OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lotte in Italia

Lotte in Italia és una pel·lícula d'una hora, dirigida pel col·lectiu Dziga-Vertov (Jean-Luc Godard, Jean-Pierre Gorin…), rodada el desembre de 1969, principalment a París. Produïda per a la televisió italiana RAI la pel·lícula lliurada serà refusada per aquesta.

## Argument

La pel·lícula revela com i per què una noia italiana presumptament revolucionària ha caigut presa de la ideologia burgesa.
En les quatre parts que componen la pel·lícula, Paola Taviani, una jove militant moviment polític extraparlamentari, traça les etapes de la seva transformació. En una primera etapa, els diversos moments de la seva vida, la vida familiar, l'estudi, les relacions socials de consum, l'activisme polític, que va patir tan atomitzat. Iconogràficament, aquesta fragmentació de la percepció de la seva realitat, es descriu amb l'ús de "l'elaboració d'una pantalla en negre per separar els diversos episodis de la narració: es baralla amb el seu pare, les classes a la física com una estudiant que treballa, la compra d'un vestit, la distribució de pamflets i l'arrest per la policia.

## Repartiment

* Cristiana Tullio-Altan
* Paolo Pozzesi
* Jerome Hinstin

## Critica

El Grup Dziga Vertov té l'origen en una reunió entre Jean-Luc Godard, cineasta que qüestiona el seu paper i pensa passar a l'acció política i Jean-Pierre Gorin, activista polític, interessat en el llenguatge cinematogràfic. Lotte di classe ve a representar "la manifestació més completa " de la trobada entre aquestes dues necessitats: ser "una expressió de la militància " i al mateix temps actuar sobre un pla lingüístic.
D'una banda, amb l'absència de subjecte i personatges, el paper de l'autor es dissol en la disciplina totalitzant de l'"economia política, en la "crida a la lluita".

## Referències

* ↑ «Lotte in Italia» (en francès). Allociné.
* 1 2 3 Alberto Farassino, "Jean-Luc Godard," Il Castoro Cinema, Milà, 2007
* ↑ Nepoti Roberto, "Il documentarismo militante", a cura de Gianni Canova, "Storia del cinema italiano 1965/1969", Marsilio Edizioni di Bianco & Nero, Venècia, 2002
* ↑ Franco Marineo," Godard in Italia ", a cura de Gianni Canova, cit,.
# Lotte Schöne

Lotte Schöne (Viena, 15 de desembre de 1891 - Bobigny, 22 de desembre de 1977) fou una soprano francesa d'origen austríac.
Nascuda a Viena, Schöne va estudiar música a la ciutat i va debutar el 1912 al "Wiener Volksoper" com a dama d'honor a Der Freischütz. Des de 1917 fins a 1925, va estar a la llista de "Wiener Staatsoper", on va cantar totes les parts importants de la lírica. Entre el 1922 i el 1934 també fou habitual al Festival de Salzburg, cantant Zerlina, Blonde i Despina. De 1925 a 1933 també va cantar regularment a la Staatsoper de Berlín, en papers com Manon, Mimi i Cio-Cio-San. A Londres va crear Liù el 1927, la seva única temporada a la "Royal Opera House". Amb l'ascens del Partit Nazi, Schöne es va traslladar a París i es va incorporar a l'Opéra-Comique, on es va destacar especialment per la seva Mélisande. Després d'actuacions com Marcellina i Zerlina sota Bruno Walter a l'Opera de París el 1937, es va retirar gairebé completament dels escenaris.
Schöne era d'origen jueu i es va veure obligada a amagar-se durant l'ocupació alemanya de França durant la Segona Guerra Mundial; quan va sorgir, el 1945, va tornar a cantar, però gairebé exclusivament en concerts. Es va retirar per bo el 1953 i es va convertir en professora de cant a París. Va morir a Bobigny. Schöne es va fer notar especialment per les seves actuacions a les obres de Mozart i Richard Strauss. Va gravar diversos fragments musicals d'òperes i operetes durant la seva carrera, que encara avui es poden escoltar en discos compactes.

## Referències

* Leslie Orrey; Gilbert Chase (September 1976). The Encyclopedia of opera. Scribner.
* "Lotte Schöne – Sopranos – Opera Vivrà". Operavivra.com. 2017-09-13. Retrieved 2017-09-17.
* SPECIAL TO THE NEW YORK TIMESDEC. 24, 1977 (1977-12-24). "Lotte Schone, 86, a Soprano In Operas Between the Wars – The New York Times". Nytimes.com. Retrieved 2017-09-17.
* "Schöne, Lotte". Cantabile-subito.de. Retrieved 2017-09-17.
* Author: Guest (2013-01-09). "The Art of Lotte Schöne". gramophone.co.uk. Retrieved 2017-09-17.
# Louise (Mississipi)

Louise és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 315 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Louise tenia 315 habitants, 117 habitatges, i 80 famílies. La densitat de població era de 715,4 habitants per km².
Dels 117 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 21,4% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 14.658 $. Entorn del 14% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Louise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Louise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Louise-Aïna Taboulet

