OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerris lacustris

Gerris lacustris és una espècie d'heteròpter de l'infraordre Gerromorpha. És una de les xinxes coneguda popularment com a sabater. És de color negre marronós i el seu cos fa aproximadament un centímetre. Aquesta espècie és present a Europa i al Nord d'Àfrica, on habita una gran varietat de masses d'aigua, i es tracta d'un animal comú a Catalunya. Un dels trets més característics d'aquest animal és la seva capacitat per «patinar» per sobre l'aigua sense enfonsar-se.

## Descripció

El seu cos acostuma a mesurar entre 8 i 10 mm, però si es tenen en compte les seves potes, molt llargues, pot assolir una envergadura superior. Les potes de davant són curtes i serveixen per agafar i aguantar les preses. Les potes del mig i del darrere són llargues i primes. Les del mig s'empren com a "timons" i les altres es fan servir per a propulsar-se per sobre la superfície de l'aigua. Tenen un rostrum curt i poderós, que els serveix per a esquinçar el menjar. Existeixen algunes formes d'aquesta espècie amb ales enganxades al cos. Són carnívors, ja que s'alimenten d'insectes que troben a la superfície de l'aigua.

## Cicle vital

Els adults acaben l'hivernació cap a finals d'abril o maig i les femelles ponen els ous al maig. Aquests ous tarden uns 12-14 dies a desenvolupar-se, però el moment en què comença la incubació depèn de la temperatura. En el seu tipus de desenvolupament, conegut com a metamorfosi incompleta, les larves d'aquesta espècie són més grans i llargues a mesura que avancen a través dels 5 estadis larvaris. En un període comprès entre 24 i 30 dies, Gerris lacustris assoleix l'estadi adult. Les formes que presenten ales tarden més temps a madurar.

## Referències

* ↑ «ITIS - Report: Gerris lacustris». [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «Gerris lacustris (Linnaeus, 1758)». Catalogue of life.(anglès)
* ↑ DCVB: Sabater.
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ El nom comú sabater s'aplica a tot el gènere gerris. A certes zones valencianes se'l coneix també pel nom de pasparís. DIEC
* ↑ «Common pond skater (Gerris lacustris)». Arkive.com. Arxivat de l'original el 2011-05-04. [Consulta: 1r gener 2011].(anglès)
* ↑ «MC. Meza. Contribución al estudio de los Gerridae (Hemiptera) de Cataluña».(castellà)
* ↑ White, Hrsg. von Henry P.. The continuing conurbation : Change and development in Greater Manchester (en anglès). Westmead: Gower, 1980, p. 186. ISBN 0566002485.
# Gens Sèntia

La gens Sèntia (en llatí Sentia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu.
No es menciona fins en una època avançada de la república. Es troben a la família els cognoms Augurí i Saturní.
El primer membre de la família que va obtenir el consolat va ser Gai Senti Saturní l'any 19 aC. Es conserven algunes monedes d'aquesta gens.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/ACL3129.0003.001/791?rgn=full+text;view=image;q1=SentiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 783. ]
# BuddyPress

BuddyPress és un paquet de programari de servei de xarxes socials de codi obert propietat d'Automattic des del 2008. És un complement que es pot instal·lar a WordPress per transformar-lo en una plataforma de xarxes socials. BuddyPress està dissenyat per permetre a escoles, empreses, equips esportius o qualsevol altra comunitat nínxol iniciar la seva pròpia xarxa social o eina de comunicació.
BuddyPress hereta i s'estén als elements funcionals integrals del motor de WordPress, inclosos temes, extensions i ginys. Com que es basa en WordPress, s'escriu amb les mateixes tecnologies primàries, PHP i MySQL.
El 2010, BuddyPress es va situar en el tercer lloc dels Packt's Most Promising Open Source Project Awards, només per sota de Pimcore i TomatoCMS.

## Referències

* ↑ Brian Brandt. «Automattic Acquires BuddyPress». WPdope, 05-03-2008. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2015. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ Joseph Tartakoff. «Automattic Rolls Out A WordPress For Social Networks». The Washington Post, 01-05-2009. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ «Results of the 2010 Most Promising Open Source Project Awards: BuddyPress Finishes 3rd» (en anglès). WPMU DEV Blog [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ «Packt Awards: Most Promising Open Source Project Award» (en anglès americà). CMSWire.com.

