OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# František Raboň

* No confondre amb el seu pare František Raboň
František Raboň (Praga, 26 de setembre de 1983) és un ciclista txec, professional del 2006 al 2013.
Amb un brillant palmarès com a ciclista amateur, el 2006 passà a professional. El 2008, 2009 i 2010 guanyà el campionat nacional de contrarellotge individual.
Un cop retirat va competir en BTT.

## Palmarès

* 2003
** Vencedor d'una etapa del Baltyk-Karkonosze Tour
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovàquia
** Vencedor d'una etapa del Baltyk-Karkonosze Tour
* 2005
** Campió d'Europa en ruta sub-23
** Campió de Txèquia en ruta amateur
** Campió de Txèquia de CRI amateur
** 1r al Memorial Andrzeja Trochnowskiego
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovàquia
** Vencedor d'una etapa de la Malopolski Wyscig Gorski
** Vencedor d'una etapa de la Paths of King Nikola
* 2008
** Campió de Txèquia de CRI
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Irlanda
* 2009
** Campió de Txèquia de CRI
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Múrcia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
* 2010
** Campió de Txèquia de CRI
** 1r a la Volta a Múrcia i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 147è de la classificació general
* 2007. 79è de la classificació general
* 2008. 101è de la classificació general
* 2010. 134è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 134è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Fontaine-lès-Cappy

Fontaine-lès-Cappy és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 42 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Fontaine-lès-Cappy era de 42 persones. Hi havia 11 famílies de les quals 4 eren parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 24 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia quatre cambres i 13 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Fontaine-lès-Cappy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 12 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 12 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 26 persones, 18 eren actives i 8 eren inactives. De les 18 persones actives 17 estaven ocupades (12 homes i 5 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 8 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Fontaine-lès-Cappy hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 357 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Fontaine-lès-Cappy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Fontaine-lès-Cappy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# G4

El G4 o Grup dels Quatre és una aliança entre l'Índia, Alemanya, el Japó i el Brasil, amb la intenció de donar suport mutu a llurs candidatures a un seient permanent del Consell de Seguretat de les Nacions Unides. A diferència del G8 o G-7, en què el denominador comú dels membres és llur economia i llurs motius polítics a llarg termini, el principal objectiu del G4 és aconseguir una representació de totes les regions i de tots els estatus econòmics en el Consell de Seguretat.
Les Nacions Unides tenen cinc membres permanents amb poder de veto en el Consell de Seguretat: la República Popular de la Xina, França, Rússia, els Estats Units i el Regne Unit. Altres Estats són elegits per un període de dos anys, i els quatre membres del G4 són els Estats que més han estat elegits per a representar llurs grups respectius.
Tot i que la majoria dels Estats del món estan d'acord amb una reestructuració de les Nacions Unides que inclogui una expansió dels membres amb poder de veto en el Consell de Seguretat, no s'ha discutit el temps ni el contingut d'una proposta en específic.
# GOES 5

El GOES 5, conegut com a GOES-E abans d'entrar en servei, va ser un satèl·lit meteorològic operat per la National Oceanic and Atmospheric Administration dels Estats Units com a part del sistema Geostationary Operational Environmental Satellite. Llançat el 1981, va ser utilitzat per a la predicció meteorològica als Estats Units.
El GOES 5 va ser construït per Hughes Space and Communications, i estava basat en el model de satèl·lit HS-371. En el llançament tenia una massa de 660 kg, amb una vida útil prevista de funcionament del voltant de set anys.
El GOES-E va ser llançat utilitzant un coet transportador Delta 3914 enlairant-se des de Launch Complex 17A al Cape Canaveral Air Force Station. El llançament va ser a les 22:29 GMT del 22 de maig del 1981, i va col·locar amb èxit el GOES-E en una òrbita de transferència geoestacionària, de la qual es va elevar a l'òrbita geoestacionària el 2 de juny per mitjà d'un motor d'apogeu Star-27 a bord.
Després de la seva inserció en òrbita geoestacionària, el GOES 5 va ser posicionat a una longitud 85° Oest, però a fins del 1981, es va traslladar a 75° Oest. Va romandre allí fins al 1987, quan va ser mogut a 106° Oest. En el 1988 va ser reubicat a 65° Oest, on va operar fins al 1989. L'instrument principal que portava a bord, el Visible Infrared Spin-Scan Radiometer o VISSR, va fallar en el 1984. Els satèl·lits GOES 1 i GOES 4 es van reactivar per omplir el buit en la cobertura fins que es pogués llançar un substitut. Se substitueix finalment pel GOES-H, en el 1987, el GOES-G, no va aconseguir arribar a l'òrbita. El GOES 5 va ser retirat a una òrbita cementiri el 18 de juliol de 1990.

