OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria Campbell

Maria Campbell (1940) és una escriptora, dramaturga, cineasta, professora i activista nascuda al Canadà.
És autora del llibre Mestissa (Club Editor, 2020), originalment publicat al 1973 i considerat com una obra clau pel renaixement de la literatura indígena al Canadà. Ha escrit contes per a nens métis, obres de teatre i guions per a pel·lícules, entre elles Red Dress (1978), un curt de Michael Scott inspirat en la seva autobiografia. La seva obra de teatre Flight va ser la primera producció aborigen estrenada al Canadà. Campbell ha treballat sempre enllaçant formes diverses d'art modern amb les tradicions aborígens i mestisses. Durant la seva carrera ha estat mentora de molts artistes aborígens i ha treballat amb joves en teatre comunitari. S'ha encarregat de traduir la narrativa oral cree a l'anglès, i ha fet recerca sobre història métis i tradicions orals a les universitats de Saskatchewan, Manitoba i Alberta. Forma part de la Comissió de Justícia Aborigen de Saskatchewan i és membre de les Grandmothers for Justice Society. Campbell és oficial de l'Orde del Canadà i té cinc doctorats honoris causa.

## Obra publicada

Llista amb algunes de les seves obres més destacades

### Llibres i obres de teatre

* Stories of the Road Allowance People (1995)
* The Book of Jessica (coguionista) (1989)
* Achimoona (editor) (1985)
* Little Badger and the Fire Spirit (1977)
* Riel's People (1976)
* People of the Buffalo (1975)
* Halfbreed (1973)

### Audiovisual

* Wapos Bay posa la veu en idioma cree a "The Hardest Lesson" de 2009, emesa el 2010 per l'Aboriginal Peoples Television Network
* Journey to Healing (Guionista/Directora) (1995)
* La Beau Sha Sho (Guionista/Directora) (1994)
* Joseph's Justice (Guionista/Directora) (1994)
* A Centre for Buffalo Narrows (Guionista/Directora) (1987)
* My Partners My People (Co-productora) (1987)
* Cumberland House (Guionista/Directora) (1986)
* Road to Batoche (Guionista/Directora) (1985)
* Sharing and Education (Guionista/Directora) (1985)
* Red Dress (guionista) (1977)
* Edmonton's Unwanted Women (Guionista/Directora) (1968)

### Radio

* Kiskamimsoo (guionista/entrevistadora) (1973–1974)
* Tea with Maria (guionista/entrevistadora) (1973–1975)
* Batoche 85 (guionista/entrevistadora) (1985)

## Referències

* ↑ «Maria Campbell's account of being raped by a Mountie was scrubbed from her memoir Halfbreed | CBC Radio» (en anglès). CBC.
* ↑ «Publisher exploring new edition of 'Halfbreed' after excised rape passage discovered» (en anglès). Saskatoon StarPhoenix, 02-06-2018.
* ↑ «Maria Campbell». CCCB (via OTRS), 2020. [Consulta: 4 novembre 2020].

## Bibliografia

* Armstrong, Jolene, Ed. Maria Campbell: Essays On Her Works. Toronto: Guernica, 2012. ISBN 978-1-55071-648-1
* Barkwell, Lawrence J. "Maria Campbell" in Women of the Métis Nation. Winnipeg: Louis Riel Institute, 2010. ISBN 978-0-9809912-5-3
# Brunettia superstes

Brunettia superstes és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ N. Annandale, 1910. A new genus of psychodid Diptera from the Himalayas and Travancore. Records of the Indian Museum 5:141-144. «PDF».
* ↑ Moth Flies and Sand Flies (Diptera: Psychodidae) of India (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Amblyomma

Amblyomma és un gènere de paparres. Alguns d'ells són vectors de malalties com l'anomenada febre de les muntanyes rocoses al Brasil o l'ehrliquiosi i l'anaplasmosi als Estats Units.
D'altra banda científics del Brasil asseguren que la saliva de l'espècie Amblyomma cajennense conté substàncies capaces de matar les cèl·lules canceroses, en determinats tipus, respectant les sanes.

