OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tirà diademat pit-roig

El tirà diademat pit-roig (Ochthoeca rufipectoralis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants brollades de les muntanyes des de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes de l'Equador i el Perú fins al centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat pit-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Josep Maria Tallada i Paulí

Josep Maria Tallada i Paulí (Barcelona, 9 de juliol de 1884 - Barcelona, 1 de juliol de 1946) fou un economista i polític català.

## Biografia

Va néixer al carrer Passatge del Crèdit de Barcelona, fill de Rafael Tallada i Oliveres i de Fernanda Paulí i Galceran (1856-1900), ambdós de Tortosa.
Es llicencià en dret i en enginyeria industrial el 1908. Col·laborà amb la Mancomunitat de Catalunya com a director del Museu Social, professor de l'Escola d'Administració Pública i de l'Escola d'Alts Estudis Mercantils. Fou dirigent de les juventuds de la Lliga Regionalista i dirigent de la Cambra d'Indústria de Barcelona.
Durant la Segona República Espanyola fou diputat al Parlament de Catalunya per la Lliga Regionalista i director del Banco de Vizcaya. Fou professor de dret i ciències econòmiques a la Universitat Autònoma de Barcelona.
Durant la Guerra Civil espanyola s'afilià al partit únic dels nacionals, FET y de las JONS. El curs 1937-1938 fou professor a la Universitat de Salamanca.
Juntament amb Miquel Vidal i Guardiola, Manuel Reventós i Bordoy, Cebrià de Montoliu i de Togores i Josep Ruiz i Castellà, és considerat introductor de la ciència de la societat segons els mètodes de la jove escola històrica alemanya. Era partidari d'un liberalisme econòmic racional que comportaria amb el temps una participació més gran de l'Estat. Fou l'introductor del taylorisme i de la moderna anàlisi estadística, i estudià la gran depressió, els seus efectes i les seves alternatives.
Morí, després d'una llarga malaltia, l'1 de juliol de 1946 al seu domicili de Barcelona. És enterrat al Cementiri de Montjuïc (agrupació 3a, tomba menor 561).

## Bibliografia

* de Riquer, Borja. L'últim Cambó (1936-1947). la dreta catalanista davant la guerra civil i el primer franquisme. Eumo, 1996. ISBN 84-7602-222-0.

## Obres

* El moviment social durant el segle xix (1911)
* Demografia de Catalunya (1918)
* L'organització científica de la indústria (1922)
* Anuari d'Estadística Social de Catalunya, des del 1913
* La crisi d'una civilització (1935)
* L'organització econòmica de la Rússia soviètica (1935)
* Economia política (1937)
* Historia de las finanzas españolas en el siglo XIX (1946) i
* La guerra económica (1948)

## Referències

* ↑ «Josep Maria Tallada i Paulí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1884, número de registre 3950.
* ↑ de Riquer, 1996, p. 162.
* ↑ «Fallecimiento del sabio ingeniero y economista don José Mª Tallada». La Vanguardia, 02-07-1946, pàg. 11.
# Gustaaf van Hoey

