OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Waking The Dead

Waking The Dead és l'últim disc de L.A. Guns amb el guitarrista Tracii Guns i el primer amb el baixista Adam Hamilton.
A l'àlbum hi consta "OK, Let's Roll" - dedicat a Todd Beamer i també les persones que van perdre la vida en el Vol 93 durant els Atemptats de l'11 de setembre de 2001.
La versió japonesa no es va publicar, deixant la cançó "Call of the Wild" sense publicar.

## Cançons

* Don't Look At Me That Way – 4:00
* Ok, Let's Roll – 3:54
* Waking The Dead – 3:23
* Revolution – 3:26
* The Ballad – 5:21
* Frequency – 4:38
* Psychopathic Eyes – 3:04
* Hellraisers Ball – 3:23
* City Of Angels – 3:39
* Don't You Cry – 4:22
* Call of the Wild - 3:51 (Cançó extra al Japó)

## Formació
### Grup

* Phil Lewis – Veus
* Tracii Guns – Guitarra
* Adam Hamilton – Baix
* Steve Riley – Bateria

### Convidats

* Ricky Beck Mahler - Guitarra addicional a "The Ballad" i "Call Of The Wild"

## Producció

* Productor – Andy Johns
* Enginyer – Bruce Witkin
* Sonoritat – Dave Schultz
* Responsable – Brad Nelson
* Fotogràf – Glen LaFerman
* Disseny de portada – Maxine Miller
* Disseny – Vinny Cimino
# Problema dels universals

En el curs de la filosofia medieval, el debat sobre els universals és un bon reflex de les dificultats per dotar de nous sentits les velles aspiracions sobre el coneixement.
Des del punt de vista històric, el problema té el seu origen en el problema de fons grec: la solució al problema de la unitat vers la pluralitat (d'aquí universals, un-vers-alia, un vers els altres). Els inicis del problema es troben ja en el debat entre Plató i Aristòtil: per Plató les Idees (com ara home, cavall o taula) existeixen realment, i els objectes concrets només són reflexes d'aquestes. Aristòtil, per contra, rebutja aquest pensament idealista: tot i que manté la distinció hilemorfista entre matèria i forma, i no accepta que les Idees puguin existir com a entitats separades.
A partir dels comentaris de Porfiri a l'obra d'Aristòtil, i de Boeci a l'obra de Porfiri, la problemàtica arriba a l'època medieval, en forma de pregunta tant epistemològica com ontològica: 'La realitat està constituïda per conceptes universals o bé pels individus als quals s'apliquen aquests conceptes?'.
Es tracta d'una confrontació entre realitat ideal i material. En acceptar la primera opció, se salva el valor de la raó. Amb la segona, s'anteposa el coneixement sensible al racional.

## Realisme i nominalisme al segle xi

Les dues postures s'enfronten finalment al segle XI-XII, en el debat entre Roscelin de Compiègne i Anselm de Canterbury. Roscelin adopta un nominalisme radical que rebutja que els universals existeixin realment. El gènere i l'espècie no són més que flatus vocis (cops de veu, alè sense significat). Per contra, sant Anselm adopta una postura realista, és a dir, creu que els universals existeixen realment fora de la ment com a models de les coses; els individus en són realitzacions contingents. Els membres de l'escola modista comparteixen aquesta concepció. Pere Abelard, coetani d'ambdós personatges, defensa una postura denominada conceptualisme, una nova línia propera al nominalisme.

## Realisme moderat del segle xiii

Tant Siger de Brabant com Tomàs d'Aquino adopten una postura intermèdia entre el realisme i el nominalisme. Per Siger de Brabant, l'universal és un concepte que s'adquireix a partir de l'abstracció del particular. Té un fonament en la naturalesa de les coses que queda reflectit en els judicis. Tomàs d'Aquino afirma que els universals existeixen com a formes presents en l'intel·lecte diví. Les formes es troben en tots els individus d'una espècie, però són diferents, individuals i concretes per a cadascun.

