OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ba Mamadou Mbaré

Ba Mamadou Samba Bakar, més conegut com a Ba Mamadou Mbaré, (Waly Diantang, Mauritània, 1946 - París, 11 de gener de 2013) fou un polític maurità, que va exercir el càrrec de President de Mauritània de forma interina entre el 15 d'abril i el 5 d'agost de 2009. Com a president del Senat, succeí a Mohamed Ould Abdel Aziz, com a cap d'estat el 15 d'abril de 2009, quan Abdel Aziz renuncià per a participar en les eleccions presidencials de juny de 2009.

## Referències

* ↑ Qatar News Agency. «Mauritanian Senate President Dies» (en anglès). Federetion of Arab News Agencies, 11-01-2013. [Consulta: 13 gener 2013].
# Caserna de la Guàrdia Civil (Esparreguera)

La Caserna de la Guàrdia Civil és un edifici del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos i golfes. A la part posterior de la casa hi ha un petit pati enjardinat. A la façana principal, la planta baixa és de pedra vista; la porta és d'arc rebaixat adovellat i a banda i banda hi ha una gran finestra amb reixa i ampit. Al primer i segon pis hi ha tres balcons en cadascun, les obertures tenen al voltant una motllura i el mur té una decoració pictòrica. Les golfes tenen tres petites obertures envoltades d'una motllura i el parament és llis. Tots els pisos estan separats per una motllura.

## Referències

* ↑ «Caserna de la Guàrdia Civil». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Wireless World Research Forum

El WWRF, o Wireless World Research Forum, (Fòrum Mundial de Recerca en Sense Fils) és una organització mundial en telecomunicacions que va ser fundada l'agost de l'any 2001.
L'objectiu de la WWRF és formular visions sobre les futures direccions d'estratègia de recerca en el camp del sense fil (wireless) entre les indústries i els científics, i generar, identificar i promoure les àrees de recerca i les tendències tècniques per a tecnolopgies de sistemes de telefonia mòbil i sense fils.
El WWRF contribueix en la tasca feta dins ITU, UMTS Forum, ETSI, 3GPP, 3GPP2, IETF i altres organismes importants respecte als temes d'estandardització i comercialització.

## Referències

* WWRF website Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine.
# Beix

Beix (del francès beige) és un color compost d'ocre, blanc i siena, a mig camí entre el groc i el marró, semblant al color natural de la llana groguenca.

## Vegeu també

* Llista de colors
* Llista de colors HTML
# Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1996

La cerimònia de lliurament de les medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1996 va tenir lloc el 19 de març de 1997 al cinema Lope de Vega de Madrid i fou presentada per Beatriz Carvajal i Emilio Gutiérrez Caba. Va comptar amb el patrocini de l'EGEDA, la Fundació per al Foment de la Cultura i de la Cinematografia, Precisa, Promocentro, U Films i Filmax.
Els premis tenien per finalitat distingir als professionals del cinema espanyol i estranger pel seu treball durant l'any 1996. Es van concedir les mateixes deu medalles de l'edició anterior. A més, es va concedir un premi homenatge a l'actor Luis Ciges.
La gran triomfadora de la nit fou El último viaje de Robert Rylands de Gracia Querejeta que va obtenir cinc medalles (millor pel·lícula, millor director, fotografia, muntatge i música). En recollir el premi el va dedicar a Jesús de Polanco, Juan Luis Cebrián i el consell d'administració de Sogecable.
Després del lliurament de medalles es va projectar en primícia la pel·lícula La nit cau sobre Manhattan de Sidney Lumet.

## Llista de medalles

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula | El último viaje de Robert Rylands | pel·lícula |
| Millor director | Gracia Querejeta | El último viaje de Robert Rylands |
| Millor actriu | Concha Velasco | Más allá del jardín |
| Millor actor | Carmelo Gómez | El perro del hortelano |
| Millor fotografia | Antonio Pueche | El último viaje de Robert Rylands |
| Millor música | Ángel Illarramendi | El último viaje de Robert Rylands |
| Millor guió original | Isabel Coixet | Coses que no et vaig dir mai |
| Millor guió adaptat | Rafael Pérez Sierra Pilar Miró | El perro del hortelano |
| Millor pel·lícula estranjera | Fargo | Pel·lícula |
| Premi revelació | Alejandro Amenábar | Tesis |
| Millor muntatge | Nacho Ruiz Capillas | El último viaje de Robert Rylands |
| Premi homenatge | Luis Ciges | Trajectòria cinematogràfica |

## Referències

* ↑ Gracia Querejeta acapara los premios de los escritores cinematográficos, El País, 20 de març de 1997
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1996». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 5 setembre 2019].

