OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Marc del Vilar

Sant Marc del Vilar és una església del municipi de Lles de Cerdanya (Cerdanya) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular, d'una sola nau i un cos afegit prop de la capçalera (sagristia). Sense coberta, encara que queden restes de teules i de l'embigat de fusta. Un arc apuntat obre una fornícula a la paret que substituiria l'absis. Es conserva un arc former, de mig punt i amb la clau de dovella formada de trossos de pissarra. El campanar d'espadanya amb un sol forat està a punt de caure. Un tancat de pedra seca volta l'església.
En l'actualitat i des d'abans dels anys vuitanta, el campanar és desaparegut i l'interior de l'edifici és ple de verdisses desgut a l'ensorrament de la part superior de l'ermita.
L'aparell és de còdols sense treballar exceptuant els angles de l'edifici, en els quals les pedres han estat triades i treballades. Pel que resta de la paret de capçalera podem afirmar que l'ermita estava coberta amb teulada a doble vessant amb perfil suau.
La façana presenta un accés rectangular amb bastiment de fusta i dues finestres quadrades ¡als laterals. Davant de la porta es conserva un pilar fet del mateix tipus que podria tractar-se de les restes d'un porxo.
A l'interior s'observa que la nau estava separada en dos espais per una gran arcada cega que arrenca de dues pilastres adossades a les parets a la manera d'arc triomfal. Al fons, un arc peraltat adossat a la paret de la capçalera definiria l'altar. Al murt de llevant es veu l'arcada que connecta amb la capella o sagristia, actualment tapiada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Marc del Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Motorola 68008

El Motorola 68008 és un microprocessador de 8/16/32 bits fet per Motorola. És una versió del Motorola 68000 amb un bus de dades extern de 8 bits, així com un menor bus d'adreces.
El 68000 original tenia un bus d'adreces de 24 bits i un bus de dades de 16 bits. Aquests bus relativament gran dificulta un disseny econòmic amb el 68000; ja que són difícils d'establir sobre una placa de circuit i es necessitava una gran quantitat de circuits de suport. El bus de dades de 16 bits també requereix el doble de xips de memòria que un de 8 bits en un.
El 68008, introduït en 1982, va ser dissenyat per treballar amb sistemes de baix cost amb memòria de 8 bits. A causa del seu petit bus de dades, és només la meitat, tan ràpid com un 68000 amb la mateixa freqüència de rellotge. Tanmateix, és encara més ràpid que la competència de microprocessadors de 8 bits, perquè l'arquitectura interna del 68008 era més potent i eficient.
Exceptuant el petit bus de dades, el 68008 tenia un comportament idèntic al 68000, tenia la mateixa organització i microarquitectura.
El 68008 va ser un xip HMOS amb 70.000 transistors aproximadament; aquest venia amb 8 i 10 MHz graus de freqüència. Hi va haver dues versions diferents del xip. La versió original venia amb 48 pins dual in-line package i tenia un bus d'adreces de 20 bits, i permetia accedir a 1 megabyte de memòria. Una versió posterior venia amb 52 pins plastic leaded chip carrier; Aquesta versió proporcionava un bus d'adreces de 22 bits i permetia accedir a 4 megabytes de memoria.
Molt pocs ordinadors utilitzaven el 68008 com a processador principal; l'ordinador personal Sinclair QL és el millor d'ells. No obstant, el 68008 va ser popular en els sistemes encastats.
Motorola va finalitzar la producció del 68008 el 1996.

## Vegeu també

* Intel 8088

## Referències

* ↑ comp.sys.m68k Usenet posting, 16-05-1995; also see other posts in thread. The end-of-life announcement was in late 1994; according to standard Motorola end-of-life practice, final orders would have been in 1995, with final shipments in 1996.

