OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de diputats al Parlament Europeu en representació de Letònia (VIII Legislatura)

Aquesta és una llista dels diputats en representació de Letònia durant la VIII Legislatura del Parlament Europeu (2014–19).

## Llista

| Nom | Partit nacional | Grup del PE | Punts |
| Kalniete, SandraSandra Kalniete | Unitat | PPE PPE | 277 124 |
| Artis Pabriks | Unitat | PPE | 261 163 |
| Krišjānis Kariņš | Unitat | PPE | 228 998 |
| Inese Vaidere | Unitat | PPE | 223 477 |
| Roberts Zīle | Aliança Nacional | CRE | 99 937 |
| Andrejs Mamikins | «Harmonia» | S&D | 84 953 |
| Iveta Grigule | Verds i Agricultors | EFDD | 46 939 |
| Tatjana Ždanoka | Unió russa | V-ALE | 51 742 |

## Notes

* ↑ Reemplaçat per Valdis Dombrovskis l'1 de novembre de 2014

## Vegeu també

* Eleccions al Parlament Europeu de 2014 (Letònia)

## Enllaços externs

* «European Elections 2014». Central Election Commission. [Consulta: 5 gener 2015].
# Baixin-Kali

Baixin-Kali (en rus: Башин-Кали) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# La Mazamorra

La Mazamorra és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al nord-est del departament de Durazno. Té una població aproximada de 150 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 34 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# NAS

«NAS» té aquests significats:

## Informàtica

* Network Access Server, servidor d'accés a la xarxa, o punt d'entrada.
* Network-attached storage, tecnologia d'emmagatzematge d'informació.
* Navision Application Server, servei d'automatització de tasques del programa Microsoft Dynamics Navision.
# Kósminka

Kósminka - Косьминка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Llista de governadors dels Països Baixos

Aquests són els governadors que tingué els Països Baixos durant l'ocupació d'aquests territoris per la Corona de Castella, el Regne d'Espanya i el Sacre Imperi Romanogermànic des de mitjans de segle xvi fins a finals del segle xviii.

## Domini dels Habsburgs castellans
### Regnat de Felip II de Castella

* 1555 - 1559: Manuel Filibert de Savoia
* 1559- 1567: Margarida de Parma
* 1567- 1573: Fernando Álvarez de Toledo, Tercer duc d'Alba
* 1573- 1576: Lluís de Requesens
* 1576- 1578: Joan d'Habsburg i Blomberg
* 1578- 1592: Alexandre Farnese
* 1592- 1594: Peter Ernst von Mansfeld
* 1594- 1595: Ernest d'Àustria
* 1595- 1596: Pedro Henriquez de Acevedo, comte de Fuentes

### Regnat de Felip III de Castella

* 1598 - 1621: Albert VII d'Àustria i Isabel Clara Eugènia d'Espanya

### Regnat de Felip IV de Castella

* 1621 - 1633: Isabel Clara Eugènia d'Espanya
* 1633- 1634: Francesc de Montcada, marquès d'Aitona
* 1634- 1641: Cardenal-Infant Ferran d'Àustria
* 1641- 1644: Francisco de Melo, comte d'Assumar
* 1644- 1647: Manuel de Moura Corte-Real, marquès de Castel Rodrigo
* 1647- 1656: Leopold Guillem d'Habsburg
* 1656- 1659: Joan Josep d'Àustria
* 1659- 1664: Luis de Benavides Carillo, marquès de Caracena
* 1664- 1668: Francisco de Moura Corte-Real, marquès de Castel Rodrigo

### Regne de Carles II de Castella

* 1668 - 1670: Íñigo Melchior Fernandez de Velasco y Tovar, duc de Feria
* 1670- 1675: Juan Domingo de Zúñiga y Fonseca, comte de Monterrey i Fuentes
* 1675- 1677: Carlos de Gurrea Aragón y de Borja, duc de Villafermosa
* 1678- 1682: Alexandre Farnesi-Parma
* 1682- 1685: Ottone Enrico del Carretto, marquès de Grana
* 1685- 1692: Francisco Antonio de Agurto, marquès de Gastañaga
* 1692- 1701: Maximilià Manuel de Baviera

## Domini dels Borbons espanyols
### Regne de Felip V d'Espanya

* 1701-1704: Isidoro de la Cueva y Benavides, marquès de Bedmar
* 1704-1706: Maximilià-Manuel de Baviera

