OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Propietat de Màrkov

La propietat de Màrkov defineix que una cadena de Màrkov es pot caracteritzar per la probabilitat d'anar a l'estat n+1 condicionada al fet que abans siguem a l'estat nn:
    $P(X_{n}+1|X_{n})\,$
Que és la probabilitat de transició del procés. La propietat de les cadenes de Màrkov és que les transicions entre els estats, només pot produir-se entre estats veïns. Només es pot arribar a l'estat i des de l'estat i-1 o bé de i+1.
Aquest tipus d'estadístiques se sol trobar en la distribució exponencial, la funció de densitat de probabilitat de la qual s'expressa així:
    $f_{\tau }(t)=\lambda e^{-\lambda t}\quad t>0$
Comprovem que un procés definit per aquesta fdp no té memòria. La probabilitat que hi haja una transició entre 0 i un temps t qualsevol és:
    $P(0<\tau <t)=P(\tau <t)=\int _{0}^{t}\lambda e^{-\lambda \tau }\,d\tau$
Si integrem, obtenim:
    $P(\tau \ <t)=e^{-\lambda \cdot 0}-e^{-\lambda t}=1-e^{-\lambda t}$
Ara anem a calcular la probabilitat per al mateix interval t, però amb un instant d'inici diferent t$_0$. Calculem la probabilitat de tindre una transició en l'interval t (de t$_0$ fins a t$_0$+t) condicionat al fet que abans de t$_0$ no hi ha hagut cap transició:
    $P(t_{0}<\tau <t_{0}+t|\tau >t_{0})={\frac {p(t_{0}<\tau <t_{0}+t)}{p(\tau >t_{0})}}$
Substituint per les fdp i substituint:
    $P(t_{0}<\tau <t_{0}+t|\tau >t_{0})={\frac {\int _{t_{0}}^{t_{0}+t}\lambda e^{-\lambda \tau }\,d\tau }{\int _{t_{0}}^{\infty }\lambda e^{-\lambda \tau }\,d\tau }}={\frac {e^{-\lambda t_{0}}-e^{-\lambda (t_{0}+t)}}{e^{-\lambda t_{0}}-e^{-\lambda \cdot \infty }}}={\frac {e^{-\lambda t_{0}}(1-e^{-\lambda t})}{e^{-\lambda t_{0}}-0}}=1-e^{-\lambda t}$
Amb la qual cosa queda demostrat que la probabilitat de tindre una transició en un estat no depèn del temps anterior.
# Bosc Estatal de Barrès

El Bosc Estatal de Barrès és un bosc dels termes comunals dels Angles i de Formiguera, a la comarca del Capcir, i de la Llaguna, a la comarca del Conflent, tots dos de la Catalunya del Nord.
Està situat al nord-oest del terme de la Llaguna, a l'esquerra de la Tet, a ran del terme comunal cerdà de Bolquera, i a l'oest del dels Angles.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per l'ONF (Office national des forêts), atès que prové d'antigues propietats reials, on té el codi F16311I.

## Referències

* ↑ El Bosc Estatal de Barrès en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Pàgina web del Bosc estatal
# Cedric Gibbons

Cedric Gibbons, o Austin Cedric Gibbons (Dublín, 23 de març de 1893 − Hollywood, 26 de juliol de 1960), va ser un director artístic cinematogràfic irlandès.
Cedric Gibbons estudia arquitectura a la New York's Art Students League. Treballa llavors amb el seu pare, que també era arquitecte. Arrenca la seva carrera el 1915 com a ajudant d'Hugo Ballin als estudis Edison. El 1918, és contractat per Samuel Goldwyn com a director artístic. La fundació de la MGM el 1924 li suposa supervisar el conjunt de la producció durant 32 anys, permetent per contracte que el seu nom aparèixi com a Director artístic als crèdits de més de 1500 pel·lícules! En el transcurs dels anys, desenvolupa la imatge típica de la MGM. Gibbons es va casar, en primeres noces, amb l'actriu mexicana Dolores del Rio. La seva segona esposa, Hazel Brooks, era igualment actriu. La seva neboda, Sandra Shaw, va estar casada amb Gary Cooper.
Se li deu la creació de la figureta dels Oscars, així com el rècord de nominacions (37) i premis (11) en aquests mateixos Oscars.