Gustaaf van Hoey (Mechelen, 26 d'octubre de 1835 - Mechelen, 19 de gener de 1913) va ser un compositor i organista belga.
Era fill del pintor Jozef Ignace/Joseph Ignatius Jozef Van Hoey i Anna Theresia Keulemans.
Inicialment va rebre la seva formació musical a càrrec de l'antic mestre de Capèlla de la catedral de St. Rumbold a Malines. Els estudis de seguiment van tenir lloc al "Royal Conservatory" de Brussel·les, on va tenir com a company estudiant a Peter Benoit. També va escriure obres en aquell moment, algunes de les quals va participar en el concurs del "Prix de Rome". Finalment, guanyaria un segon premi parcial amb la cantata De wind (amb un llibret en neerlandès) el 1865, juntament amb Jan van den Eeden. Va fer un curs de paleografia amb François-Joseph Fétis (també director del conservatori de Brussel·les) per proporcionar posteriorment a les obres musicals medievals una notació musical moderna. Des del 1862 fins al 1898 va ser Kapellmeister/organista a l'església de Sant Pere, càrrec que ocuparia fins al 1898. També hi va arribar a ser director el 1868, càrrec que va ocupar fins al 1906. Va transformar l'escola de música en una institució més moderna incloent classes de música per a noies i impartint classes en flamenc. Els seus alumnes més importants van ser Jef Denijn (Van Hoey era amic del seu pare Adolf) i la soprano Berthe Seroen, que van actuar en el seu concert aniversari. A més d'aquest treball, Van Hoey també era un intèrpret de carilló aficionat.
Llista de treball: va escriure treballs en diversos gèneres, des d'obertures fins a motets, inclosos:
* Juif errant (1859)
* Agar dan le désert (1861)
* Rembert Dodoens (1862)
* Paul i Virginie (1863)
* El vent (1865)
* Les vacances d'un pintor (1865, òpera còmica)
* La Saint-Luc (1865, òpera còmica)
* El violí (1865, òpera còmica)
* Educació (1868)
* La creu d'honor (1868, òpera còmica)
* Leopold II (1875)
* Cantata de Verhaeghen (1883)
* Sonata for carillon (1897), una obra obligatòria per al carilló en el primer concurs internacional de carilló de Malines (va seguir una sonatina d'orgue).
* Homenatge a Van Beneden (1898)

## Fonts i notes

* J. Robijns i Miep Zijlstra, General Music Encyclopedia part 4, Unieboek 1981, pàgina 273
* Flavie Roquet: Lèxic: Compositors flamencs nascuts després del 1800, Roeselare, Roularta Books, 2007, 946 pàg., ISBN 978-90-8679-090-6, pàgina 793
* Centre d'Estudis de Música Flamenca amb una contribució d'Annelies Fouquaert
* Wiki de Malines
* Inventari del patrimoni immobiliari a Malines

## Referències

* ↑ El certificat de naixement 655 de 1835 esmenta Gustave Jean Constantin Marie Van Hoey.
# Gerd (satèl·lit)

Gerd (Saturn LVII), conegut provisionalment com a S/2004 S 25, és un satèl·lit natural de Saturn. El seu descobriment va ser anunciat per Scott S. Sheppard, David C. Jewitt i Jan Kleyna el 7 d'octubre de 2019 a partir d'observacions realitzades entre el 12 de desembre de 2004 i el 22 de març de 2007. Va rebre la seva designació permanent l'agost de 2021. El 24 d'agost de 2022, va rebre el nom oficial de Gerðr, un jötun de la mitologia nòrdica. És l'esposa de Freyr i la personificació del sòl fèrtil.
Gerd fa uns 4 quilòmetres de diàmetre i orbita Saturn a una distància mitjana de 21,174 Gm en 1150,69 dies, amb una inclinació de 173° respecte a l'eclíptica, en direcció retrògrada i amb una excentricitat de 0,442.

## Referències

* 1 2 «MPEC 2019-T132 : S/2004 S 25» (en anglès). minorplanetcenter.net. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «M.P.C. 133821» (en anglès). Minor Planet Center. International Astronomical Union, 10-08-2021. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Names Approved for 10 Small Satellites of Saturn» (en anglès). usgs.gov. USGS, 24-08-2022. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Planet and Satellite Names and Discoverers» (en anglès). usgs.gov. IAU WGPSN. [Consulta: 25 juny 2023].
# Eupatra

Eupatra (en grec antic Εὐπάτρα) va ser una princesa del Pont, filla de Mitridates VI Eupator (Eupator vol dir Gran pare). Eupatra va caure en mans de Gneu Pompeu cap al final de la guerra i va ser portada a Roma per ser exhibida en el triomf del general junt amb molts altres captius.