## Bibliografia

* «Blogging in the Classroom: Using WordPress Blogs with BuddyPress Plugin as a Learning Tool». Journal of Advertising Education p. 5–17, 07-08-2016. [Consulta: 7 agost 2016].
* Siegler, MG. «BuddyPress Launches: May A Thousand Social Networks Bloom (Someday)». TechCrunch, 30-04-2009. [Consulta: 7 agost 2016].
* Eldon, Eric. «WordPress's BuddyPress is the web's social network in a box». VentureBeat, 30-04-2009. [Consulta: 7 agost 2016].
* Santos. «Social networks with BuddyPress». A: Proceedings of the International Conference on Information Systems and Design of Communication - ISDOC '14, 2014, p. 182–183. DOI 10.1145/2618168.2618202. ISBN 9781450327138. Santos. «Social networks with BuddyPress». A: Proceedings of the International Conference on Information Systems and Design of Communication - ISDOC '14, 2014, p. 182–183. DOI 10.1145/2618168.2618202. ISBN 9781450327138. Santos. «Social networks with BuddyPress». A: Proceedings of the International Conference on Information Systems and Design of Communication - ISDOC '14, 2014, p. 182–183. DOI 10.1145/2618168.2618202. ISBN 9781450327138.
* Team, Online Services. «WordPress multi-user: BuddyPress and beyond». University of Lincoln, The Lincoln Repository, 15-05-2015. [Consulta: 7 agost 2016].
* Jones, Kyle (2011). "Buddypress i educació superior". Informes de tecnologia de biblioteques / Gale . 47.3.
# Sirtis

«Sirtis» té aquests significats:
Nom de dos golfs de la costa d'Àfrica del Nord:
* Sirtis o Sírtica, fou una regió de la costa nord d'Àfrica entre els golfs Sirtis Major i Sirtis Menor.
* Sirtis Major
* Sirtis Menor
# Maurice Barrès

Maurice Barrès (Charmes, Vosges, 1862 - 1923) va ser un polític, novel·lista i periodista francès antisemita.
Estudià dret a París on entrà en contacte amb el cenacle de Leconte de Lisle i amb el simbolisme.
Arran de l'Affaire Dreyfus evolucionà des de postures socialistes cap a la dreta i formà part dels contraris a Dreyfus. Acusà Alfred Dreyfus de ser culpable degut al seu judaisme i escriví diversos pamflets antisemites.
Desenvolupà una teoria pròxima al nacionalisme romàntic. S'oposà a la teoria de Jean-Jacques Rousseau respecte al Contracte social, Barrès considerava la Nació (que usava per reemplaçar al Poble) com històricament fonamentada i que no necessitava una "voluntat general" per establir-se, en això contrastava amb la definició de Nació d'Ernest Renan.
El 1906, va ser escollit tant per l'Académie française com pel Parlament francès com a diputat pel departament del Sena.
Ferm partidari de la Union sacrée durant la Primera Guerra Mundial. Barrès va tenir molta influència sobre els escriptors francesos i també entre els monàrquics tot i que ell no ho era.

## Algunes obres

* Sous l'œil des barbares (1888)
* Un Homme libre (1889)
* Le Jardin de Bérénice (1891)
* L'Ennemi des lois (1892)
* Du sang, de la volupté, de la mort (1893)
* Scènes et doctrines du nationalisme (1902)
* Les Amitiés françaises (1903)
* Ce que j'ai vu à Rennes (1904)
* Au service de l'Allemagne (1905)
* Le Voyage de Sparte (1906).

## Enllaços externs

* Obres de Maurice Barrès al Projecte Gutenberg.
* Barrès' Speeches at the Académie Française Arxivat 2007-06-14 a Wayback Machine. (francès)
* Letters between Barrès and Anna de Noailles Arxivat 2017-02-01 a Wayback Machine. (audio) (francès)
# Giovanni Castiglione (1420-1460)

Giovanni Castiglione (Milà, 1420 - Macerata, 14 d'abril de 1460) fou un cardenal i bisbe italià.

