OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Convent de les Monges Carmelites (Beneixama)

L'antic convent de les monges carmelites també anomenat convent de les teresianes és un edifici de grans dimensions de Beneixama a la cantonada dels actuals carrers Constitució, tradicionalment anomenat «de les Monges» i Cardenal Payà. L'edifici principal data del 1878 i té un interessant claustre de carreuat al seu interior. Des del 2009 serveix d'alberg rural.
Va ser fundat gràcies a una donació d'Elena Santonja de Biar un dama benestant i d'un cert esperit filantròpic. Des de la seva fundació fins a l'abandonament per les monges carmelites el setembre del 1969 per falta de vocacions, va ser dedicat a la instrucció femenina. Posteriorment a l'abandonament de l'orde carmelità, la Conselleria de Cultura i Educació hi va instal·lar l'Escola Llar Vicenç Valls que va funcionar fins al 2004. Després, aquest casalot imponent ha quedat novament en desús, atesa la seua precarietat estructural que amenaçava de runa diverses parts de l'edifici.
La seua façana presenta un joc ben interessant de finestres i diversos elements arquitectònics de caràcter decimonònic. L'antiga capella del convent necessita una rehabilitació que preserve els elements arquitectònics més interessants (sobretot, l'altar major i alguns altarets). El claustre i l'antic menjador escolar s'utilitzen per a actes socials i culturals. La resta del convent s'ha transformat en alberg rural amb capacitat de 120 persones.

## Referències

* ↑ Mas Navarro, Miquel. «Camí dels molins». Ajuntament de Beneixama, 15-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-09-15. [Consulta: 26 maig 2022].
* 1 2 «Fundación Elena Santonja Costa» (en castellà). Ajuntament de Beneixama, 27-03-2014. Arxivat de l'original el 2017-12-04. [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ «Casa de Convivencias: historia» (en castellà). Fundació Elena Santonja Costa, s.d. [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ «Alojamiento en Fundación Elena Santonja Costa» (en castellà). Fundación Elena Santonja Costa, s.d. [Consulta: 3 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a Campaners.com
# Colibrí llancer frontverd

El colibrí llancer frontverd (Doryfera ludovicae) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita des de Costa Rica fins Veneçuela i nord-oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Colibrí llancer frontverd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Corullón

Corullón és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. És un dels municipis d'El Bierzo en els quals es parla gallec.

## Localitats

* Cadafresnas
* Corullón
* Dragonte
* Hornija
* Horta
* Melezna y los Mazos
* Viariz
* Villagroy

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1530 | 1302 | 1175 | 1151 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ El plurilingüismo en España. María Teresa Turell, 2007. p 154
# Coruxo (Vigo)

Coruxo és una parròquia del municipi gallec de Vigo, a la província de Pontevedra.

## Geografia

Situada al sud-oest del nucli urbà, limita al nord amb la ria de Vigo i la parròquia de Navia, a l'est amb Comesaña i Valadares, a l'oest amb Oia i al sud amb el municipi de Nigrán. A la costa, davant de la platja d'O Vao hi ha l'illa de Toralla, unida al continent per un pont.

## Demografia

L'any 2015 tenia 5.296 habitants repartits entre 41 entitats de població: Abade, Os Bouzós, Breadouro, Burdés, A Calzada, O Carballal, A Carrasqueira, O Ceán, O Combro, Coruxo de Abaixo, O Cotarelo, Couto de Abaixo, Couto de Arriba, Fontela, Fragoselo, A Gándara, O Gato, A Igrexa, As Laxes, A Longra, A Luz, Melcas, Moláns, Muíños, A Parrocha, A Pedreira, As Quintas, O Río, Romeu, As Roteas, O Rozo, San Lourenzo, A Silveira, A Taberna, Tarrío, A Tintureira, Toralla, A Torre, O Vao, O Verdeal i Viñó.

## Llocs d'interès

* Illa de Toralla
* Església romànica de Sant Salvador
* Restes arqueològiques de l'Edat de Bronze
* Platja d'O Vao

## Esports

L'equip de futbol local, el Coruxo Fútbol Club, juga actualment al grup 1 de la Segona Divisió B i disputa els seus partits al Campo do Vao. Cal destacar també el Club de Remo Coruxo.

