OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Losa

La Losa és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
Com a anècdota, La Losa és el primer i únic poble d'Espanya en el qual cal dur als gats amb corretja, per un bàndol de l'ajuntament, imposat en 2005, després que un motorista tingués un accident en atropellar un gat solt i hagués de pagar-se una indemnització amb diners municipals.

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Xal (roba)

Un xal és una peça de llana, de seda o altres teixits, i de forma rectangular que, posada a les espatlles, serveix d'abric o d'ornament, tradicionalment a les dones.
El xal és una peça de roba rectangular que pot servir per a cobrir les espatlles i l'escot a una dona, sobre un vestit. Pot tenir un serrell als costats més curts. Serveix per a protegir del fred i del vent, per a tapar-se, per exemple en entrar a una església o (les vedets dels music-halls, al franquisme) quan entrava la policia, o també com a adorn. Per exemple, és un complement molt habitual als vestits de gala. Els més rics poden ser de seda, i estar brodats o estar fets de puntes, mentre que els d'ús més domèstic pot ser de cotó, de llana o de fibres sintètiques, i es pot usar com una mena de bufanda.
A Europa el xal de Caixmir, ricament decorat i fabricat amb teixit de caixmir, va ser introduït al segle xviii, quan els soldats anglesos i francesos els van portar de l'Índia. Al segle xix es van fer molt populars els xals de caixmir amb uns motius molt característics, que poden recordar paramecis en forma de llàgrima. Actualment els xals de caixmir, d'altres llanes i fins i tot altres teixits encara es porten, llisos o amb diferents estampats, ratlles o quadres.

## Etimologia

El mot en català xal prové del francès châle, i aquest, del persa shãl, que significa mantell de llana i pell de cabra.

## Vegeu també

* El mantell i el mantó de Manila.
* La mantellina es posa per damunt del cap i les espatlles.
* El mocador és més petit.
* La bufanda és una peça d'abrigar allargada pel coll, portada per homes i dones.

## Referències

* ↑ «Xal (roba)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.105. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ DCVB: Xal.
Viccionari
# Barbut ventreblanc

El barbut ventreblanc (Lybius leucogaster) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae) tradicionalment considerat una subespècie del barbut capblanc. Habita sabanes obertes del sud-oest d'Angola.
# Chedima

Chedima és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels família dels palpimànids (Palpimanidae). Fou descrit per primera vegada l'any 1873 per Simon.
Chedima purpurea, segons el World Spider Catalog amb data de desembre de 2018, és l'única espècie d'aquest gènere i és endèmica del Marroc.

## Referències

* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Chedima Simon, 1873 en la família Palpimanidae +base de dades
* ↑ Simon, E. (1873a). Aranéides nouveaux ou peu connus du midi de l'Europe. (2e mémoire). Mémoires de la Société Royale des Sciences de Liège (2) 5: 187-351.
# Èucrates d'Atenes

Èucrates (en llatí Eucrates, en grec antic Εὐκράτης) fou un demagog atenenc que va ser dirigent de la ciutat en el temps de Cleó una mica abans que aquest.
Podria haver estat el pare del Diodot que va parlar contra Cleó en el debat sobre Mitilene el 427 aC. Aristòfanes el menciona a la seva Lisístrata. Altres Èucrates que també menciona Aristòfanes en aquesta obra eren personatges diferents, un era Èucrates un militar, i l'altre Èucrates, germà de Nícies.

## Referències

* ↑ Eucrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 75
# El maestro (pel·lícula de 1957)

El maestro (en italià Il maestro...) és una pel·lícula coproducció italo-espanyola de 1957 dirigida, escrita i interpretada per Aldo Fabrizi, última pel·lícula en la que va participar com a actor. Fou rodada íntegrament a Espanya en doble versió. L'espanyola, substancialment idèntica, fou dirigida per Eduardo Manzanos Brochero.