## Biografia

Va néixer en una família noble, fill de Maffiolo Castiglione i Angela Lampugnani.
El 2 de setembre de 1444 va ser nomenat bisbe de Coutances i el 3 d'octubre de 1453 va ser traslladat a la seu de Pavia.
Va ser legat papal a Anglaterra i Alemanya per promoure la croada contra els turcs.
Va ser creat cardenal prevere pel papa Calixt III al consistori del 17 de desembre de 1456 i el 9 de març de 1457 va rebre el títol cardenalici de San Clemente.
Va participar en el conclave de 1458, que va escollir el papa Pius II.
Legat a latere a la zona d'Ancona, va ser abat comendatari del monestir de Sant'Abbondio de Como el 1458.
Va morir a Macerata el 14 d'abril de 1460 i va ser enterrat a la tomba familiar de Milà.

## Bibliografia

* Konrad Eubel, Hierarchia Catholica Medii Aevi, vol. 2, pp. 12, 32, 62, 134 i 212.
* Lorenzo Cardella, Memorie storiche de' cardinali della Santa Romana Chiesa, Roma 1793, vol. III, p. 129.
* René Toustain de Billy, Histoire ecclésiastique du diocèse de Coutances, Rouen 1874-1886, vol. II, pp. 264–273.
* Franca Petrucci, CASTIGLIONI, Giovanni, a Dizionario biografico degli italiani, vol. 19.
* Salvador Miranda, CASTIGLIONE, Giovanni, The Cardinals of the Holy Roman Church, Florida International University.
# Facultat de Psicologia (UB)

La Facultat de Psicologia de la Universitat de Barcelona va ser fundada l'any 1983 i està situada al Campus de Mundet. Actualment, s'hi imparteix la llicenciatura de Psicologia, així com diversos programes de doctorat i màsters oficials.
El seu objectiu és resoldre problemes en el context educatiu (trastorns de l'atenció i del comportament, ansietat als exàmens, interacció entre alumnat i professorat, dislèxia, discalcúlia, etc.), social (violència, seguretat viària, màrqueting, gestió ambiental, comunicació en les organitzacions, etc.) i de la salut (trastorns psicològics, dolor crònic, envelliment, etc.).

## Característiques

La UB proporciona als estudiants aules d'informàtica, laboratoris, mitjans audiovisuals, tutorització, formació pràctica a la Facultat i a altres centres i institucions i a l'adaptació dels seus programes als paràmetres que marca l'espai europeu d'educació superior.
La Facultat de Psicologia disposa d'una oferta docent àmplia, que consta d'un grau (acreditat en grau d'excel·lència), sis màsters universitaris (cinc dels quals acreditats amb excel·lència), i cinc programes de doctorat, a banda d'un extens ventall d'oferta en màsters i títols propis molt consolidats.
A més, aquesta es troba entre les cent cinquanta millors facultats del món d'acord amb el QS World University Rankings del 2017. L'any 2016 el grau de Psicologia de la Universitat de Barcelona va obtenir l'acreditació amb excel·lència de l'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU).
La Facultat de Psicologia coordina sis màsters universitaris. Va començar a impartir els màsters de Gestió i Desenvolupament de Persones i Equips a les Organitzacions, el de Psicologia de l'Educació i el de Recerca en Comportament i Cognició, i va ampliar l'oferta amb el d'Intervenció Psicosocial i el de Mediació en Conflictes, que és de nova creació. Finalment, el 2014 va completar l'oferta actual amb el de Psicologia General Sanitària.
La Facultat de Psicologia participa en el Primer Erasmus Mundus concedit a la Universitat de Barcelona i que, en l'actualitat, és l'únic que ha aconseguit verificarse amb qualitat en la Comissió Europea a les 3 convocatòries en què s'ha presentat.

## Departaments

* Metodologia de les Ciències del Comportament Arxivat 2008-03-25 a Wayback Machine.
* Psicologia Evolutiva i de l'Educació
* Personalitat, Avaluació i Tractaments Psicològics
* Psicologia Social Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine.
* Psicologia Bàsica
* Psiquiatria i Psicobiologia Clínica Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Facultat de Psicologia
* Presentació de la facultat
* La Facultat de Psicologia
* Estudis a la facultat
# Cada quién su lucha

Cada quien su lucha és una pel·lícula còmica mexicana de 1966 protagonitzada per Marco Antonio Campos com a Viruta, Gaspar Henaine com Capulina, María Duval com a Lluita García, i Baby Bell com a Lluita Morals.

