OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Umineko no Naku Koro ni

Umineko no Naku Koro ni (うみねこのなく頃に, lit. Quan les gavines xisclen) és una novel·la visual japonesa de doujin suau i misteris d'assassinats produïda per 07th Expansion. El primer joc en la saga, Legend of the Golden Witch (La Llegenda de la Bruixa Daurada), va ser llançat per primera vegada al Comiket 72 el 27 d'agost del 2007, jugable per PC; el joc es va esgotar en trenta minuts. La història se centra en un grup de divuit persones en una illa aïllada per un període de dos dies, i els misteriosos assassinats que acaben amb la majoria dels residents. L'objectiu del videojoc és discernir si l'assassí és humà o n'és cap font sobrenatural. Umineko és el tercer títol en la saga When They Cry, precedit perHigurashi no Naku Koro ni i Higurashi no Naku Koro ni Kai, i seguit per Umineko no Naku Koro ni Chiru.
Existeix un anime a càrrec de l'estudi Deen que només adapta els primers quatre arcs i valorat negativament pels fans que va sortir l'any 2009. I també un manga més ben considerat publicat per Square Enix.

## Arcs argumentals

          Umineko no naku koro ni (arcs de pregunta):
* Legend of the golden witch (La llegenda de la Bruixa Daurada)
* Turn of the golden witch (El torn de la Bruixa Daurada)
* Banquet of the golden witch (El banquet de la Bruixa Daurada)
* Aliance of the golden witch (L'aliança de la Bruixa Daurada)
    Umineko no naku koro ni Chiru (arcs de resposta)
* End of the golden witch (El final de la Bruixa Daurada)
* Dawn of the golden witch (L'alba de la Bruixa Daurada)
* Requiem of the golden witch (El rèquiem per la Bruixa Daurada)
* Twilight of the golden witch (El capvespre de la Bruixa Daurada)

## Referències

* ↑ «Sequel to Higurashi PC Game Debuts at Comic Market 72». Anime News Network. [Consulta: 20 agost 2007].
# Whitsett

Whitsett és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 686 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whitsett tenia 686 habitants, 279 habitatges i 215 famílies. La densitat de població era de 93,9 habitants per km².
Dels 279 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,5% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.250 $ i la renda mediana per família de 48.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.958 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 21.936 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whitsett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whitsett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cameron Park

«Cameron Park» té aquests significats:
* Cameron Park (Califòrnia)
* Cameron Park (Texas)
* Cameron Park (futbol), futbolista anglés
# Sant Pere de l'Hospitalet de l'Infant

Sant Pere de l'Hospitalet de l'Infant és una església de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de recent construcció, de concepció moderna i funcional. Té planta rectangular, d'una sola nau. Obra de maons i ciment. Façana de línies rectes, superfícies planes i elevades. La coberta, a dues vessants, de secció rectangular ressaltada per una mena de gran marc que enquadra la porta i el punt més alt, coronat per una creu estilitzada (element que es repeteix en la decoració lateral), amb una gran obertura vidriada en el centre, que conforma un pentàgon apuntat al cel. A la dreta, uns metres separat de l'edifici, es troba el campanar, estilitzat fins al punt de reduir-se a una llarga agulla, que porta prop del cim una obertura amb tres campanes en vertical. L'interior, de sostre alt, és parets llises amb arrebossat blanc.

## Història

El 1851 s'atorgà a l'Hospitalet la parroquialitat, sota l'advocació de Sant Pere, i la parròquia es va instal·lar a la capella de l'antic hospital, que datava del segle xvi. Sobre aquesta capella, l'infant Pere, el fundador, retingué per a ell i els seus successors al comtat de Prades el dret de patronat sobre la institució, o nomenament dels preveres que havien de regir, dret que es mantingué fins a temps ben recents. La capella comptava amb una espadanya, i hom hi practicà el servei parroquial tota la resta del segle xix i el primer quart del xx. El 1924 fou notablement ampliada, però a la dècada de 1950 s'enderrocà aquesta part de l'hospital. L'edifici actual, d'estil contemporani, es troba molt a prop de l'hospital, però ja dins de la zona de l'eixample del poble.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere de l'Hospitalet de l'Infant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Sant Pere de l'Hospitalet de l'Infant». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sons of Liberty (minisèrie)