## Argument

Un mestre queda vidu poc després del naixement del seu únic fill i sol·licita el trasllat de la seva ciutat natal a una escola de la ciutat. El seu propòsit és assegurar un futur millor per al seu fill Antonio, que el segueix i continua els seus estudis a la classe on el seu pare és assignat. El professor té una gran passió per la pintura i el seu fill també està molt involucrat en el camp artístic, i mostra un projecte per a crear una Acadèmia de Pintura. A la ciutat, però, el seu fill, de vuit anys, és mort en un accident. Això farà que totes les seves aspiracions s'enfonsin. Tanmateix, un temps després un nen nou ocupa el seient del seu fill a classe i que a poc a poc ocupa el buit que hi deixa.

## Repartiment

* Aldo Fabrizi: Juan Merino
* Alfredo Mayo: Director
* Mary Lamar: Professora
* Félix Fernández: Porter
* Julio Sanjuán: Doctor
* José Calvo: Xofer
* Marco Paoletti. Gabriel
* Julia Caba Alba: Portera

## Reconeixements

* Premi Mediterrani en la 18a Mostra Internacional de Cinema de Venècia.
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics
| Any | Categoria | Treball | Resultat |
| 1957 | Millor argument original | Luis Lucas i José Gallardo | Guanyador |
| 1957 | Millor actor estranger | Aldo Fabrizi | Guanyador |

## Galeria d'imatges

* De viatge a la ciutat
* A la nova classe
* Antonio al seu lloc
* El joc de classe
* Gabriel
* La classe
* A la festa del bidell
* Davant la veritat

## Referències

* ↑ «Il maestro». comingsoon.it.
* ↑ Ernesto G. Laura, Tutti i film di Venezia, 1932-1984. Pagina 235
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1957». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 9 febrer 2018].

## Enllaços externs

* El maestro a cinematografo.it
# Miguel Hernández (desambiguació)

* No s'ha de confondre amb Miguel Fernández.
«Miguel Hernández» té aquests significats:
* Biografies:
** Miguel Hernández Agüelo (València, 1984), artista faller especialitzat en falles infantils
** Miguel Hernández Gilabert (Oriola, 1910 - Alacant, 1942), poeta i dramaturg valencià
** Miguel Hernández Sánchez (1970), futbolista madrileny que jugava de defensa
** Juan Miguel Hernández León (Màlaga, 1945), arquitecte espanyol, president del Círculo de Bellas Artes de Madrid
* Miscel·lània:
** Casa-Museu de Miguel Hernández, casa on va viure el poeta Miguel Hernández
** Sala Miguel Hernández, equipament teatral municipal de Sabadell dedicat a la creació, la producció i la difusió d'espectacles familiars i escolars
** Universitat Miguel Hernández d'Elx, universitat pública valenciana amb campus per tota la província d'Alacant
# Xalagues

Xalagues és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Xalagues». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# Barbut verd capbrú

El barbut verd capbrú (Psilopogon corvinus) és una espècie d'ocell de la família dels megalèmids (Megalaimidae) que habita els boscos de Java.
# Cheremule

Cheremule (en sard, Cheremule) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 469 habitants. Es troba a la regió de Meilogu. Limita amb els municipis de Borutta, Cossoine, Giave, Thiesi i Torralba.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Salvatore Masia | Llista cívica |
# Zamayón

Zamayón és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord i Est amb Valdelosa, al Sud amb Torresmenudas, Aldearrodrigo, El Arco i San Pelayo de Guareña i a l'Oest amb Palacios del Arzobispo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 174 | 212 | 206 | 195 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-03-09 a Wayback Machine.
# El mago (pel·lícula de 1949)

El mago és una pel·lícula de comèdia mexicana de 1949 dirigida per Miguel M. Delgado i protagonitzada per Cantinflas, Leonora Estimar i José Baviera. Està doblada al català.

## Argument

En un país del llunyà orient, el rei d'un poble acaba de morir. Els seus ministres es veuen obligats a buscar al príncep hereu, el qual viu a Mèxic des dels 5 anys amb finalitats de protecció. A la comitiva que busca portar al nou rei també va un ministre que és aliat del germà del recentment mort. Aquest últim intenta matar al príncep perquè pugui quedar-se amb el poder.
Mentrestant, a Mèxic el príncep treballa com un mag que descobreix el passat de la gent i endevina el seu futur. Després de molt treballar i atendre clients, el príncep se sent molt malalt i un metge li aconsella que descansi uns dies sense necessitat de deixar el negoci. Per a això li recomana que contracti un doble amb una empresa dedicada a això. Així, mentre està de vacances una altra persona idèntica a ell atendrà als seus clients.