## Sinopsi

Els empleats d'una tenda de dolços, Viruta i Capulina, fan malbé la venda del negoci i són acomiadats. S'empren en diversos llocs, però en consultar amb un mag, ell els diu que han de gastar molts diners per a canviar la seva mala sort. Tots dos, Capulina i Encenall s'enamoren de dues ballarines anomenades igualment Lluita. El mag tracta d'embullar-los en enganys però no l'aconseguirà.

## Repartiment

* Marco Antonio Campos - Viruta
* Gaspar Henaine - Capulina
* María Duval - Lucha García
* Baby Bell - Lucha Morales
* Carlos Agostí - Badín Anuar
* Eduardo Silvestre - Gerardo
* Consuelo Monteagudo - Badín's Client
* Leo Acosta - The Drummer
* Nathanael León -Julián Caireles
* Mario García "Harapos" - Badín's Henchman
* Carlos Ruffino - Badín's Henchman
* Julián de Meriche - Propietari de la tenda de dolços
* Gloria Chávez - Young Lady at Party
* Ramón Valdés - Badín's Henchman
* Carlos Bravo y Fernández - Badín's Client

## Producció

El rodatge va començar el 16 de juny de 1965 als Estudios Churubusco i en diverses localitzacions de Ciutat de Mèxic, com la intersecció entre Insurgentes i Félix Cuevas.

## Recepció

La pel·lícula fou estrenada el 23 de juny de 1966 al Cine Alameda durant dues setmanes.

## Referències

* 1 2 García Riera, Emilio. Cine mexicano. Universidad de Guadalajara, 1992, p. 235. ISBN 9688955418.

## Enllaços externs

* Cada quién su lucha a YouTube
# Smirnita

La smirnita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de Vladimir Ivanovich Smirnov (18 de gener de 1910, Moscou, Imperi Rus - 16 de juny de 1988, Moscou, URSS), del departament de geologia de la Universitat Estatal de Moscou.

## Característiques

La smirnita és un tel·lurit de fórmula química Bi₂Te$^{4+}$O₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1982, sent publicada per primera vegada el 1984. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la smirnita pertany a «04.JK - Tel·lurits sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: winstanleyita, walfordita, spiroffita, zincospiroffita, balyakinita, rajita, carlfriesita, denningita, chekhovichita, choloalita, fairbankita, plumbotel·lurita, magnolita, moctezumita, schmitterita i cliffordita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 82767.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Zod, a Vardenis (Província de Gegharkunik, Armènia). També ha estat descrita a Polònia, Geòrgia, el Kazakhstan, Rússia, Ucraïna i Espanya.

## Referències

* ↑ «Smirnite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 gener 2022].
# Barilius barila

Barilius barila és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids. Es troba a l'Índia, el Nepal, Bangladesh i Myanmar.
Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ginai

Ginai és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 81 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ginai era de 81 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 1 estava desocupat. 48 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 17 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ginai el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 8 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 35 eren actives i 15 eren inactives. De les 35 persones actives 32 estaven ocupades (18 homes i 14 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa financera i 3 d'entitats de l'administració pública.
L'any 2000 a Ginai hi havia 13 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 528 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ginai a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ginai a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Facultat universitària

Una facultat és una institució docent on s'imparteixen estudis superiors especialitzats en alguna matèria o branca del saber (medicina, dret, teologia entre d'altres), normalment constitueixen una subdivisió d'una universitat. L'antiga Universitat de París, que va servir de model per a la majoria de les universitats europees, tenia quatre facultats: Teologia, Lleis, Medicina i Arts. Tots els alumnes havien de graduar-se en una d'elles per poder prosseguir els estudis en una altra de les tres restants.
Les facultats deuen el seu nom al fet que tenen l'atribució o potestat legalment reconeguda d'atorgar graus acadèmics, la qual cosa suposa que hom les considera autoritats qualificades per certificar la qualitat de la formació i els coneixements dels seus propis titulats. Els graus acadèmics que atorga una facultat poden ser de llicenciatura o enginyeria, de mestria i especialment, el de doctorat. També poden oferir diplomatures. Antigament atorgaven així mateix el grau de batxiller, que era un grau acadèmic fins a cert punt semblant a l'actual diplomatura. En algunes universitats, com la UNAM de Mèxic, als centres docents que no tenen programes de doctorat se'ls anomena escoles, reservant el nom de facultat per a aquells on sí que n'hi ha.