## Música

El compositor venecià Pietro Andrea Ziani, va escriure el 1655 una òpera envers aquest personatge.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Eupatra». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ SARPE, Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. IV, pàg. 1595. (ISBN 84-7291-226-4)
# Sale Sharks

Sale Sharks és un equip professional de rugbi a 15 anglès, amb base a la ciutat de Sale, al Gran Manchester, que participa en la Lliga anglesa de rugbi a 15. El club disputa els seus partits a Sale, a l'estadi Edgeley Park.

## Palmarès

* Guinness Premiership :
** Campió: 2006 (1)
* European Callenge Cup:
** Campió: 2002 i 2005 (2)

## Jugadors emblemàtics

* Sébastien Chabal
* Oriol Ripol
* Charlie Hodgson
* Richard Wigglesworth

## Enllaços externs

* Lloc oficial (anglès)
# Museu Nacional de Ciència i Tecnologia

El Museu Nacional de Ciència i Tecnologia, conegut per les sigles MUNCYT, és un museu de la ciutat de la Corunya, a Galícia. Depèn de la Secretaria d'Estat d'Investigació, Desenvolupament i Innovació del Ministeri d'Economia i Competitivitat, gestionat per la Fundació per a la Ciència i la Tecnologia (FECYT) i dirigit per Ramón Núñez Centella.
Va ser inaugurat el 4 de maig de 2012 pels Prínceps d'Astúries Felipe i Letizia, però no va obrir al públic fins al mes de juny del mateix any.
Al museu s'hi exposen diverses peces de la història tecnològica de Galícia i Espanya, algunes relacionades amb la ciutat de la Corunya, com l'antiga llanterna de la Torre d'Hèrcules que va funcionar entre 1857 i 1904. També es pot visitar la cabina de l'avió que va portar a Espanya el Guernica de Picasso des de Nova York, una exposició de la història tecnològica a Espanya, iniciatives industrials o l'evolució dels mitjans de comunicació escrits i informàtics.

## Referències

* ↑ Inaugurat a A Coruña el primer museu nacional de Galícia

## Enllaços externs

* Pàgina web del museu (castellà)
# Tirà diademat de Piura

El tirà diademat de Piura (Ochthoeca piurae) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants amb arbusts i regions àrides dels Andes del nord-oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Tirà diademat de Piura». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# José Néstor Pékerman

José Néstor Pékerman Krimen (Villa Domínguez, Entre Ríos, Argentina; 3 de setembre de 1949) és un ex-futbolista i director tècnic de futbol argentí d'ascendència ucraïnesa, de nacionalitat colombiana. Actualment treballa com a tècnic de futbol de la selecció de futbol de Colòmbia. Va dirigir a la seleccions juvenils de l'Argentina guanyant 3 Mundials de la categoria Sub-20, arribant després a la Selecció de futbol de l'Argentina entre el període 2004-2006 dirigint el mundial d'Alemanya 2006, en el lapse comprès entre el 2007-2008 va dirigir al Deportivo Toluca a Mèxic i als Tigres de la UANL el 2009.
Nascut en el si d'una família jueva, amb només tres mesos d'edat es va instal·lar al costat dels seus pares en Puerto Ibicuy (Entre Ríos), lloc on es va criar i va viure la seua infantesa, per a així traslladar-se a Buenos Aires als 12 anys.

## Referències

* ↑ http://deportes.terra.com.co/futbol/pekerman-tendria-ancestro-que-gano-un-premio-oscar,90ab220df37e1410VgnVCM5000009ccceb0aRCRD.html Arxivat 2014-12-22 a Wayback Machine.
* ↑ «Etapa con la Selección Argentina de José Néstor Pékerman». Arxivat de l'original el 2014-08-03. [Consulta: 12 desembre 2014].
# Gian Luca Zattini

Gian Luca Zattini (Meldola, 12 d'abril de 1955) és un metge i polític italià, alcalde de Forlì des de l'11 juny de 2019. Fins a la seva elecció com a alcalde de Forlì, va ser alcalde de la seva ciutat natal Meldola.