Sons of Liberty és una minisèrie de televisió nord-americana que dramatitza els primers esdeveniments de la Revolució Americana a Boston, Massachusetts, l'inici de la Guerra Revolucionària i les negociacions del Segon Congrés Continental que van donar lloc a la redacció i signatura de la Declaració d'Independència dels Estats Units de 1776 a Filadèlfia, Pennsilvània. La minisèrie de tres parts es va estrenar a History el 25 de gener de 2015, dirigida per Kari Skogland. El tema musical va ser compost per Hans Zimmer.

## Trama

La minisèrie està ambientada entre els anys 1765 i 1776, abans de l'inici de la Guerra d'Independència dels Estats Units. Se centra en personatges històrics i esdeveniments cabdals entre les Tretze Colònies i la Gran Bretanya, especialment els esdeveniments que van portar a la resistència a la corona i la creació dels Fills de la Llibertat. Les accions dels Fills de la Llibertat van ser els inicis de l'exèrcit continental, i aquestes tenen lloc principalment al voltant de Boston a la província de la badia de Massachusetts.
Diversos personatges de la revolució nord-americana són protagonistes en episodis, com Samuel Adams, John Adams, Benjamin Franklin, John Hancock, Paul Revere, George Washington i el general britànic Thomas Gage. Els episodis representen la creació del Congrés Continental, la Declaració d'Independència i l'esclat de la Guerra Revolucionària.

## Repartiment

* Ben Barnes com a Samuel "Sam" Adams
* Marton Csokas com a general Thomas Gage
* Ryan Eggold com a dr. Joseph Warren
* Michael Raymond-James com a Paul Revere
* Rafe Spall com a John Hancock
* Henry Thomas com a John Adams
* Jason O'Mara com a George Washington
* Dean Norris com a Benjamin Franklin
* Emily Berrington com a Margaret Kemble Gage
* Sean Gilder com a Thomas Hutchinson
* Kevin Ryan com a John Pitcairn
* Shane Taylor com a capità Thomas Preston
* Jimmy Akingbola com a Peter Salem
* John Voce com a Ebenezer Richardson

## Producció

Segons The Hollywood Reporter, la producció de Sons of Liberty va començar l'estiu del 2014.

## Recepció
### Exactitud històrica

The History Channel va presentar la sèrie com una "interpretació dramàtica dels esdeveniments" i una obra de "ficció històrica", argumentant que l'objectiu de la minisèrie era "captar l'esperit de l'època, transmetre la personalitat dels personatges principals, i centrar-nos en esdeveniments reals que han donat forma al nostre passat". La sèrie ha atret crítiques per les seves inexactituds històriques.

## Referències

* ↑ Goldberg, Lesley «Dean Norris Among Stars in History's Miniseries 'Sons of Liberty'». The Hollywood Reporter, 04-06-2014 [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Mcnamara, Mary «'Sons of Liberty' takes a few too many liberties on History». Los Angeles Times, 24-01-2015 [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ Verenna, Thomas «Discover the Truth Behind History Channel's Sons of Liberty Series». American Revolution Journal, 23-01-2015 [Consulta: 9 desembre 2023].
# Fábio Pinto

Fabio Pinto és un futbolista brasiler, ja retirat, que ocupava la posició de davanter. Va néixer el 9 d'octubre de 1980 a Itajaí.
Ha militat sobretot en el seu país, tret de períodes al Reial Oviedo, al Galatasaray i al Pakhtakor de l'Uzbekistan.
El 2002 va guanyar el Campeonato Gaucho, i tres anys després, el Pernambucano.