## Algunes espècies

* Amblyomma americanum –
* Amblyomma arianae
* Amblyomma cajennense
* Amblyomma longirostre Koch, 1844
* Amblyomma variegatum

## Referències

* ↑ «La saliva de la paparra podria servir per curar els càncers de pell, fetge i pàncrees». ccma.cat.

## Enllaços externs

* http://www.fao.org/ag/aga/agah/pd/pages/ticksp2.htm Arxivat 2007-05-04 a Wayback Machine.
# Artace

Artace (en grec antic: Ἀρτάκη) era una ciutat de Mísia, fundada com a colònia de Milet, prop de Cízic, segons Heròdot. Tenia un port a la mateixa península on es trobava Cízic, a us 40 estadis.
Va ser incendiada juntament amb Proconnesos durant la Revolta Jònica contra Darios I de Pèrsia i probablement no es va reconstruir, ja que Estrabó no la menciona entre les ciutats de Mísia, però parla d'una muntanya boscosa a la que anomena Artace, amb una illa propera que tenia el mateix nom. Plini el Vell parla d'Artacaeum, en aquell lloc. Timòstenes, segons Esteve de Bizanci, també dona el nom d'Artace a una muntanya i a una petita illa vora Cízic. A l'època de l'historiador Procopi, al segle vi, la ciutat d'Artace s'havia reconstruït, i era una dependència de Cízic.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Artace». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 gener 2021].

## Enllaços externs

* Artace a "Pleidades"
# Oleg Riakhovski

Oleg Riakhovski (rus: Олег Ряховский) (Taixkent, 19 d'octubre de 1933 - 16 de desembre de 2023) va ser un atleta uzbek especialista en triple salt que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades del 1950 i 1960
En el seu palmarès destaca una medalla de plata, rere el polonès Józef Schmidt, en la prova del triple salt del Campionat d'Europa d'atletisme de 1958; dos campionats soviètics, el 1957 i 1958, una medalla d'or i una de plata a les Universíades de 1959 i 1961 i una d'or al Festival Mundial de la Joventut i els Estudiants de 1959. El juliol de 1958 millorà en tres centímetres el rècord del món que posseïa Adhemar Ferreira da Silva.

## Millor marca

* Triple salt. 16,59 metres (1958)

## Referències

* ↑ «Олег Ряховский | "Измени себя"», 19-10-2010. Arxivat de l'original el 2010-10-19. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «World Student Games (Universiade - Men)». [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «World Student Games (UIE)». [Consulta: 14 setembre 2022].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 690 [Consulta: 14 setembre 2022].
# Guillem Morell

«Guillem Morell» té aquests significats:
* Guillem Morell (escriptor), poeta català en llatí del segle xv.
* Guillem Morell (escultor), també conegut com a Guillem Morei, escultor mallorquí del segle xiv i ciutadà de Girona.
# Brenda Pérez i Soler

Brenda Pérez i Soler (Badalona, 27 de juny de 1993) és una futbolista catalana.
Juga com a centrecampista. Es va formar en les categories inferiors del Reial Club Deportiu Espanyol, debutant amb el primer equip durant la temporada 2011-2012. Ha desenvolupat la seva carrera en diferents equips de primera i segona divisió espanyola, com el CE Sant Gabriel de Sant Adrià de Besòs, l'Atlètic de Madrid, el València CF i el Canilles. Durant la temporada 2016-2017 torna a l'equip en què va debutar, en RCD Espanyol. A més, és internacional amb la selecció espanyola.
El 2015 va participar en un experiment del programa televisiu El Hormiguero d'Antena 3 en el qual va participar en un partit de futbol masculí disfressada d'home. Només l'àrbitre i l'entrenador del seu equip coneixien la seva verdadera identitat. D'aquesta manera, es pretenia reivindicar el futbol femení. Així mateix, el 2016 va replicar unes declaracions del jugador del Barça Luis Suárez en les quals deia que el futbol és cosa d'homes. Compagina l'activitat esportiva amb els seus estudis de periodisme.

