OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat del Món de billar de carambola quadre 47/1

El Campionat del Món de billar de carambola quadre 47/1 (entre 1927 i 1938 quadre 45/1) fou una competició de billar. Inicialment fou organitzada per la Union Internationale des Fédérations des Amateurs de Billard (UIFAB; fins 1938) i des de 1967 per la UMB (Union Mondiale de Billard).

## Historial

Font: Llegenda  Campionat disputat en modalitat 45/1
| Num. | Any | Seu | Campió | P. | Finalista | P. |
| 01 | 1927 | Vichèi | Charles Faroux | 7,50 | Albert Poensgen | 7,39 |
| 02 | 1928 | Vichèi | Edmond Soussa | 12,76 | Francis S. Appleby | 8,68 |
| 03 | 1929 | Nova York | Edmond Soussa | 8,35 | Théo Moons | 8,95 |
| 04 | 1930 | Lió | Gustave van Belle | 19,84 | Edmond Soussa | 12,79 |
| 05 | 1931 | Marsella | Edmond Soussa | 11,06 | Gustave van Belle | 11,36 |
| 06 | 1932 | París | Albert Corty | 10,90 | Edmond Soussa | 16,83 |
| 07 | 1933 | Nova York | Edgar T. Appleby | 7,23 | Edmond Soussa | 11,11 |
| 08 | 1934 | Ginebra | Walter Joachim | 8,48 | Jan Sweering | 9,37 |
| 09 | 1935 | Scheveningen | René Gabriëls | 16,27 | Jan Sweering | 11,41 |
| 10 | 1936 | Montpeller | René Gabriëls | 14,54 | Constant Côte | 13,41 |
| 11 | 1937 | Marsella | Constant Côte | 11,55 | René Gabriëls | 14,03 |
| 12 | 1938 | Anvers | René Gabriëls | 18,91 | Constant Côte | 21,18 |
| 13 | 1967 | Marsella | Jean Marty | 27,29 | Henk Scholte | 21,23 |
| 14 | 1975 | Rotterdam | Hans Vultink | 42,76 | Jean Bessems | 22,06 |
| 15 | 1976 | Mollerussa | Raymond Ceulemans | 30,43 | Hans Vultink | 23,35 |
| 16 | 1977 | Groenlo | Ludo Dielis | 35,59 | Dieter Müller | 29,11 |
| 17 | 1980 | Bottrop | Francis Connesson | 30,43 | Hans Vultink | 44,95 |
| 18 | 1982 | Duisburg | Francis Connesson | 51,81 | Jan Arnouts | 32,01 |
| 19 | 1987 | Landau | Fonsy Grethen | 31,25 | Jos Bongers | 35,37 |

## Referències

* ↑ Enzyklopädie des Billardsports, volum 1, pàgines 383–403
* ↑ «Billard - Weltmeisterschaften (Cadre 45/1 bzw. ab Saison 1967/68 Cadre 47/1)». sport-komplett.de. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Miguel Cortés y López

Miguel Cortés y López (Camarena de la Sierra, 16 de febrer de 1777 - València, 1854) fou un canonge, polígraf, polític i historiador aragonès, acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història.
Ordenat sacerdot, exercí com a catedràtic del Seminari Tridentí de Terol i posteriorment en el de Sogorb. De reconeguda ideologia liberal, fou elegit diputat del regne d'Aragó a les Corts Espanyoles de 1820 i va jurar la constitució espanyola de 1812, raó per la qual fou jutjat pel Tribunal del Sant Ofici, tot i que fou absolt. Endemés, a la fi del Trienni Liberal (1823) va haver d'exiliar-se a Marsella. Uns anys més tard tornà i es va establir a Barcelona sota la protecció del consolat francès.
Fou elegit novament diputat per Terol a les Corts Espanyoles de 1835-36. Va donar suport a la reina Isabel II d'Espanya i el 1843 fou nomenat senador per Terol i en 1844 per Castelló de la Plana. El 1844 el van proposar com a bisbe de Mallorca, però hi va renunciar i fou nomenat xantre de la catedral de València, càrrec que va ocupar fins a la seva mort. El 1847 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història.