## Internacional

Tot i que no va debutar amb l'absoluta, Fabio Pinto va ser una ferma promesa canarinha durant finals de la dècada dels 90. Guanyador de diversos campionats juvenils, va acudir amb la selecció brasilera al Campionat del Món sub-17 de 1997, celebrat a Egipte. Allà, Brasil va conquerir el títol, i Fabio Pinto va ser el màxim golejador brasiler i tercer del torneig, amb quatre gols, la qual cosa li obrí les portes del futbol europeu.
# Iňačovce

Iňačovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. El 2017 tenia 763 habitants.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1417.
# Santa Teresa (Uruguai)

Santa Teresa és una entitat de població i un suburbi de la ciutat de Rivera, al nord-est de l'Uruguai. Es troba sobre l'Av. Italia, al sud-oest de la capital del departament de Rivera i al nord-oest del suburbi de Mandubí. El rierol Sauzal marca el límit occidental de Santa Teresa.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Santa Teresa tenia 2.171 habitants.
| Any | Població |
| 1975 | 162 |
| 1985 | 1.221 |
| 1996 | 1.793 |
| 2004 | 2.171 |
| 2011 | 2.657 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament de Rivera» (XLS) (en castellà). INE, 2004. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / S» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE), 2004. Arxivat de l'original el 2013-06-05. [Consulta: 4 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Santa Teresa (castellà)
# Umi no Misaki

Umi no Misaki (海の御先) és un manga japonès escrit i il·lustrat per Kou Fumizuki. Es serialitza actualment en la publicació bimensual de Hakusensha, Young Animal.

## Història

Nagi Goto es trasllada a una menuda illa japonesa al sud d'Okitsushima, on descobreix que hi ha més en l'illa i en els seus habitants del que en un principi salta a la vista.
L'única creença de l'illa és un déu drac, i les sacerdotesses en la història d'eixe Déu són tres de les seues conegudes a l'illa. Finalment, sembla que Nagi és la reencarnació del Déu Drac, i les tres sacerdotesses començaran a servir-lo a ell.

## Personatges

* Nagi Goto - protagonista, Drac Roig Reencarnat.
* Soyogi Mitsurugi - protagonista femenina, "Donadora de la protecció", serventa del vent.
* Karin Nagumo - protagonista femenina, "Donadora de la Prosperitat", serventa del foc.
* Narumi Shizuku - protagonista femenina, "Donadora de la benedicció", serventa del mar.
* Rinne Nagumo - La jove germana de Karin.
* Kisaragi - La professora d'institut de l'escola local.
# Vujadin Boškov

Vujadin Boškov (en serbocroat: Вујадин Бошков) (Begeč, Sèrbia, Iugoslàvia, 16 de maig de 1931 - Gènova, 27 d'abril de 2014) fou un futbolista i entrenador serbi.

## Trajectòria

Entrenà equips rellevants com el Reial Madrid, la UC Sampdoria, la SSC Napoli, el Reial Saragossa o el Real Sporting de Gijón (1982-1984). Com a tècnic (la faceta que, sens dubte, més famós el va fer) va destacar pel seu futbol defensiu, confiant en l'efectivitat del contraatac.
Va guanyar una medalla de plata als Jocs Olímpics d'Estiu de 1952.
Conegudes, i utilitzades de manera constant per tot el gremi "futboler", eren les seves màximes sobre l'esport rei. Algunes d'elles són:
* Futbol és futbol.
* El futbol és imprevisible perquè tots partits comencen zero a zero.
* Guanyar és millor que empatar. I empatar és millor que perdre.
* Perdre és millor que baixar.
* Prefereixo perdre un partit per nou gols que nou partits per un gol.
* Punt és punt.
* Rigore è quando arbitro fischia (Penal és quan l'àrbitre xiula)
# Can Comalada Nou

el Can Comalada Nou és una masia d'Argentona (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Xalet de planta rectangular, de planta baixa i dos pisos, amb teulada a dues aigües amb frontó a la façana, i amb una torre mirador adossat a tramuntana, de tres pisos i coberta a quatre aigües amb teules vidriades.
La façana té les obertures simètriques, molt proporcionades, i les finestres del darrer pis de la torre simula finestres gòtiques.
Com a casa de pagès destaca molt per la singularitat de la seva construcció, única a la vila.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Comalada Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2020].
# Sant Pere de l'Alguer