### Guerra de Successió Espanyola

* 1706-1714: Consell d'Estat

## Domini dels Habsburgs austríacs
### Regne de Carles VI, emperador romanogermànic

* 1715-1716: Joseph Lothar von Königsegg-Rothenfels, comte de Königsegg
* 1716-1724: Hercule-Louis Turinetti, marquès de Prié
* 1724-1725: Wirich von Daun, comte de Daun
* 1725-1741: Maria-Elisabet d'Habsburg

### Regne de Maria Teresa I d'Àustria

* 1741-1743: Friedrich August de Harrach-Rohrau, comte de Harrach-Rohrau
* 1743-1744: Karl Ferdinand von Königsegg-Erps, comte de Königsegg-Erps
* 1744-1746: Carles Alexandre de Lorena

### Dominació francesa

* 1746-1748: Maurici de Saxònia

### Regne de Maria Teresa I d'Àustria

* 1748-1749: Antoniotto de Botta-Adorno
* 1749-1780: Carles Alexandre de Lorena

### Regne de Josep II, emperador romanogermànic

* 1780-1781: Georg Adam von Starhemberg, príncep de Starhemberg
* 1781-1790: Maria Cristina d'Àustria i Albert de Saxònia-Teschen

### Regne de Leopold II, emperador romanogermànic

* 1791-1792: Maria Cristina d'Àustria i Albert de Saxònia-Teschen

### Regne de Francesc I d'Àustria

* 1793-1794: Carles Lluís d'Àustria
# Baixbus

Baixbus és la marca comercial sota la que operen tres empreses d'autobusos urbans i suburbans de les comarques del Baix Llobregat i del Barcelonès, que pertanyen al grup industrial Cinfromas S.L..

## Història

La marca comercial Baixbus té l'origen a l'empresa Mohn S.L., amb seu a Viladecans, que va ser fundada l'any 1939. Aquesta empresa opera diverses línies d'autobusos suburbans entre les poblacions de Gavà, Viladecans i Barcelona, i posteriorment també Castelldefels, Begues i Olesa de Bonesvalls, a més d'alguna línia urbana en aquelles poblacions.
El 1974, Mohn va adquirir l'empresa Oliveras S.A., fundada el 1927, que opera també diverses línies d'autobusos urbans i suburbans, centrades a les poblacions de l'Hospitalet de Llobregat, Sant Boi de Llobregat, Sant Feliu de Llobregat i Santa Coloma de Cervelló.
El 1991, els propietaris de Mohn van constituir l'empresa Rosanbus S.L., en principi per fer serveis de transport urbà a la ciutat de Barcelona, tot i que l'any 2003 es va fer càrrec dels serveis urbans, i d'alguns dels suburbans, de la ciutat de l'Hospitalet de Llobregat.
El 1999, la família propietària d'aquestes empreses va constituir la societat cartera (holding) Cinfromas S.L., en la qual es van agrupar aquestes tres empreses d'autobusos, a més d'una altra a Sevilla (Empresa Casal S.A.) i diversos concessionaris i tallers d'automoció.
A principis de l'any 2005, les tres empreses del grup Cinfromas al Baix Llobregat es van agrupar sota una única marca comercial, amb el nom de Baixbus. Malgrat això, cadascuna d'elles va mantenir la seva independència operativa i els colors tradicionals dels seus autobusos. Però, poc a poc, la nova marca es va anar utilitzant cada cop més per, especialment, donar una imatge de fortalesa com a grup, i oferir una informació més senzilla i transparent als usuaris.
La marca Baixbus va desaparèixer el 6 d'abril de 2024, dia en que les concessions de l'empresa Rosanbus S.L. van passar a ser operades pel grup Moventis. Anteriorment, el grup va perdre les concessions de Mohn S.L. (operades pel grup Avanza des del 26 de desembre de 2021) i d'Oliveras S.A. (operades per la UTE Monbus-Julià des del 16 de juliol de 2022).

## Vegeu també

* Mohn S.L.
* Oliveras S.L.
* Rosanbus S.L.

## Referències

* ↑ Flórez Bosque, Xavier. «Mohn» (en castellà). xaviflorez.org. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Flórez Bosque, Xavier. «Olivereas» (en castellà). xaviflorez.org. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Mora, José. «81 Pl. Lluchmajor - Vallbona (por Roquetes)» (en castellà). autobusesbcn.es. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Mora, José. «L'Hospitalet del Llobregat (después del 2003)» (en castellà). autobusesbcn.es. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Cinfromas S.L.» (en castellà). infocif.es. Arxivat de l'original el 6 de juny 2020. [Consulta: 7 juny 2020].
# Artabazos del Pont

Artabazos del Pont (en grec antic Αρτάβαζος) era un sàtrapa persa de la regió del Pont, que segurament va governat del 490 aC al 470 aC. Probablement era membre de la família aquemènida, ja que en aquell temps les satrapies es donaven a prínceps reials. És el primer sàtrapa conegut del Pont.
El seu fill, de nom desconegut, el va succeir en el govern, se suposa que des del 470 al 440 aC.