## Enllaços externs

* A small 68008 design
* M68000 8-/16-/32-Bit Microprocessors User's Manual, Ninth Edition Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine.
# Tomas Brolin

Tomas Brolin (Hudiksvall, 29 de novembre de 1969) fou un futbolista suec de la dècada de 1990.
Fou 47 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1990 i a la Copa del Món de Futbol de 1994.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Parma i Leeds United FC.

## Referències

* ↑ «BBC Sports Player Profile – Tomas Brolin».
* ↑ «FIFA Player Profile – Tomas Brolin». Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 7 desembre 2018].
* ↑ Tomas Brolin a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Tomas Brolin to Leeds – When a Big Money Move Went Wrong Arxivat 2016-03-29 a Wayback Machine. The Transfer Tavern
# Joerg Winger

Joerg Winger (Colònia, Alemanya Occidental, 1969) és un periodista, productor i guionista de TV alemany.

## Biografia

Nascut a Colònia, Winger va estudiar rus el que el va dur, durant el servei militar, a ser entrenat per escoltar emissions de ràdio per a interceptar missatges que provenien des del bloc soviètic. Posteriorment, Winger va treballar com a periodista i va estudiar economia a la Universitat de Colònia. El 1990, en un viatge a Xile va conèixer la seva esposa Anna Winger.
En la dècada de 2000 Winger es va traslladar de Colònia a Leipzig per dedicar-se a ser productor executiu de la sèrie televisiva Soko Leipzig de la qual va produir més de 300 episodis.
Posteriorment, ell i la seva esposa Anna, creen i produeixen la sèrie Deutschland 83, que va ser transmesa des del 2015 per Sundance Channel (Estats Units) i a la RTL a Alemlanya. La sèrie de vuit episodis, narra la vida d'un jove soldat de l'Alemanya de l'Est que es converteix en espia en una missió secreta a Alemanya Occidental el 1983, en part basades en les experiències militars de Winger. Els dos primers episodis, en estrena mundial, van ser projectat al Festival de cinema de Berlín de 2015. Winger va escriure la sèrie en anglès, però fou traduïda a l'alemany. Va ser la primera sèrie de llengua alemanya emesa per una cadena major la televisió nord-americana.

## Referències

* ↑ Schillinger, Liesl «Anna Winger's 'This Must Be The Place'». New York Times [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «SundanceTV to Screen German-Language Spy Drama 'Deutschland 83′». Variety, 09-02-2015 [Consulta: 20 juliol 2015].
# Gran Premi d'Hongria del 1999

Resultats del Gran Premi d'Hongria de la temporada 1999 disputat al circuit d'Hungaroring el 15 d'agost del 1999.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 77 | 1h 46' 24. 4 | 1 | 10 |
| 2 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 77 | + 9.706 s | 3 | 6 |
| 3 | 4 | Eddie Irvine | Ferrari | 77 | + 27.228 s | 2 | 4 |
| 4 | 8 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 77 | + 31.815 s | 5 | 3 |
| 5 | 16 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 77 | + 43.808 s | 8 | 2 |
| 6 | 11 | Damon Hill | Jordan - Mugen - Honda | 77 | + 55.726 s | 6 | 1 |
| 7 | 10 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 77 | + 1' 01.012 min. | 7 | |
| 8 | 19 | Jarno Trulli | Prost - Peugeot | 76 | + 1 Volta | 13 | |
| 9 | 6 | Ralf Schumacher | Williams - Supertec | 76 | + 1 Volta | 16 | |
| 10 | 18 | Olivier Panis | Prost - Peugeot | 76 | + 1 Volta | 14 | |
| 11 | 17 | Johnny Herbert | Stewart - Ford | 76 | + 1 Volta | 10 | |
| 12 | 3 | Mika Salo | Ferrari | 75 | + 2 Voltes | 18 | |
| 13 | 23 | Ricardo Zonta | BAR - Supertec | 75 | + 2 Voltes | 17 | |
| 14 | 20 | Luca Badoer | Minardi - Ford | 75 | + 2 Voltes | 19 | |
| 15 | 14 | Pedro de la Rosa | Arrows | 75 | + 2 Voltes | 20 | |
| 16 | 11 | Jean Alesi | Sauber - Petronas | 74 | Pressió del combustible | 11 | |
| 17 | 21 | Marc Gené | Minardi - Ford | 74 | + 3 Voltes | 22 | |
| Ret | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Supertec | 60 | Embragatge | 9 | |
| Ret | 9 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 52 | Motor | 4 | |
| Ret | 15 | Toranosuke Takagi | Arrows | 26 | Transmissió | 21 | |
| Ret | 12 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 19 | Virolla | 12 | |
| Ret | 5 | Alessandro Zanardi | Williams - Supertec | 10 | Diferencial | 15 | |