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1996
* XI Premis Goya
* VI Premis de la Unión de Actores
* 41a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* VI Premis Turia

## Enllaços externs

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1996 a Internet Movie Database
# Bandera Blava

La bandera blava és un distintiu que atorga anualment la fundació europea d'Educació Ambiental a les platges i ports que compleixen una sèrie de condicions ambientals i instal·lacions.

## Criteris per platges
### Educació ambiental i informació

* Hi ha d'haver informació sobre els ecosistemes i les àrees sensibles de la costa.
* S'ha de mostrar informació sobre la qualitat d'aigua en què es banya.
* S'ha de mostrar informació sobre el Programa de Bandera Blava.
* El codi de conducta per a l'àrea de platges s'ha de mostrar i les normes que governen l'ús de les platges ha d'estar fàcilment disponible per al públic.
* S'ha d'oferir un mínim de 5 activitats d'educació ambiental.

### Qualitat de l'aigua

* Conformitat amb els requisits i normes per l'excel·lent qualitat de l'aigua en què es banya.
* No poden afectar l'àrea de platges abocaments industrials ni aigües residuals.
* Control sobre la salut d'esculls coral·lins situats en la proximitat de la platja
* Conformitat de la comunitat amb requisits de tractament d'aigües residuals.
* Les algues i altra vegetació haurien de deixar-se podrir a la platja llevat que constitueixi una nosa

### Gestió ambiental

* S'ha d'establir un consell d'administració de platges per ser al càrrec dels sistemes de gestió ambiental i dirigir auditories ambientals regulars de les instal·lacions de les platges.
* La platja ha de complir totes les regulacions que afecten la localització i funcionament de la platja (planificació de la zona costanera i legislació mediambiental).
* La platja ha d'estar neta.
* Hi ha d'haver papereres disponibles a la platja o prop d'aquesta en quantitats suficients, i han de ser regularment mantingudes i buidades.
* Les instal·lacions per rebre materials reciclables han d'estar disponibles a la platja.
* Instal·lacions sanitàries adequades i netes amb el sanejament controlat.
* A la platja no ha d'haver càmping desautoritzat o conducció ni abocaments.
* S'ha de reforçar estrictament regulació pel que fa a gossos i altres animals domèstics a la platja.
* S'han de mantenir pròpiament tots els edificis i equip de la platja.
* Els mitjans sostenibles de transport s'han de promoure en l'àrea de platges.

### Seguretat i serveis

* Un nombre adequat de socorristes i/o equip de socorrisme han d'estar disponibles a la platja.
* L'equip de primers auxilis ha d'estar disponible a la platja.
* Hi ha d'haver gestió d'usuaris i usos diferents de la platja per tal d'evitar conflictes i accidents.
* Hi ha d'haver accés segur a la platja.
* L'àrea de platges ha de ser patrullada.
* Un subministrament d'aigua potable ha d'estar disponible a la platja.
* Un mínim d'una platja de Bandera Blava a cada municipi ha de tenir accés a les instal·lacions de lavabos per persones impossibilitades.
* Hi ha d'haver un mapa que indiqui la situació de les instal·lacions de la platja.

## Referències

* ↑ Glossari de Termes Ambientals. Barcelona: Fundació Bancaixa, 1996, p. 44. ISBN 84-88715-60-9 [Consulta: 29 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina Web Oficial
# Centrals i Infraestructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques

Centrals i Infraestructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques, SAU (CIMALSA) és l’empresa pública de la Generalitat de Catalunya encarregada de la promoció, el desenvolupament i la gestió d’infraestructures i centrals per al transport de mercaderies, la logística i la mobilitat, tant de mercaderies com de persones.
El seu actual director general és Isaac Albert i Agut, des de febrer de 2023

## Centres

CIMALSA desenvolupa i gestiona Centrals Integrals de Mercaderies (CIM), plataformes logístiques amb possible connexió ferroviària (LOGIS)

### Operatius

* CIM Vallès
* CIM Lleida
* CIM la Selva
* CIM el Camp
* LOGIS Bages
* LOGIS Empordà