## Oscars
### Guanyats per la millor direcció artística

* The Bridge of San Luis Rey (1929)
* a viuda alegre (The Merry Widow) (1934)
* Pride and Prejudice (1940)
* Blossoms in the Dust (1941)
* Gaslight (1944)
* El despertar (The Yearling) (1946)
* Donetes (Little Women) (1949)
* Un americà a París (An American in Paris) (1951)
* Captius del mal (The Bad and the Beautiful) (1952)
* Julius Caesar (1953)
* Somebody Up There Likes Me (1957)

### Nominades per la millor direcció artística

* When Ladies Meet (1933)
* Romeo and Juliet (1936)
* The Great Ziegfeld (1936)
* Conquest (1937)
* Maria Antonieta (Marie-Antoinette) (1938)
* El màgic d'Oz (The Wizard of Oz) (1939)
* Bitter Sweet (1940)
* When Ladies Meet (1941)
* Random Harvest (1942)
* Madame Curie (1943)
* Thousands Cheer (1943)
* Kismet (1944)
* El foc de la joventut (National Velvet) (1944)
* The Picture of Dorian Gray (1945)
* Madame Bovary (1949)
* Annie Get Your Gun (1950)
* The Red Danube (1950)
* Too Young to Kiss (1951)
* Quo Vadis (1951)
* La viuda alegre (The Merry Widow) (1952)
* Lili (1953)
* The Story of Three Loves (1953)
* La reina verge (Young Bess) (1953)
* Brigadoon (1954)
* Executive Suite (1954)
* I'll Cry Tomorrow (1955)
* La jungla de les pissarres (Blackboard Jungle) (1955)
* Van Gogh, la passió de viure (Lust for Life) (1956)
# Joan Lluís Torres Faner

Joan Lluís Torres Faner (Ciutadella de Menorca, 1968) és un polític menorquí. Ha estat conseller de Cultura del Consell Insular de Menorca en representació del PSM de Menorca. També fou regidor a l'Ajuntament de Ferreries per l'Entesa de l'Esquerra de Ferreries. És el president de l'Ateneu Musical de Ferreries.

## Referències

* ↑ «Joan Lluís Torres Faner». Consell Insular de Menorca. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Dimite el primer teniente de alcaldía de Ferreries, Francesc Pons Morlà» (en castellà). Menorca - Es Diari, 25-09-2020. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Ateneu Musical de Ferreries». Ajuntament de Ferreries. Arxivat de l'original el 2021-12-26. [Consulta: 26 desembre 2021].
# Cingle del Castell

El Cingle del Castell és una cinglera del municipi de Castell de Mur, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp, dins de l'àmbit del poble de Guàrdia de Noguera, al Pallars Jussà.
És el vessant meridional de la serra del Castell de Guàrdia, que forma un cingle al davant septentrional de la vila de Guàrdia de Noguera. A la part alta del cingle hi ha uns plans que haurien hostatjat la primitiva vila de Guàrdia de Noguera. Sobre el cingle es troben el castell de Guàrdia i l'església de Sant Feliu de Guàrdia.

## Referències

* ↑ «PLA D'ORDENACIÓ URBANÍSTICA MUNICIPAL DE CASTELL DE MUR» (pdf). Ajuntament de Castell de Mur, 01-02-2008. Arxivat de l'original el 2021-04-26. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ «Turisme > Castell i Col·legiata de Mur». Ajuntament de Castell de Mur. Arxivat de l'original el 2020-08-09. [Consulta: 26 abril 2021].
# Pinçaguèl

Pinsaguèl (francès Pinsaguel) és un municipi francès del departament de l'Alta Garona a la regió d'Occitània.