## Nominalisme del segle xiv

Al segle xiv Guillem d'Ockham proposa un nominalisme extrem: l'universal no existeix en si mateix ni en cap altra cosa, i existeixen únicament els individus singulars. La seva proposta d'eliminar completament els conceptes universals no era tan sols per aplicar-lo a la lingüística, les conseqüències ontològiques suposaven una simplificació enorme. El principi responia al famós entia non sunt multiplicanda praeter necessitatem, la navalla d'Ockham.
Amb diferents variants el nominalisme d'Ockham es va difondre per Europa com a interpretació moderna oposada a l'antiga de Tomàs d'Aquino.
# Pseudanos trimaculatus

Pseudanos trimaculatus és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja plantes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Argentina i conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Winterbottom, R. 1980. Systematics, osteology and phylogenetic relationships of fishes of the ostariophysan subfamily Anostominae (Characoidei, Anostomidae). R. Ont. Mus. Life Sci. Contrib. Núm. 123: 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Pseudanos trimaculatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1996. Aquarien Atlas, Band 1. Desena edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biologia Acuatica Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").
* ↑ Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* López, H.L., A.M. Miquelarena i R.C. Menni 2003. Lista comentada de los peces continentales de la Argentina. ProBiota Serie Técnica y Didáctica Núm. 5, 87p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Quitman (Mississipi)

Quitman és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 2.463 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quitman tenia 2.463 habitants, 975 habitatges, i 674 famílies. La densitat de població era de 183,6 habitants per km².
Dels 975 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 19% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.469 $ i la renda mediana per família de 38.311 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.250 $ mentre que les dones 21.833 $. La renda per capita de la població era de 14.789 $. Entorn del 16,9% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quitman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quitman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rahonem

Rahonem (c. 2500 aC.) va ser la directora de les cantants i timbaleres del seu temple.
Al llarg de la història d'Egipte, les dones van participar completament a les cerimònies religioses i a la música que l'acompanya. Moltes dones músiques egipcies van ser entrenades per prestar servei als temples tot i que també s'esperava que utilitzessin la música en altres ocasions fora de les cerimònies al temple Dones que vivien als palaus actuaven utilitzant les mateixes idees musicals i modismes que eren utilitzats als rituals religiósos. Rahonem feia. per una banda, de cap de les esposes menors i, per l'altre, de directora de les dones músiques. Té el mateix títol que la sacerdotessa-músic.

## Referències

* ↑ Drinker, Sophie. Music and women : the story of women in their relation to music. [Reprinted]. Nova York: The Feminist Press at the City Univ. of New York, 1999. ISBN 1558611169.
# Ranakah

Ranakah és un volcà que es troba a la part central-sud de l'illa de Flores, Indonèsia. Esta format per un conjunt de doms de lava orientats d'est a oest. El més alt de tots és el Poco Mandasawu, que s'eleva fins als 2.350 msnm i és la muntanya més alta de l'illa. Un altre dom, format el 1987, és anomenat Anak Ranakah, literalment "fill de Ranakah", al flanc nord del Pocok Ranakah, un altre dom que culmina a 2.140 msnm. L'Anak Ranakah va tornar a entrar en erupció el març de 1991.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Ranakah» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2021].
# Qaddura

Qaddura (àrab: مخيّم قدورة, muẖayyam Qaddūra) és un camp de refugiats palestí en la governació de Ramal·lah i al-Bireh al centre de Cisjordània, situat als afores del centre de Ramal·lah. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), el campament tenia 1.546 refugiats en 2016. El camp de Qaddura fou establert en 1948, però no és reconegut per la UNRWA com a campament de refugiats oficial.

## Referències

* ↑ «Projecció de població pel Districte de Ramal·lah, ordenat per municipis, 2006- 2016». Arxivat de l'original el 2017-11-21. [Consulta: 25 agost 2017].
Localització i població dels Camps de refugiats palestins en 2015 :
Franja de Gaza 518,000 refugiats UNRWA Cisjordània 188,150 refugiats UNRWA Síria 319,958 refugiats UNRWA Líban 188,850 refugiats UNRWA Jordània 355,500 refugiats UNRWA
Al-Shati (Beach camp)87,000 Bureij 34,000 Deir al-Balah 21,000 Jabalia 110,000 Khan Yunis 72,000 Maghazi 24,000 Nuseirat 66,000 Rafah 104,000 Camp Canadà tancat
Aqabat Jaber6,400 Ein as-Sultan 1,900 Far'a 7,600 Fawwar 8,000 Jalazone 11,000 Kalandia 11,000 Am'ari 10,500 Deir 'Ammar 2,400 Dheisheh 13,000 Aida 4,700 Al-Arroub 10,400 Askar 15,900 Balata 23,600 'Azza (Beit Jibrin) 1,000 Ein Beit al-Ma' (Camp No. 1) 6,750 Camp de Tulkarem 18,000 Nur Shams 9,000 Camp de Jenin 16,000 Camp de Shuafat 11,000 Silwad
Sbeineh22,600 Khan Eshieh 20,000 Neirab 20,500 Homs 22,000 Camp de Jaramana 18,658 Camp de Daraa 10,000 Camp de Hama 8,000 Khan Dannun 10,000 Qabr Essit 23,700 Camps no oficialsEin Al-Tal 6,000Latakia Camp 10,000 Yarmouk 148,500
Bourj el-Barajneh17,945 Ain al-Hilweh 54,116 El Buss 11,254 Nahr al-Bared 5,857 Shatila 9,842 Wavel 8,806 Mar Elias 662 Mieh Mieh 5,250 Beddawi 16,500 Burj el-Shemali 22,789 Dbayeh camp 4,351 Rashidieh 31,478
Camp de Zarqa20,000 Jabal el-Hussein 29,000 Nou camp d'Amman (Wihdat) 51,500 Souf 20,000 Baqa'a 104,000 Husn (Camp del Màrtir Azmi el-Mufti) 22,000 Irbid camp 25,000 Jerash camp 24,000 Marka 53,000 Talbieh 8,000 :
Referències
↑ «Camp Profiles». United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East. [Consulta: 2 juliol 2015]. :
# Québriac