## Altres

* Pole: Mika Häkkinen 1' 18. 156
* Volta ràpida: David Coulthard 1' 20. 699 (a la volta 69)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 03 - 04 - 2010].
# Erethistoides ascita

Erethistoides ascita és una espècie de peix de la família Erethistidae i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,7 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 27-30.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Nepal.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ferhad Merdê

Ferhad Merdê (Qamixli, 1970) és un poeta i cantant kurd que es va estrenar amb el poema Ji te hezdikim ("T'estimo"). Els seus poemes es comparteixen majoritàriament a les xarxes socials i de vegades també participa en programes de televisió.

## Trajectòria

La seva trajectòria artística va començar al camp de refugiats de Nínive, on es van instal·lar els vilatans de la conca del riu Botan, que van emigrar al Kurdistan del Sud a causa de la negativa de l'Estat turc a acceptar el servei de guàrdia. Al camp de Nínive va formar un grup de música anomenat Koma Penaber. Després de viure en aquest camp de refugiats de Ninawa, va viure al camp de Nehdar i al camp de Maxmur. En aquest darrer camp, es va construir el Centre de Cultura i Arts de Maxmur (NÇHM), un espai per a organitzar les activitats culturals i artístiques del campament. A més del Koma Penaber, va treballar en la formació del grup Diwana Dengbêja, que produeix cançons de Botan. Actualment treballa en aspectes com la música, la poesia, el folklore, l'art, el cinema i el teatre.
L'1 d'abril de 2022 va ser ferit per un dron militar ocupant de les Forces Armades de Turquia, quan anava en cotxe per les contrades de Tirbespiyê, al cantó de Qamixli, territori que pertany a Síria. Al vehicle hi viatjaven tres individus més, dels quals dos van resultat ferits i el conductor, el Camarada Dirar, mort.

## Poesia

* «Gulfiroş»
* «Gazin»
* «Insan e» ("És humà")
* «Ruha»
* «Ez ji te haz dikim» ("M'alegro per tu")

## Referències

* ↑ «Ferhad Merde - Gazin» (en anglès). Helbestakurdi.com. [Consulta: 20 gener 2022].
* 1 2 3 «Ferhad Merde Hayatı Şiirleri Şarkı Sözleri: Ferhad Merde Kimdir (Hayatı)» (en kurd). Ferhad Merde Hayatı Şiirleri Şarkı Sözleri. [Consulta: 20 gener 2022].
* 1 2 «Farhad Mardi: We stick to our land; we will not back down from our goals» (en anglès). HawarNews.com, 02-04-2022. [Consulta: 4 abril 2022].
# Sant Marc de Puigcerdà

Sant Marc de Puigcerdà és una església historicista de Puigcerdà (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta capella dedicada a St. Marc està al costat del mas de la família que la feu edificar. Cada any, al dia de St. Marc, el 25 de abril, s'hi celebra un aplec. La portalada és adovellada amb una volta que la protegeix; immediatament a sobre hi ha un òcul, i per sobre, el teulat a dues vessants. Hi ha un petitíssim campanar d'espadanya. L'interior i part de la façana és arrebossat, aquesta última amb pedres angulars. Els murs exteriors i l'absis són de maçoneria i les cobertes de llicorella.