## Obres

* Diccionario geográfico-histórico de la España antigua Tarraconense, Bética y Lusitana (1835-1836)
* Compendio de la vida del apóstol San Pablo (1849).
* Apiano de Alejandría, Las guerras ibéricas (traducció, 1836)

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ La Santa Inquisición quiso juzgar al canónigo segorbino Miguel Cortés por jurar la constitución de Cádiz
* ↑ Apiano de Alejandría, Las guerras ibéricas, a Clásicos de historia
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ «Miguel Cortés y López». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Can Palou (Cistella)

Can Palou és una obra de Cistella (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran masia situada als afores del veïnat de Vilarig. És una masia d'un cos amb teulat a dues vessants a dos alçats diferents. Les cantonades de la casa són carreuades amb carreus irregulars força ben escairats. Les obertures de tota la construcció estan envoltades de maó i destaca a la façana posterior la terrassa a sobre de la qual hi ha una galeria amb arcs de mig punt.

## Referències

* ↑ «Can Palou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Lubina

Lubina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1392.
# Pla de la Carrera (l'Estany)

El Pla de la Carrera és un pla agrícola del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat a prop i al nord, nord-est i est de la masia de la Carrera, al nord-est del nucli urbà de l'Estany. És en el vessant sud-oest del Serrat del Vilardell, entre aquest serrat i La Serreta, que queda al sud-oest del Pla de la Carrera.

## Enllaços externs

* El Pla de la Carrera i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Malka

Malka (en rus: Малка) és un poble de Kabardino-Balkària, a Rússia, que el 2019 tenia 6.902 habitants. Pertany al districte rural de Zalukókoaje.

## Referències

* ↑ «Первопоселенцы немецкой колонии Бруненталь (с. Октябрьское) | Зольский район». www.zolka.ru. [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ Немцы России: населенные пункты и места поселения: энциклопедический словарь / Сост.: В. Ф. Дизендорф.-М.,"ЭРН", 2006.-472с.
# Metròpoli de Montenegro i el Litoral

La Metròpoli de Montenegro i el Litoral és una important diòcesi de l'Església Ortodoxa Sèrbia a Montenegro, fundada per Sant Sava el 1219 com a eparquia de Zeta. Té la seu a Cetijne, i el màxim representant de la diòcesi porta el títol d'Arquebisbe de Cetinje i Metropolità de Montenegro i el Litoral. Des del 2021 ocupa el càrrec el metropolità Joanic II.

## Referències

* ↑ Ćirković, 2004, p. 43.
* ↑ Устоличен Митрополит црногорско-приморски г. Јоаникије Arxivat 2022-06-11 a Wayback Machine. (Església Ortodoxa Sèrbia, 5 setembre 2021) (serbi)

## Bibliografia

* Ćirković, S. The Serbs (en anglès). Blackwell Publishing, 2004. ISBN 9781405142915.

## Vegeu també

* Monestir de Kom

## Enllaços externs

* (serbi)(anglès) Web oficial de la Metròpoli de Montenegro Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Tercer estatge del Cambrià

⇦ CAMBRIÀ ⇨ :
| Període | Sèrie | Estatge | Edat (Ma) |
| Cambrià | Furongià | Desè estatge | ~ 489,5 |
| Cambrià | Furongià | Jiangshanià | ~ 494 |
| Cambrià | Furongià | Paibià | ~ 497 |
| Cambrià | Miaolingià | Guzhanguià | ~ 500,5 |
| Cambrià | Miaolingià | Drumià | ~ 504,5 |
| Cambrià | Miaolingià | Wuliuà | ~ 509 |
| Cambrià | Segona sèrie | Quart estatge | ~ 514 |
| Cambrià | Segona sèrie | Tercer estatge | ~ 521 |
| Cambrià | Terranovià | Segon estatge | ~ 529 |
| Cambrià | Terranovià | Fortunià | 541,0 ± 1,0 |
El tercer estatge del Cambrià, que encara no ha rebut un nom oficial, és l'estatge faunístic més antic de la segona sèrie del Cambrià. Segueix el segon estatge del Cambrià i precedeix el quart estatge del Cambrià. De vegades se l'anomena «Atdabanià», en referència a l'estratigrafia cambriana de Sibèria. La Comissió Internacional d'Estratigrafia encara ha de fixar-ne tant el límit superior com l'inferior.

