OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Navas

* No s'ha de confondre amb Navàs.
«Navas o las Navas» té aquests significats:
* Toponímia:
** Navas (Alier), municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
** Navas (Corresa), municipi al departament de la Corresa (regió de la Nova Aquitània, França)
** Barri de Navas, barri al districte barceloní de Sant Andreu
** Estació de Navas, estació de la L1 del Metro de Barcelona sota l'Avinguda Meridiana al districte de Sant Andreu
** Navas de Bureba, municipi de la comarca de la Bureba (província de Burgos, Castella i Lleó)
** Navas de Estena, municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
** Navas de Jorquera, municipi la comarca de La Manchuela al nord de la província d'Albacete
** Navas de Oro, municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** Navas de Riofrío, municipi de la província de Segòvia a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** Navas de San Antonio és un municipi de la província de Segòvia a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** Navas de San Juan, municipi de la província de Jaén (Andalusia, Espanya)
** Navas del Madroño, municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura
** Navas del Rey, municipi de la Comunitat de Madrid
** Las Navas de Jadraque, municipi de la província de Guadalajara a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
** Las Navas de la Concepción, localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya
** Las Navas del Marqués, municipi d'Espanya a la província d'Àvila, a la comunitat de Castella i Lleó
** Lozoyuela-Navas-Sieteiglesias, municipi de la Comunitat de Madrid, format pels nuclis de població de Lozoyuela, Navas i Sieteiglesias
* Biografies:
** David Navas Chica (Àvila, 1974), ciclista espanyol que competí professionalment entre 1998 i 2007
** David de Navas Alcalá (Alcobendas, Madrid, 1976), futbolista espanyol
** Guillem Navas (Lleida, 1997) pilot de FMX
** Jesús Navas González (Los Palacios y Villafranca, 1985), futbolista andalús
** Juan de Navas (Calatayud, 1647 - Madrid, ~1719), compositor i arpista espanyol que va desenvolupar la seva activitat musical a la cort madrilenya
** Nora Navas Garcia (Barcelona, 1975), actriu catalana
** Raúl Navas, diversos personatges
** Keylor Navas (Peris Zeledó, Costa Rica, 1986), futbolista que juga com a porter al Reial Madrid i a la selecció de Costa Rica.
# Noëlle Renaude

Noëlle Renaude (Boulogne-Billancourt, 22 de desembre de 1949) és una dramaturga i directora teatral francesa. Se'n destaca una rigorosa economia del llenguatge i un marcat humor negre. Entre les seves temàtiques s'hi troben l'amor, el suïcidi o la insatisfacció.

## Obres destacades

* Rose, la nuit australienne (1987)
* L'entre deux (1987)
* Divertissements touristiques (1989), traduït per Rodolf Sirera (1993)
* Renard du Nord (1989)
* Blanche Aurore Celeste (1992), traduït al català per Jaume Melendres i presentat a l'Artenbrut sota la direcció d'Anna Silvestre (1999)
* Ma Solange, comment t'écrire mon désastre, Alex Roux (1996)
* Madame Ka (1999)
* Fiction d'hiver (1999)
* La Comédie de Saint-Étienne (2000)

## Referències

* 1 2 «Noëlle Renaude». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Neotocita

La neotocita és un mineral de la classe dels silicats. Va rebre el seu nom al segle xix, del grec νεοτοκοζ, que significa "d'origen recent", ja que es tracta d'un producte d'alteració.

## Característiques

La neotocita és un silicat de fórmula química (Mn,Fe,Mg)SiO₃·H₂O. És un mineral amorf o poc cristal·lí. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la neotocita pertany a «09.ED: Fil·losilicats amb capes de caolinita, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: dickita, caolinita, nacrita, odinita, hal·loysita, hisingerita, hal·loysita-7Å, amesita, antigorita, berthierina, brindleyita, caryopilita, crisòtil, cronstedtita, fraipontita, greenalita, kel·lyïta, lizardita, manandonita, nepouïta, pecoraïta, guidottiïta, al·lòfana, crisocol·la, imogolita, bismutoferrita i chapmanita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a la mina Erik Ers, a Torsåker, Hofors, al Comtat de Gävleborg, a Suècia. Ha estat descrita a tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana únicament ha estat trobada a la mina Serrana, a El Molar (Priorat, Tarragona).