## Referències

* ↑ Bosworth, A. B. (et al.) «The origins of the Pontic house». The Journal of Hellenic Studies, 118, 01-11-1998, pàg. 155-164.
# La segretaria privata

La segretaria privata és una pel·lícula italiana del 1931, el primer llargmetratge rodat per Goffredo Alessandrini.

## Trama

Una mecanògrafa provinciana busca feina a la ciutat i, gràcies a un uixer, troba feina en un banc de Roma. El cap de personal, frustrat en els seus "avenços", l'agafa amb recança. Però el director del banc, en no revelar la seva veritable identitat, aconsegueix conquerir-la.

## Repartiment

* Elsa Merlini: Elsa Lorenzi
* Nino Besozzi: el banquer Berri
* Sergio Tofano: l'uixer Otello
* Cesare Zoppetti: el cap de personal
* Ermanno Roveri
* Lamberto Picasso
* Umberto Sacripante
* Renato Malavasi
* Noemi Orsini
* Alfredo Martinelli
* Marisa Botti
* Augusto Bandini

## Comentari

Pel·lícula indicada per molts com a precursor del gènere "telèfons blancs", va ser el remake de Die Privatsekretärin, pel·lícula d'opereta rodada a Alemanya per Wilhelm Thiele que Alessandrini va haver d'acceptar. com la seva primera feina alhora que es rodaven les versions en anglès i francès. Alessandrini acabava de tornar a Itàlia després d'una llarga estada a Hollywood, on havia treballat com a director de doblatge a MGM.
Ni el director ni Merlini s'imaginaven el favor del públic que hauria obtingut aquesta pel·lícula, amb la cançó que va cantar l'actriu (Oh come son felice, felice, felice...) i el mite de la Ventafocs "actualitzat" als temps.

## Altres versions

La pel·lícula va tenir quatre versions, a més de la italiana: la versió alemanya (original), Die Privatsekretärin amb Renate Müller, francess (Dactylo, amb Marie Glory), anglesa (Sunshine Susie, con Renate Müller) i espanyola (Historia de una maquina de escribir).
El 1953 es va fer un remake a Alemanya, Die Privatsekretärin, dirigit per Paul Martin.

## La crítica

Rosario Assunto a Cinema el 25 de novembre 1940: "I les noies van tancar l'àlbum de moda i van posar el brodat al fons d'un calaix, van estudiar mecanografia, taquigrafía, informàtica, per entrar als bancs, a les oficines, a les empreses. Vàlida per dissipar la malenconia d'un futur que s'entreveu com un esvaïment diari darrere d'una taula atapeïda d'objectes, la tornada d'Elsa Merlini (Oh come sono felice..felice..felice) va sonar com una promesa a les orelles d'aquestes Ventafocs..."

## Referències

* ↑ Marlow-Mann, Alex.. Bayman, Louis. Directory of World Cinema: Italy. Intellect Ltd, 2011, p. 126-127. ISBN 978-1841504001.
* ↑ Marcia Landy Italian Film, p. 99-100
* ↑ Gundle, Stephen. Mussolini's Dream Factory: Film Stardom in Fascist Italy. Berghahn Books, 2013.
# Kàixevo

Kàixevo (en rus: Кашево) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 17 habitants. Pertany al districte de Krasnogorodsk.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Los Arrayanes

Los Arrayanes és una entitat de població i un balneari de l'Uruguai, ubicat al sud-oest del departament de Río Negro. Té una població aproximada de 221 habitants segons les dades del cens del 2004.
Es troba 30 km al sud de la ciutat de Fray Bentos, sobre el límit amb el departament de Soriano i amb la seva capital, la ciutat de Mercedes.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 54 | 98 | 132 | 171 | 221 |

## Enllaços externs

* Estadístiques de Los Arrayanes (INE de l'Uruguai) Arxivat 2013-05-01 a Wayback Machine. PDF (castellà)
# Barbariga

Barbariga és un municipi italià de la província de Brescia, a la regió de Llombardia.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Barbariga (en italià)

## Referències

* ↑ Comuni-Italiani.it. «Elenco Comuni Provincia di Brescia» (en italià). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Arbellara

Arbellara (en cors Arbiddara) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2007 tenia 152 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 155 | 162 | 153 | 137 | 120 | 111 | 152 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Michèle Rotily Forcioli | | |
| 2008- | Marie-Antoinette Carrier | | |
# Konia

Konia és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids que es troba a Àfrica.