## Referències

* ↑ «Instituto Galego de Estatística». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 24 abril 2021].
# Copa d'Or de la CONCACAF de 2003

La Copa d'Or de la CONCACAF 2003 és la setena edició de la Copa d'Or de la CONCACAF, el torneig continental de la CONCACAF, que se va realitzar als Estats Units i Mèxic durant el juliol del 2003.

## Participants

* Brasil
* Canadà
* Colòmbia
* Costa Rica
* Cuba
* El Salvador
* Estats Units
* Guatemala
* Hondures
* Jamaica
* Martinica
* Mèxic

## Primera fase
### Grup A

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC |
| Mèxic | 4 | 2 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| Brasil | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 |
| Hondures | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 |

### Grup B

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC |
| Colòmbia | 4 | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 |
| Jamaica | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 1 |
| Guatemala | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 3 |

### Grup C

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC |
| Estats Units | 6 | 2 | 2 | 0 | 0 | 4 | 0 |
| El Salvador | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Martinica | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 3 |

### Grup D

| Equip | Pts | PJ | PG | PE | PP | GF | GC |
| Costa Rica | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 3 | 1 |
| Cuba | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 |
| Canadà | 3 | 2 | 1 | 0 | 1 | 1 | 2 |

## Segona fase

| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | | Final | Final |
| 19 de juliol - Foxborough | 19 de juliol - Foxborough | | | | | |
| Estats Units | 5 | | | | | |
| Estats Units | 5 | 23 de juliol - Miami | 23 de juliol - Miami | | | | |
| Cuba | 0 | 23 de juliol - Miami | 23 de juliol - Miami | | | |
| Cuba | 0 | Estats Units | 1 | | | |
| 19 de juliol - Miami | 19 de juliol - Miami | | Estats Units | 1 | | | |
| 19 de juliol - Miami | 19 de juliol - Miami | Brasil | 2 | | | |
| Colòmbia | 0 | Brasil | 2 | | | |
| Colòmbia | 0 | | | | 27 de juliol - Ciutat de Mèxic | 27 de juliol - Ciutat de Mèxic |
| Brasil | 2 | | | | 27 de juliol - Ciutat de Mèxic | 27 de juliol - Ciutat de Mèxic |
| Brasil | 2 | | | | Mèxic | 1(p) |
| 20 de juliol - Ciutat de Mèxic | 20 de juliol - Ciutat de Mèxic | | | | | Mèxic | 1(p) |
| 20 de juliol - Ciutat de Mèxic | 20 de juliol - Ciutat de Mèxic | | | | Brasil | 0 |
| Mèxic | 5 | | | | Brasil | 0 |
| Mèxic | 5 | 24 de juliol - Ciutat de Mèxic | 24 de juliol - Ciutat de Mèxic | | | |
| Jamaica | 0 | 24 de juliol - Ciutat de Mèxic | 24 de juliol - Ciutat de Mèxic | | | |
| Jamaica | 0 | Mèxic | 2 | | Tercer lloc | Tercer lloc |
| 19 de juliol - Foxborough | 19 de juliol - Foxborough | | Mèxic | 2 | | Tercer lloc | Tercer lloc |
| 19 de juliol - Foxborough | 19 de juliol - Foxborough | Costa Rica | 0 | | | |
| Costa Rica | 5 | Costa Rica | 0 | | Estats Units | 3 |
| El Salvador | 2 | | | | Costa Rica | 2 |
| | | | | | 26 de juliol - Miami | 26 de juliol - Miami |
* Campió: Mèxic Quart títol
Edicions del Campionat de la CONCACAF (Copa d'Or) :
# Colibrí àngel cuablau

El colibrí àngel cuablau (Heliangelus strophianus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos de les muntanyes del sud-oest de Colòmbia i l'extrem nord-oest de l'Equador.
# Coll dels Prats

El Coll dels Prats és una collada del terme municipal de Guixers, la Vall de Lord (Solsonès), situada a 1.594,4 m. d'altitud.
# El Puig Vell

El Puig Vell és un edifici del municipi de Centelles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal de dimensions mitjanes amb teulada a dues vessants i orientada a Sud-est. Es troba al peu de Puigsagordi, prop del mas Giol. L'edifici és de planta rectangular amb planta baixa i dos pisos. La seva aparença és molt regular i harmònica.
A la façana principal i a la porta d'entrada hi ha una llinda datada de 1664. a la façana esquerra hi ha dos petits contraforts. Les cantoneres de l'edifici són de pedra treballada, així com la majoria de les finestres, de grans dimensions. La part dreta i posterior presenta un gran mur que conforma el corral.