## Referències

* ↑ «Sant Marc de Puigcerdà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Motorola 6809

El Motorola 6809 va ser un microprocessador de 8 bits (discutiblement, de 8/16 bits) introduït per Motorola al voltant del 1979. Ha sigut un avenç essencial sobre els seus dos predecessors, el Motorola 6800, i el relacionat MOS Technology 6502.

## Bibliografia

* Leventhal, Lance (1981). 6809 Assembly Language Programming. Osborne/McGraw-Hill. ISBN 0-931988-35-7.
* Warren, Carl D (1980). The MC6809 Cookbook. TAB Books, Inc. ISBN 0-8306-9683-0.

## Enllaços externs

* Moncusí, Joan Cabestany. Disseny de sistemes digitals amb microprocessadors, p. 21. Universitat Politècnica de Catalunya. Edicions UPC. ISBN 8483013657.
# Tiranet cuablanc

El tiranet cuablanc (Mecocerculus poecilocercus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes de Colòmbia, Equador i est del Perú.

## Referències

* ↑ «Tiranet cuablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Gumbrechtshoffen

Gumbrechtshoffen (en alsacià Gumbertshoffe) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.226 habitants.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays de Niederbronn-les-Bains.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.091 | 1.092 | 1.063 | 1.098 | 1.186 | 1.226 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Fernand Feig | | |
# Geo Milev

Gueorgui Milev Kassabov, búlgar: Георги Милев Касабов (Radnevo, 1895 — Sofia, 1925) fou un poeta búlgar, conegut amb el pseudònim de Geo Milev.
El seu estil s'inicià amb el simbolisme però evolucionà cap al futurisme i l'expressionisme. La seva obra més important és el poema patriòtic Septemvri (1925), escrit després del Cop d'Estat de Bulgària de 1923. El seu desacord amb el règim comunista li va costar diverses represàlies, i finalment va ser assassinat.

## Referències

* ↑ «Geo Milev». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Escacs ambaixador

| | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | |
| 8 | | | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | |
Els escacs ambaixador són una variació dels escacs creada el 2005 per Kevin Hill. Pren dels Escacs gran de Christian Freeling la forma d'obertura però adaptant-la a un tauler de 10x8 caselles.
Es tracta d'una variació dels escacs aleatoris de Capablanca gratuïta i no comercial, jugada en un tauler de 10x8 amb dos peons addicionals per bàndol i dues peces d'escacs màgiques: el canceller i l'arquebisbe.
* El canceller es mou com la torre i el cavall.
* L'arquebisbe es mou com l'alfil i el cavall.
L'enroc en aquesta variació dels escacs es materialitza movent el rei tres caselles en direcció a la torre (vegeu el diagrama de la dreta). Totes les altres normes, com en passant són les mateixes que les dels escacs normals.
| | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | |
| 8 | | | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | i | j | |

## Implementacions a la informàtica

Els escacs ambaixador amb el suport d'almenys tres programes de múltiples variacions disponibles al món de les variacions dels escacs. És seleccionat per un dels set jocs amb tauler 10x8 a SMIRF (desenvolupat per Reinhard Scharnagl). Va ser seleccionat com un dels onze jocs amb el tauler 8x10 que apareixen a ChessV (desenvolupat per Gregory Strong). En ambdós programes, a l'inici de la partida es pot programar per jugar contra la màquina.
També és possible jugar als escacs ambaixador a Zillions of Games utilitzant un arxiu de regles, com ara aquest.