## Referències

* ↑ «Mindat.org». [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ «The 13th International Field Conference of the Cambrian Stage Subdivision Working Group» (en anglès). Episodes, 31, 4, pàg. 440–441.
* ↑ «GSSP List ICS» (en anglès). ICS. [Consulta: 9 novembre 2012].
# Can Palomeres d'Avall

Can Palomeres d'Avall és una masia gòtica de Santa Susanna (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia basilical de dos pisos amb golfes. El carener és perpendicular a la façana principal, alineat sobre el portal d'accés. Murs de paredat arrebossat.
Profundament reformada el segle xx. En aquella reforma es va aprofitar una finestra gòtica, de procedència desconeguda, situada a l'esquerra de la porta principal, la qual és geminada, amb dos arcs conopials molt apuntats i guardapols rectangular amb bustos esculpits a les mènsules. Al pis superior hi ha un altre finestral gòtic, instal·lat l'any 1977 i procedent de la casa Rabassa de Calella, propietat de la mateixa família des del segle xv i que havia estat enderrocada. És d'arc carpanell amb guardapols conopial recolzat en modillons amb bustos esculpits, i traceria calada amb cinc caparrons de nens.

## Història

Adquirida per la família Rabassa a principis del XIX.

## Referències

* 1 2 3 «Can Palomeres d'Avall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Pla de la Cabana

El Pla de la Cabana, o Planell de Llubriqueto, és una plana situada dins del terme municipals de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Situat en la Vall de Llubriqueto, per sota del Salt de Llubriqueto (N) i de la Pleta del Pi (O), està al voltant dels 2.000 metres d'altitud. És el punt on el Barranc d'Estany Roi, provinent de l'oest, desaigua en el Barranc de Llubriqueto, que el creua de nord a est.

## Rutes

El camí que s'endinsa dins la Vall de Llubriqueto té el seu punt de sortida en Toirigo, just passat el pont de l'entrada al parc per Cavallers. La ruta s'enfila cap a l'oest buscant el Barranc de Llubriqueto, just on s'inicia el salt de la Sallent, punt on el camí gira cap al nord-oest buscant la plana.
El planell és la cruïlla principal de les diferents rutes de la Vall.

## Referències

* 1 2 ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pla de la Cabana. [Consulta: 05/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001) .

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Malkaz

Els Malkaz eran una antiga família de prínceps del regne d'Armènia que tenien el títol hereditari de comandant de la guàrdia reial.
El 378 Manuel Mamikonian, que havia assolit el poder a Armènia, per prevenir atacs perses, va demanar el protectorat persa i van enviar una ambaixada a Ctesifont dirigida pel príncep Gardjuil Malkhaz, ambaixada que fou molt ben rebuda per Shapur II de Pèrsia que així va obtenir l'objectiu pel qual havia anat a la guerra moltes vegades durant els seus 70 anys de regnat i no havia aconseguit.
Foren l'origen de la família Malxazuni o Malkhazuni.
# Can Font (Sitges)

Can Font és un edifici entre mitgeres de planta baixa, pis i golfes a la vila de Sitges (Garraf) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. A la planta baixa hi ha dues obertures d'arc escarser; la de l'esquerra és una finestra balconera i la de la dreta és la porta d'accés. Al primer pis hi ha un balcó que ocupa tota la façana, sostingut per cartel·les i amb una única obertura rectangular, dividida per columnes corínties i coronada per un frontó. Tant les columnes com el frontó són el resultat de l'estilització del models clàssics. A les golfes hi ha dues obertures rectangulars. L'acabament de l'edifici és amb cornisa molt sobresortint sostinguda per cartel·les.
Segons consta a l'Arxiu Municipal de Sitges, el 2-11-1898 la propietària del terreny, Salvadora Font de Dalmau, va demanar permís a l'Ajuntament per edificar-hi una casa, segons plànols de l'arquitecte Salvador Vinyals, petició que va ser aprovada el mateix dia.

