OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reportaje

Reportaje és una pel·lícula mexicana del 1953. La pel·lícula va reunir un extraordinari elenc conjunt de les estrelles més importants de l'Època d'Or del cinema mexicà i es va celebrar amb finalitats benèfiques per a l'A.N.D.A (Asociación Nacional de Actores) de Mèxic.
La pel·lícula està dividida en 6 capítols al voltant d'una història principal. Es va estrenar en una presentació especial al 7è Festival Internacional de Cinema de Canes de 1954.

## Trama

El propietari d'un diari vol trobar les notícies més importants de la nit de Cap d'Any. Per això, decideix enviar els seus principals periodistes a punts estratègics de la Ciutat de Mèxic.

### Capítol 1: El Hospital

Un dels periodistes arriba a l'hospital i troba la seva dona a punt de donar a llum. En entrar a l'hospital, és testimoni d'una sèrie de casos peculiars.

#### Repartiment

* Roberto Cañedo
* María Elena Marqués
* Columba Domínguez
* Carmen Montejo
* Esther Fernández
* Ernesto Alonso
* Miroslava
* Miguel Torrúco
* Julio Villarreal
* Amanda del Llano
* Ramón Gay

### Capítol 2: La comisaría de policía

El cap d'una comissaria es veu obligat a fer front a diversos casos còmics que impliquen personatges força peculiars.

#### Repartiment

* Carlos López Moctezuma
* "Clavillazo"
* Tin Tan
* Marcelo Chávez
* Meche Barba
* Irma Torres
* Wolf Rubinskis

### Capítol 3: La casa de un hombre rico

El periodista es presenta a una festa organitzada per un dels homes més rics de la ciutat, que està a punt de proposar una proposta a la seva promesa. Tanmateix, un malestar sobtat fa evident que no li queda gaire temps.

#### Repartiment

* Pedro Infante
* Carmen Sevilla
* Domingo Soler
* Carmelita González
* Armando Silvestre
* Manolo Fábregas

### Capítol 4: El centro de espectáculos

Diverses estrelles que intenten avançar en un centre d'espectacles. Enmig de l'actuació, un home ric és xantatge per dos peculiars lladres.

#### Repartiment

* Libertad Lamarque
* Pedro Vargas
* Lola Flores
* Andres Soler
* Fernando Soler
* Pedro Lopez Lagar
* Joaquín Pardavé
* Luis Aldás

### Capítol 5: El divorcio

El propietari del Daily torna a casa, on la seva bella dona demana el divorci. La parella comença a recordar detalls dels seus anys feliços.

#### Repartiment

* Dolores del Río
* Arturo de Córdova

### Capítol 6: El hotel

En una habitació d'hotel, un parell de joves estrelles es barallen: l'home (un cantant) no vol aixecar-se al llit. Per sorpresa seva, apareix una dona especialment bella.

#### Repartiment

* María Félix
* Jorge Negrete

## Referències

* ↑ Reportaje a cinema22
# Nephila

Nephila és un gènere d'aranyes araneomorfs de la subfamília dels nefilins (Nephilinae), dins la família dels araneids (Araneidae). Va sé ubicada en els Araneidae per Wunderlich el 2004; fou transferida dels Tetragnathidae als Nephilidae per Kuntner l'any 2006; finalment, fou traslladada dels Nephilidae als Araneidae per Dimitrov et al. el 2017.

## Descripció

Són conegudes com a aranyes de seda d'or a causa del color de la seda que produeixen. Els fils de rosca de la seva teranyina brillen com l'or a la llum del sol. El mascle és prop d'1/5 de la grandària de l'aranya femenina. Les aranyes de seda d'or exhibeixen comportament molt interessant. Amb freqüència, la femella reconstrueix la meitat de la seva tela cada matí. Teixeix els elements radials, després es teixeixen els elements circulars. Quan ha acabat de teixir, torna i completa els esvorancs. A més, les aranyes joves mostren un moviment vibratori quan són aguaitades per un depredador.
Es troba a Indonèsia des de Java cap a l'est, Papua Nova Guinea, Austràlia, el nord de Nova Zelanda i Nova Caledònia.
També es poden trobar des d’Amèrica del Nord fins a Xile, adaptant-se a una gran varietat de climes; són considerades aranyes anuals perquè solen morir després de la còpula.
L'espècie Nephila maculata es troba en la majoria dels països del món, posseeix la teranyina coneguda més resistent, tant que a Indonèsia s'utilitza en l'elaboració de peces de vestir. A més conté propietats coagulants ajudant a la curació de ferides.