## Referències

* 1 2 «GOES-5». The GOES Program - ESE 40th Anniversary. NASA. Arxivat de l'original el 2009-05-30. [Consulta: 15 agost 2009].
* 1 2 «GOES 5». NSSDC Master Catalog. US National Space Science Data Center. Arxivat de l'original el 2017-02-10. [Consulta: 15 agost 2009].
* 1 2 Krebs, Gunter. «GOES 4, 5, 6, G, 7». Gunter's Space Page. [Consulta: 15 agost 2009].
* 1 2 Wade, Mark. «GOES». Encyclopedia Astronautica. [Consulta: 15 agost 2009].
* ↑ McDowell, Jonathan. «Launch Log». Jonathan's Space Page. [Consulta: 15 agost 2009].
* 1 2 McDowell, Jonathan. «Index». Geostationary Orbit Catalog. Jonathan's Space Page. Arxivat de l'original el 2010-04-06. [Consulta: 15 agost 2009].

## Vegeu també

Search Wikimedia Commons 
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a:GOES E o GOES 5 :
* 1981 en els vols espacials
# Frómista

Frómista és un municipi de la província de Palència, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Vegeu també

* San Martín de Frómista
# Frólovo

Frólovo - Фролово (rus) - és una ciutat de l'óblast de Volgograd, a Rússia. Es troba a la vora del riu Artxedà, a 133 km al nord de Volgograd.

## Història

Frólovo fou fundat el 1859 per als constructors de la via ferroviària Griazi-Povórino-Volgograd. Rebé l'estatus de ciutat el 1936.

## Enllaços externs i referències

* (rus) Informació de Frólovo
* (rus) Mapes topogràfics
# Game Freak

Game Freak és una empresa japonesa desenvolupadora de videojocs fundada l'abril del 1989 per Satoshi Tajiri, reprenent el nom d'una revista de videojocs autopublicada pel mateix Tajiri i, posteriorment, Ken Sugimori a partir del 1983.
En els seus primers quinze anys, Game Freak va desenvolupar més de vint títols per a empreses com Hudson Soft, Sony, Sega, NEC Corporation i Nintendo, desenvolupant per a aquesta última els seus productes més reeixits: la sèrie de jocs Pokémon per a Game Boy, Game Boy Advance i Nintendo DS.

## Referències

* ↑ 宮昌太朗. ポケモンをつくった男 田尻智 (en japonèsisbn=978-4872338331). 太田出版, 2004.
* ↑ Swider, Matt. «The Pokemon Series Pokedex» (en anglès). Gaming Target, 22 març 2007. [Consulta: 16 novembre 2010].
# Game Over

Game Over és un documental de 2015 dirigit per Alba Sotorra. Va guanyar el premi al millor documental en la VIII edició dels Premis Gaudí l'any 2016.