## Referències

* ↑ Forlì Today, Redazione «Zattini si insedia in Comune e fa subito un giro degli uffici: "Da oggi sono il sindaco di tutti"». forlitoday.it, 11-06-2019 [Consulta: 27 gener 2020].
# Fidel Suárez

Fidel Suárez (1 de gener de 1962) és un futbolista peruà retirat que va jugar a clubs del Perú i Xile. El 1987 Suárez tindria el seu millor any de la seva carrera futbolística, aconseguint el seu segon títol nacional amb Universitario, i, a més, va aconseguir ser el màxim golejador de la temporada amb 29 gols.

## Palmarès
### Universitario

* Lliga peruana (3): 1985, 1987, 1990

## Referències

* ↑ FIDEL ERNESTO SUAREZ.
* ↑ «Campeon 1985 - Club Universitario de Deportes - DALEUCAMPEON». [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Campeon 1987 - Club Universitario de Deportes - DALEUCAMPEON». [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Campeon 1990 - Club Universitario de Deportes - DALEUCAMPEON». [Consulta: 27 maig 2023].
# Montserrat Tibau i Foraster

Montserrat Tibau i Foraster (Palafrugell, 20 de febrer de 1951) és una professora de música catalana. Va començar a estudiar música a l'escola Vedruna de Palafrugell amb Carme Garriga i Núria Rota, després amb la senyora Pardo de la Bisbal d'Empordà. També fou alumna del professor Emili Garcia de Girona i del Conservatori del Liceu de Barcelona, on obtingué la titulació de piano. Després d'un parèntesi va continuar els estudis i aprofundí en l'harmonia, contrapunt, fuga i composició, amb la professora Àngels Alabert, de Girona. Durant alguns anys va fer classes de llenguatge, harmonia i piano. Fa classes a l'escola Sant Jordi de Palafrugell com a professora de música de secundària i de piano a l'escola de música de Palafrugell. La seva professionalitat ha estat reconeguda pels seus alumnes. A principis dels anys vuitanta va participar en la gestació de Joventuts Musicals de Palafrugell, juntament amb altres persones de l'entorn musical local, entre els quals hi destaca destaca Rita Ferrer.

## Referències

* ↑ «Necrològiqes». Diari de Girona, 06-06-2005, p. 18.
* ↑ Salabert, E. «Bases del IV Concurso de fotografía, pintura, dibujo y escultura». Los Sitios de Gerona, 25-04-1969, p. 6.
* ↑ «El nostre pas per l'escola». Pinzellades, 01-06-2012, pàg. 30 i 31.
* ↑ Oller, Oriol. Aprendre a cantar. Ajuntament de Palafrugell i Diputació de Girona, 2010, p. 48 (Quaderns de Palafrugell).
* ↑ «25è aniversari de Joventuts Musicals de Palafrugell». [Consulta: 19 maig 2006].
# Toray Pan Pacific Open 2015

El Torneig del Pacífic 2015, oficialment conegut com a Toray Pan Pacific Open 2015, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als Premier Tournaments de la WTA. La 32a edició del torneig es va celebrar entre el 21 i el 27 de setembre de 2015 a l'Ariake Coliseum de Tòquio (Japó).
La tennista polonesa Agnieszka Radwańska va guanyar per segona vegada a Tòquio (2011).