## Taxonomia

* Konia dikume (Trewavas, 1972)
* Konia eisentrauti (Trewavas, 1962)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Trewavas, E., Green, J. & Corbet, S. A., 1972. Ecological studies on crater lakes in West Cameroon. Fishes of Barombi Mbo. Journal of Zoology (Londres) v. 167 (pt 1): 41-95, Pl. 1.
* ↑ BioLib (anglès)
# Montreux Hockey Club

El Montreux Hockey Club és un equip d'hoquei patins de la localitat suïssa de Montreux (Vaud). Fundat l'any 1911, és l'equip més antic de Suïssa, alhora que el més llorejat amb cinquanta lligues i quinze copes. A nivell internacional, el seu millor resultat fou les semifinals aconseguides a la Recopa d'Europa d'hoquei patins de l'any 1982. Per altra banda també cal destacar que el Montreux Hockey Club és l'organitzador, des de 1921, de la prestigiosa Copa de les Nacions de Montreux, la qual ha guanyat en quatre ocasions.

## Palmarès

* Cinquanta lligues suïsses: 1914, 1925, 1926, 1927, 1928, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936, 1937, 1938, 1939, 1940, 1941, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1963, 1964, 1965, 1966, 1969, 1975, 1976, 1982, 1983, 1984, 1986, 1987, 2017 i 2018.
* Setze Copes suïsses: 1958, 1960, 1961, 1963, 1964, 1965, 1969, 1970, 1971, 1972, 1975, 1978, 1980, 1981, 1984 i 2015.
* Quatre Copa de les Nacions de Montreux: 1921, 1922, 1934 i 1941.

## Referències

* ↑ «Histoire de la Fédération Suisse de Roller Hockey». Arxivat de l'original el 2012-03-13. [Consulta: 3 desembre 2016].
* ↑ «List of Swiss champion» (en anglès). [Consulta: 28 octubre 2012].
* ↑ «Historique de la carrière de Marcel MONNEY». Arxivat de l'original el 2009-09-14. [Consulta: 3 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Montreux Hockey Club - Lloc web oficial
# Los Angeles Subdivision

Los Angeles Subdivision és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 86 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Los Angeles Subdivision tenia 86 habitants, 23 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 195,3 habitants/km².
Dels 23 habitatges en un 65,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 26,1% dones solteres, i en un 8,7% no eren unitats familiars. En el 8,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 44,2% tenia menys de 18 anys, un 16,3% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 7% de 45 a 60 i un 4,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 4.500 $ i la renda mediana per família de 3.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 8.750 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 2.701 $. Aproximadament el 100% de les famílies i el 100% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Los Angeles Subdivision». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Los Angeles Subdivision». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Baluní

Els Baluní (armeni Բալունի) o també Paluní van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia amb possessions al Balahovit (Balabitene) i Tsopq Sofene. Una branca també va tenir terres a Vaspurakan. Els prínceps Baluní eren una resta del poble Bala o Puli dels registres hitites, situat entre l'Astianene i Taron. Una altra branca d'aquesta nissaga eren els prínceps de Balabitene.
L'any 439 quan el Taron occidental va passar dels Gregòrides als Mamikònides, els Baluní, que potser depenien dels gregòrides, devien passar a dependre dels nous senyors. Seria aleshores que una branca va emigrar a Vaspurakan on haurien creat un petit domini que van anomenar Balunik o Palunik.
Un nakharar de nom Varaz Shapuh s'esmenta cap a l'any 445 i un Artak Baluní va participar en la revolta nacional armènia de l'any 451 on Vardan II Mamikonian es va aixecar contra el rei Yezdegerd II, junt amb un altre Varaz Shapuh, probablement diferent del primer. Tot i la derrota, el 480 tornaven a dominar les seves terres del Balunik sota Papal però probablement sotmesos a l'Imperi Romà d'Orient. Un Varas Baluní s'esmenta com a nakharar encara l'any 506. Després es devien extingir i desapareixen de les fonts.

