àrbitre japonès especialitat en les proves del salt amb esquís. Destaca per ser el primer jutge a realitzar el Jurament Olímpic durant la realització de la Cerimònia d'Obertura dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 celebrats a Sapporo (Japó).

## Referències

* (anglès) PDF Wendl, Karel. "The Olympic Oath - A Brief History" Citius, Altius, Fortius (Journal of Olympic History since 1997). Winter 1995. pp. 4,5. Arxivat 2008-09-07 a Wayback Machine.
# Fumio Demura

Fumio Demura (japonès: 出村文男) (Yokohama, 15 de setembre de 1938 - 24 d'abril de 2023) va ser un mestre de karate japonès. També era conegut per ser un mestre de kobudo. Va aparèixer en algunes pel·lícules d'arts marcials de la saga Karate Kid, on va realitzar de doble de Pat Morita. Va arribar a sustentar el 9è dan en l'estil shitō-ryū.
Altres aparicions de Fumio Demura en el cinema són: The Warrior within (1976) L'illa del Dr. Moreau (1977), Karate Kid (1984), Karate Kid 3 (1989), Shootfighter: Fight to the death (1992), Sol naixent (1993), El nou Karate Kid (1994), Masters of the martial arts (1998, interpretada per Wesley Snipes), Mystic origins of the martial arts (1998), Modern warriors (2002), XMA: Xtreme Martial Arts (2003), i Ninja (2009).

## Referències

* 1 2 Japan Karate-Do Genbu-Kai International: Sensei Demura at a glance ... (c. 2007). Revisat el 3 de març del 2010.
* ↑ Clayton, B. D., Horowitz, R., & Pollard, E. (2004): Shotokan's secret: The hidden truth behind Karate's fighting origins (p. 108). Black Belt Books. (ISBN 978-0-8975-0144-6)
* ↑ USA Dojo: Shihan Fumio Demura Arxivat 2010-08-08 a Wayback Machine. (c. 2009). Revisat el 3 de març del 2010.
* ↑ IMDb: The Warrior within (1976) – Full cast and crew Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: The Karate Kid, Part III (1989) – Full cast and crew Retrieved on March 3, 2010.
* ↑ IMDb: Shootfighter – Fight to the death (1992) – Full cast and crew Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: Rising Sun (1993) – Full cast and crew Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: The next Karate Kid (1994) – Full cast and crew Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: Masters of the martial arts (1998) Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: Mystic origins of the martial arts (1998) Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: Modern warriors (2002) Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: XMA – Xtreme Martial Arts (2003) Retrieved on March 4, 2010.
* ↑ IMDb: Ninja (2009) – Full cast and crew Retrieved on March 4, 2010.
# Gai Popil·li Lenat (cònsol)

Gai Popil·li Lenat (llatí: Gaius Popillius P. f. P. n. Laenas) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Era germà de Marc Popil·li Lenat, cònsol el 173 aC. Formava part de la gens Popíl·lia i era de la família dels Popil·li Lenat.
Va ser elegit cònsol el 172 aC l'any següent que son germà, quan aquest va tractar els lígurs de forma ignominiosa. Va donar suport a l'actuació del seu germà i va impedir el seu càstig. Va ser el primer plebeu que va tenir per col·lega al consolat a un altre plebeu, Publi Eli Lígur. Després del seu any de consolat va servir com a legat a Grècia.
Va ser enviat com a ambaixador davant el rei selèucida Antíoc IV Epífanes, quan el rei marxava ja amb el seu exèrcit contra Alexandria, al que va advertir de no fer la guerra a Egipte i li va transmetre una carta del senat en aquest sentit, que el rei va prometre prendre en consideració. Llavors Popil·li va traçar un cercle entorn del rei i el va comminar a no travessar aquest cercle sense prendre una decisió. Aquest gest d'audàcia va espantar el rei, que va haver d'acceptar immediatament la imposició romana.
Va ser cònsol per segona vegada l'any 158 aC juntament amb Marc Emili Lèpid.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 708.
# Fundació Wikimedia v. NSA