## Argument

Djalal era un jove català, fill de l'estat del benestar, obsessionat amb els jocs de guerra i criat amb tots els capricis com a fill únic en una família de classe mitjana. Tenia tot tipus d'armes de joguina per jugar a fer el soldat i, a mesura que creixia, va començar a gravar-se a ell mateix en vídeo, recreant operacions militars i pujant els seus vídeos a Youtube, creant una identitat cibernètica, Lord_Sex, amb milers de seguidors.
Després va anar al front afganès com a franctirador. Però la guerra no és tan emocionant com sembla a les pel·lícules i en Djalal torna a casa dels seus pares desencantat. Llavors s'adona que tot ha canviat, la crisi econòmica ha afectat a la família, i es veu obligat a prendre decisions. El joc ha finalitzat i en Djalal haurà de trobar el seu propi lloc al món real.

## Repartiment

* Djalal Mohamed Banchs: Djalal
* Anna Banchs Semper :Anna
* Cristina Andreea
* Hansi Mohammadzadeh

## Referències

* ↑ Serra, Xavi «Game Over: quan la guerra és un joc brut». Ara [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ «Tots els guanyadors dels Gaudí 2016». El Periódico, 01-02-2016.
* 1 2 «Game Over». Acadèmia del Cinema en Català [Consulta: 3 febrer 2016].
# Milà-Màntua

La Milà-Màntua (en italià Milano-Mantova) va ser una competició ciclista d'un sol dia que es disputà entre les ciutats de Milà i Màntua. Organitzada per la La Gazzetta dello Sport, les tres primeres edicions es disputaren entre 1906 i 1908, però s'hagué d'esperar a 1932 per tornar-se a disputar. El 1962 fou la darrera de les edicions disputades. També era anomenada Trofeu Moschini.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1906 | Giovanni Rossignoli | Giovanni Cuniolo | Giulio Tagliavini |
| 1907 | Giovanni Cuniolo | Giovanni Rossignoli | Cesare Zanzottera |
| 1908 | Battista Danesi | Cesare Zanzottera | Giovanni Cuniolo |
| 1932 | Carlo Bonfanti | Adamo Dabini | Ennio Migliorini |
| 1933 | Fabio Battesini | Vasco Bergamaschi | Giacomo Gaioni |
| 1934 | Enrico Bovet | Mario Lusiani | Isidoro Piubellini |
| 1935 | Vasco Reggianini | Edgardo Scappini | Franco Maggioni |
| 1936 | Rafaele di Paco | Domenico Piemontesi | Vasco Bergamaschi |
| 1937 | Renato Scorticati | Fausto Montesi | Adriano Vignoli |
| 1938 | Francesco Albani | Osvaldo Bailo | Diego Marabelli |
| 1939 | Adolfo Leoni | Aldo Bini | Osvaldo Bailo |
| 1940 | Adolfo Leoni | Gino Bartali | Pietro Rimoldi |
| 1941 | Luciano Succi | Giovanni Corrieri | Gino Bisio |
| 1942 | Glauco Servadei | Quirino Toccaceli | Piero Chiappini |
| 1943 | Olimpio Bizzi | Glauco Servadei | Gino Bartali |
| 1946 | Mario Ricci | Adolfo Leoni | Toni Bevilacqua |
| 1947 | Quirino Toccaceli | Antonio Covolo | Alfredo Martini |
| 1954 | Giuseppe Calvi | Germano Marinoni | Mirko Clapparelli |
| 1957 | Leon van Daele | Gino Guerrini | Alfredo Sabbadin |
| 1958 | Rik van Looy | Jozef Schils | Armando Pellegrini |
| 1959 | Pierino Baffi | Willy Vannitsen | Angelo Conterno |
| 1960 | Giuseppe Vanzella | Pierino Baffi | Ivo Molenaers |
| 1961 | Ercole Baldini | Pierino Baffi | Renato Giusti |
| 1962 | Pierino Baffi | Marino Vigna | Renato Giusti |

## Referències

* ↑ «Milano-Mantova» (en anglès), 2022.
* ↑ Annuario Sportivo 1906-1907, 1907, p. 15.
* ↑ «Milano - Mantova / Trofeo Moschini» (en alemany). Radsportseiten. [Consulta: 31 desembre 2020].
* ↑ «Milano-Mantova (Ita) - Ex.». [Consulta: 3 desembre 2022].
# Ranzo