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | C. Wozniacki | 6 | 6 | |
| Q | A. Konjuh | 2 | 2 | | 1 | C. Wozniacki | 6 | 2 | 6 |
| | M. Brengle | 7 | 1 | 0 | 5 | A. Kerber | 2 | 6 | 3 |
| 5 | A. Kerber | 5 | 6 | 6 | | | | | | 1 | C. Wozniacki | 2 | 4 |
| 3 | G. Muguruza | 6 | 6 | | | | | | | 8 | B. Bencic | 6 | 6 |
| | B. Strýcová | 3 | 4 | | 3 | G. Muguruza | 6¹ | 1 | | | | | |
| | S. Stosur | 7 | 3 | 4 | 8 | B. Bencic | 7 | 6 | | | | | |
| 8 | B. Bencic | 6⁵ | 6 | 6 | | | | | | | | | | 8 | B. Bencic | 2 | 2 |
| 7 | A. Radwańska | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 7 | A. Radwańska | 6 | 6 |
| | E. Svitolina | 4 | 1 | | 7 | A. Radwańska | 7 | 6 | | | | | |
| | K. Nara | 2 | 4 | | 4 | K. Plíšková | 5 | 2 | | | | | |
| 4 | K. Plíšková | 6 | 6 | | | | | | | 7 | A. Radwańska | 6 | 6 |
| 6 | C. Suárez Navarro | 4 | 4 | | | | | | | | D. Cibulková | 4 | 1 |
| | D. Cibulková | 6 | 6 | | | D. Cibulková | 7 | 6 | | | | | |
| | C. Giorgi | 5 | 2 | | 2 | A. Ivanović | 6⁵ | 3 | |
| 2 | A. Ivanović | 7 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| WC | Kurumi Nara Misaki Doi | 3 | 4 | |
| | Katerina Bondarenko Chuang Chia-jung | 6 | 6 | | | Katerina Bondarenko Chuang Chia-jung | 6 | 3 | [5] |
| 3 | Garbiñe Muguruza Carla Suárez Navarro | w/o | | | 3 | Garbiñe Muguruza Carla Suárez Navarro | 3 | 6 | [10] |
| | Dominika Cibulková Barbora Strýcová | | | | | | | | | 3 | Garbiñe Muguruza Carla Suárez Navarro | 7 | 6 |
| | Eri Hozumi Miyu Kato | 6 | 4 | [12] | | | | | | 2 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 5 | 1 |
| | Misa Eguchi Junri Namigata | 4 | 6 | [10] | | Eri Hozumi Miyu Kato | 4 | 5 | |
| | Olha Savtxuk Xu Yifan | 1 | 6 | [8] | 2 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 6 | 7 | |
| 2 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 6 | 2 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-07-13 a Wayback Machine. (japonès) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Tòquio / Osaka :
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2022
2023 :
WTA Tour 2015
< 2014
2016 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Elite Trophy, Zhuhai :
# Josep Cuch i Codina

Josep Cuch i Codina és l'actual batlle de Cànoves i Samalús des de l'any 2015.
Va néixer a Can Cuch, uns terrenys situats al nord al nucli de Cànoves, i és propietari de terrenys rurals i d'una empresa de gestió forestal. Va ser vicepresident de l'associació de propietaris del Montseny i des del 2005 és el president de l'Agrupació de Defensa Forestal Montseny-Congost.
Es va presentar de cap de llista de Nou Impuls i Unitat per les eleccions municipals de Cànoves del 2011, on va aconseguir dos regidors i va quedar a l'oposició. A les eleccions locals del 2015, repetint de cap de llista, amb 4 regidors i el suport de dos d'ERC, va poder accedir a l'alcaldia.