Fundació Wikimedia v. NSA és el nom de la demanda presentada per la Unió Americana per les Llibertats Civils (ACLU) en representació de la Fundació Wikimedia i altres organitzacions contra l'Agència de Seguretat Nacional (NSA), el Departament de Justícia dels Estats Units i altres individuals, al·legant vigilància massiva d'usuaris de la Viquipèdia duta a terme per la NSA. El cas denuncia que la vigilància a contracorrent atempta contra la Primera esmena de la Constitució dels Estats Units, que protegeix la llibertat d'expressió, i la Quarta esmena, que prohibeix perquisicions i cerques arbitràries.
Els demandants són els següents: la Fundació Wikimedia, Amnistia Internacional dels EUA, PEN American Center, The Nation, Human Rights Watch, l'Associació Nacional d'Advocats de Defensa Criminal, Global Fund for Women i Washington Office on Latin America.
La vigilància a contracorrent fou revelada per primera vegada per Edward Snowden, un exanalista de la NSA. Una demanda anterior de l'ACLU, Clapper v. Amnistia Internacional dels EUA, no va prosperar per manca de locus standi, però Wikimedia i l'ACLU creuen que la seva nova demanda serà exitosa perquè una de les revelacions de Snowden incloïa una transparència classificada de l'NSA que es referia específicament a la Viquipèdia. L'advocat de l'ACLU Patrick Toomey denotà que la demanda és particularment rellevant, ja que els demandants processen «centenars de miliards de comunicacions internacionals cada any».

## Referències

* ↑ «Wikimedia v. NSA: Challenge to Mass Surveillance Under the FISA Amendments Act» (en anglès). Unió Americana per les Llibertats Civils.
* ↑ Paulson, Michelle. «Wikimedia v. NSA: Wikimedia Foundation files suit against NSA to challenge upstream mass surveillance» (en anglès). Fundació Wikimedia. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ Wales, Jimmy; Lila Tretikov. «Prou d'espiar els usuaris de Wikipedia». Ara. [Consulta: 11 març 2015].
* 1 2 Reuters. «ACLU, Wikimedia file lawsuit challenging NSA mass surveillance» (en anglès). Reuters, 10-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-03-10. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Wikimedia Sues NSA Over Mass Surveillance» (en anglès). TechCrunch, 10-03-2015 [Consulta: 11 març 2015].
* ↑ «Wikimedia vs NSA: ACLU Files Lawsuit to End Spy Agency's 'Upstream Surveillance'» (en anglès). Billboard.
* ↑ «Wikimedia sues NSA, DOJ over mass surveillance» (en anglès). Politico, 10-03-2015 [Consulta: 11 març 2015].
* ↑ «Wikipedia feels 'targeted' by NSA, co-founder says» (en anglès). Reuters. Arxivat de l'original el 2015-03-13. [Consulta: 16 març 2015].

## Vegeu també

* Edward Snowden

## Enllaços externs

* Text de la querella a ACLU (anglès)
* PMF Wikimedia v. NSA (anglès)
* Prou d'espiar els usuaris de Wikipedia, article de Jimmy Wales i Lila Tretikov originalment publicat al New York Times i traduït per l'Ara (català)
* Why Are We Interested in HTTP? (transparència classificada de l'NSA revelada per Edward Snowden que suggereix que la Viquipèdia és un objectiu de vigilància) (anglès)
# Funció de transferència de bucle tancat

En la teoria del control, una funció de transferència de bucle tancat és una funció matemàtica que descriu el resultat net dels efectes d'un bucle de control de retroalimentació sobre el senyal d'entrada a la planta sota control.

## Visió general

La funció de transferència de bucle tancat es mesura a la sortida. El senyal de sortida es pot calcular a partir de la funció de transferència de bucle tancat i el senyal d'entrada. Els senyals poden ser formes d'ona, imatges o altres tipus de flux de dades.
A la figura es mostra un exemple de funció de transferència de bucle tancat.
El node sumador i els blocs G(s) i H(s) es poden combinar en un sol bloc, que tindria la següent funció de transferència:
${\dfrac {Y(s)}{X(s)}}={\dfrac {G(s)}{1+G(s)H(s)}}$
$G(s)$ s'anomena funció de transferència anticipada, $H(s)$ s'anomena funció de transferència de retroalimentació i el seu producte $G(s)H(s)$ s'anomena funció de transferència de bucle obert.