### En construcció

* CIM el Camp (sector est)
* CIM Penedès
* LOGIS Montblanc

## Vegeu també

* Plataforma No fem el CIM (organització en contra de la construcció del CIM Penedès)

## Enllaços externs

* Web oficial de Centrals i Infraestructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques
# Vireó capblau

El vireó capblau (Vireo solitarius) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos mixtos i boscos humids de muntanya, des del nord-est de la Colúmbia Britànica, sud-oest de Mackenzie, nord, centre i sud-est d'Alberta, Saskatchewan i centre i sud de Manitoba, cap a l'est, a través de Canadà fins Nova Escòcia i sud-oest de Terranova, i, més cap al sud, al nord de Dakota del Nord, nord i nord-est deMinnesota i sud de Wisconsin, nord d'Illinois, sud d'Indiana, sud d'Ohio, est de Pennsylvania, nord de Nova Jersey i Massachusetts. Sud dels Apalatxes fins al nord-est d'Alabama, centre de Geòrgia i nord-oest de Carolina del Sud.

## Referències

* ↑ «Vireó capblau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Laibach

«Laibach» té aquests significats:
* Laibach, nom alemany per a Ljubljana, capital d'Eslovènia.
* Laibach (grup de música), grup eslovè de música industrial
# Mejove

Mejove (en (ucraïnès): Межове, en rus: Межевое, Mejevoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 120 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Assumpció Maresma i Matas

Assumpció Maresma i Matas (Arenys de Mar, 1956) és una periodista i guionista catalana.
Ha treballat com a cap de premsa del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. També ha estat cap de premsa i documentació del Festival de Cinema de Barcelona i de l'Oficina Catalana de Cinema. Directora de la revista de cinema Acció. Directora de la revista El Temps (1992-1995). Editora del diari VilaWeb, des de 1995, any que va fundar aquest diari digital amb Vicent Partal.
Ha estat guardonada amb el Premi Avui de Periodisme. Com a editora de VilaWeb, ha rebut Premi Nacional de Periodisme, el Premi Nacional d'Internet i el Premi d'Honor Jaume I.

## Publicacions

* 1988 - El complot dels anells (Editorial La Magrana)

## Referències

* ↑ «Elogien la 'radicalitat' i el 'rigor' de Ramon Barnils en un debat sobre la llibertat dels periodistes a Girona». Nació Digital, 2007. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ Franklin, Bob. «The Catalan Case: Business Innovation of Online Paper VilaWeb». A: The Future of Journalism : In an Age of Digital Media and Economic Uncertainty (en anglès). ISBN 1-317-41755-0.
* ↑ «El complot dels anells». Negra i criminal.

## Bibliografia

* «Assumpció Maresma i Matas». Diccionari de la Literatura Catalana (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelonaː Grup Enciclopèdia Catalana.
# Centrarchus macropterus

Centrarchus macropterus és una espècie de peix pertanyent a la família dels centràrquids i l'única del gènere Centrarchus.

## Descripció

* Pot arribar a fer 29,2 cm de llargària màxima (normalment, en fa 13) i 560 g de pes.

## Alimentació

Menja principalment hemípters i Corixidae.

## Depredadors

És depredat per la perca americana (Micropterus salmoides).

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat (12 °C-22 °C; 42°N-29°N), el qual viu en llacs amb vegetació, pantans, estanys i gorgs de rierols i petits rius.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des de la conca del riu Potomac a Maryland fins a Florida i el riu Trinity (Texas).

## Longevitat

La seua esperança de vida és de 6 anys.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hassan-Williams, C. i T.H. Bonner, 2007. Texas freshwater fishes. Texas State University- San Marcos: Biology Department/ Aquatic Station.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Altman, P.L. i D.S. Dittmer, 1962. Growth, including reproduction and morphological development. Federation of American Societies for Experimental Biology.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Xufa de València

Xufa de València és una denominació d'origen protegida (DOP), aprovada l'any 1995, per protegir la xufa produïda tradicionalment a l'horta de València i els municipis del voltant, la qual és utilitzada majoritàriament per fer l'orxata.
El reglament de la DOP estableix les característiques i els requisits de les xufes, tals com la varietat de xufa, la zona de producció, les pràctiques de cultiu, la recol·lecció, el llavat, l'assecatge, la selecció i l'envasament.

## Varietat

La xufa de València és una única varietat de xufa: Cyperus esculentus L. var. sativus Boeck.