Ranzo (en ligur Rànso) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 557 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 10,86 km² i la frazione de Costa Bacelega. Limita amb Aquila d'Arroscia, Borghetto d'Arroscia, Casanova Lerrone, Nasino i Onzo.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Ranzo entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 16 d’abril 2017].
# Ardisa

Ardisa és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Las Cinco Villas.
# Jocs Asiàtics de 1970

Els Jocs Asiàtics de 1951 es van celebrar del 24 d'agost al 4 de setembre de 1970 a Bangkok, Tailàndia. Originàriament aquests Jocs s'havien de celebrar a Seül, Corea del Sud però foren canviats en rebre amenaces de Corea del Nord. Els Jocs es tornaren a celebrar a Bangkok, seu de l'edició anterior. En aquesta edició feu el debut la vela.

## Esports

| Atletisme Bàdminton Basquetbol Boxa Ciclisme Futbol Hoquei sobre herba | Vela Tir olímpic Natació Voleibol Halterofília Lluita |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 74 | 47 | 23 | 144 |
| 2 | Corea del Sud | 18 | 13 | 23 | 54 |
| 3 | Tailàndia | 9 | 17 | 13 | 39 |
| 4 | Indonèsia | 9 | 7 | 7 | 23 |
| 5 | Índia | 6 | 9 | 10 | 25 |
| 6 | Israel | 6 | 6 | 5 | 17 |
| 7 | Malàisia | 5 | 1 | 7 | 13 |
| 8 | Burma | 3 | 2 | 7 | 12 |
| 9 | Iran | 2 | 5 | 17 | 24 |
| 10 | Ceylon | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 11 | Filipines | 1 | 9 | 12 | 22 |
| 12 | Taiwan | 1 | 5 | 12 | 18 |
| 13 | Pakistan | 1 | 2 | 7 | 10 |
| 14 | Singapur | 0 | 6 | 9 | 15 |
| 15 | Khmer Republic | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 16 | South Vietnam | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Total | Total | 137 | 133 | 157 | 427 |

## Enllaços externs

* Olympic Council of Asia Arxivat 2018-09-06 a Wayback Machine., web oficial
# La Vila (Pinell de Solsonès)

La Vila és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès a la comarca catalana del Solsonès, construïda en el segle xvi. Està situada a 240 metres al nord del Serrat de la Vinya, i els edificis més propers són la masia dels Casals i el nucli de Pinell, ambdós situats a uns 700 metres a l'oest i al nord-est respectivament.

## POUM

En el POUM del municipi de Pinell, es justifiquen les següents raons legals que n'aconsellen la recuperació i preservació:
* Paisatgístic: posició en el territori, visibilitat des dels recorreguts principals, integració en el paisatge.
* Mediambiental: l'estructura del medi rural del municipi es fonamenta en un sistema de masies gairebé equidistants que facilita l'explotació i control del medi. L'ocupació permanent de la masia facilitarà l'explotació agrícola i la preservació del medi. Primera residència.
* Històric: època de construcció segle xvi. Raons històriques del seu enclavament i ús.

## Referències

* 1 2 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 170. D.L. L-418/95.
* ↑ «La Vila (Pinell de Solsonès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ .Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ «Casa: Vilanova» (pdf). Ajuntament de Pinell de Solsonès, 2009. Arxivat de l'original el 30 de desembre 2013. [Consulta: 29 desembre 2013].
# Distoechodon macrophthalmus

Distoechodon macrophthalmus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: llac Chenhai (Yunnan, la Xina).