## Vegeu també

* Escacs aleatoris de Capablanca
* Escacs de Capablanca
* SMIRF
* ChessV
* Zillions of Games
* Escacs gran
* Escacs gòtics

## Referències

* ↑ normes dels escacs ambaixador per Filip Rachunek. (en anglès)

## Enllaços externs

* Game Courier | Escacs ambaixador
* ChessV
* BrainKing - un servidor en el qual es pot jugar escacs ambaixador.
* CRC | els valors materials de peces
# Ferhat Abbas

Ferhat Abbas (24 d'octubre del 1899 - 23 de desembre del 1985), va ser un nacionalista moderat algerià que participa en la rebel·lió en contra de França i arribà a ser president del Govern Provisional de la República Algeriana entre el 1958 i el 1961.
Més tard, va dimitir de l'assemblea pel seu desacord amb el govern de Ben Bella i va acabar essent expulsat del FLN.

## Referències

* ↑ «Ferhat Abbas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Saqueig de Tessalònica (904)

El saqueig de Tessalònica per pirates sarraïns el juliol del 904 fou un dels pitjors desastres que patí l'Imperi Romà d'Orient al segle x. Una flota musulmana sota el comandament de Lleó de Trípoli salpà de Síria amb l'objectiu de pillar Constantinoble. Tanmateix, les formidables defenses de la capital romana d'Orient dissuadiren els sarraïns d'atacar-la, així que es dirigiren per sorpresa cap a Tessalònica, segona ciutat de l'imperi. Aquesta maniobra agafà la marina romana d'Orient amb el peu canviat. Les fortificacions de Tessalònica estaven en mal estat, sobretot les muralles de mar. Després d'un breu setge, els sarraïns prengueren les muralles de mar i la ciutat caigué el 29 de juliol. El saqueig s'allargà durant una setmana, al cap de la qual els pirates tornaren a les seves bases del Llevant. La majoria dels captius, incloent-hi Joan Caminiates, que escrigué una crònica dels fets, foren intercanviats per presoners musulmans en mans romanes.

## Notes

* ↑ Conegut igualment pel nom anacrònic de Imperi Bizantí.

## Referències

* ↑ Luttwak, 2009, p. 217.

## Bibliografia

* Luttwak, E. N. The Grand Strategy of the Byzantine Empire (en anglès). Harvard University Press, 2009. ISBN 978-0-674-03519-5.
# Mondot

Mondot és un vilatge aragonès del municipi de l'Aïnsa, a la comarca de Sobrarb. El 2018 tenia una població de sis habitants. És un vilatge històric d'o Elsón, localitat amb un castell de la qual depenia des de l'Edat Mitjana i amb la qual formava el municipi d'o Elsón fins a la dècada del 1960.
Es troba a la vall del riu Susia, afluent del Cinca.

## Història

Hi ha mencions de Mondot en els registres històrics des del segle XII, encara que no s'hagi conservat pas cap construcció de l'època.
En els documents més recents, Mondot apareix sempre associat amb o Elsón, poble amb el qual es va integrar el 1834, juntament amb Chabierre d'o Elsón. El 1969, tot el municipi va passar a ser integrat al municipi de l'Alt Sobrarb, actualment l'Aïnsa.

### Despoblació

Des de després de la Guerra Civil, Mondot és una població que ha patit de despoblació, en gran part per la seva situació d'aïllament.
La primera carretera, que connectava el vilatge amb l'o Elsón, va ser construïda pels propis vilatans la dècada del 1950. No va ser fins a la dècada de 1990 que la carretera va ser refeta per l'administració. Actualment, és perfectament accessible amb turismes convencionals.
* Can Castán (s. XVII).
* Entrada de can Villacampa(s. XVI).