## Repartiment

* Cantinflas com Cantinflas / fals mag Krishnar
* Leonora Amar com Jeanette
* José Baviera com mag Krish
* Ernesto Finance com Makazar
* Alejandro Cobo com cap dels segrestadors
* Pepe Martínez com ministre d'Arichi
* Miguel Manzano com Serafín.
* Amparo Arozamena com clienta del mag Krishnar.

## Referències

* ↑ Pilcher, p. 129.
* ↑ «Cantinflas: El mago». esadir.cat. [Consulta: 25 febrer 2024].

## Bibliografia

* Pilcher, Jeffrey M. Cantinflas and the Chaos of Mexican Modernity. Rowman & Littlefield, 2001.
# Laurent Gané

Laurent Gané (Nouméa, 7 de març de 1973) és un ciclista francès especialista en pista. Ha guanyat dos medalles olímpiques a Sydney i a Atenes. També ha aconseguit quinze medalles, set d'elles d'or, en els Campionats del Món de ciclisme en pista. Va ser entrenat pel també gran ciclista francès Daniel Morelon.

## Palmarès

* 1999
** Campió del món velocitat
** Campió del món velocitat per equips
** Campió de França en Velocitat
* 2000
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Sydney en Velocitat per equips (amb Arnaud Tournant i Florian Rousseau)
** Campió del món velocitat per equips
* 2001
** Campió del món velocitat per equips
** Campió de França en Velocitat
* 2002
** Campió de França en Velocitat
* 2003
** Campió del món velocitat
** Campió del món en Keirin
** Campió de França en Velocitat
** Campió de França en Keirin
* 2004
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Atenes en Velocitat per equips (amb Mickaël Bourgain i Arnaud Tournant)
** Campió del món velocitat per equips
** Campió de França en Velocitat

### Resultats a la Copa del Món

* 1998
** 1r a Cali i Hyères, en Velocitat per equips
** 1r a Hyères, en Velocitat
* 1999
** 1r a Frisco, en Keirin
** 1r a Frisco, en Velocitat
* 2000
** 1r a Moscou, en Velocitat
* 2001
** 1r a Cali, en Keirin
** 1r a Cali i Pordenone en Velocitat
* 2002
** 1r a Cali, en Velocitat
* 2003
** 1r a Moscou, en Velocitat
* 2004
** 1r a Aguascalientes, en Velocitat per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Yoshioka (cràter)

Yoshioka és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 16,6 km de diàmetre. Porta el nom de Yoshioka Yayoi (1871-1959), metgessa japonesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Yoshioka». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Batalla de les Alcubles

La batalla de Les Alcubles de 7 de setembre de 1836 fou una batalla de la Primera Guerra Carlina.

## Antecedents

En el front d'Aragó i el Maestrat, l'execució del líder carlí Manuel Carnicer va ocasionar l'assumpció del comandament d'aquest front per Ramon Cabrera. A la primavera de 1836, aquest ja comandava 6.000 homes i 250 cavalls que operaven a l'entorn de Cantavella, que va fortificar.
En juliol de 1836, després del tercer setge de Gandesa en el que va provar l'artilleria fabricada a Cantavella, Ramon Cabrera es retirà a de nou a Cantavella, on va rebre nous reforços de Llíria, amb els quals va formar la divisió del Túria, comandada per Lluís Llangostera i Casadevall.
El 4 de setembre Llangostera, que comandava una força de 1000 infants i 200 genets, conformant dos batallons d'infanteria i dos d'esquadrons de cavalleria conegué que el brigadier José Grases y Seguí, amb tres batallons, un total de 600 homes i 100 cavalls es dirigia a Manzanera, i s'hi va dirigir.

## Batalla

El 4 de setembre Lluís Llangostera i Casadevall havia pres posicions a Manzanera, però José Grases y Seguí va rebutjar la batalla, retirant-se a les Alcubles a reposar-se i la matinada del 7 de setembre fou sorprès en un barranc per Llangostera, causant més de 500 baixes i perdent la munició i armament.