## Referències

* ↑ «Alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental (des de 1901 fins a l'actualitat)». [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «Alts càrrecs i càrrecs eventuals: perfil, dades de contacte, retribucions i activitats i béns». [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ Oriental, Consell Comarcal Vallès. «MONTSENY-CONGOST» (en locales). Arxivat de l'original el 2019-05-09. [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «L'alcalde Josep Cuch repetirà com a candidat del NIU a Cànoves». [Consulta: 9 maig 2019].
# Guest (cràter)

Guest és un cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna, just al límit exterior de la vora oest del gran cràter Fermi. També es troba al nord d'Izsak, al nord-est d'Alden, al sud-est de Hilbert i al sud-sud-est de Kondratyuk.
* Localització de Guest (centre de la imatge)
* Detall que mostra el petit cràter amb petites esquerdes situat al costat del sector nord de Guest (imatge presa des del Apollo 15)
Forma part d'una dupla de cràters parells de similar grandària. Donada la seva alta albedo, es pensa que és un impacte relativament recent. Guest, més profund que el cràter adjacent a què se superposa parcialment, posseeix un perfil ben definit i sense mostres significatives d'erosió.
Porta el nom del geòleg, vulcanòleg i científic planetari britànic John E. Guest. El nom va ser adoptat per la UAI el 25 de juliol de 2017.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Font de la Plaça del Doctor Perelló

La font de la Plaça del Doctor Perelló és una construcció al mig de la plaça de davant de l'església parroquial del Sagrat Cor, en una zona voltada d'arbres al nucli de Sant Guim de Freixenet (Segarra). Aquesta s'estructura sobre una triple graonada de planta hexagonal realitzada amb pedra. La font presenta forma irregular jugant amb formes còncaves i convexes i motllures de pedra. L'aigua de la font surt a pressió a partir de tres aixetes, i cau dintre de tres piques de pedra, on hi ha una petita obertura de desguàs. Un fanal corona l'estructura d'aquesta font. L'obra està realitzada amb maó i pedra picada. Fins a l'any 1943 aquesta plaça s'anomenava Plaça de l'Església, però canvià de nom al concedir-se el títol de parròquia a l'església del poble. La construcció de la font situada enmig de la plaça va ser encarregada a l'aparellador Francesc Vich i l'executà el picapedrer Josep Bergadà de Guimerà. Les escales d'accés són obra de Josep Bernaus Boix. El conjunt costà 5.225 de les antigues pessetes.

## Notes

* ↑ «Font de la plaça del Doctor Perelló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Sant Sadurní d'Osormort

Sant Sadurní d'Osormort és un municipi de la comarca d'Osona. Està situat a l'est de la regió de l'Alt Ter. Està situat a la vall de la riera Major, abans anomenada riera d'Osor, i envoltat de les poblacions de Viladrau, Espinelves, Vilanova de Sau, Folgueroles i Tavèrnoles. El terreny és, en la major part, forestal i de pastura.

## Geografia

* Llista de topònims de Sant Sadurní d'Osormort (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Llocs d'interès

* Església de Sant Sadurní d'Osormort. Romànica del segle xi
* Dintre del terme, en un lloc conegut com el Puig Castellar, s'han trobat restes de ceràmica d'un antic poblat ibèric.
* La masia Masferrer sobresurt per la seva arquitectura, del segle xvii, amb la façana esgrafiada i excel·lents treballs de forja a les balconades.
* Masia La Pedrija, protegida com a Bé cultural d'interès local.

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| - | 18 | 17 | 117 | 209 | 343 | 213 | 298 | 233 | 235 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 266 | 296 | 318 | 315 | 242 | 131 | 79 | 81 | 73 | 73 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 74 | 76 | 76 | 83 | 91 | 89 | 91 | 94 | 93 | 86 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 80 | 79 | 76 | 90 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ «Mas la Pedrija». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].

## Vegeu també

* Puig dels Jueus.

## Bibliografia

Volum 3 (2005), El Meu País, tots els pobles, viles i ciutats de Catalunya, Barcelona, Edicions 62. ISBN 84 297 5570 5

## Enllaços externs

* Ajuntament de Sant Sadurní d'Osormort
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Tigrigobius redimiculus

Tigrigobius redimiculus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W., 1931. Fishes obtained by the Barber Asphalt Company in Trinidad and Venezuela in 1930. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 83: 391-410.
* ↑ BioLib (anglès)