## Referències

* ↑ «facultat | enciclopèdia.cat». [Consulta: 10 octubre 2020].
# Cal Calvet (Bellvís)

Cal Calvet és un monument del municipi de Bellvís (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de transició entre el modernisme i el noucentisme, construït entre el 1920 i el 1921 per l'arquitecte Ignasi de Villalonga i Casañes. Es tracta d'un habitatge unifamiliar aïllat, de base quadrangular. Disposa de celler a sobre del qual s'aixequen la planta baixa, el pis principal i les golfes.

## Decoració de la façana

Allò que més atreu, destaca i singularitza aquest habitatge són els elements decoratius, centrats principalment a la façana principal i la cornisa, ondulant i trencada, que la remata. Aquesta línia de cornisa es repeteix en la planta baixa, tot remarcant el sòcol i el perfil de la portada.
La resta d'ornaments són les garlandes florals, d'estuc, que emmarquen els finestrals de la façana, i que també trobem idèntiques a l'edifici Cal Comabella de Balaguer, també obra d'Ignasi de Villalonga i que es va construir durant la mateixa època.
La llosana del balcó i l'ampit de la finestra superior reposen en cartel·les escalonades i s'ornamenten amb un fris ceràmic.

## Referències

* ↑ «Cal Calvet». Pat.mapa: arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 abril 2018].
* ↑ «Cal Calvet d'Ignasi de Villalonga i Casañés». Col·legi d'Arquitectes de Catalunya. Col·legi d'Arquietctes de Catalunya. [Consulta: 22 abril 2018].
# Silakala

Silakala (Ambasamanera Silaka) fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 525 al 529. Antic fidel de Moggallana I al que va acompanyar en la seva fugida a l'Índia al pujar al poder Kassapa, i allí es va fer monjo. Va retornar a Ceilan amb una relíquia de Buda (un cabell) i va rebre diversos honors. Fou porta espases de Moggallana I que li va donar una germana com esposa. Vers el 525 quan Upatissa II va matar a Siva II, el nou rei el va nomenar comandant en cap de l'exèrcit esperant el seu suport, i li va donar una filla com esposa, però Silakala ja havia decidit que volia el tron per a si mateix i es va dirigir al sud amb els que li eren lleials i allí va aixecar un exèrcit i per vuit vegades va assaltar Anuradhapura sense èxit a causa de la valenta defensa de la ciutat que va fer el fill de Upatissa II, Kassapa. Finalment en el novè assalt Anuradhapura va ser ocupada i Upatissa II i el seu fill Kassapa amb els seus lleials van fugir al sud però foren atrapats i morts pels lleials a Silakala.
Després d'això fou un governant humanitari que va augmentar els subsidis als hospitals construïts per diversos reis com Gamani, Budadasa i Dathusena i va fer diversos actes de mèrit al final del seu regnat.
Al dotzè any del seu regnat un mercader singalès va visitar Benarés i va retornar amb un llibre sagrat (el Dhamma Dhatu) que fou presentat al rei. Aquest, tot i ignorar el seu contingut, el va tractar amb el màxim respecte i reverència i el va portar a un edifici proper al palau on anualment era portat al Jetavanarama i se celebrava un festival en el seu honor.
Silakala tenia tres fills, Moggallana, Dathapabhuti i Upatissa, als quals va associar al govern del regne. La part oriental del regne fou administrada pel fill gran Moggallana; el segon Dathapabhuti va rebre la part sud del regne i la protecció de la costa marítima; i el jove (i favorit) es va quedar a la cort amb el pare Silakala va morir després de tretze anys de regnat. Dathapabhutti es va presentar a la capital i es va proclamar rei, fent matar el seu germà Upatissa.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Medeon de Fòcida

Medeon (en grec antic Μεδεών) o Medion (Μεδίων) era una ciutat de Fòcida al golf de Crissa, segons Estrabó. Pausànies diu que era prop d' prop d'Anticira.
Va ser destruïda, com altres ciutats de Fòcida, al final de la Guerra Sagrada i mai no va ser reconstruïa. Podria ser la moderna Desfina.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Medeon». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 desembre 2020].