## Derivació

Es definineix un senyal intermedi Z (també conegut com a senyal d'error) que es mostra de la següent manera:
Amb aquesta figura s'escriu:
$Y(s)=G(s)Z(s)$
$Z(s)=X(s)-H(s)Y(s)$
Ara, calconnectar la segona equació a la primera per eliminar Z(s):
$Y(s)=G(s)[X(s)-H(s)Y(s)]$
Moure tots els termes amb Y(s) al costat esquerre i mantenir el terme amb X(s) al costat dret:
$Y(s)+G(s)H(s)Y(s)=G(s)X(s)$
Per tant,
$Y(s)(1+G(s)H(s))=G(s)X(s)$
$\Rightarrow {\dfrac {Y(s)}{X(s)}}={\dfrac {G(s)}{1+G(s)H(s)}}$

## Referències

* ↑ «14.4: Transfer Function of a Single Closed Loop» (en anglès). https://eng.libretexts.org,+30-01-2019.+[Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ Storr, Wayne. «Closed-loop System and Closed-loop Control Systems» (en anglès). https://www.electronics-tutorials.ws,+30-08-2013.+[Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ «1.2: The Closed-loop Gain of an Operational Amplifier» (en anglès). https://eng.libretexts.org,+01-08-2021.+[Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ carakenio73. «Open loop and closed loop transfer function – examples» (en castellà). https://dademuch.com,+09-08-2020.+[Consulta: 9 agost 2023].
# Ongeluluul

Ongeluluul ("lloc on es xiuxiueja" en palauès) és una plataforma històrica construïda amb pedra basàltica a Melekeok, una comunitat de Babeldaob, l'illa més gran de la nació insular de la República de Palau.
Es troba a l'antic poble de Melekok, a uns 100 metres des de la caseta de vaixells a la riba. Està separat de la carretera principal per un petit rierol. La plataforma mesura uns 6 x 6 metres, i originalment es va fer amb pedres similars a les llambordes, tot i que es trobava en estat deteriorat quan es va examinar el 1976. El lloc té una importància històrica local com a lloc on van tenir lloc importants reunions secretes de líders locals, i és un tipus d'indret on es concentren altres grans comunitats de Palau. Aquesta plataforma es va erigir el 1750 i va ser el lloc de dos tractats de pau significatius en la història de Palau: un el 1793 i l'altre el 1870. Aquest darrer tractat de pau va marcar la fi de la guerra organitzada entre els clans de Palau.
El lloc on es troba la plataforma va ser inclòs al Registre Nacional de Llocs Històrics dels Estats Units l'any 1976, una època en què Palau formava part del Territori Fiduciari de les Illes del Pacífic administrat pels Estats Units.

## Referències

* ↑ Inventory of Cultural and Historical Sites and Collection of Oral History in Ngiual and Ngarchelong States: Collection of oral history (en anglès). Bureau of Arts and Culture, Historic Preservation Office, Ministry of Community and Cultural Affairs, 2001, p. 19.
* ↑ Titchenal, Paul; Drolet, Robert; Pantaleo, Jeffrey. Ngiwal: Archaeological Data Recovery and Monitoring in a Rural Village on Babeldaob in the Republic of Palau (en anglès). Garcia and Associates, 1998, p. 20.
* ↑ NRHP nomination for Ongeluluul». National Park Service. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ Service, United States Heritage Conservation and Recreation. The National Register of Historic Places (en anglès). U.S. Department of the Interior, National Park Service., p. 521.
* ↑ «National Register Information System». National Register of Historic Places. Servei de Parcs Nacionals, 09-07-2010.
# Tirà diademat de Jelski

El tirà diademat de Jelski (Silvicultrix jelskii) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants brollades dels Andes del sud-oest de l'Equador i oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat de Jelski». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Pomacentrus trichourus

Pomacentrus trichourus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comunitat de comunes Loire-Divatte

La Comunitat de comunes Loire-Divatte (en bretó Kumuniezh-kumunioù Liger-Diwazh) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament del Loira Atlàntic a la regió País del Loira però a la Bretanya històrica. Té una extensió de 147,91 kilòmetres quadrats i una població de 24.367 habitants (2010).

## Composició

Agrupa 6 comunes :
* Barbechat
* Campbon
* Le Landreau
* Le Loroux-Bottereau
* La Remaudière
* Saint-Julien-de-Concelles

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Loira Atlàntic

## Enllaços externs

* Comunitat de comunes Loire-Divatte Arxivat 2014-04-06 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Sorbus

Sorbus és un gènere de plantes amb flor. Compta amb unes 100–200 espècies d'arbres i arbusts en la subfamília Maloideae. Éls noms populars de les espècies d'aquest gènere són: server o moixera.