## Història

Tot i la data que hem trobat a la porta (1664) no ha estat possible documentar el mas.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «El Puig Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 desembre 2015].
# Echo Lake

Echo Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'Estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 849 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Echo Lake tenia 849 habitants, 275 habitatges, i 237 famílies. La densitat de població era de 191,7 habitants per km².
Dels 275 habitatges en un 44,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,5% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 13,8% no eren unitats familiars. En el 6,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 34% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 62.250 $ i la renda mediana per família de 72.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.769 $ mentre que les dones 48.000 $. La renda per capita de la població era de 24.216 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Echo Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Echo Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Agostino Accorimboni

Agostino Accorimboni (Roma, 28 d'agost de 1739 - Roma, 13 d'agost de 1818) va ser un compositor italià d'òpera, violinista i pianista.
Agostino Accorimboni va estudiar amb Rinaldo di Capua. Entre 1768 i 1786 va crear tretze òperes, que pertanyen al gènere còmic a excepció de la Nitteti. El model estilístic d'aquestes obres va ser probablement Domenico Cimarosa. la seva òpera buffa Il Regno Delle amazzoni de 1783 va ser particularment reeixida, que es va realitzar després de la seva estrena al teatre Ducale de Parma al Teatro zagnoni de Bolonya, al Teatro della Pergola de Florència, al Teatro Sant'Agostino de Gènova i al Teatre Nacional de Praga. la introducció d'aquest llibret també va ser musicada per Mozart el (KV 434 = 424 b). De 1785 Accorimboni es va dedicar principalment a la música de l'església. Durant aquest temps va ser adscrit a l'església de Sant’Anna alle quatre Fontane de Roma. la seva cantata amb motiu del retorn del Papa Pius VII va conduir a una invitació a la cort de Württemberg, que probablement ell si va negar a anar-hi.
Després de la seva mort, la finca es dividí entre els seus dos fills Francesco i Filippo. El primer va ser un organista a Roma. Els seus fills Agostino i Teresa van treballar amb èxit com a pianistes.

## Referències

* 1 2 3 Sergio Martinotti, Marianne Damm (Übers.): Accorimboni, Agostino. In: Friedrich Blume (Hrsg.): Die Musik in Geschichte und Gegenwart (MGG). Erste Ausgabe, Band 15 (Supplement 1: Aachen – Dyson). Bärenreiter/Metzler, Kassel u. a. 1973, DNB 550439609, Sp. 19–20 (= Digitale Bibliothek Band 60, S. 863–866
* ↑ Michael F. Robinson: Accorimboni [Accorimbani, Accorimbeni], Agostino. In: Grove Music Online (englisch; Abonnement erforderlich).
* ↑ John A. Emerson: Manuscripts with Music. In: University of California, Berkeley Music Library (Hrsg.): Catalog of Pre-1900 Vocal Manuscripts in the Music Library, University of California at Berkeley. University of California Press, Berkeley 1988, ISBN 978-0-520-09703-2, S. 1 ff. (englisch, google.cat [abgerufen am 3. Mai 2019]).
# Cantó de Wasselonne

El cantó de Wasselonne (alsacià Kanton Wàssle) és una antiga divisió administrativa francesa que estava situada al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Molsheim i el cantó de Saverne.

## Enllaços externs

* Wasselonne Info
* Secció del PS del cantó de Wasselonne Arxivat 2019-07-17 a Wayback Machine.
# Cantó de Vénissieux-Sud

El cantó de Vénissieux-Sud és un antic cantó francès del departament del Roine, situat al districte de Lió. Compta amb part del municipi de Vénissieux. Va existir de 1982 a 2014.