## Referències

* ↑ Leach, W. E. (1815). Zoological Miscellany; being Descriptions of New and Interesting Animals. London, 2, 1-154 (Araneae, pp. 131-134).
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Nephila Leach, 1815 en la família Araneidae +base de dades
* ↑ Wunderlich, J. (2004g). Fossil taxa of the family Araneidae (Araneae) inclusively Nephilinae in Baltic and Dominican amber, with the description of a new extant subfamily and notes on selected extant taxa. Beiträge zur Araneologie 3: 956-997. (p. 960)
* ↑ Kuntner, M. (2006). Phylogenetic systematics of the Gondwanan nephilid spider lineage Clitaetrinae (Araneae, Nephilidae). Zoologica Scripta 35: 19-62 (p. 24)
* ↑ Dimitrov, D., Benavides, L. R., Arnedo, M. A., Giribet, G., Griswold, C. E., Scharff, N. & Hormiga, G. (2017). Rounding up the usual suspects: a standard target-gene approach for resolving the interfamilial phylogenetic relationships of ecribellate orb-weaving spiders with a new family-rank classification (Araneae, Araneoidea). Cladistics 33(3): 221-250 & Suppl. doi:10.1111/cla.12165 (p. 245).
# Cantó de Pont del Chastèl

El cantó de Pont del Chastèl és un cantó francès del departament del Puèi Domat, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inclòs en el districte de Clermont-Ferrand, té 5 municipis i el cap cantonal és Pont del Chastèl.

## Municipis

* Dallet
* Lempdes
* Lussat
* Les Martres-d'Artière
* Pont del Chastèl

## Vegeu també

* Cantons del Puèi Domat
# Eminescu (cràter)

Eminescu és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 129 km de diàmetre. Porta el nom del poeta romanès Mihai Eminescu (1850-1889), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2008.
Com que hi ha molt pocs cràters superposats posteriors sobre ell, Eminescu sembla un cràter jove format fa aproximadament mil milions d'anys. Té una morfologia de transició entre les conques d'impacte més complexes, com el cràter Raditladi, i els cràters més simples amb un pic al centre.
Les ejeccions de l'impacte i les cadenes de cràters secundaris s'estenen fins a un radi des de la vora del cràter. No hi ha raigs clars o foscos, amb una vora del cràter de major en alçada que les planes circumdants del cràter. Les parets del cràter estan erosionades, formant diferents blocs de material. El sòl del cràter es compon d'estructures complexes, incloent dipòsits d'ejecció, masses foses d'impacte i possiblement unitats col·locades pel vulcanisme efusiu.
Els pics centrals blavosos brillants dins del cràter estan disposats en un patró circular que forma un pic anul·lar. Els pics exhibeixen característiques de color inusuals similars als dipòsits de sòl del cràter brillants (BCFD) vist en altres cràters a Mercuri. El sòl del cràter tant dins i fora del pic anul·lar està cobert per planes llises fosques, que apareixen al voltant seu. Aquestes planes són probablement d'origen volcànic. Més lluny del pic anul·lar, prop de les parets del cràter, hi ha zones cobertes per un material brillant. Es subdivideixen en planes llises brillants a la cantonada nord-est d' Eminescu, i clapejades i terreny irregular en un altre lloc. Les unitats lluminoses poden ser fosses d'impacte.

## Referències

* ↑ «Eminescu». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 4 juny 2017].
* 1 2 «PIA10610: Now Introducing: Eminescu». NASA, 17-04-2008. [Consulta: 17 juliol 2010].
* 1 2 3 Schon, S.C.; Head, J.W.; Prockter, L.M.; MESSENGER Science Team «Eminescu and the transition to peak-ring basins on Mercury». 41st Lunar and Planetary Science Conference, 2010, pàg. 1263. Bibcode: 2010LPI....41.1263S.