## Referències

* 1 2 «Can Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Can Peret (la Cellera de Ter)

Can Peret és una casa de la Cellera de Ter (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres plantes i golfes entre mitgeres, de dues crugies i cobert amb doble vessant a façana. La casa té la planta rectangular i respon a la tipologia de casa medieval transformada.
La planta baixa consta de dues obertures, una finestra rectangular d'obra amb decoració i protecció d'enreixat de ferro forjat i un portal adovellat de mig punt i sense debastar tant en l'arc, de blocs petits, com en els muntants, de blocs grans.
El primer pis té dues finestres balconades. Els balcons són senzills, poc emergents i amb decoració de formes cargolades a la part inferior.
El segon pis està ocupat per dues finestres petites i les golfes o badiu per dues grans finestres d'arc de mig punt amb impostes de guix remarcades. El ràfec és simple, format per una filera de teula girada i una canalera de recollida d'aigües que el travessa.

## Història

L'interès d'aquest habitatge, més que qualsevol excepcionalitat constructiva, és l'exemplificació d'un tipus de transformació arquitectònica del segle xix que incorporava, a voltes, més pisos i obertures balconades i mantenia o refeia els accessos de mig punt adovellats i els badius, que generalment tenien la funció d'assecat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Peret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2017].
# Plans del Girbau

Els plans del Girbau és un conjunt de plans escalonats del terme municipal de Granera, al Moianès.
Són a la zona nord-occidental del terme, a l'oest i al sud de la masia del Girbau de Baix i del Girbau de Baix. És a la dreta del torrent del Girbau.
# Manute Bol

Manute Bol (Turalei o Gogrial, 1962 - Charlottesville, 2010) fou un jugador de basquetbol sudanès, de l'actual Sudan del Sud. Pertanyia a la tribu dinka. Amb 2,31 metres fou un dels jugadors més alts en jugar a l'NBA. En aquesta competició defensà els colors dels clubs Washington Bullets, Golden State Warriors, Philadelphia 76ers i Miami Heat. Després de l'NBA jugà als Florida Beach Dogs de la Continental Basketball Association la temporada 1995-1996. Més tard jugà a Itàlia i Qatar, abans de retirar-se definitivament de la pràctica de l'esport professional. Es va implicar en la reconstrucció de Turalei després de la seva destrucció durant el genocidi del Sudan. Va ser enterrat en aquesta població el 4 de juliol de 2010.

## Activisme

Bol va gastar-se els diners que havia guanyat en els seus deu anys de carrera professional en el bàsquet en iniciatives humanitàries al Sudan. En aquest país fou acusat pel govern de donar suport a la guerrilla de l'Exèrcit d'alliberació del poble de Sudàn liderat per dinkes, grup humà al qual pertanyia Bol perquè no va acceptar convertir-se a l'islam. Mitjançant la seva fundació Ring True Fundation es va gastar la seva fortuna de 3,5 milions de dòlars. A causa això, es va arruïnar i va ser abandonat per la seva primera dona i els seus fills i es va veure obligat a participar en un combat de boxa perquè la cadena Fox fes publicitat de la seva fundació.

## Mort i últims moments de la seva vida

Bol va morir afectat per l'artritis després d'haver de vendre les seves cases que tenia a Egipte i Khartoum i anar a viure en una casa llogada a la capital sudanesa amb dues esposes.
Abans de morir va liderar la Sudan Freedom Walk, unes marxes pacífiques que es van organitzar als Estats Units per a protestar contra el Genocidi del Darfur.

## Referències i notes

* ↑ Manute Bol espn.com stats page
* ↑ «Manute Bol: Basketball player who used his fame to help peace efforts in his native Sudan» (en anglès). The Independent, 03-07-2010.
* ↑ «Bol pushes for education in native Sudan» (en anglès). USAToday, 31-07-2008.
* ↑ «Basketball star Bol buried in south Sudan» (en anglès). Reuters, 04-07-2010 [Consulta: 4 febrer 2011]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-06-25. [Consulta: 4 febrer 2011].
* 1 2 3 4 5 «La historia de bol el jugador de baloncesto sudanés que gastó su dinero en obras benéficas». Neobandam.com [Consulta: 14 novembre 2014]. Arxivat 25 de novembre 2014 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Estadístiques a l'NBA
* Perfil (InterBasket)
* Article a sportsillustrated Arxivat 2010-06-23 a Wayback Machine.
# Mitridates l'Eunuc