## Municipis

* Vénissieux
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1982-2008 | Guy Fischer | PCF | |
| 2008-2014 | Marie-Christine Burricand | PCF | |
# Cantó de Sant Auban

El cantó de Sant Auban és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Grassa. Té 13 municipis i el cap és Sant Auban.

## Municipis

* Aiglun
* Amirat
* Andon
* Briançonet
* Calha
* Colongas
* Gars
* Lo Mas
* Lei Mújols
* Salagrifon
* Seranon
* Vauderore
* Sant Auban

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1978 | Jean Bellon | RPR |
| 1978-2001 | Pierrette Bellon | RPR |
| 2001- | Thierry Gueguen | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 2.139 | 2.662 |
# Cantó de Sant Andrieu

El cantó de Sant Andrieu és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Castelana. Té sis municipis i el cap és Sant Andrieu.

## Municipis

* Alonh
* Angles
* Lambrueissa
* Moriers
* La Mura e Argenç
* Sant Andrieu

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-198. | M. Reybaud | SFIO, després PS |
| 198.- | Jacques Boétti | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.278 | 1.501 | 1.434 | 1.407 | 1.371 | 1.463 | 1.672 |
# Canyon (Texas)

Canyon és una ciutat i seu del Comtat de Randall a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 12.875 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Canyon tenia 12.875 habitants, 4.802 habitatges, i 2.924 famílies. La densitat de població era de 1.004,3 habitants per km².
Dels 4.802 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 25,6% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 15,3% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.361$ i la renda mediana per família de 46.250$. Els homes tenien una renda mediana de 34.338$ mentre que les dones 25.255$. La renda per capita de la població era de 16.292$. Aproximadament el 8,1% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Canyut

El canyut, mànec, ganivet o navalla (Solen marginatus) és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Solenidae.

## Descripció

Conquilla fràgil, quasi cilíndrica, oberta pels dos extrems, amb un marge ventral punxegut de color gris marronós. Té un solc profund prop del marge anterior amb dues sèries d'estries. El màxim de llargada és de 13 cm i normalment fan de 10 a 11 cm.
Arriba a fer més de 12 cm de llarg i és difícil de pescar però és molt apreciat en la cuina i considerada un marisc.

## Distribució

Viu en platges, fons sorrencs i fangosos en aigües superficials (zona infralitoral). És una espècie molt comuna al mar Mediterrani, Mar del Nord, Canal de la Mànega i Atlàntic Nord. La degradació progressiva dels biòtops l'afecta.

## Biologia

Els sexes estan diferenciats i és una espècie ovípara. S'alimenta de fitoplàncton i partícules de matèria orgànica en suspensió. Fa forats als fons marins que arriben a fer 50 cm de fondària. Se'l pesca introduint grans de sal als seus forats.

## Referències

* ↑ «canyut, ganivet o navalla». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «GRID». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 26 juny 2010].

## Enllaços externs

* Solen vagina Arxivat 2009-11-04 a Wayback Machine.
# Cordovilla (Albacete)

Cordovilla és una pedania del municipi de Tobarra, a la província d'Albacete, dins de la comunitat autònoma de Castella-la Manxa, a Espanya.
La seua població es dedica fonamentalment a l'agricultura i a la ramaderia. La pedania compta amb sala de lectura, dependent de la Biblioteca Municipal de Tobarra, Col·legi Rural Agrupat, farmàcia pròpia i Centre Social. Existeixen a més diverses empreses dedicades al forn-rebosteria, embotits, fusteria i impremta.
Al municipi hi han salines, situats a dins del terme municipal de Tobarra, en la seua fita amb Hellín, i es troben a 532 metres d'alçada.

## Administració política

Cordovilla disposa d'un alcalde pedani, a proposta del partit més votat a la localitat.
Resultats de les eleccions municipals de 2011 a Cordovilla. :
| Partit polític | 2011 | 2011 |
| Partit polític | % | Vots |
| PSOE | 42,71 | 126 |
| PP | 48,81 | 144 |
| PCdT | 6,10 | 18 |

## Evolució demogràfica

| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2014 | 2015 |
| 385 | 383 | 369 | 366 | 360 | 344 | 330 | 319 | 305 | 299 | 299 | 274 | 278 |

## Economia

L'economia està basada en l'agricultura d'ametllers, oliveres, albercocs, prunes i safrà i en la presència de ramaderia porcina i ovina.