## Referències

* ↑ (castellà) «Mondot» en a subpachina «Relación de unidades poblacionales» d'o Insituto Nacional de Estadística; consultada o 13 de chulio de 2012.
* ↑ (castellà) «Olsón» en a subpachina «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842» d'o Instituto Nacional de Estadística, consultada o 5 de septiembre de 2011
* ↑ (castellà) Mondot en a pachina Eripol.es; consultada o 13 de chulio de 2012.
* ↑ (castellà) Casa e infanzones de Sobrarbe, consultau o 13 de chulio de 2012.
# Thomas Mac Donagh

Thomas Mac Donagh (en gaèlic irlandès, Tomás Mac Donnchadha) (Cloughjordan, comtat de Tipperary, 1 de febrer 1878 - Dublín, 3 de maig de 1916) fou un poeta i revolucionari irlandès, un dels líders de l'aixecament de Pasqua de 1916.
De ben jovenet es va interessar pel gaèlic irlandès i es va traslladar a Dublín a estudiar. Allí es va fer membre de la Lliga Gaèlica i va fer amistat amb Eoin MacNeill i Patrick Pearse. Aquest darrer el va engrescar a treballar a l'Escola St. Enda (Scoil Éanna) a Ranelagh, al Comtat de Dublín, el 1908, on es practicava l'ensenyament bilingüe anglès-gaèlic irlandès. Poc després fou lector a la Universitat Nacional d'Irlanda i el 1910 fou nomenat tutor del jove poeta Joseph Plunkett, també membre de la Lliga Gaèlica. El 1912 es casà amb Muriel Gifford, una noia protestant que es convertí al catolicisme. Van tenir un fill, Donagh, nascut el 1913.
El 1913 Plunkett i Mac Donagh van assistir plegats a la trobada inaugural dels Voluntaris Irlandesos, i formar part del Comité provisional. Més tard va ser cap del 2n Batalló i comandant de la Brigada de Dublín. D'antuvi els seus punts de vista polítics eren constitucionalistes, però la influència de Pearse, Plunkett i Sean MacDermott el va fer evolucionar vers el republicanisme, de manera que l'estiu del 1915 es va unir a la Germandat Republicana Irlandesa (IRB). També va assistir al funeral del líder fenià Jeremiah O'Donovan Rossa, on Patrick Pearse va llegir l'oració fúnebre.
Tot i que el seu nom figura com un dels set dirigents de l'Aixecament de Pasqua, no s'hi va afegir fins a l'abril del 1916, quan l'aixecament ja estava en marxa. Potser es deu al fet que era un nouvingut a l'IRB, però Thomas Clarke va promoure el seu ascens, ajudat per la seva amistat amb Pearse i Plunkett. D'aquesta manera, fou un dels signataris de la Proclamació de Pasqua. Durant la revolta el seu regiment es va estacionar a la fàbrica de galetes Jacob, on es va unir amb el veterà fenià John MacBride. Malgrat ser un dels regiments més nombrosos, tenia poca experiència en lluita, i el 30 d'abril va rebre l'ordre de rendir-se a les forces britàniques. Va ser jutjat per un tribunal militar, condemnat a mort i afusellat el 3 de maig de 1916.
La seva vídua va morir mentre nedava a Skerries, Comtat de Dublín, el juliol de 1917; el seu fill, Donagh MacDonagh, ha sigut un conegut escriptor i jutge, mort el 1968.
# Gumel

Gumel és una ciutat de Nigèria, a l'estat de Jigawa. Es troba en una carretera secundària que uneix Kano amb Hadejia i és un centre per a les carreteres locals de l'estat de Jigawa. És el centre d'una àrea de govern local amb una població (2006) de 107.161 habitants. La ciutat pròpiament tenia 44.158 habitants el 2007
És el mercat de capçalera de l'àrea, amb el mill i sorgo de la zona que són els aliments bàsics, i serveix com un punt de recollida per als cacauets, els quals són transportats a la ciutat de Kano per a l'exportació per ferrocarril. La pedra calcària i els dipòsits de terra de diatomees són explotades localment en zones disperses. La ciutat té un centre de formació de grangers i un avançada universitari de formació docent.

## Referències

* ↑ «The World Gazetteer». Arxivat de l'original el 2013-02-10. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Garvín

Garvín és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 123 | 118 | 113 | 108 | 108 | 109 |