## Referències

* ↑ www.rcdespanyol.com, RCD Espanyol-. «Un cafè amb Brenda Pérez». [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «El duro entrenamiento de la perica Brenda Pérez en casa» (en castellà), 25-03-2020. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Brenda Pérez ya es rojiblanca» (en castellà), 08-07-2014. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «La exvalencianista Brenda se hace pasar por hombre y da una lección de fútbol» (en castellà). [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Una jugadora se infiltra en un equipo masculino ¡y arrasa!» (en castellà), 05-11-2015. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Suárez dijo que el fútbol es "cosa de hombres" y jugadora le respondió» (en castellà). [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Brenda Pérez, una mujer de bandera» (en castellà), 30-09-2016. [Consulta: 16 març 2021].
# Buisson (cràter)

Buisson és un cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna, a la vora sud-est del cràter Vesalius. Al sud-oest apareix Einthoven.
* Localització de Buisson (centre esquerra de la imatge)
* Cràters satèl·lit
La vora del cràter està una mica desgastada, i és més baixa al nord. Hi ha una cresta central baixa que travessa el punt mig.
* Fotografia de l'Apollo 16
* Vista obliqua des de l'Apollo 12. Buisson, a baix a l'esquerra. El cràter més gran que abasta la imatge és Buisson Z. Buisson X i Y estan a la centredreta, i Buisson V apareix a dalt a l'esquerra Buisson. Firsov i Firsov K es troben a la part superior dreta, i Firsov S en segon pla central

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Buisson.
| Buisson | Coordenades | Diàmetre |
| V | 0° 36′ S, 110° 48′ E﻿ / ﻿0.6°S,110.8°E﻿ / -0.6; 110.8﻿ (Buisson V) | 22 km |
| X | 1° 36′ N, 111° 36′ E﻿ / ﻿1.6°N,111.6°E﻿ / 1.6; 111.6﻿ (Buisson X) | 21 km |
| Y | 1° 24′ N, 112° 36′ E﻿ / ﻿1.4°N,112.6°E﻿ / 1.4; 112.6﻿ (Buisson Y) | 36 km |
| Z | 0° 00′ N, 112° 30′ E﻿ / ﻿-0.0°N,112.5°E﻿ / -0.0; 112.5﻿ (Buisson Z) | 98 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Amblyocarenum

Amblyocarenum és un gènere d'aranyes migalomorfes de la família dels cirtauquènids (Cyrtaucheniidae). Vieun al sud d'Europa i al mar Mediterrani.

## Taxonomia

L'abril de 2016, segons el World Spider Catalog, aquest gènere tenia reconegudes les següents espècies:
* Amblyocarenum doleschalli (Ausserer, 1871) – Itàlia, Sicília
* Amblyocarenum nuragicus Decae, Colombo & Manunza, 2014 – Sardenya
* Amblyocarenum obscurus (Ausserer, 1871) – Sicília
* Amblyocarenum walckenaeri (Lucas, 1846) (Espècie tipus) – Zona mediterrània

## Referències

* 1 2 «Gen. Amblyocarenum Simon, 1889». World Spider Catalog. [Consulta: 9 abril 2016].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Amblyocarenum Simon 1892 en la família Cyrtaucheniidae +base de dades
# Artafernes (ambaixador)