Mitridates l'Eunuc (en llatí Mithridates, en grec antic Μιθριδάτης) fou un eunuc del servei personal del rei Xerxes I de Pèrsia.
Gaudia de la màxima confiança del rei, però tot i així es va unir a la conspiració organitzada per Artaban d'Hircània per assassinar el rei l'any 465 aC i va facilitar la feina del conspirador en permetre-li l'accés a la cambra reial, segons diu Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ 1.Mithridates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1093
# Stephen Laybutt

Stephen Laybutt (Lithgow, 3 de setembre de 1977 - Cabarita Beach, gener 2024) va ser un futbolista australià. Va disputar 15 partits amb la selecció d'Austràlia.

## Referències

* ↑ Strack-Zimmermann, Benjamin. «Stephen Laybutt (Player)» (en anglès). [Consulta: 18 gener 2024].
* ↑ https://www.news.com.au/sport/football/socceroos-legend-stephen-laybutt-reportedly-took-his-own-life/news-story/d0ef1040019cad222d249bab38dff251
# Camí de Toès a Entrevalls

El Camí de Toès a Entrevalls és un vell camí romànic, de la comuna de Toès i Entrevalls, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Surt de l'extrem meridional, del Carrer d'Entrevalls, del Veïnat de l'Església per anar-se enfilant muntanya amunt, cap a llevant, fins a arribar al poble, ara en ruïnes, d'Entrevalls.
Es tracta d'un camí de bast medieval, d'una amplada d'entre 1,5 i 2 metres, que va fent ziga-zagues per tal de superar els desnivells. El marge exterior sovint és protegit per murs de pedres, i se'n conserva el sòl empedrat en bastants trams. És semblant a altres camins medievals conservats, com el del Coll del Pendís, al Berguedà, el de Núria, al Ripollès, el de Cambrils, al Solsonès o el de Biure, al Pallars.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «175 - Toès i Entrevalls». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Bolòs i Masclans, Jordi. «Toès: Camí de Toès a Entrevalls». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 545-546 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Toès». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Cameron Monaghan

Cameron Riley Monaghan (Santa Monica, Califòrnia, 16 d'agost de 1993) és un actor estatunidenc conegut pel seu paper de "Ian Gallagher" en la sèrie Shameless. Va debutar l'any 2002. També ha participat en les pel·lícules Els tres investigadors en el secret de l'illa de l'esquelet (2007) i Els tres investigadors en el secret del castell del terror (2009).

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper |
| 2002 | The Wishing Stone | Alex |
| 2005 | Brothers in Arms | Timmy |
| 2006 | Click | Kevin O'Doyle |
| 2006 | The Santa Clause 3: The Escape Clause | Traffic Cop #1 |
| 2007 | The Three Investigators and the Secret of Skeleton Island | Bob Andrews |
| 2008 | Dog Gone | Dexter |
| 2009 | The Three Investigators and the Secret of Terror Castle | Bob Andrews |
| 2010 | Another Harvest Moon | Jack |
| 2011 | Prom | Corey Doyle |
| 2012 | 2nd Serve | Jake |
| 2014 | Jamie Marks Is Dead | Adam McCormick |
| 2014 | Vampire Academy | Mason Ashford |
| 2014 | The Giver | Asher |
| 2014 | Mall | Jeff |
| 2015 | Amityville: The Awakening | James |

## Referències

* ↑ «Web oficial Shameless». [Consulta: 31 gener 2016].
# Mafuila Mavuba Ku Mbundu

Mafuila Mavuba Ku Mbundu (Kinshasa, 15 de desembre de 1949 - França, 1997) és un exfutbolista de la República Democràtica del Congo de la dècada de 1970. També fou conegut com a Ricky Mavuba i amb el sobrenom de The Black Sorcerer.
Fou un bon futbolista que participà amb la selecció de Zaire a la Copa del Món d'Alemanya 74 i fou campió de la Copa d'Àfrica de 1974 d'Egipte en derrotar la Zàmbia en la repetició de la final per 2 a 0. Era un excel·lent llançador de tirs lliures directes. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'AS Vita Club de Kinshasa amb el qual guanyà la Lliga de Campions de la CAF el 1973.
Un cop retirat es traslladà a Angola, però amb la guerra civil del 1984 abandonà el país i visqué com a refugiat a França fins a la seva mort el 1997. Fou pare del també futbolista Rio Mavuba.