## Referències

* ↑ Toumanoff, Cyrille. Studies in Christian Caucasian history. Washington: Georgetown University Press, 1963, p. 210.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1947 (reimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 pàg.
* Cyril Toumanoff, "Introduction to christian Caucasian history II: States and Dynasties of the Formative Period", Traditio, Vol. 17 (1961), Published by: Fordham University .
# Apol·lòfanes d'Antioquia

Apol·lòfanes d'Antioquia (en grec antic: Ἀπολλοφάνης; en llatí: Apollophanes) fou un filòsof estoic grec, amic d'Aristó de Quios, sobre el qual va escriure un llibre anomenat Ἀρίστων (Arístōn), segons Ateneu de Naucratis.
Diògenes Laerci esmenta una obra seva titulada Φυσική, i Tertul·lià parla també d'aquest Apol·lòfanes. Alguns autors han afirmat sense raó que aquest filòsof era el mateix que el metge Apol·lòfanes de Selèucia que va viure a la cort d'Antíoc III.
Hi ha un altre filòsof estoic d'època posterior també anomenat Apol·lòfanes que esmenten Sòcrates Escolàstic i el Suides, sens dubte una persona diferent.

## Referències

* ↑ 1.Apollophanes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 246
# Lactoria fornasini

Lactoria fornasini és una espècie de peix de la família dels ostràcids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 5-80 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental (incloent-hi la costa meridional atlàntica de Sud-àfrica) fins a les Hawaii, el sud del Japó i l'illa de Lord Howe.

## Costums

Els mascles són molt territorials.

## Observacions

És verinós per als humans.

## Referències

* ↑ «Lactoria fornasini». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Salvador Claret

Salvador Claret és el nom dels següents personatges:
* Salvador Claret i Naspleda, empresari i col·leccionista d'automòbils català
* Salvador Claret i Sargatal, col·leccionista d'automòbils i escriptor català, fill de l'anterior
# Juliette Mayniel

Juliette Mayniel (Sent Ipòli, 22 de gener de 1936 - San Miguel de Allende, 21 de juliol de 2023) fou una actriu francesa. Va rodar més de 35 pel·lícules i espectacles televisius entre 1958 i 1978.
Al 10è Berlín Festival Internacional de cinema de Berlín va guanyar l'Ós de Plata a la millor interpretació femenina per la seva participació en la pel·lícula Kirmes.
Entre 1964 i 1968 va ser la parella de l'actor italià Vittorio Gassman amb qui va tenir un fill el 1965, Alessandro, també actor. Es va casar després amb el príncep Eugenio Ruspoli di Poggio Suasa.

## Filmografia selecta

* Les Cousins (1959)
* The Fair (1960)
* Eyes Without a Face (1960)
* La guerra de Troia (1961)
* Landru (1963)
* Ophélia (1963)
* Because, Because of a Woman (1963)
* Amori pericolosi (1964)
* Assassination in Rome (1965)
* L'Odissea (1968)
* Listen, Let's Make Love (1969)
* Flatfoot (1973)
* The Bloodstained Shadow (1978)

## Referències

* ↑ «Berlinale: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 15 d’octubre 2013. [Consulta: 5 desembre 2014].
* ↑ «| Berlinale | Archive | Annual Archives | 1960 | Prize Winners», 15-10-2013. Arxivat de l'original el 2013-10-15. [Consulta: 7 juliol 2019].
# Balulu

Balulu va ser rei d'Ur i el quart i darrer rei de la primera dinastia d'Ur a Sumer. La llista de reis sumeris li assigna un regnat de 36 anys. Cronològicament se situa a la meitat del tercer mil·lenni aC. El seu nom és en llenguatge semita accadi.
Sembla que va morir assassinat i l'hegemonia sobre Sumer va passar als reis d'Awan a l'Elam. Se sap que hi va haver tres reis successius d'aquesta dinastia, dels que no es coneix el nom. Els noms de diversos reis d'Awan que van governar Sumer si que es coneixen però en general no es poden datar.

## Referències

* ↑ Jacobsen, Thorkild. The Sumerian king list. Chicago (Ill.): University of Chicago Press, 1973, p. 86-88.
# Apol·lòfanes de Cízic

Apol·lòfanes de Cízic (en grec antic: Ἀπολλοφάνης; en llatí: Apollophanes) fou dignatari local de Cízic, amic del sàtrapa persa Farnabazos II i més tard també amic d'Agesilau. Farnabazos va demanar al seu amic que li arreglés una reunió amb Agesilau, i Apol·lòfanes ho va acomplir el 386 aC, poc abans que Agesilau se n'anés de la satrapia de Farnabazos.

## Referències

* ↑ Apollophanes of Cycicus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 246