## Zona de producció

La xufa de València es produeix als següents termes municipals: Albalat dels Sorells, Alboraia, Albuixec, Alfara del Patriarca, Almàssera, Bonrepòs i Mirambell, Burjassot, Emperador, Foios, Godella, Meliana, Massalfassar, Montcada, Museros, Paterna, Rocafort, Tavernes Blanques, València i Vinalesa.

## Tipus

Respecte a la forma dels tubercles de la xufa, predominen la llargueta (les de forma allargada) i l'ametlla (les de forma arredonida).
Les xufes poden classificar-se en els següents tipus:
* Xufa tendra, acabada de recol·lectar i de llavar.
* Xufa seca, sotmesa a les operacions de llevat i assecatge. La xufa seca es classifica com:
** Xufa seca colliter, de calibre mínim de 5 mil·límetres.
** Xufa seca gransa, de calibre mínim de 7,5 mil·límetres.

## Característiques

Les característiques dels tubercles en fresc són:
* Pes: Entre 0,45 i 0,80 grams per unitat.
* Llarg: Entre 0,9 i 1,6 centímetres.
* Ample: Entre 0,7 i 1,1 centímetres.
La composició en percentatge del pes en sec és:
* Sucres: Entre 11 i 17,5%.
* Greixos: Entre 23 i 31%.
* Proteïnes: Entre 6,5 i 12%.
* Midó: Entre 25 i 40%.

## Referències

* 1 2 «La DO y 19 ayuntamientos de l'Horta firmarán un acuerdo en defensa de la horchata y chufa de Valencia». Hortanoticias.com, 20-07-2015. [Consulta: juliol 2015].
* ORDRE de 25 de setembre de 1995, de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, per la qual s'aprova el Reglament de la Denominació d'Origen Xufa de València i el seu Consell Regulador.
* Ordre de 10 de gener de 1997, de la Conselleria d'Agricultura i Medi Ambient, per la qual s'aprova el nou text del Reglament de la Denominació d'Origen Xufa de València i el seu Consell Regulador, aprovat mitjançant l'Ordre de 25 de setembre de 1995, de la mateixa conselleria
* Ordre 17/2010, de 18 de maig, de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per la qual s'aprova el text del Reglament de la Denominació d'Origen Protegida Xufa de València i el seu consell regulador

## Vegeu també

* Orxata
* Xufa

## Enllaços externs

* Consell Regulador de la DOP Xufa de València
# Biblioteca Mestre Martí Tauler

La Biblioteca Mestre Martí Tauler és una biblioteca pública del municipi de Rubí (Vallès Occidental), inaugurada el 30 de gener de 2010, que forma part de la Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona i del Grup de Biblioteques Catalanes Associades a la UNESCO.
La reforma de l'edifici feta pel arquitectes Màrius Quintana i Pau Sierra, disposa de 4.971 m² de superfície útil, dividits en quatre plantes i està ubicat en el solar de l'antiga fàbrica metal·lúrgica «La Josa». La biblioteca fou inaugurada pel llavors president de la Generalitat de Catalunya, José Montilla, el llavors president de la Diputació de Barcelona, Antoni Fogué i Moya, i l'alcaldessa de Rubí Carme García Lores. El dia de la seva inauguració fou considerada la segona biblioteca pública més gran de Catalunya.
Els precedents de l'actual biblioteca es troben als anys cinquanta quan l'alcalde Josep Fortino va fer construir a l'antiga Fonda de Cal Sabateret un edifici on albergar la biblioteca popular de Rubí i altres serveis culturals. Aquesta es va fer a partir d'un acord amb l'industrial tèxtil Pich i Aguilera i la Diputació de Barcelona, que era l'encarregada de gestionar la xarxa de biblioteques populars de Catalunya. Va ser inaugurada el 29 de juny de l'any 1953, dia de la festa major local de Sant Pere. La biblioteca comptava aleshores amb 4.000 volums cedits per la Diputació de Barcelona.
L'any 2020 fou habilitada com a punt d'informació turística del Vallès Occidental, per tal de col·laborar en la difusió de propostes per al descobrimient de l'entorn natural, el patrimoni i la gastronomia de la comarca.