## Referències

* ↑ Peters W. (C. H.), 1881. Über die von der chinesischen Regierung zu der internationalen Fischerei-Austellung gesandte Fischsammlung aus Ningpo. Monatsb. Akad. Wiss. Berlín, 1880. 921-927.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zhao, Y., F. Kullander, S. O. Kullander i C. Zhang, 2008: A review of the genus Distoechodon (Teleostei: Cyprinidae), and description of a new species. Environmental Biology of Fishes.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Districte municipal de Šilalė

El Districte municipal de Šilalė (en lituà: Pagėgių savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Tauragė, i que forma part de la regió de Samogitia. La capital del municipi és la ciutat homònima.

## Seniūnijos

* Bijotų seniūnija (Bijotai)
* Bilionių seniūnija (Bilionys)
* Didkiemio seniūnija (Didkiemis)
* Kaltinėnų seniūnija (Kaltinėnai)
* Kvėdarnos seniūnija (Kvėdarna)
* Laukuvos seniūnija (Laukuva)
* Pajūrio seniūnija (Pajūris)
* Palentinio seniūnija (Palentinis)
* Šilalės kaimiškoji seniūnija (Šilalė)
* Šilalės miesto seniūnija (Šilalė)
* Tenenių seniūnija (Teneniai)
* Traksėdžio seniūnija (Šilalė)
* Upynos seniūnija (Upyna)
* Žadeikių seniūnija (Žadeikiai)

## Enllaços externs

* Municipalité du district de Šilalė Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Districte municipal de Širvintos

El districte municipal de Širvintos (en lituà: Sirvintu rajono savivaldybė) és un dels 60 municipis de Lituània, situat dins del comtat de Vílnius. La seva capital és la ciutat de Širvintos. En el seu territori es troba el jaciment arqueològic de Kernavė, inclòs en la llista de Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2004.

## Població

Segons el padró de 2001, 20.207 persones viuen en la regió: 9.545 homes i 10.662 dones. 7.273 persones viuen en les ciutats i 12.934 persones viuen en pobles. Aproximadament el 10% (2.019 persones) va declarar tenir la nacionalitat polonesa. Hi ha 4.982 persones en edat de jubilació : 3.433 dones i 1.549 homes. Persones amb treball 11.186 persones, el 52% de tots els treballadors ho fan en les institucions de l'Estat.

## Seniūnijos del districte

* Alionių seniūnija (Alionys)
* Čiobiškio seniūnija (Čiobiškis)
* Gelvonų seniūnija (Gelvonai)
* Jauniūnų seniūnija (Jauniūnai)
* Kernavės seniūnija (Kernavė)
* Musninkų seniūnija (Musninkai)
* Širvintų seniūnija (Širvintos)
* Zibalų seniūnija (Zibalai)

## Referències

* ↑ Kernavė Archaeological Site (Reserva cultural de Kernavė)
* ↑ Świat Polonii - Stowarzyszenie Wspólnota Polska - Polonia i Polacy

## Enllaços externs

* Districte municipal de Širvintos Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. – Portrait of the Regions of Lithuania (anglès)
# Dolça (prenom)

Dolça és un prenom femení català.

## Etimologia

Segons mossèn Antoni Maria Alcover el prenom Dolça es confon amb la forma femenina de l'adjectiu 'dolç' i és traduït en castellà per Dulce, en francès Douce i en el llatí medieval per Dulcia, més és probable que sigui una catalanització del prenom femení Aldonça (una forma femenina d'Anfós, és a dir, derivat del prenom germànic Hildefuns, però feminitzat) amb influència de l'adjectiu 'dolça'. Segons això, en l'època medieval l'evolució hauria estat la següent: de n'Aldonça a na Dolça.
Tanmateix, segons Sebastián de Covarrubias, el nom castellà Aldonza (Aldonça en castellà antic),sinònim de Dulce, és format per l'article àrab 'al' més el nom 'donza' amb influència de 'dolç', i és una adaptació castellana del prenom català i occità Dolça, car fou Dolça de Provença la primera sobirana hispànica qui va introduir aquest prenom a la península Ibèrica, el qual s'adaptà posteriorment a la variant Aldonça i Aldonza.