## Agermanaments

* Sant Vicenç de Torelló, Catalunya

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Bosc Estatal de Coma de Pontells

El Bosc Estatal de la Coma de Portells (en francès, oficialment, Forêt Domaniale de Coume-de-Ponteils) és un bosc del terme comunal de Censà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situat al nord del terme de Censà, a la Coma de Pontells, en el vessant sud-oest del Madres. Ocupa una superfície de 106.500 hectàrees.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per l'Office National des Forêts (ONF); el bosc és una propietat de l'estat francès, ja que procedeix d'antigues propietats reials. Dins d'aquest organisme té l'identificador F16291O.

## Referències

* ↑ «El Bosc Estatal de la Coma de Pontells en els ortofotomapes de l'IGN» (en francès). Institut national de l’information géographique et forestière.
# Ceratobregma acanthops

Ceratobregma acanthops és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu entre 1-28 m de fondària.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del nord-est d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# El Turia

Cervezas El Turia SA fou un fabricant de cervesa valencià fundat el 1935, si bé per causa de la Guerra Civil Espanyola, la cervesera va estar en actiu des de 1947, any en què Damm va posar en funcionament la fàbrica, fins a 1986, quan Damm compra la participació als socis valencians i tanca la fàbrica, ubicada al Carrer Sant Vicent. L'edifici va començar a ser enderrocat en 2014, i va patir un incendi en 2015. Vinculada bàsicament a València, a banda de la marca El Turia, va comercialitzar altres com La Huertana o Trinkal.
En 2013, Damm va recuperar el nom, llançant Turia Märzen bier, fabricada a les instal·lacions de Damm-Estrella de Levante al barri d'Espinardo, Múrcia.

## Referències

* 1 2 «Turia y en botella». El Mundo [Consulta: 26 maig 2013].
* 1 2 «El recuerdo de Cervezas El Turia y Macosa». Las Provincias, 26-11-2011.
* ↑ «Damm compra Cervezas Turia» (en castellà). Diari El País, 04-07-1995. [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Empieza el derribo de la fábrica de cervezas Turia». Levante-EMV, 27-06-2014.
* ↑ «Incendio en la antigua fábrica de cervezas Turia en la calle San Vicente». Levante-EMV [Consulta: 3 setembre 2015].
* ↑ «Cerveseres: Les altres Estrelles». Via Empresa. [Consulta: 24 juliol 2019].
# Muriaé

Muriaé és un municipi del sud-est de l'estat de Minas Gerais, Brasil. Es troba a la regió de la Zona da Mata i la seva població l'any 2019 (IBGE) era d'aproximadament 108.163 habitants.

## Educació

La ciutat té tres institucions d'educació superior:
* FAFISME – Facultat de Filosofia, Ciències i Lletres Santa Marcelina
* FAMINAS – Facultat de Mines
* UNIPAC – Universitat President Antonio Carlos

## Persones notables

* Ney Mineiro (nascut el 1981), futbolista brasiler

## Referències

* ↑ «RESOLUÇÃO Nº 3, DE 26 DE AGOSTO DE 2019 - RESOLUÇÃO Nº 3, DE 26 DE AGOSTO DE 2019 - DOU - Imprensa Nacional» (en portuguès brasiler). www.in.gov.br. [Consulta: 28 agost 2019].
* ↑ «Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 9 desembre 2023].
# Bussy-la-Pesle

* Per a altres significats, vegeu «Bussy-la-Pesle (Nièvre)».
Bussy-la-Pesle és un municipi francès al departament de la Costa d'Or (regió de Borgonya - Franc Comtat). L'any 2017 tenia 77 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bussy-la-Pesle era de 55 persones. Hi havia 27 famílies, de les quals 10 eren unipersonals (3 homes i 7 dones vivint soles), 7 parelles sense fills, 7 parelles amb fills i 3 famílies monoparentals amb fills.