Artafernes (en grec antic Ἀρταφέρνης) va ser un ambaixador persa que el rei Artaxerxes I de Pèrsia va enviar l'any 425 aC a Esparta.
En passar per Eion al riu Estrímon, el va capturar Aristides, fill d'Arquip, que el va enviar a Atenes. Com que a la carta que portava, el rei persa es queixava de què els espartans no li donaven suport, els atenencs van veure l'oportunitat de fer aliança amb Pèrsia i van enviar a Artafernes amb una galera, acompanyat d'ambaixadors atenencs, a Efes, però quan van arribar allí l'any 424 aC van conèixer la mort del rei persa i els atenencs van retornar a casa. En parla Tucídides.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Artaphernes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 31 maig 2021].
# Oleg Tsariov

Oleg Anatolevitx Tsariov (en rus: Оле́г Анато́льевич Царёв) (nascut el 2 de juny de 1970) és un home de negocis de Dnepropetrovsk i el diputat del Poble d'Ucraïna triat pel Partit de les Regions (però expulsat d'aquest partit el 7 d'abril de 2014).

## Vida familiar

Tsariov es va graduar en l'Institut de Moscou d'Enginyeria Física el 1992 amb un grau en enginyeria i física. Tsarov està casat i té una filla adolescent i el seu fill, que estudien en el Regne Unit i una filla menor.

## Carrera empresarial

Tsariov va començar la seva carrera el 1992 com a enginyer per a la preparació de la producció en "Avteks" (Автекс), una petita empresa especialitzada en Dnepropetrovsk. Després, el 1993 es va convertir en cap de l'empresa ucraïnesa de segur financer "Confiança" (Доверие). Després de sortir de Confiança el 1995, va ocupar una sèrie de càrrecs d'alt nivell en el centre d'ordinadors de Dnepropetrovsk (Днепропетровский компьютерный центр), una companyia anomenada Silicon Valley (Кремниевая долина), i després en la fàbrica de paper de Dnepropetrovsk (Днепропетровская бумажная фабрика).
La seva companyia "Dneprobuminvest" va fer fallida al març de 2014.

## Carrera política

Tsariov es va convertir Adjunt del Poble d'Ucraïna (народний депутат України) en 2002. En 2005 es va convertir en cap de la branca regional de Dnepropetrovsk del Partit de les Regions. En 2006, es va convertir en diputat del Poble d'Ucraïna per al partit de les Regions.
Tsariov va ser candidat acte-nominat en les eleccions presidencials ucraïneses de 2014. El 29 de març, una convenció del Partit de les Regions va recolzar a Mykhailo Dobkin per a la seva nominació com a candidat presidencial. El 7 d'abril de 2014, el consell polític d'aquest partit va expulsar a Tsariov del partit.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 DS News Dossier on Tsariov
* 1 2 3 4 Ukraine's Party of Regions expels presidential hopefuls Tigipko, Tsariov and Boiko, Interfax-Ukraine (7 April 2014)
* ↑ (en ruso) Short bio, LIGA
* ↑ «Царьов збанкрутував фірму, яка винна російському банку 26 мільйонів» (en ucraïnès). [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Twenty-three candidates to run for Ukraine's presidency, Interfax-Ukraine (3 April 2014)
* ↑ Царьов іде в президенти - четвертий з Партії регіонів

## Enllaços externs

* Tsarov.com.ua - Official site Arxivat 2014-04-24 a Wayback Machine.
* Oleg Tsarov official Twitter
* Oleg Tsarov official Facebook
# Darüşşafaka S.K.

El Darüşşafaka Spor Kulübü és un club esportiu turc de la ciutat d'Istanbul fundat el 1914. En la temporada 2019-2020 participa en la Lliga turca de bàsquet i en l'Eurocup.
El 13 d'abril de 2018 es va proclamar campió de l'Eurocup en guanyar el Lokomotiv Kuban en el segon partit de la final.
Disputa els seus partits com a local al pavelló Volkswagen Arena, que té una capacitat per 5.000 espectadors.