## Difusió

Aquest prenom tingué molta acceptació durant l'edat mitjana a Europa, sobretot en l'àmbit romànic, i hi hagué moltes reines que el portaren
Versions en altres idiomes:
* occità: Doça (en occità medieval Douça o Dolça).
* francès: Douce
* espanyol: Dulce
* anglès: Dulcia
* italià: Dolce
* portuguès: Dulce
* llatí: Dulcia

## Festa onomàstica

El prenom Dolça, com a nom propi catòlic, celebra l'onomàstica el dia 12 de setembre, associat a la festa de Maria.

## Biografies

* Nobles:
** Dolça de Barcelona (1160 - Coïmbra, 1198), princesa aragonesa i reina consort de Portugal (1185 - 1198).
** Dolça de Foix (1143 - 1209), infanta de Foix i comtessa consort d'Urgell (1157 -1184).
** Dolça I de Lleó (c. 1195 - Lorvao, Portugal, 1245), reina de iure de Lleó (1230).
** Dolça de Provença (Gavaldà, Llenguadoc, 1095-1127), comtessa de Provença (1112-1127) i comtessa consort de Barcelona (1112-1127)
** Dolça II de Provença (? - 1172), comtessa de Provença (1166 - 1167).
** Dolça de So (?-1192), comtessa de Pallars Jussà (1182 - 1192).
* Altres:
** Dolça Mulet, política mallorquina

### Versió Dulce

* Dulce Pontes, cantant
* Dulce Chacón, escriptora
* Dulce Maria Cardoso, escriptor

## Curiositats

El prenom Dulcinea que va triar Miguel de Cervantes per al personatge femení Dulcinea del Toboso és una variant del prenom Aldonça o Dolça.

## Referències

* ↑ http://dcvb.iecat.net Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine.
* ↑ Covarrubias de, Sebastián. «Tesoro de la lengua castellana o española».
* ↑ http://visitar.cat/noms-catalans-medievals-de-noia
* ↑ http://www.ieo-oc.org/Prenoms-occitans-pour-les-filles Arxivat 2017-12-22 a Wayback Machine.
* ↑ http://esglesia.net/santoral Arxivat 2011-12-20 a Wayback Machine.
Viccionari
# Galindo (cràter)

Galindo és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 23,8 km de diàmetre. Porta el nom de Beatriz Galindo «la Latina» (1473-1535), escriptora i humanista castellana, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Galindo». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Metàtesi en química organometàl·lica

La metàtesi és un tipus de reacció de bescanvi, és a dir, es parteix i s'obté compostos organometàl·lics. Concretament, reaccionen un compost amb un metall molt electropositiu, per exemple un alcalí, i un halur d'un metall que ho sigui menys.
Aquest és un procés àcid – base de Lewis i la força directora de la reacció és la precipitació de l'halur iònic en el dissolvent orgànic. Cal destacar que aquesta és la reacció més versàtil de la química organometàl·lica.

## Referències

* ↑ Powell, P. Principles of organometallic chemistry. 2th edition. Chapman & Hall, 1988.
# Regne Mbunda

El regne Mbunda (mbunda: Chuundi ca Mbunda o Vumwene vwa Mbunda o portuguès: Reino dos Bundas) era un regne africà situat al centre-oest d'Àfrica, en el que ara és el sud-est d'Angola. En la seva major extensió, aplegava des de Mithimoyi al centre de la província de Moxico fins a la província de Cuando Cubango al sud-est, a la frontera amb Namíbia. El regne era governat per un Mwene wa Ngoma (rei) del 1700 fins 1914.

## Vegeu també

* Mbunda
* Mbundes

## Galeria

* Logotip del Consell del Regne Mbunda

## Referències

* ↑ The History of the Mbunda People, Dr Byemba Maliti
* ↑ A origem dos Bundas, Jornal de Angola, 19 de novembre de 2008