## Taxonomia

Als Països Catalans apareixen les següents espècies: Sorbus domestica, S.aucuparia, S. aria S. chamaespilus i S. torminalis.
A causa del fenomen de l'apomixi el nombre d'espècies existents és molt discutit. Hi ha híbrids molt corrents, puix que l'apomixi resulta en autofertilitat sense pol·linització i amb llavors que són clons això ha donat lloc a nombroses microespècies apomíctiques. En sentit ampli el gènere està dividit en dos subgèneres principals i tres o quatre petits subgenères:
* Sorbus subgènere Sorbus (gènere Sorbus sensu stricto), amb fulles compostes normalment sense pilositat; els carpels del fruit no fusionats; espècie tipus Sorbus aucuparia (Moixera de guilla). Distribució: Hemisferi nord temperada freda. (Gènere Sorbus s.s.)
* Sorbus subgènere Aria (gènere Aria), amb fulles simples normalment pilositat blanca al revers; carpels del fruit no fusionats; espècie tipus Sorbus aria (Moixera vera). Distribució: Europa i Àsia temperada.
** Sorbus subgènere Micromeles (gènere Aria), en unes poques espècies d'Àsia (per exemple Sorbus alnifolia, amb fulles estretes. Distribució: Nord-est temperat d'Àsia.
* Sorbus subgènere Cormus (gènere Cormus), similar al subgènere Sorbus, però amb la diferència dels carpels fusionats en el fruit; una sola espècie, Sorbus domestica (Servera). Distribució: Magrib, Europa temperada càlida, oest d'Àsia.
* Sorbus subgènere Torminaria (gènere Torminalis), amb fulles semblants als aurons (Acer); carpels del fruit no fusionats; només una espècie, Sorbus torminalis (Moixera de pastor). Distribució: Europa temperada Magrib i Caucas.
* Sorbus subgènere Chamaemespilus (gènere Chamaemespilus), un arbust Sorbus chamaemespilus amb fulles simples i flors roses. Distribució: muntanyes del sud d'Europa.

## Referències

* ↑ Vallès (dir.), Joan; Veny, Joan; Vigo, Josep; Bonet, M. Àngels; Julià, M. Antònia. Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. Barcelona: Edicions Universitat Barcelona, 2014-09-19, p. 1047-1048. ISBN 978-84-475-3855-3.
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Bibliografia

* Price, D.T. «One-way introgressive hybridisation between Sorbus aria and S. torminalis (Rosaceae) in southern Britain» (pdf) (en anglès). Watsonia, 26, 2007.
# Montcourt

Montcourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2018 tenia 54 habitants, una pèrdua de vint habitants des de 2007.

## Demografia

El 2007 Hi havia 32 famílies, de les quals dotze eren unipersonals. Havia 43 habitatges, 30 habitatges principals, 11 segones residències i desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, de les quals 29 eren actives. Hi havia una fusteria i tres d'empreses de comerç i reparació d'automòbils. L'any 2000 a Montcourt hi havia quatre explotacions agrícoles que conreaven un total de 256 hectàrees.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Minija

El Minija (pronunciació: Míniya; en alemany Minge) és un riu que flueix pel territori de la Lituània occidental. Neix al petit llac Sydelkis que es troba a 14 km de Telšiai. Quan el riu flueix fora del llac Sydelkis se l'anomena Mava, entre el llac Ilgis i el Pluotinalis - Kliurkė i és després del llac Didovo que ja obté el nom Minija.
Flueix pels llacs Ilgis, Pluotinalis, Didovas, i els pobles de Gargždai i Priekulė abans d'arribar al distributari d'Atmata de delta del Nemunas.
El 1873 un canal, anomenat "Canal Vilhelmo" va ser construït per a connectar el Minija directament amb el port de Klaipėda.

## Afluents

* Esquerra: Pala, Alantas, Žvelsa, Agluona, Veiviržas, Tenenys
* Dreta: Sausdaravas, babrungas, Mišupė, Salnatas
# Minimal 21

Minimal 21 és un projecte que va néixer el 2005 liderat per la cantant i lletrista Núria Tamayo i el productor de l'òrbita electrònica Oriol Codina.