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 15 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 45 eren cases i 1 era un apartament. Dels 28 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 24 eren actives i 10 eren inactives. De les 24 persones actives 22 estaven ocupades (12 homes i 10 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 10 persones inactives 8 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Bussy-la-Pesle hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 464 hectàrees.

## Notes

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa
# Pinça

* Per a altres significats, vegeu «Pinça (zoologia)».
Una pinça o, més sovint referit en plural com a pinces, és un estri proveït de dues parts mòbils que d'una manera o altra es poden moure per subjectar entremig a un altre objecte.
Les pinces són un cas específic de palanca de tercer tipus, en les que l'objectiu no és aplicar més força sinó tenir més precisió.
N'hi ha de diversos tipus segons allò que s'hagi de manipular.
* En un laboratori, per manipular els tubs d'assaig o portaobjectes prop del foc s'utilitzen unes pinces de fusta o de metall.
* També es fan servir per a agafar el pa, els pinyols de gel o per a depilar els cabells.
* A Orient s'utilitzen escuradents de bambú.
* Un avanç en l'evolució humana fou aconseguir fer la pinça amb l'índex i el polze.
* En orfebreria per recollir pedres petites s'utilitzen unes pinces grosses anomenades esbocelles.
També s'aplica el nom de pinça a altres tipus de palanques de primer tipus, com les pinces per a estendre la roba.
Es coneixen com a pinces els plecs construïts en certs pantalons de vestir.

## Vegeu també

* Palanca

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.169. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ «Pinça». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Equipament de laboratori de química :
# Bosc Estatal de Campilles

El Bosc Estatal de Campilles (en francès, oficialment, Forêt Domaniale des Campilles) és un bosc del terme comunal de Toès i Entrevalls, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situat al sud-oest del terme de Toès i Entrevalls, a l'esquerra del Torrent de Carançà i a la dreta del Torrent de la Sorda, a migdia de la Tet, bastant enlairat per damunt de la llera d'aquest riu, que queda una mica allunyat.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per l'Office National des Forêts (ONF); la propietat del bosc és de l'estat francès, ja que procedeix d'antigues propietats reials. Té el codi identificador de l'ONF F16248X.

## Referències

* ↑ El Bosc Estatal de Campilles en els ortofotomapes de l'IGN
# Josep Vinyes Camplà

* No s'ha de confondre amb Josep Vinyes i Sabatés.
Josep Vinyes Camplà (Reus, 8 de març de 1847 - Tarragona, 6 d'abril de 1928) va ser un religiós català.
Va estudiar als escolapis de Reus i inicià la carrera eclesiàstica al Seminari Conciliar de Tarragona, i, quan encara era estudiant, va ser nomenat professor de Filosofia del mateix seminari. Va ser ordenat el 1868 i cantà missa a l'església de Sant Francesc de Reus. Va guanyar una canongia a l'Abadia del Sacromonte a Granada, i va ser professor en aquell centre docent el 1879. El 1886 tornà a Tarragona, on va ser canonge a la catedral, en un càrrec que estava adscrit a la càtedra de Teologia del Seminari Pontifici. Exercí de catedràtic de Teologia fins que, degut a la seva avançada edat, li va ser canviada per la càtedra d'Història Eclesiàstica.
Col·laborà assíduament al Semanario Católico de Reus i publicà diversos llibres de teologia i un Compendio de la Historia de la Iglesia en tres volums el 1912.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 685.
# Censy

Censy és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 56 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Censy era de 56 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 30 habitatges eren cases. Dels 23 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 16 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Censy el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 31 eren actives i 6 eren inactives. De les 31 persones actives 29 estaven ocupades (16 homes i 13 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 6 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació de material elèctric i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Censy hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 424 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Censy a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Censy a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Muriane

Muriane (en grec antic Μουριανή) va ser un dels quatre districtes de Cataònia a la Capadòcia, a l'oest de la Laviniasene i al sud-oest de Melitene. Només l'esmenta Claudi Ptolemeu. No s'ha de confondre amb Morimene.