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Canutulachama

Canutulachama, o Canutulahina, és un rei llegendari dels pictes que hauria governat durant el segle iv.
Segons les diverses versions de la llista de reis de la Crònica picta li donen a Canutulachma un regnat de 3 o 4 anys entre els reis Vipoig i Uuradech; també li atorguen un regnat de 6 anys entre Fiacua albus i Dornornauch. Per la seva banda, Joan de Fordun li dona un regnat de 6 anys entre Chalag amfrud i Dornornauch. Segons Kenneth Jackson Canutulachma no és un nom cèltic, mentre que H.M. Chadwick estima que es tracta del mateix nom que Catainlacach, aquest sí d'arrel celta.

## Referències

* ↑ Crònica picta (en gaèlic i anglès). Edimburg: H. M. General register house, 1867, p. 6.
* ↑ Calise, 2002, p. 194.

## Bobliografia

* Ashley, Mike. British Kings & Queens (llibre) (en anglès). Londres: Robinson, 1998 (Mammoth Books). ISBN 1841190969. «Talorc mac Achiuir»
* Calise, J. M. P.. Pictish Sourcebook, Documents of Medieval Legend and Dark Age History (llibre). Londres: Greenwood Press, 2002. ISBN 0313322953.
* Chadwick, Hector Munro. Early Scotland: The Picts, the Scots and the Welsh of Southern Scotland (llibre). Cambridge: Cambridge University Press, 1949. ISBN 9781107693913.
# David López

«David López» té aquests significats:
* David López García (1981-), ciclista basc
* David López López, dibuixant de còmics espanyol
* David López Moreno (1982-), futbolista espanyol
* David López i Silva (1989-), futbolista català
* David López-Zubero Purcell (1959-), nedador hispano-estatunidenc
# Jean-Baptiste Labat

* Per a altres significats, vegeu «Jean-Baptiste Labat (musicòleg)».
Jean-Baptiste Labat - de vegades anomenat simplement, Père Labat - (París, 1663 – 6 de gener de 1738) va ser un clergue, botànic i matemàtic francès. Ajudà el botànic Charles Plumier. Els seus llibres van ser molt venuts als futurs Estats Units com Nouveau Voyage aux isles Françoises de l'Amérique (6 vols., Paris, 1722; i Voyage du Chevalier Demarchais en Guinee, iles voisines, et a Cayenne, fait en 1725, 1726, et 1727 (4 vols., Paris, 1730). Sobre l'Àfrica publicà Nouvelle relation de l'Afrique occidentale (Paris, 1728) i Relation historique de l'Ethiopie occidentale (Congo, Angola, Matamba Pare Cavazzi, Cap. (Paris, 1732). El gènere de la família Sapotaceae Labatia va ser descrit el 1788 i va rebre el nom de Labat.
Entrà en l'orde dels dominics als 20 anys. Va ser missioner durant molts anys i predicà en diverses esglésies de França.
El 1693, va rebre permís dels seus superiors per viatjar a les Índies Occidentals, que aleshores estaven sota el domini francès. El 29 de gener de 1694, va arribar Martinica on assistí una parròquia a Macouba. A Martinica, Labat va idear mètodes d'obtenció de sucre que van durar molts anys.
El 1696 viatjà a Guadalupe, i va ser nomenat procurador-general de tots els convents dominics de les Antilles (Procureur syndic des îles d'Amérique) fins a la seva tornada a Martinica.
Com a enginyer visità les Antilles des de Grenada a la Hispaniola. A Labat li va desagradar l'esclavisme.
Tanmateix, Labat com a propietari de la finca de Fonds-Saint-Jacques de Martinica va modernitzar la indústria del sucre però utilitzant esclaus. Fonds-Saint-Jacques va ser considerat durant molt de temps com un model a imitar. A Martinica, la memòria de Labat es conserva en el vocabulari: La Tour du père Labat ("molí de vent"); les chaudières Père Labat ("les calderes de Père Labat") o l'estàndard de destil·lació conegut com a type Père Labat.
Durant l'atac britànic a l'illa de 1704, defensà Guadalupe comandant una bateria de canons.
L'any 1706, Labat tornà a Europa. Va estar diversos anys a Bolonya i després a Roma, per acabar establint-se a París el 1716.