## Turisme

Aquest llogaret és famós per la torre del Castellar, una talaia de vigilància, antiga fortalesa mossàrab, que data del segle xi o XII.
cal ressenyar el conjunt paisatgístic i geològic dels saladars de Cordovilla, un terreny de sòl salí o salitrós, improductius per a l'agricultura, dels quals cal significar la sevua vegetació, protegida per legislació de la Unió Europea.

## Festes

Les seues Festes Patronals se celebren en honor de Dídac d'Alcalà el segon cap de setmana del mes de novembre. Les Festes d'Estiu se celebren la primera setmana del mes de juliol.

## Referències

* ↑ Los saladares de Cordovilla (Tobarra, Alabcete). Caracterización e importancia Arxivat 2016-08-20 a Wayback Machine.. Santos Cirujano
# Raúl Cervera Giménez

Raúl Cervera Giménez (Godelleta, 1986), més conegut com a Raül, és un jugador professional de pilota valenciana, mitger en la modalitat d'Escala i corda, en nòmina de l'empresa ValNet. És germà de Fran.
Començà en la Galotxa, formant-se al club de pilota del seu poble, la Sociedad Pelotari Godelleta. Amb el club va aconseguir el Trofeu El Corte Inglés en l'any 2000.

## Palmarés

* Escala i corda:
** Campió Lliga Caixa Popular: 2005 i 2006
** Subcampió del Circuit Bancaixa: 2008
** Campió de la Copa Diputació de València: 2010 i 2011
** Campió del Trofeu President de la Diputació de Castelló: 2010
*** Subcampió del Trofeu President de la Diputació de Castelló: 2011
** Subcampió del Triangular d'Escala i corda: 2010
** Subcampió del Trofeu Nadal de Benidorm: 2008
** Subcampió del Trofeu Universitat de València: 2008
** Campió del Trofeu Hnos. Viel: 2010
** Campió del Trofeu Ciutat de Llíria: 2010
** Subcampió del Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta: 2010
** Subcampió del Trofeu Superdeporte: 2011
* Frontó:
** campio platges de Moncofa 2004
** Subcampió Trofeu President de la Diputació de València: 2007 i 2010
* Galotxa:
** campio el Corte Ingles 2004
** campio del interpobles 2004
** campio del XXX aniversari del Corte Ingles 2005
** campio de la supercopa 2005
** Campió del Trofeu Moscatell: 2008 i 2012
*** Subcampió del Trofeu Moscatell: 2009 i 2010

## Vida privada

Com a afició, toca la guitarra elèctrica. Cal dir que no es molt bo, però tot i això que te un èxit, es una versió de la cançó Deep Purple - Smoke on the Water.

## Referències

* ↑ «Raúl Cervera: «La pilota aún está concebida para la vida de los años 50»». Las Provincias, 11-12-2016.
* ↑ «Bones notícies a l'escala i corda: reapareix Raül de Godelleta». PilotaVeu. Arxivat de l'original el 2016-12-20 [Consulta: 18 desembre 2016]. Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine.
* ↑ Soldado, Alberto «Raúl emprende el camino a la leyenda». Levante-EMV, 18-08-2014.
# Coop Italia

Coop Italia és un sistema de cooperatives italianes que inclou una xarxa de botigues de conveniència, supermercats i hipermercats. La marca s'atribueix a les cooperatives de consum associades a Coop Italia, que al seu torn és membre de la Lliga Nacional de Cooperatives i Mútues.
Els punts de venda Coop estan generalitzats sobretot al centre i al nord d'Itàlia, i especialment a la Toscana i l'Emília-Romanya. Tot i que augmenta la seva presència al Sud (sobretot a la Pulla) i a les Illes, el sistema no cobreix tot el territori nacional.
L'objectiu principal de les cooperatives de consum és protegir el poder adquisitiu i la seguretat alimentària. Amb aquesta finalitat, compren béns de qualitat per revendre'ls a preus avantatjoses als seus socis i consumidors en general. La promoció de l'alimentació ecològica també és un dels principals objectius de Coop.

## Enllaços externs

* Coop Italia - Lloc web oficial