## Referències

* ↑ Mafuila Mavuba Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Hawkey, Ian. «Bordeaux driven by mystery man Mavuba». Times Online, 15-10-2006. [Consulta: 16 desembre 2008].
# Peña Labra

Peña Labra (2018 m) o Peña Luenga en el Llibre de la Montería, és una muntanya situada al límit provincial entre Palència i Cantàbria (Espanya), als contraforts de la serralada Cantàbrica. El seu cim es troba a la província càntabra.
A la cartografia moderna de l'IGN, i per autors com Terán, s'ha donat a la serra d'Híjar el nom de «serra de Peña Labra», potser perquè des de la seva vessant sud sigui el pic el més característic. Tanmateix, això ha estat considerat erroni per autors com Hernández-Pacheco, que han assenyalat la toponímia tradicional de «serra d'Híjar» com l'encertada, a més que en tota la cartografia existent anterior a la indicada, com les de Coello, Quesada i Madoz de 1860, es refereix a aquesta serra com «serra d'Híjar».

## Característiques

Peña Labra és una cresteria situada a la serralada Cantàbrica, al costat del municipi càntabre de Polaciones. El cim de la Peña Labra, amb una altitud de 2018 m, és un dels cims més destacades del sector càntabre de la serralada; al costat d'una creu, hi ha un vèrtex geodèsic que marca una altitud de 2028,7 m en la base del pilar. Es pot accedir des de l'estació d'esquí de Brañavieja o Alto Campoo.
Peña Labra és un dels perfils més recognoscibles i forma part de les vistes panoràmiques des d'altres cims o des de miradors, com el Mirador de la Fuente del Chivo en l'Hermandad de Campoo de Suso, que està a 2000 m d'altitud; el del Port de Piedrasluengas, en Pesaguero, a 1350 m; i els situats a Vega de Liébana: el del Corzo en la pujada al Port de San Glorio, i el del Jabalí a la carretera de Liébana a Polaciones, prop de la Cruz de Cabezuela, a 1100 m.
A la cartografia de l'Institut Cartogràfic es dona el nom de «serra de Peña Labra» a la serra que parteix des del Pic Tresmares en direcció ESE fins a la Peña Castrillo, encara que el nom d'aquesta serra ha estat tradicionalment i en edicions anteriors de la cartografia l'IGN, «Serra d'Híjar».

## Referències

* ↑ Instituto Geográfico Nacional «Vértices geodésicos»
* ↑ Libro de la Montería que mando escreuir el muy alto y muy poderoso rey don Alonso de Castilla y de Leon, vltimo deste nombre. Andrea Pescioni, 1582, p. Libro tercero.
* ↑ Manuel de Terán. Geografía de la Península Ibérica,edición 1ª. Barcelona, 1949 Montaner y Simón
* ↑ Mendikat «Peña Labra (2.017 m) Arxivat 2015-05-22 a Wayback Machine.»
* ↑ El glaciarismo cuaternario en las montañas de Reinosa. Memorias de la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales, TOMO X (1944) (Memoria premiada en 1943). Francisco Hernández-Pacheco de la Cuesta

## Enllaços externs

* Fitxa en Mendikat Arxivat 2015-05-22 a Wayback Machine. (castellà)
* Recurso Natural: Cordillera Cantábrica (castellà)
# Mitrobarzanes (general armeni)

Mitrobarzanes (Mithrobarzanes, Μιθροβαρζάνης) fou un general de Tigranes II d'Armènia.
El rei el va enviar amb una força de tres mil homes a cavall i nombrosa infanteria contra l'exèrcit romà de Luci Licini Lucul·le; es va trobar amb un cos d'exèrcit romà dirigit per Sextili que el va derrotar. Toumanoff el considera virrei d'Armènia Sofene de la dinastia dels Zariàdrides. Vegeu Mitrobarzanes II d'Armènia Menor.

## Referències

* ↑ Bunbury, Edward Herbert. «Mithrobarza'nes 4.». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.