## Referències

* ↑ «''Nouveau Voyage aux Isles de l'Amérique'', Vol. II». Sacred-texts.com. [Consulta: 25 juliol 2012].
* ↑ Aurélia Montel, Le Père Labat viendra te prendre… (Paris: Maisonneuve et Larose, 1996), 37
* ↑ «Suzanne C. Toczyski, Navigating the Sea of Alterity: Jean-Baptiste Labat’s Nouveau Voyage aux îles». [Consulta: 25 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Wood Anatomy of the Neotropical Sapotaceae XXVIII. Labatia Arxivat 2005-05-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Jean-Baptiste Labat per Ignatius Smith (anglès)
# Reportajes Canal +: Jon Sistiaga

Reportajes Canal +: Jon Sistiaga va ser un programa televisiu dins de la categoria reportatge/documental emès de manera irregular durant l'any per Canal+. El primer programa es va emetre el 16 de juny de 2011.
Fou un programa de reportatges presentat per Jon Sistiaga en el qual l'espectador comparteix amb el periodista tota la seva recerca en diferents punts del planeta.

## Referències

* ↑ Jon Sistiaga: «¡Claro que asumimos riesgos!», Diario Sur, 16 de juny de 2011
* ↑ El horror, según Jon Sistiaga, El País, 8 de juny de 2011
* ↑ Jon Sistiaga con los hijos del diablo, El País, 16 de setembre de 2011
* ↑ El periodista Jon Sistiaga muestra la crisis de Somalia en Canal+ 1, La Información, 15 de novembre de 2011
* ↑ Jon Sistiaga presenta en Bilbao su último reportaje, 'A lomos de la Bestia', El País, 14 de març de 2012
* ↑ Mafia y navajas en las gradas, El País, 18 de juny de 2012
* ↑ Caminando entre bombas en Afganistán, El País, 19 d'octubre de 2012
* ↑ Jon Sistiaga se adentra en la central nuclear de Chernóbil, Europa Press, 20 de gener de 2013
* ↑ Caza al homosexual, El País, 17 d'abril de 2013
* ↑ Una mirada al racismo y la violencia en el interior de los Estados Unidos, El País, 8 d'octubre de 2013
* ↑ Jon Sistiaga vuelve a Canal + con 'India, no es país para mujeres', Diario de Mallorca, 17 de febrer de 2014
* ↑ Jon Sistiaga recuerda la barbarie del genocidio en Ruanda 20 años después, Europa Press, 3 de juny de 2014
* ↑ Donde matar sale barato, El País, 9 de desembre de 2014
* ↑ "Colmillos de sangre" el negocio que mata miles de elefantes al año, en Reportajes Canal+, mundoplus.tv
* ↑ Kukuxumusu y el periodista Jon Sistiaga, en los territorios ocupados de Palestina, palestinalibre.org

## Enllaços externs

* Reportatges de Jon Sistiaga a documaniatv.com
# Nephi

Nephi és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 4.733 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nephi tenia 4.733 habitants, 1.430 habitatges, i 1.149 famílies. La densitat de població era de 438,2 habitants per km².
Dels 1.430 habitatges en un 50,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,1% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 19,6% no eren unitats familiars. En el 18,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,8% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 16,9% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.918 $ i la renda mediana per família de 43.327 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.792 $ mentre que les dones 21.027 $. La renda per capita de la població era de 13.154 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nephi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nephi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cantó de Pontault-Combault

El cantó de Pontault-Combault és una divisió administrativa francesa del departament del Sena i Marne, situat al districte de Torcy. Des del 2015 té 3 municipis i el cap és Pontault-Combault.

## Municipis

* Émerainville
* Pontault-Combault
* Roissy-en-Brie

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1992-1998 | Jean-Pierre Cognat | RPR |
| 1998-2015 | Monique Delessard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | 9.282 | 16.761 | 19.037 | 26.804 | 32.956 | 35.561 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Eminence (Missouri)

Eminence és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 548 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eminence tenia 548 habitants, 256 habitatges, i 142 famílies. La densitat de població era de 111,9 habitants per km².
Dels 256 habitatges en un 19,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 44,5% no eren unitats familiars. En el 41,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
Entorn del 23,8% de les famílies i el 31,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eminence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eminence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari
# Cantó de les Santes Maries de la Mar

El cantó de les Santes Maries de la Mar era un cantó francès del departament de les Boques del Roine, situat al districte d'Arle, vigent fins a l'any 2015. Comptaba amb l'únic municipi de les Santes Maries de la Mar.