Québriac (en bretó Kevrieg, en gal·ló Coberiac) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.336 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 766 | 794 | 686 | 837 | 888 | 1.040 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Claude Goupil | |
| 2008- | Armand Châteaugiron | |
# Rasa de Canadilla

La Rasa de Canadilla és un torrent afluent per la dreta de la Rasa de Vilanova que fa tot el seu curs pel terme municipal de Lladurs (Solsonès).

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Canadilla està integrada per un total de 6 cursos fluvials amb una longitud total de 5.954 m. que transcorren íntegrament pel terme municipal de Lladurs. El cinc afluents són tots subsidiaris de primer nivell de subsidiarietat.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Rasa de Can Mas

La Rasa de Can Mas és un torrent afluent per la dreta del Barranc de Sant Tirs que neix a poc més de 300 m. al nord de la masia de Junyent. De direcció global cap al sud, desguassa al seu col·lector a poc més de 500 m. al nord-oest de la masia de Can Mas després d'haver passat a ponent de la masia de Sant Tirs després d'haver passat a ponent de la masia de Junyent i a llevant de la de Can Mas. Fa tot el seu curs pel terme municipal de Castellar de la Ribera.

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Castellar de la Ribera, està constituïda per 10 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 12.103 m.

### Afluents destacables

* La Rasa del Coll

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web de XRCC, són 41° 59′ 55.68″ N, 1° 22′ 37.12″ E﻿ / ﻿41.9988000°N,1.3769778°E﻿ / 41.9988000; 1.3769778
# Ratolí marsupial de Youngson

El ratolí marsupial de Youngson (Sminthopsis youngsoni) és un petit marsupial carnívor australià de la família dels dasiúrids. És una espècie estesa i bastant comuna, que viu a moltes àrees desèrtiques d'Austràlia Occidental, el Territori del Nord i Queensland.
Es distingeix del ratolí marsupial de peus peluts, al qual s'assembla molt, per la seva mida més petita i les seves soles menys peludes.

## Referències

* 1 2 Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 72.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Ratolí marsupial de musell estret

El ratolí marsupial de musell estret (Planigale tenuirostris) és una espècie de marsupial carnívor molt petit de la família dels dasiúrids. Es diferencia de la resta d'espècies de Planigale en el seu color més vermellós i la seva mida més petita; només el ratolí marsupial d'Ingram és més petit.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Ratolí marsupial de cap gris

El ratolí marsupial de cap gris (Antechinus argentus) és una espècie de petit marsupial carnívor del gènere Antechinus. Fou descrit per primera vegada l'octubre del 2013 i només és conegut a l'est del Parc Nacional de Kroombit-Tops, a l'estat australià de Queensland.
Té la pell de color gris argentat, la part inferior de color gris oliva fosc i les potes de color plata blanc.