Sant Pere de l'Alguer, o Sant Pere del Cerc, és una ermita romànica situada entre les masies de l'Alguer i el Cerc, al municipi d'Olius (Solsonès). Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Petita capella d'una nau que havia tingut un absis rodó. És de planta rectangular i orientada a l'est. La porta al mur lateral, és de grans proporcions, d'arc de mig punt adovellat. Té un petit campanar d'espadanya. L'interior està pràcticament destruït. La construcció és de parament de pedres de diferents mides en filades.

## Història

La capella estava dedicada a sant Pere i des de fa molts anys pertany a la masia de l'Alguer. Fou reformada per primera vegada al segle xii i ha sofert posteriors reformes. Existia ja en la l'època de la consagració de l'església de Sant Esteve d'Olius, pel que és possible que procedeixi del període preromànic. No serveix per al culte des del 1936.

## Referències

* 1 2 «Ermita de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* Ermita de Sant Pere (el Cerc), informació de l'Ajuntament
# Sonseca

Sonseca és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Ajofrín, Mazarambroz i Orgaz.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 9.142 | 9.261 | 9.383 | 9.467 | 9.790 | 9.845 | 10.136 | 10.130 | 10.132 | 10.685 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Vicente Sánchez Romero | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Juan Francisco Martín Ayuso | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Román Rojas Gómez | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Antonio Cerrillo Fernández | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Antonio Cerrillo Fernández (13/12/98) Juan Carlos Palencia Sánchez | PSOE PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Juan Francisco Martín Ayuso | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Juan Francisco Martín Ayuso | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jose Millán Álvarez de la Cuerda | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Francisco José García Galán | PSOE | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | Juan Carlos Palencia Sánchez | PSOE | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | Sergio Mora Rojas | PSOE | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | María Victoria Martín de San Pablo Sánchez | PP | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Iúrtsovo

Iúrtsovo (en rus: Юрцово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 23 habitants. Pertany al districte de Kirjatx.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Scinax pachycrus

Scinax pachycrus és una espècie de granota de la família dels hílids. És endèmica del Brasil. Els seus hàbitats naturals inclouen sabanes seques, zones seques d'arbusts, prats a baixa altitud, maresmes intermitents d'aigua dolça, zones rocoses, terra arable, pastures i estanys. Està amenaçada d'extinció per la destrucció del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ Oswaldo Luiz Peixoto; Cristina Arzabe. Scinax pachycrus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15-09-2014.
# Vila-rasa (Sant Pere de Torelló)

Vila-rasa és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'interior de la casa consta d'un gran menjador amb la seva corresponent llar de foc, dues habitacions a més de la de l'amo amb un llit de més categoria que la resta i un altell ben condicionat on hi ha els dipòsits d'aigua. Encara es conserva el forn de pa i en els baixos es poden observar els fonaments de les torres inicials. A partir d'aquests es feu l'actual construcció de la cas de pagès acostumada. La teulada és a dues vessants. L'era està presidida per un porxo de dos nivells amb un pilar al mig i protegit per una barana de fusta.