## Municipis

* les Santes Maries de la Mar

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | Roger Delagnes | SFIO, després PS |
| 1976-1994 | Hubert Manaud | PS |
| 1994- | Roland Chassain | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Frontera entre Rússia i els Estats Units

La frontera entre Rússia i els Estats Units es la frontera íntegrament marítima separa l'estat estatunidenc d'Alaska de l'extrem oriental de Sibèria (Districte autònom de Txukotka i Krai de Kamtxatka) en una línia traçada per conveni que discorre de nord a sud des de l'oceà Àrtic cap al sud, al llarg del mar dels Txuktxis, l'estret de Bering i el mar de Bering.
El seu traçat va ser establert en el tractat signat en Washington el 30 de març de 1867, pel qual l'Imperi Rus va vendre Alaska als Estats Units. Posteriorment, la Unió Soviètica i els EUA van renovar el tractat que assenyalava la frontera mitjançant l'Acord sobre la frontera marítima soviètic-estatunidenc, signat a la mateixa ciutat l'1 de juny de 1990.

## Referències

* ↑ Tractat de 30 de març de 1867 (18 de març segons el calendari julià, encara en vigor a Rússia en aquesta data).
* ↑ Acord de l'1 de juny de 1990.
# Rhinobatos zanzibarensis

Rhinobatos zanzibarensis és un peix de la família dels rinobàtids i de l'ordre dels rajiformes present a les costes de Zanzíbar (Tanzània).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Canutillo

Canutillo és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 tenia 5.497 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Canutillo tenia 5.129 habitants, 1.479 habitatges, i 1.248 famílies. La densitat de població era de 653,6 habitants per km².
Dels 1.479 habitatges en un 48,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 17,2% dones solteres, i en un 15,6% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,5% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 8,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.869$ i la renda mediana per família de 22.458$. Els homes tenien una renda mediana de 16.985$ mentre que les dones 14.712$. La renda per capita de la població era de 7.655$. Aproximadament el 31,9% de les famílies i el 36,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Canutillo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Canutillo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Enric II

Enric II és el nom dels següents personatges:
* Enric II de Baviera, pare d'Enric II del Sacre Imperi Romanogermànic, (955-976)
* Enric II del Sacre Imperi Romanogermànic, (973 - 1024)
* Enric II de Stade, (1102 - 1128) comte de Stade i marcgravi de la Marca del Nord
* Enric II de Leez, (? - 1164) príncep-bisbe del principat de Lieja
* Enric II d'Anglaterra, Enric Courtmanteau o Enric Plantagenet (1133– 1189) rei d'Angleterra.
* Enric II el Jove Plantagenet, (1155 - 1183) segon dels cinc fills d'Enric II d'Anglaterra.
* Enric II de Brabant, (1207–1248), duc de Brabant (1235–1248)
* Enric II de Xipre, (1270–1324), rei de Xipre (1285–1306 i 1310–1324)
* Enric II (comte de Rodés), (? - 1303). Vegeu Comtat de Rodés
* Enric II de Castella, el de les Mercès (1333 - 1379) rei de Castella i Lleó (1369-1379)
* Enric II d'Empúries, l'infant Fortuna (1445 - 1522) comte d'Empúries (1458-1522)
* Enric II de Navarra, (1513 - 1555), rei de Navarra.
* Enric II de França, (1519 - 1559) rei de França (1547-1559).
* Enric II de Borbó-Condé, (1588 - 1646)
# Cantó de lo Puget de Tenier

El cantó de Lo Puget Tenier és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Niça. Té 9 municipis i el cap és Lo Puget Tenier.

## Municipis

* Aus Cròs
* Auvara
* La Crotz de Rodola
* La Pena
* Lo Puget Rostanh
* Lo Puget Tenier
* Rigaud
* Sant Antonin
* Sant Leugier

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1955-1979 | Marcel Isnardy | -- |
| 1979-1992 | Jean-Pierre Astier | PCF |
| 1992- | Robert Velay | RPR |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 2.386 | 2.888 |