## Conseqüències

José Grases y Seguí aconseguí escapar amb només catorze genets, i Lluís Llangostera i Casadevall fou ascendit a mariscal de camp per aquesta acció.

## Referències

* ↑ Oyarzun Oyarzun, Román. Historia del carlismo. Editorial MAXTOR, 2008, p. 164. ISBN 8497614488.
* 1 2 Flávio, 1870, p. 231.
* ↑ Flávio, 1870, p. 232.
* ↑ Flávio, 1870, p. 232-233.
* ↑ Flávio, 1870, p. 233.

## Bibliografia

* Flávio, E. Historia de don Ramón Cabrera (en castellà). Volum 1. Editorial de G. Estrada, 1870.
# Chercher

Charchar o Chercher fou una antiga província d'Etiòpia (1935-1943) que agafa el nom de les muntanyes Chercher i Charchar, al sud de Dire Dawa i sud-oest de Harar. La seva capital fou Gelemso, ciutat que fou fundada com a guarnició per Menelik II el 18 de desembre de 1886 quan hi va arribar durant la campanya de Harar i que després fou reconeguda com a ciutat el 1908.
El 1933 quan Haile Selassie va pujar al tron va agafar el districte (awraja de Gelemso) com a model per la seva administració però el 1935 la zona fou ocupada pels italians; Gelemso fou declarada capital provincial; el 1941 va ser ocupada pels britànics i retornada a Abissínia; Haile Selassie va crear (proclamació 1 de 1943) la província d'Hararghe amb les de Chercher i Harar i el sultanat d'Aussa, les terres dels isses, i l'Ogaden. El 1952 Gelemso fou declarada municipalitat. El districte de Chercher es va dividir el 1960 en els d'Habro (capital Asebe Teferi o Chiro) i Chercher-Adal-Gara (capital Gelemso).
El general Taddese Birru, el cap nacionalista oromo fundador de la Mecha-Tulama Welfare Association va ser enviat el 1967 a la ciutat en arrest domiciliari, però el suposat càstig va jugar al seu favor al poder contactar amb altres nacionalistes oromos. El Derg va fer nombroses edificacions a la zona (escoles, hospitals, edificis esportius, edificis administratius, granges model, carreteres...) probablement per no donar arguments a la revolta oromo que tenia les muntanyes Charchar com a centre. Finalment a finals de maig de 1991 el Front d'Alliberament Oromo prengué el control dels districtes d'Habro i Chercher-Adal-Gara, i Gelemso fou el seu quarter general per les províncies de Hararghe Occidental, Arsi i Bale. El 21 de juny de 1992 els oromos van abandonar la regió davant les matances d'oromos del govern i van deixar el govern de transició. El 1995 era el centre d'operacions del Front Islàmic d'Alliberament d'Oròmia, però després del 1996 l'activitat armada va disminuir.

## Bibliografia

* Bahru Zewde, A History of Modern Ethiopia: 1855-1991, 3a edició, Addis Abeba University Press, Addis Abeba, 2007
* Geda Melba, Oromia: An Introduction to the History of Oromo People, Khartoum, 1988
# Ígor Sumnikov

Ígor Sumnikov (en rus: Игорь Сумников) (Minsk, 10 de desembre de 1964) va ser un ciclista soviètic d'origen belarús. Com amateur va guanyar dues medalles, una d'elles d'or, als Campionats del Món en contrarellotge per equips.

## Palmarès

* 1984
** Campió del món júnior en contrarellotge per equips (amb Nikolaï Razouvaev, Piotr Geukovski i Sergei Kapustin)
* 1985
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Vassili Jdanov, Víktor Klímov i Alexandre Zinoviev)
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1986
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1987
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
** 1r al Ruban Granitier Breton i vencedor de 2 etapes
** Vencedor de 5 etapes a la Milk Race
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Valclusa
* 1988
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per parelles (amb Vasyl Zhdanov)
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cuba