## Bibliografia

* Andrew M. Baker, Thomas Y. Mutton, Harry B. Hines: «A new dasyurid marsupial from Kroombit Tops, south-east Queensland, Australia: the Silver-headed Antechinus, Antechinus argentus sp. nov. (Marsupialia: Dasyuridae)». Zootaxa. 3746, Nr. 2, 2013, pàg. 201–239, doi:10.11646/zootaxa.3746.2.1.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Ratolí marsupial de peus blancs

El ratolí marsupial de peus blancs (Sminthopsis leucopus) és un marsupial originari de Tasmània i Austràlia. Viu a la costa i en àrees interiors de Gippsland i alpines a fins a 400 m d'altitud, a prop de Narbethong. La mida del musell a la cua és de 14-20 cm: 7-11 cm del cap a l'anus i 7-9 cm de cua. Pesa entre 19 i 27 grams.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Ratolí marsupial de cara ratllada

El ratolí marsupial de cara ratllada (Sminthopsis macroura) és un marsupial australià. Aquest ratolí marsupial té una llargada corporal mitjana de 155-198 mm, una distància del musell a l'anus de 75-98 mm, una cua de 80-100 mm i una llargada de les orelles de 17-18 mm. El seu pes és de 15-25 grams. Té una ratlla fosca que va des d'entre les dues orelles fins al musell i que li dona el seu nom. La cua és un xic grossa a la base però és més esvelta cap a la punta.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Reinhard Mohn

Reinhard Mohn (Gütersloh, Alemanya, 29 de juny de 1921 – Steinhagen, 3 d'octubre de 2009) fou un empresari i editor alemany que presidí el grup editorial Berteslmann.
Descendent de la família fundadora del Grup Bertelsmann, assumí el control d'aquesta companyia el 1947 i la convertí en un dels grups editorials més importants del món; en fou president fins al 1981. Posteriorment Mohn cedí la major part de les seves accions al grup editorial per fundar la Fundació Bertelsmann, des de la qual pretengué fomentar l'interès per la lectura creant biblioteques i centres de lectura públics.
La seva vinculació a l'Estat espanyol es remunta al 1962, quan fundà el Círculo de Lectores, un club on els subscriptors podien comprar música i llibres des de casa sense haver-se de desplaçar a les llibreries.
El 1989 fundà la biblioteca de Can Torró a Alcúdia (Mallorca), lloc on va viure llargues temporades a la seva casa d'estiueig, acompanyat per tots els seus fills i la seva segona esposa, Liz Mohn. Fou nomenat «Fill Adoptiu d'Alcúdia» el 2005.
El 1998 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de Comunicació i Humanitats, per «la seva capacitat per concebre i organitzar un model integrador i participatiu d'empresa en l'àmbit de la comunicació i les humanitats, que ha contribuït a la difusió de la cultura mitjançant l'edició de llibres i altres publicacions, la creació de biblioteques i el foment de la lectura, a través d'una xarxa mundial multimèdia amb particular projecció a Espanya, país amb la cultura del qual ha mostrat una palesa identificació».

## Altres condecoracions

* Gran Creu amb Estrella de l'Orde del Mèrit de la República Federal d'Alemanya
* Gran Creu de l'Orde al Mèrit Civil el 1999
* Medalla Jakob Fugger (2000)

## Enllaços externs

* Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries de Comunicació i Humanitats 1998 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine. (castellà)
* Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. «Mor als 88 anys Reinhard Mohn, fundador del Cercle de Lectors i habitual de Mallorca», al Diari de Balears
* «Mor Reinhard Mohn, fundador del Club Círculo de Lectores i del grup Bertelsmann», a El Periódico de Catalunya
# Reliance (Dakota del Sud)

Reliance és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 206 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reliance tenia 206 habitants, 84 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 73 habitants per km².
Dels 84 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.833 $ i la renda mediana per família de 35.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.361 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 14.141 $. Entorn del 4,1% de les famílies i l'11,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reliance». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reliance». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Riera de Portbou

La riera de Portbou és una típica rambla mediterrània de règim torrencial situada al terme municipal de Portbou, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Porta aigua poques vegades l'any, generalment quan plou de llevant de manera important. Aquestes llevantades sovint tapen la sortida de la riera al mar. L'octubre de 1987 un aiguat va causar inundacions a Portbou i esllavissades de terra a la capçalera de la riera. L'octubre de l'any 2005 hi hagué un aiguat de conseqüències menys importants gràcies a diverses actuacions per al control de l'erosió realitzades en la seva conca.
Entre els anys 1973 i el 1975 fou construït l'embassament de Portbou per tal de solucionar l'abastament d'aigua potable del municipi.
A les platges de Portbou trobem les sorres i els còdols arrossegats per la riera i els torrents que travessen la seva conca. Com que el recorregut de la riera és curt, la mida dels sediments és considerable.