## Referències

* ↑ «Neotocite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Norman Wilks

Norman Wilks (Birchington-on-Sea, 9 de juny de 1885 - Toronto, 20 de novembre de 1944) va ser un pianista i professor de música canadenc.

## Biografia

De petit, Norman Wilks va ser cantant del cor "Duke of Newcastle".
Va estudiar piano amb Michael Hamburg i Frederic Lamond i composició amb Ebenezer Prout i Joseph Holbrooke. Després va estudiar al Conservatori de Brussel·les amb Arthur De Greef i va ser alumne d'Artur Schnabel a Alemanya. El 1913 i el 1914 va fer una gira per Amèrica del Nord, on va actuar diverses vegades amb l'Orquestra Simfònica de Boston. Va ser militar durant la Primera Guerra Mundial i va rebre la Creu Militar.
Després de la guerra, va actuar com a solista a Anglaterra, Holanda, Bèlgica, Alemanya, el Carib i Austràlia1. Des de 1928 va viure al Canadà, on es va dedicar principalment a l'educació musical. Va ensenyar al "Royal Conservatory of Music" on va succeir a Ernest MacMillan el 1942.
Va ser coautor del llibre de text The Boris Berlin Musical Kindergarten Piano Method: Guide for Teachers (1940) i va ser editor de The Conservatory Sonatina Album (1945), que va ser reeditat el 1983. Entre els seus estudiants mes coneguts, hi havia Robert Fleming, Patricia Blomfield Holt, Weldon Kilburn, Margaret Parsons i Malcolm Troup.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Wilks, Norman» (en francès). [Consulta: 10 desembre 2023].
# Onofre Marimón

Onofre Marimón va ser un pilot de curses automobilístiques argentí que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Fill del també pilot català establert a l'Argentina Domingo Marimón (1903–1981), Onofre Marimon va néixer el 23 de desembre del 1923 a Zárate, Argentina. Va morir el 31 de juliol del 1954 en un accident a les qualificacions pel GP d'Alemanya disputat al circuit de Nürburgring.

## A la F1

Va debutar a la segona temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, l'any 1951, disputant l'1 de juliol del 1951 el GP de França, que era la quarta prova de la temporada.
Onofre Marimon va participar en dotze curses (amb 2 podis) puntuables pel campionat de la F1, disputats en tres temporades diferents, 1951, 1953 i 1954.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1951 | Scuderia Milano | Maserati | Milano | SUI | 500 | BEL | FRA Ret | GBR | ALE | ITA | ESP | | - | 0 |
| 1953 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | ARG | 500 | HOL | BEL 3 | FRA 9 | GBR Ret | ALE Ret | SUI Ret | ITA Ret | 11è | 4 |
| 1954 | Officine Alfieri Maserati | Maserati | Maserati | ARG Ret | 500 | BEL Ret | FRA Ret | GBR 3 | ALE Mort | SUI | ITA | ESP | 13 | 4,14 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 12 | 0 | 2 | 0 | 1 | 8,14 |

## Referències

* 1 2 F1, STATS. «Onofre MARIMON • STATS F1» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2021].
# Onofre Pratdesaba

Onofre Pratdesaba (Vic, 31 de març de 1733 - Roma, 16 de novembre de 1810) fou un dels jesuïtes espanyols que, després de ser expulsats d'Espanya pel rei Carles III d'Espanya, es varen distingir a Itàlia cultivant les lletres i les ciències. Abans ja havia ensenyat filosofia a Barcelona i teologia a Girona. A Ferrara, on va viure més de trenta anys, també es dedicà a l'ensenyança. Deixà manuscrites moltes obres de diverses matèries, algunes es publicaren:
* Imago optimi Episcopi, sive de vita et virtutivus V. Raymundi Marimonii Vicensis in Ausetanis Episcopi (Ferrara, 1785), obra inspirada, com el mateix autor diu en el pròleg, en la vida que del mateix personatge havia escrit en castellà el pare Antoni Codorniu. La dedicà al cardenal i arquebisbe de Ferrara Alessandro Mattei
* Borsi Aretini primi Ferrariensis Ducis Prosopopaeia, en vers heroic (Ferrara, 1785).
* De causis nullius fructus reportati in promovendo probabiliorismo vocibus, scriptis pluribus Torquati Firmiani ad Lelium Flaminium Dissertatio Epistolaris(Venècia, 1786).
* Vicennalia Sacra Aragoniensia, sive de viris aragoniensibus religione illustribus hisce viginti annis gloriosa morte functis (Ferrara, 1787), obra de la qual deixà una continuació manuscrita, que comprenia altres 23 biografies de religiosos de la provincia d'Aragó, de la Companyia de Jesús, que s'havien distingit per la seva virtut.
* Vicennalia Sacra Peruviana, sive de viris peruvianis hisce viginti annis gloriosa morte functis (Ferrara, 1788), la qual conté 15 biografies i tres poemes.
* Pelajus (Ferrara, 1789).
* Ramirus (Ferrara, 1789)
* Ferdinandus (Ferrara, 1792).
* Saggio della vita, delle virtú e di prodigi del Padre Giovanni di Santiago, della Compagnia di Gesù (Parma, 1798).
* Operum scriptorum aragoniensum olim e Societate Jesu in Italiam deportatorum Index, publicada aquesta última amb el seupdonim Josephus Fontius a Valle Ausetano (Roma, 1803).