## Història

Vilarrasa consta amb el nom "Vila Rasa" en el Cens de la Vola i Curull de 1780. També es té notícia del Molí de Vilarrassa, ja que consta en documents del segle xiii, però el seu emplaçament és avui desconegut.
Aquestes finques de muntanya que tenen com a principi del seu nom la paraula "vila", eren realment les que acollien els veïns per a dirimir les seves qüestions i parlar dels seus projectes; feien la funció del que més tard es diria Casa de la Vila o Ajuntament. Tenien molt sovint problemes amb les aigües que passaven pels seus torrents i a vol5tes perjudicaven a veïns i altres propietaris. Per aquest motiu, s'havien de fer acords, que a falta de notaris, els rubricaven -una vegada posades les paus entre les dues parts enfrontades- els preveres o rectors de les parròquies titulars. Un pergamí escrit en llatí abreujat explica que el 19 d'agost de 1289 es posaren d'acord per una d'aquestes qüestions en Ramon de Vilarrasa i en Ramon de Campllong, veí seu i signa confirmant el compromís el prevere i rector de l'Església de Sant Pere de Torelló, Berenguer de Puig. Vilarrasa anava passant a mans de personalitats i homes rics de categoria feudal. Aquests solien residir a Barcelona. Es limitaven a tenir uns administradors mitjancers, que es cuidaven de cobrar uns drets d'ocupació als masovers. Aquests homes cobraven i exigien en nom de l'amo, però no podien prendre decisions pecuniàries. Així anaven passant els anys i el que fou primerament propietat de senyors feudals o semi-feudals, va anar a raure als seus propis masovers com es veu en un pergamí datat el 23 d'octubre de 1558 que dona fe que en Joan de Vilarrassa tenia la facultat, perquè la finca era seva, de vendre-la i cobrar-la. Així ho va fer i cobrà al senyor Galceran de Cartellà la qualitat de 30 lliures barceloneses.
Aquesta finca també arribà a persones que ja tenien finques similars. Aquest és el cas dels familiars de Josefa Sarriera de Copons i d'Oms, Marquesa de Moyà i de Cartellà, vídua de Pere Carles de Sentmenat i de Riquer i Puiggené, Marqués de Castelldosrius que la vengueren l'any 1866 als actuals propietaris, la família Casacuberta, fabricants tèxtils de la Gleva, per un import de 96.000 rals, equivalents a 9.600 escuts.

## Referències

* 1 2 3 4 «Vila-rasa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Ca n'Amat (Gavà)

Ca n'Amat és un mas al terme municipal de Gavà (Baix Llobregat) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Conjunt de construccions: masia, ermita i edifici de colònies. Cal destacar l'edificació principal, la masia, de planta rectangular i tres altures, planta baixa, pis i golfes. La façana principal presenta una distribució simètrica i es troba decorada amb un rellotge de sol i esgrafiats amb elements geomètrics. A la llinda de la porta d'entrada es pot llegir la inscripció "Joan Amat i Ros, 1741". És destacable la galeria de petits arquets de mig punt situats a les golfes.

## Referències

* ↑ «Ca n'Amat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Saleh Selim

Saleh Selim (àrab: صالح سليم) (Dokki, 11 de setembre de 1930 - Londres, 6 de maig de 2002) fou un futbolista egipci de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1960.
Pel que fa a clubs, destacà a Al Ahly, on també fou entrenador i president.

## Referències

* ↑ , English Article titled “Who is Najat Al Saghira? “, 2015, Accessed 2015/08/28.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2015-08-10. [Consulta: 1r setembre 2015]. Poster-details of 1962 Film "Black Candles" starring Najat Al Saghira, consultat el 2015/08/12.
* ↑ , 1962 Film starring Najat Al Saghira “Black Candles”,consultat el 2015/08/12 .
# Stura

«Stura» té aquests significats:
* Stura di Demonte, riu del nord-oest d'Itàlia afluent del Tanaro que és afluent del Po
* Departament del Stura, departament del Regne de Sardenya-Piemont existent entre 1802 i 1814.
* Val d'Estura en italià Valle Stura di Demonte és una de les valls occitana situada a la província de Cuneo (Piemont).
# Fábio Júnior Pereira

Fábio Júnior Pereira, conegut com a Fábio Júnior, (Manhuaçu, Brasil, 20 de novembre de 1977) és un futbolista brasiler. Va disputar 3 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Scinax obtriangulatus

Scinax obtriangulatus és una espècie de granota endèmica del Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax obtriangulatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)