## Palmarès

* EuroCup Basketball
** Campions (1): 2017-18
* Copa turca
** Finalistes (3): 2002, 2016, 2020

## Referències

* ↑ «Club History» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-08-26. [Consulta: 3 setembre 2016].
* ↑ «Darussafaka takes 7DAYS EuroCup title with sweep!» (en anglès). eurocupbasketball.com.
* ↑ «Board» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-09-21. [Consulta: 3 setembre 2016].
# Maria Lluïsa Ponsa

Maria Lluïsa Ponsa i Bassas (Barcelona, 10 de febrer de 1875 - 7 de febrer de 1919) fou una compositora, pianista i escriptora catalana.

## Biografia

Maria Lluïsa Nemèsia Ponsa i Bassas fou filla d'Esteban Ponsa, pianista i professor de música, i de la seva esposa, Nemèsia Bassas. Des de ben petita Maria Lluïsa es va sentir atreta per la música. Estudià a l'Acadèmia d'Esmeralda Cervantes i va ser deixebla d'Isaac Albéniz i d'Arthur Rubinstein. Als deu anys anà a París becada per l'Ajuntament de Barcelona a estudiar al Conservatori amb Antoine-François Marmontel, professor de piano en aquesta institució i compositor. L'estada a París va durar set anys, on aconseguí, a més dels premis del Conservatori, el Gran Diploma d'Honor al Concurs de l'Institut Musical de París. Marmontel, en una carta adreçada a Felip Pedrell –compositor i musicòleg català– parla de M. Lluïsa Ponsa com d'una gran artista. En tornar a Barcelona, feu els primers concerts als teatres Principal, Romea i Líric, sempre amb gran èxit.
Es va casar el 18 de maig de 1898 amb el comerciant, de Premià de Mar, Ramon Arcarons i Alsina (1873-1955). Després de casar-se no va deixar la música, malgrat tenir tres filles i ser socialment desitjable que les dones no treballessin. Carme Karr en la necrològica que li va escriure a La Vanguardia l'any 1919, la qualifica de feminista. Fundà l'Institut Musical de Barcelona, on feia classes de música de forma benèfica per a criatures que no ho podien pagar. Fou col·laboradora de Feminal i Catalana, revistes que reivindicaven els drets de les dones. Com a escriptora, guanyà diversos premis als Jocs Florals. Estava a punt d'editar la seva Suite española para piano quan va morir d'una pneumònia el 7 de febrer de 1919. Com a compositora feia servir el pseudònim M. L. D'Orsay.

## Referències

* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1875, número de registre 779.
* ↑ «Maria Lluïsa Ponsa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Maria Lluïsa Ponsa». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ En l'article que li va dedicar, Carmen Karr deia que s'havia casat molt jove, però ho va fer als 23 anys, una edat molt habitual a l'època.
* ↑ Registre de Matrimonis de l'Ajuntament de Barcelona, any 1898, número de registre 577.
* ↑ «Necrológicas». La Vanguardia, 30-03-1955, pàg. 22.
* ↑ Karr, Carme «Las que mueren - María Luisa Ponsa». La Vanguardia, 06-03-1919, pàg. 15.
# Can Batista (Susqueda)

Can Batista és una masia de Susqueda (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Batista és una de les cases del nucli de Sant Martí Sacalm. És un edifici de petites dimensions, de dues plantes i coberta de doble vessant a façana. Actualment hi ha una construcció encara més petita, amb sostre d'uralita, adossada al vessant nord. El seu estat de conservació és deficient i té el sostre parcialment enfonsat.
Té dues obertures a la part esquerra de la façana: la porta principal i una finestra a sobre. Les dues obertures són emmarcades de pedra i tenen llindes monolítiques. La llinda de la porta, esquerdada i amb un senzill arc de descàrrega format per dues peces, conté un medalló gravat amb decoració vegetal i la data de 1792.
L'aparell constructiu és fet a base de pedra calcària, per a la maçoneria, i pedra sorrenca, per a les cantonades i els emmarcaments.
Malgrat haver estat habitat fins fa poc, l'aparença de la casa és més aviat la d'un magatzem o paller, ja que la façana principal dona a ponent.