## Referències

* ↑ Fuster, Just Pastor. Biblioteca valenciana de los escritores que florecieron hasta nuestros días. València: Imp. Ildefonso Mompié, 1830, tom 2, p. 295.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 497-498 [Consulta: 13 octubre 2013].
* Enciclopèdia Espasa, Tom XVIL, pàg. 1279, ISBN 84-239-4546-4
# Omar Noumri i Coca

Omar Noumri i Coca (Algèria, 1991) és un historiador i polític català, nascut a Algèria de pare algerià i mare catalana. En les eleccions municipals de maig de 2019 va ser elegit alcalde de Castelló de Farfanya (la Noguera) en assolir majoria absoluta la candidatura d'ERC que encapçalava, essent el primer alcalde d'origen magribí i musulmà de Catalunya.
Quan tenia només un any va arribar a Catalunya amb la seva família, fugint de la guerra que havia esclatat a Algèria, i es van establir al poble matern, Castelló de Farfanya.

## Referències

* 1 2 NacióDigital. «Omar Noumri Coca, el primer alcalde català d'origen àrab: «Vaig marxar d'Algèria quan va esclatar la guerra» | NacióDigital». [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ «La historia de Omar Noumri, el alcalde catalán de origen árabe», 14-06-2019. [Consulta: 14 juliol 2019].
# Nòuvic (Corresa)

Nòu Vic (en francès Neuvic) és un municipi francès del departament de la Corresa, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.882 | 1.959 | 1.848 | 1.844 | 1.829 | 1.852 | 1.887 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Roy | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net i toponímia de la Corresa.
# Nòvhorod-Síverski

Nòvhorod-Síverski (en ucraïnès: Новгород-Сіверський, romanitzat: Nóvhorod-Síverski; en rus: Новгород-Северский, romanitzat: Nóvgorod-Séverski) és una ciutat històrica de l'óblast de Txerníhiv a Ucraïna. És la capital de la regió històrica de Sevèria. És el centre administratiu del municipi homònim, i està situada a la vora del riu Desnà, a 330 km de Kíiv i a 45 km al sud de la frontera russa.
Té una superfície d'11,8 km² i la seva població estimada de l'any 2020 era de 12.862 habitants.

## Història

La fundació de la ciutat va tenir lloc l'any 989, i el primer esment a les cròniques de la ciutat és de 1044. Des de 1098 era capital del Principat de Nóvgorod-Síverski, que va servir com una zona d'amortiment contra les incursions dels cumans (pólovtsy) i altres pobles de l'estepa. Una de les nombroses campanyes dels prínceps locals contra els cumans va donar lloc a la gran obra de la literatura oriental eslava, el Conte de la campanya d'Ígor.
Després de la destrucció de la ciutat pels mongols el 1239, el Principat de Nóvgorod-Síverski va passar als prínceps de Briansk i posteriorment al Gran Ducat de Lituània. Va ser governada per Dymitr Korybut (Kaributas), fill d'Algirdas. Moscovia va obtenir el control de la regió després de la batalla del riu Vedrosha el 1503, però va haver de retornar-la-hi a la Mancomunitat de Polònia-Lituània en donar-se el Període Tumultuós. La localitat finalment va passar a les mans de Rússia després de la guerra rus-polonesa de 1654-1667. Va ser nomenada capital d'un naméstnichestvo o virregnat separat entre 1782 i 1797. A partir d'aquí la seva influència va anar declinant. Amb la fi de la Unió Soviètica va passar a ser part de l'estat ucraïnès.