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Bray

«Bray» té aquests significats:
Toponímia
* Anglaterra
** Bray (Anglaterra), Berkshire
* Irlanda
** Bray (Irlanda), ciutat del comtat de Wicklow.
* França
** Pays de Bray, regió natural.
** Bray (Eure), municipi situat al departament de l'Eure (Alta Normandia)
** Bray (Saona i Loira), municipi situat al departament de Saona i Loira (Borgonya)
** Bray-Dunes, municipi situat al departament del Sena i Marne (Illa de França)
** Bray-sur-Seine, municipi situat al departament Nord (Nord – Pas-de-Calais)
** Bray-et-Lû, municipi situat al departament de Val-d'Oise (Illa de França)
** Bray-sur-Somme, municipi situat al departament del Somme (Picardia)
** Bray-lès-Mareuil, municipi situat al departament del Somme (Picardia)
** Bray-Saint-Christophe, municipi situat al departament l'Aisne (Picardia)
* Estats Units
** Bray (Oklahoma)
Onomàstia
# Eduardo Wilde

Eduardo Wilde (Tupiza, actual Bolívia, 1844 — Brussel·les, 1913) va ser un metge, periodista, escriptor i polític argentí. Va ocupar diversos ministeris a l'Argentina i diplomàtic a Portugal, Espanya i Bèlgica.
Va estudiar medicina a l'Uruguai on va relacionar-se entre d'altres amb Victorino de la Plaza, Olegario Víctor Andrade o Julio Argentino Roca i va participar en la Guerra del Paraguai com a cirurgià de l'exèrcit. Va pertànyer al Partit Autonomista Nacional i va ser elegit diputat en diverses ocasions abans de ser ministre plenipotenciari en diversos països europeus. Va morir a Brussel·les el 1813.
Forma part de l'anomenada Generació del 80.

## Obres

* Tiempo perdido (1878)
* Por mares y por tierras (1889)
* Prometeo y Cía (1899)
* Aguas abajo (1914)

## Referències

* ↑ «Eduardo Wilde». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mocochinchi

El mocochinchi és una beguda refrescant i ensucrada, típica de la gastronomia boliviana que es prepara amb préssec pelat i deshidratat.
És molt usual la seva venda en llocs de carrer i ambulants, les festivitats, trobades folklòriques i esdeveniments socials de carrer solen propiciar la seva venda.

## Història

Segons la tradició oral, va arribar al país amb la colonització espanyola, a finals de segle XVI.

## Preparació

El mocochinchi es deixa en aigua tota la nit. Es retira el mochichinchi de l'aigua, la qual s'ha transformat en un almívar, i es bull amb canyella i clavell d'espècia.
Es pren fred, barrejant una petita part del producte bullit amb una part major d'almívar.

## Referències

* ↑ «Mocochinchi» (en castellà). [Consulta: 14 febrer 2021].
* 1 2 «El Mocochinchi, susttuto de la Coca Cola» (en castellà). [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «Devoción hasta el último centímetro del recorrido» (en castellà), 11-06-2017. [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «Mocochinchi (Santa Cruz)» (en castellà), 05-08-2017. [Consulta: 17 juny 2019].

## Enllaços externs

* «La cocina boliviana, variedad y sabor» (en castellà). Espanya: Eroski.
# Xènia de Rússia