## Història

Aquesta casa de petites dimensions fou construïda o reformada el 1792 i podria estar relacionada amb la veïna Can Marc fent de masoveria.
Està deshabitada des del 1997.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Batista». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Borgonyota

Una borgonyota és un casc lleuger sense visera movible que deixava la cara descoberta com alguns cascs de l'antiguitat clàssica dels quals n'era una imitació. Tenia crestes, sobrevesta, tapa-clatell i jugulars, oferint una forma molt elegant. El seu ús correspon a l'època del Renaixement, que el gust artístic va enriquir les borgonyotes amb tota mena de meravelles. Es creu que portaven aquest nom per tenir el seu origen a Borgonya. A la península Ibèrica, es van dir al principi celades borgonyones, i posteriorment van ser substituïdes pels elegants morrions espanyols.

## Vegeu també

* Celada
* Elm de Negau

## Bibliografia

* Diccionari enciclopèdic popular il·lustrat Salvat. dècada del 1906-1914.
# Aliança Siciliana

Aliança Siciliana fou un moviment polític autonomista sorgit a Sicília, fundat per l'europarlamentari Nello Musumeci escindit d'Alleanza Nazionale, i únicament tenia base regional. L'octubre de 2007 es va integrar en el moviment "La Destra", fundat per Francesco Storace. Segons els fundadors el moviment era d'inspiració cristiana i social de la civilització europea i mediterrània, ques es proposava garantir les aspiracions de creixement socioeconòmic i la tutela de la identitat cultural del poble sicilià.
Aliança Siciliana debutà electoralment a les eleccions legislatives italianes de 2006 celebrades el 9 i 10 d'abril, presentant llista pròpia per al Senat en la circumscripció de Sicília. El moviment es presentà al marges de les grans coalicions a causa del vet de l'Alleanza Nazionale per l'apropament d'Aliança Siciliana a la Casa de les Llibertats dirigida pel candidat Silvio Berlusconi. Va obtenir l'1,42% dels vots sicilians, insuficients, per a obtenir cap senador. .
A les eleccions regionals de Sicília de 2006 decidí no aliar-se amb cap de les dues grans coalicions i presentà com a candidat a la presidència al seu propi cap, Nello Musumeci, en contraposició a Salvatore Cuffaro (Cdl) i Rita Borsellino (L'Unione). Musumeci obtingué el 5,3% dels vots per la presidència, però el seu partit només va obtenir el 2,4%, lluny del 5% necessari per a obtenir diputat a l'Assemblea Regional Siciliana.
Pel novembre de 2006 el partit formà un pacte federatiu amb el Moviment per l'Autonomia de Raffaele Lombardo, que esdevindria operatiu a les pròximes conteses electorals.
El juliol de 2007 Nello Musumeci obrí la possibilitat d'aliança amb La Destra de Francesco Storace, culminada amb l'adhesió del 7 d'octubre de 2007, decidida en el 2n Congrés General celebrat vora Le Ciminiere a Catània. La moció que preveia la confluència del moviment de Musumeci tenia com a primer firmant Gino Ioppolo, president de la direcció regional, i fou aprovada per aclamació d'unanimitat.

## Referències

* ↑ «Un'alleanza per l'autonomia». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 4 gener 2009].
* ↑ «Alleanzasiciliana.it». [Consulta: 22 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial de La Destra - Alleanza Siciliana Arxivat 2019-01-12 a Wayback Machine.
* Web oficial d'Aliança Siciliana Arxivat 2005-10-28 a Wayback Machine.
* Web oficial de Gioventù Siciliana, moviment juvenil d'Aliança Siciliana Arxivat 2011-03-12 a Wayback Machine.
* La Regione - Periòdic Sicilià Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.