## Demografia

Evolució demogràfica (Font: World Gazetteer) :
| 1989 | 2001 | 2005 | 2007 |
| 15377 | 15175 | 14608 | 14371 |

## Arquitectura

El principal punt d'interès de la ciutat és l'antiga residència del metropolità de Txerníhiv, el monestir de la Transfiguració del Salvador. Està composta per una magnífica catedral neoclàssica construïda entre 1791 i 1796 concorde a dissenys de Giacomo Quarenghi, muralles de pedra del segle xvii, i altres dependències eclesiàstiques construïdes en el segle XVI. Altres punts d'interès són la catedral de l'Assumpció en estil barroc cosac, un arc de triomf de 1787, i l'església de fusta de Sant Nicolau, de 1760.

## Galeria

* Monestir del Salvador i la Transfiguració. Vista des de les muralles del monestir
* Porta triomfal
* Monument a Yaroslavna (filla de Yaroslav Osmomisl) amb la ciutadella de la ciutat al fons
* Un antic edifici del seminari.
* Avinguda dels Herois
* El parc de Tarás Shevchenko
* Monument a Boyán

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Nóvgorod-Síverski». Discover Ukraine. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Новгород-Сіверська територіальна громада» (en ucraïnès). decentralization.gov.ua.
* ↑ «Чисельність наявного населення України (População Atual da Ucrânia)» (en ucraïnès). Serviço Estatal de Estatísticas da Ucrânia. Arxivat de l'original el 2020-06-22. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Igor Svyatoslavich - Russian prince». britannica. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ PopulationMondiale.
# Ompok goae

Ompok goae és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kobayakawa, M. 1989. Systematic revision of the catfish genus Silurus, with description of a new species from Thailand and Burma. Jap. J. Ichthyol. 36(2):155-186.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nucli històric de Ripoll

El Nucli històric de Ripoll és un conjunt de Ripoll inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El nucli antic de la població comprèn els espais urbans que van originar-se en el període medieval i durant l'època moderna. El principal àmbit és la vila, compresa entre els rius Ter i Freser; un dels trets d'ordenació urbana d'aquest àmbit és que va créixer a l'interior de les muralles erigides en diversos períodes històrics, i que van ser aterrades majoritàriament durant la primera guerra carlina. Aquest episodi bèl·lic comportà l'aterrament de la majoria d'habitatges i d'infraestructures de Ripoll; aquest fet explica per què la majoria d'immobles del conjunt històric van erigir-se durant la segona meitat del segle xix. L'altre àmbit inclòs en el conjunt és el dels ravals de l'Hospital, Sant Pere, i Barcelona, sorgits respectivament en els camins rals que duien a Olot, a Campdevànol i a Barcelona. L'elevada densitat d'immobles a l'interior de les muralles feu que el nucli s'expandís fora el clos, que en alguns casos volia dir expandir-se a l'altra banda dels rius.

## Referències

* ↑ «Nucli històric de Ripoll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Opwijk

Opwijk és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Es troba a 20 km de Brussel·les i a 12 km de Dendermonde. Està compost per les seccions d'Opwijk i Mazenzele. Limita amb els municipis d'Asse, Merchtem, Aalst, Lebbeke i Buggenhout.
# Orde de Juliana de Norwich

L'Orde de Juliana de Norwich és un orde monàstic doble, de monjos i monges, de l'Església Episcopal, branca de l'anglicanisme. Els seus membres posposen al nom les sigles O.J.N.

## Història

Fou fundat a Norwich (Connecticut) en 1985 per John-Julian Swanson, per renovar la tradició contemplativa i mística en l'espiritualitat anglicana. Per això es trià la figura de la mística medieval Juliana de Norwich, venerada com a santa per l'anglicanisme. És un orde doble, amb homes i dones, que viuen en semiclausura i dedicats a la contemplació, la pregària i el treball manual (de manteniment de l'edifici i conreu dels camps) i l'estudi. Circumstancialment ajuden els pastors de la parròquia. Fan vots solemnes: a més dels tradicionals de pobresa, castedat i obediència, fan un quart vot de pregària.
La regla, Costumary, es basa en la tradició monàstica i s'inspira en les dels benedictins, cartoixans, saleses i altres ordes religiosos.