## Referències

* ↑ «Biblioteques UNESCO». Arxivat de l'original el 2018-01-22. [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ «Montilla inaugura la nova biblioteca de Rubí, que ahir va començar a funcionar». El Punt Avui, 02-02-2010 [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ «Rubí obre la segona biblioteca més gran de Catalunya», 30-01-2010. [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ Torné i Clemente, Meritxell. Rubí: recull gràfic: 1872-1965. Barcelona: Efadós, 2002. ISBN 8495550121.
* ↑ «La Biblioteca Mestre Martí Tauler de Rubí será un punto de información turística del Vallès Occidental». El Periódico, 11-08-2020 [Consulta: 11 setembre 2020].
# Draconti (poeta)

Draconti, en llatí Dracontius, fou un poeta romà de religió cristiana, prevere a Hispània en lloc desconegut durant la primera meitat del segle v i que va morir vers el 450.
La seva obra principal es diu el Hexaëmeron, en 575 línies, un poema heroic que descriu els sis dies de la creació. També es conserven 198 versos elegíacs dedicats al jove Teodosi II, on l'autor demana perdó per alguns errors que havia comès en escriure l'obra principal, i s'excusa per no haver celebrat totes les victòries de l'emperador. L'estil de l'obra mostra clarament que l'autor havia estudiat amb profunditat els clàssics llatins. Isidor de Sevilla diu d'aquesta obra: Dracontius composuit heroicis versibus Hexaemeron creations mundi et luculenter, quod composuit, scripsit (draconti va escriure en versos heroics Hexaemeron sobre la creació del món, de gran bellesa, i tal com el va compondre el va escriure). Però l'obra és més aviat obscura d'expressió i confosa de pensament, i alguns crítics han arribat a dir que Draconti no s'entenia a si mateix.
L'obra principal, l'Hexameron, fou retocada per ordre del bisbe Eugeni II de Toledo, que al seu torn va actuar per ordre del rei Khindasvint, i a més de canviar alguns punts hi va incloure un sèptim dia afegint 634 línies. El bisbe Eugeni va fer incloure també en aquesta obra l'epístola a Teodosi.

## Referències

* ↑ Dracontius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1073
# MediaForEurope

MFE - MediaForEurope N.V. (abans Mediaset S.r.l., després Mediaset S.p.A., i després Mediaset N.V.) és una empresa italiana constituïda sota la llei holandesa activa en l'àmbit dels mitjans de comunicació i la comunicació, especialitzada principalment en la producció i distribució de televisió en directe i de pagament en múltiples plataformes, així com en cinema i multimèdia. producció i distribució i venda de publicitat. És el principal operador de televisió privada italià, espanyol i alemany.
El domicili social es troba a Amsterdam, Països Baixos, mentre que la seu de gestió, operativa i administrativa es troba a Cologno Monzese, a la ciutat metropolitana de Milà. Des de 1994, el president de Mediaset és Fedele Confalonieri.
El grup cotitza a la Borsa de Milà des de l'any 1996 i l'accionista majoritari és Fininvest, holding fundat als anys setanta per Silvio Berlusconi, és el segon grup de televisió privada d'Europa després de l'empresa luxemburguesa RTL Group i el primer d'Itàlia. ; pel que fa a la facturació, es troba entre les més importants del món en el mercat global dels mitjans; el 2010 va ser el millor grup de mitjans italià i cinquè d'Europa en el rànquing elaborat per Thomson Reuters Extel; el 2013 es va classificar com el 34è grup de mitjans del món.

## Filials

* Mediaset (100%)
* Mediaset España (100%)
* Publitalia '80 (100%)
* ProSiebenSat.1 Media (24,9%)
* RTI - Reti Televisive Italiane (100%)
* Medusa Film (100%)
* Taodue (100%)

## Referències

* ↑ «Microsoft Word - Comunicato Stampa MFE.docx».
* ↑ «Gruppo Mediaset - Cookie policy» (en italià). [Consulta: 22 octubre 2021].
* ↑ «Gruppo Mediaset - INFORMATIVA PRIVACY» (en italià). [Consulta: 22 octubre 2021].
* ↑ «Mediaset: la sede legale si trasferisce in Olanda» (en italià), 18-09-2021. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Gruppo Mediaset - groupstructure» (en italià). [Consulta: 22 octubre 2021].
* ↑ «PERFEZIONATO IL TRASFERIMENTO DELLA SEDE LEGALE IN OLANDA» (en italià). Arxivat de l'original el 2021-10-18. [Consulta: 22 octubre 2021].

## Vegeu també

* Mediaset España
* Mediaset Italia

## Enllaços externs

* MediaForEurope - Lloc web oficial