Xènia de Rússia (Sant Petersburg, 25 de març de 1875 $^{(Julià)}$ - Londres, 20 d'abril de 1960), rus: Ксения Александровна, Ksénia Aleksàndrovna, fou Gran Duquessa de Rússia. Foren junt amb la seva germana, la gran duquessa Olga de Rússia, les dues últimes filles vives del tsar Alexandre III de Rússia.
Nascuda el 1875 a Sant Petersburg, era filla del tsar Alexandre III de Rússia i de la princesa Dagmar de Dinamarca. Era, en conseqüència, neta del tsar Alexandre II de Rússia i de la princesa Maria de Hessen-Darmstadt per via paterna, mentre que per via materna era neta del rei Cristià IX de Dinamarca i de la princesa Lluïsa de Hessen-Kassel. Era descendent de la tsarina Caterina II de Rússia i del rei Frederic Guillem III de Prússia.
Entre els seus cosins s'hi podia trobar el rei Constantí I de Grècia, el rei Jordi V del Regne Unit, el rei Cristià X de Dinamarca, el rei Haakon VII de Noruega i el duc Ernest August de Hannover.
Casada el dia 6 d'agost de 1894 amb el gran duc Alexandre de Rússia, de la branca del Mikhailòvitx, era fill del gran duc Miquel de Rússia i de la princesa Cecília de Baden, era net del tsar Nicolau I de Rússia. La parella tingué tres fills els quals reberen el títol de prínceps de Romanov (no foren gran ducs perquè tan sols ho són els fills del tsar i els nets d'aquest per via paterna mai per via materna).
* SA la princesa Irina de Rússia, princesa Romanov. Nascuda el 1895 a Peterhoff i morta el 1970 a París. Es casà amb el príncep Fèlix Jusupov.
* SA el príncep Andreu de Rússia, príncep Romanov. Nascut el 1897 a Sant Petersburg i mort el 1987 a Kent. Es casà en primeres núpcies amb la princesa Elisabet Ruffo di Calàbria el 1918 a Jalta, i en segones núpcies amb Nadine Sylvia McDougall a Norton (Kent) el 1942.
* SA el príncep Fiodor de Rússia, príncep Romanov. Nascut el 1899 a Sant Petersburg i mort a Ascània el 1968. Es casà amb la princesa Irina Pavlova Pavlei, filla del gran duc Pau de Rússia i neta del tsar Alexandre II de Rússia.
Junt amb la seva mare, la tsarina Dagmar de Dinamarca, i la família de la seva germana Olga de Dinamarca pogueren escapar de Rússia via Crimea gràcies al vaixell de l'armada britànica HMS Malborough enviat per l'ocasió pel rei Jordi V del Regne Unit.
La família de la gran duquessa Xènia s'establí a Dinamarca i després a Anglaterra. Després de la revolució la gran duquessa Xènia es divorcià del seu espòs que s'establí a França.
A partir de la dècada de 1930 visqué acollida i pensionada per la casa reial britànica, primer a Windsor i després a una Wilderness House, al recinte de Hampton Court. La gran duquessa Xènia morí a l'edat de vuitanta-cinc anys al Palau de Hampton Court el 1960.
# Berenice Troglodytica

Berenice o Berenice Troglodytica (en grec Βερενίκη, Berenike), coneguda actualment en àrab com a Bernís (àrab: برنيس, Barnīs), és un antic port marítim d'Egipte situat a la costa oest de la mar Roja. A partir d'un llogarret, la ciutat va ser fundada per Ptolemeu II Filadelf (309-246 aC), que li va posar el nom de la seva mare, Berenice I d'Egipte.
Troglodytica fa referència a la gent aborigen de la regió, els «troglodites» o «habitants de les coves». Encara que el nom és testificat per diversos escriptors clàssics, les inscripcions ptolemaiques més antigues llegeixen Trogodytai, cosa que G.W.B. Huntingford ha especulat que podria tenir relació amb la mateixa arrel que tuareg, derivat de la paraula àrab tuwariq. És possible que els copistes tardans confonguessin aquest nom amb el terme més comú Troglodytai.
Construïda a l'interior d'un golf, el Sinus Immundus –o Badia Immunda– d'Estrabó, estava protegida al nord per la península de Ras Banàs (l'antiga Lepte Extrema). Una serralada elevada transcorre al costat d'aquesta banda de la costa africana i separa Berenice de la Vall del Nil; la ciutat s'aixeca en aquesta estreta franja de terra. Les mines de maragda de Zabara i Saket hi són properes. El port de Berenice estava protegit del vent del nord-oest per l'illa Ofiodes (Ὀφιώδης νήσος, Estrabó xvi. p. 770; Diod. iii. 39), que era rica en topazis.

## Bibliografia

* The Berenike Project Arxivat 2018-11-25 a Wayback Machine.: the port's excavation. (anglès)
* G.W.B. Huntingford "The Ethnology and History of the Area Covered by the Periplus" in Huntingford (trans. & ed.), Periplus of the Erythraean Sea (London, 1980).
* S. Sidebotham and W. Wendrich, "Roms Tor am Roten Meer nach Arabien und Indien", in AW 32-3 (2001), p. 251-263.
* Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.