## Activitat i difusió

Compta amb una comunitat, avui (2011) a Waukesha (Wisconsin), on viuen set monges i quatre monjos. La comunitat s'amplia amb uns 200 oblats i laics associats, que volen participar del carisma de la mística i la contemplació a les parròquies.

## Enllaços externs

* Order of Julian of Norwich
# Olmedo

* Per a altres significats, vegeu «Olmedo (Sardenya)».
Olmedo és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
En aquesta vila va néixer Alfonso Zuazo (1466-1527), que fou un Magistrat molt important en els afers del llavors recent descobert Nou Món.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 3559 | 3501 | 3435 | 3529 | 3714 |

## Història

A la batalla d'Olmedo es van enfrontar els exèrcits de Joan II de Castella i Enric I d'Empúries, que fou derrotat, finalitzant la Guerra dels Infants d'Aragó

## Referències

* ↑ Balado Pachón, A. «Fases constructivas del castillo de Portillo». A: Actas del IV Curso de Cultura Medieval seminario, La fortificación medieval en la Península Ibérica (en castellà). Santa María la Real, 2001, p. 266. ISBN 8489483159.

## Vegeu també

* El caballero de Olmedo
# Open Language Archives Community

Open Language Archives Community (OLAC) és una iniciativa per crear un mitjà unificat de la recerca de bases de dades en línia de recursos lingüístics per a investigació lingüística. La informació sobre els recursos s'emmagatzemen en format XML per facilitar la seva recerca. L'OLAC ser fundada el 2000.
L'OLAC assessora sobre les millors pràctiques en el llenguatge d'arxivat, i treballa per promoure la interoperabilitat entre els arxius lingüístics.
El conjunt de metadades OLAC es basa en el conjunt complet de metadades Dublin Core termes DCMT, però el format permet l'ús d'extensions per expressar qualificadors específics de la comunitat. Sovint és contrastada amb IMDI (Iniciativa de Metadades ISLE).

## Vegeu també

* Alaska Native Language Archive

## Referències

* ↑ OLAC a la Biblioteca del Congrés dels Estats Units
* ↑ About OLAC Arxivat 2017-07-16 a Wayback Machine. a linguisticlist.org

## Bibliografia

* Gary Simons, Steven Bird The Open Language Archives Community: An Infrastructure for Distributed Archiving of Language Resources, Lit Linguist Computing (2003) 18 (2): 117-128.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Orroli

Orroli (en sard, Orroli) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 2.647 habitants. Es troba a la regió de Sarcidano. Limita amb els municipis d'Escalaplano, Esterzili, Goni, Nurri i Siurgus Donigala. Al seu territori hi ha el complex arqueològic de nuraghe Arrubiu.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Antonio Orgiana | Llista cívica |
# Osèrs

Osèrs (en francès Auzers) és un municipi del departament francès de Cantal a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 163 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Pallas Strozzi

Pallas Strozzi, també anomenat Pallas de Noferi, (Florència, 1372 - Pàdua, 8 de maig de 1462) fou un erudit florentí que dedicà la seva quantiosa fortuna a la propagació de les lletres. Pertanyia a la família Strozzi.
Feu venir de Grècia a Manuel Crisolores per encarregar-li una càtedra de grec a Florència i manà portar de Constantinoble diversos manuscrits, entre ells les Obres de Plató; les Vides paral·leles, Plutarc de Queronea; la Política d'Aristòtil, i la “Cosmografia”, de Tolomeu.
Convertí el seu domicili en una oficina de traductors i copistes, que dirigia ell mateix, ja que dominava el grec i el llatí. El 1428 fou nomenat rector de la Universitat de Florència; en va reorganitzar les càtedres i hi va cridar els millors professors d'Itàlia. Strozzi també va intervenir en els negocis públics, desenvolupà algunes ambaixades i assistí als Congressos de Ferrara i Siena.
Per més que treballà a mantindre la pau entre els dos partits dels Albizzi i dels Mèdici, que no veia amb bons ulls un rival protector de les lletres.
Llavors s'establí a Pàdua, i aconseguí que fos allà un altre eminent bizantí, Joan Argiropulos, amb qui va emprendre la traducció de diverses obres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Volum 57, pàg. 1333 de l'Enciclopèdia Espasa ISBN 84-239-4557-X