## Referències

* ↑ Laurent, Peter Edmund. A Manual of Ancient Geography: Or, The Student His Own Instructor, with Copious Indexes of Ancient and Modern Names, and an Analysis of the Work ... A New Ed. with Questions for Self-examination, by the Author of "Questions on Adam's Roman Antiquities," &c (en anglès). Henry Slatter, 1840.
* ↑ Smith, William (ed.). «Muriane». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 juliol 2022].
# Cacoxenita

La cacoxenita és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser descobert el 1825 i rep el seu nom del grec kakos (dolent) i xenos (hoste), en al·lusió al fet que el contingut en fòsfor dels jaciments de cacoxenita malmeten la qualitat del ferro que conté a l'hora d'extreure'n aquest metall en mineria.

## Característiques

Cristal·litza en el sistema hexagonal. Els cristalls poden ser aciculars {0001}, amb una secció transversal hexagonal en moments i cares piramidals indistintes. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4 i presenta una lluentor sedosa. El groc varia entre diferents tonalitats de groc, i la seva ratlla és blanca. És freqüent que tingui una abundància excessiva d'alumini com a impuresa.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cacoxenita pertany a «08.DC: Fosfats, etc, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: nissonita, eucroïta, legrandita, strashimirita, arthurita, earlshannonita, ojuelaita, whitmoreita, cobaltarthurita, bendadaita, kunatita, kleemanita, bermanita, coralloita, kovdorskita, ferristrunzita, ferrostrunzita, metavauxita, metavivianita, strunzita, beraunita, gordonita, laueita, mangangordonita, paravauxita, pseudolaueita, sigloita, stewartita, ushkovita, ferrolaueita, kastningita, maghrebita, nordgauita, tinticita, vauxita, vantasselita, gormanita, souzalita, kingita, wavel·lita, allanpringita, kribergita, mapimita, ogdensburgita, nevadaita i cloncurryita.

## Formació i jaciments

Aquest és un mineral secundari trobat en zones d'oxidació dels dipòsits de magnetita fosfatada, en pegmatites enriquides en fòsfor, així com més rarament en sediments i sòls rics en ferro. Acostuma a trobar-se associada a: wavel·lita, strengita, magnetita, limonita, rockbridgeïta, dufrenita o beraunita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita als camps de pegmatites de Cotlliure i d'Argelers, totes dues localitats al Rosselló. També ha estat trobada a la mina Elvira (Gavà, Baix Llobregat).

## Referències

* ↑ «Cacoxenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 abril 2014].
* ↑ BERBAIN. C, RILEY. T, FAVREAU. G,. hosphates des pegmatites du massif des Albères. Ed Association française de Microminéralogie, 2012 [Consulta: 21 novembre 2023].
* ↑ Bareche, Eugeni. Els minerals de Catalunya: segle XX. Barcelona: Grup Mineralògic Català, 2006, p. 269. ISBN 84-609-9071-0 [Consulta: 21 novembre 2023].
* «Cacoxenita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Portada/article novembre 2
## Enzim

Els enzims són biomolècules que catalitzen (és a dir, augmenten la velocitat de) reaccions químiques. Gairebé tots els enzims són proteïnes. En reaccions enzimàtiques, les molècules al principi del procés reben el nom de substrats, i l'enzim les converteix en molècules diferents, els productes. Gairebé tots els processos de les cèl·lules necessiten la participació significativa d'enzims. Com que els enzims són extremament selectius quant al substrat i només catalitzen algunes reaccions d'entre moltes possibilitats, el conjunt d'enzims produïts en una cèl·lula determina les rutes metabòliques que hi tenen lloc.