## Discografia

* L'habitació del fons (2010)
* El fil d'Ariadna (2012)

## Referències

* ↑ «Minimal 21 publica el videoclip del seu segon disc 'El fil d'Ariadna'». Crònica.cat, 21-11-2012. Arxivat de l'original el 2012-11-14. [Consulta: 6 octubre 2012].
* ↑ «El nou disc de Minimal 21 es dirà 'El fil d'Ariadna'». Enderrock, 29-11-2011. [Consulta: 6 octubre 2012].
# Molenbeek

«Molenbeek» té aquests significats:
Nom compost del prefix Molen (molí) i beek (rec, rierol).
* Sint-Jans-Molenbeek o Molenbeek-Saint-Jean, municipi de la Regió de Brussel·les-Capital (Bèlgica)
* Molenbeek (Membruggen), afluent del Dèmer que neix a Klein Membruggen a la província de Limburg (Bèlgica)
* Racing White Daring Molenbeek (RWD Molenbeek), club de futbol de Bèlgica a la municipalitat de Molenbeek, Brussel·les
* Football Club Molenbeek Brussels Strombeek, equip de futbol belga de la ciutat de Brussel·les
# Milà-Sanremo 2009

La Milà-Sanremo 2009 fou l'edició número 100 d'aquesta clàssica ciclista de primavera, un dels 5 monuments ciclistes.
Es disputà el dissabte 21 de març de 2009 i el seu vencedor fou el britànic Mark Cavendish (Columbia -High Road), qui es va imposar a l'esprint final a l'alemany Heinrich Haussler (Cérvelo TestTeam) després de 298 quilòmetres de recorregut. El noruec Thor Hushovd (Cérvelo TestTeam) va encapçalar el gran grup, que contenia la resta d'aspirants al triomf i que va creuar la línia d'arribada només dos segons després del guanyador.
Era el primer cop que Mark Cavendish disputava la prova, motiu pel qual s'havia exclòs del grup de favorits; però fou capaç de seguir l'atac de Haussler i d'avançar-lo a l'esprint final, succeint Fabian Cancellera al palmarès de la prova.
En aquesta edició hi hagué nombroses baixes de darrera hora entre els favorits. L'espanyol Óscar Freire no pogué prendre-hi part per culpa de les lesions sofertes en una caiguda durant la darrera edició de la Volta a Califòrnia. Tampoc no hi foren presents Fränk Schleck, Alessandro Ballan, el vigent campió del món, ni Fabian Cancellara (vencedor de l'edició precedent).
Per contra, la cursa suposà el retorn a la competició a Europa de Lance Armstrong, qui finalitzà 125è la prova, arribant a més de 8 minuts del vencedor.

## Classificació final

Hi ha 197 ciclistes inscrits, 162 dels quals acabaren la cursa

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa

## Referències

{{referències (italià)
* 1 2 esport3. «Mark Cavendish guanya a l'esprint l'edició número 100 de la Milà-San Remo», 21-03-2009. [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ esport3. «Lance Armstrong torna a la competició oficial en l'etapa pròleg del Tour Down Under», 18-01-2009. [Consulta: 10 febrer 2024].
# Milà-Sanremo 2004

La cursa ciclista Milà-Sanremo 2004 es disputà el dissabte 20 de març i fou guanyada a l'esprint pel ciclista espanyol Óscar Freire. L'arribada fou molt ajustada amb l'alemany Erik Zabel, el qual, pensant que havia guanyat la carrera, aixecà els braços per celebrar el triomf, però Freire l'acabà superant a la mateixa línia d'arribada, tot adjudicant-se la victòria.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Óscar Freire | Rabobank | 7h 11' 23" |
| 2 | Erik Zabel | T-Mobile Team | m. t. |
| 3 | Stuart O'Grady | Cofidis | m. t. |
| 4 | Alessandro Petacchi | Fassa Bortolo | m. t. |
| 5 | Max van Heeswijk | US Postal | m. t. |
| 6 | Igor Astarloa | Cofidis | m. t. |
| 7 | Romāns Vainšteins | Lampre | m. t. |
| 8 | Paolo Bettini | Quick Step-Davitamon | m. t. |
| 9 | Miguel Ángel Martín Perdiguero | Saunier Duval-Prodir | m. t. |
| 10 | Peter Van Petegem | Lotto-Domo | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats a cyclingbase.com Arxivat 2010-11-04 a Wayback Machine.