Louise-Aïna Taboulet (Leucata, 4 de juliol de 2010) és una patinadora de monopatí nordcatalana, també coneguda com a Nana Taboulet.
Filla de dos campions de surf de vela, Julien i Caroline, amb sis anys va començar a anar a classes de patinatge. Va començar a entrenar a Leucate, Perpinyà, Barcarès i Narbona, fins que la selecció francesa la va cridar i va passar a practicar a Tolosa.
Va ser campiona francesa de skate els anys 2022 i 2023. Amb 13 anys, el febrer del 2023 va esdevenir la setena posició al Campionat del Món de Skateboard als Emirats Àrabs. Va fer la millor actuació del conjunt francès.
Va aconseguir la qualificació olímpica per participar als Jocs Olímpics de París de 2024, tant en carrer com en parc. Va ser la més jove de la delegació francesa als jocs.

## Referències

* ↑ «Aude - Leucate : Louise-Aina Taboulet l'espoir du skateboard français» (en francès). L'Independant, 26-04-2021. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «La Leucatoise Louise-Aina Taboulet roule vers les JO de Paris» (en francès). La Dépéche. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «"Nana", petit génie du skateboard | Département de l'Aude» (en francès). Aude, 08-09-2021. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ Castellet, Antoine. «Narbonne : la championne de France de skate, Louise-Aina Taboulet, présente à la 6e édition du "Sea Side Contest"» (en francès). L'Independant, 06-10-2023. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ Bossu, Gaël. «Vincent Matheron et Louise-Aina Taboulet sacrés champions de France de bowl» (en francès). The Rider Post, 06-06-2023. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «Mondiaux (F) : Louise-Aïna Taboulet, 13 ans et meilleure Française des qualifications aux Championnats du monde» (en francès). L'Equipe, 08-02-2023. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «JO Paris 2024 : Louise-Aina Taboulet qualifiée pour les épreuves de skateboard - France Bleu» (en francès). francebleu, 27-06-2024. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ Métairie, Romain. «Skateboard : Louise-Aïna Taboulet, 14 ans, qualifiée pour Paris 2024» (en francès). Libération, 23-06-2024. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «JO de Paris 2024 : à 14 ans, cette jeune Audoise sera la benjamine de l’équipe de France aux Jeux Olympiques !» (en francès). La Depeche, 24-06-2024. [Consulta: 4 agost 2024].
# Luci Cispi

Luci Cispi (en llatí Lucius Cispius) va ser un militar romà del segle i aC. Formava part de la gens Císpia, una antiga gens romana d'origen plebeu.
Era un dels oficial de Juli Cèsar a la guerra a l'Àfrica, on va dirigir una part de la flota. Segurament és el mateix oficial que Luci Munaci Planc menciona en una carta a Ciceró l'any 43 aC amb el nom de Cispi Leu. Un deutor de Ciceró portava el nom de Cispi, però es desconeix si era la mateixa persona.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 578.
# Luacano

Luacano és un municipi de la província de Moxico. Té una extensió de 34.780 km² i 21.447 habitants. Comprèn les comunes de Luacano i Lago-Dilolo. Limita al nord amb els municipis de Muconda i Luau, a l'est i sud amb el municipi d'Alto Zambeze, i a l'oest amb el municipi de Lumeje. Al seu territori hi ha el llac Dilolo.

## Referències

* ↑ Luacano al web del cens d'Angola
# Luci Flavi (cavaller)

Luci Flavi (en llatí Lucius Flavius) va ser un cavaller i comerciant romà probablement sicilià o que vivia a Sicília.
Va aportar diverses proves en contra de l'actuació Verres l'any 70 aC. Probablement és el mateix Luci Flavi que es menciona com a procurator, és a dir agent o administrador, de Gai Matrini a Sicília.

## Referències

* ↑ Ciceró. In Verrem V,7
# Luci Sicini

Luci Sicini (Lucius Sicinius) és el nom dels següents personatges:
* Luci Sicini Bel·lut
* Luci Sicini Dentat
* Luci Sicini (tribú de la plebs)
* Gneu o Luci Sicini, tribú de la plebs el 76 aC
# Bandera de Sora

La bandera oficial de Sora té la descripció següent:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca, amb dos triangles rectangles verd fosc iguals i oposats, el primer amb un catet a la vora de l'asta, d'alçària 1/2 de la del drap i l'altre catet a la vora inferior de llargària 1/2 de la del mateix drap, carregat amb l'aixada groga de l'escut, de llargària 13/20 de l'alçària del drap posada paral·lela a la hipotenusa a una distància d'1/20 de l'alçària del drap; i el segon triangle carregat amb les àrpies grogues de l'escut, de llargària 13/20 de l'alçària del drap posades paral·leles a la hipotenusa a una distància d'1/20 de l'alçària del mateix drap; i amb la garba verd fosc de l'escut d'alçària 49/80 de la del drap, i amplària 5/20 de la llargària del mateix drap, centrada en relació a les vores de l'asta i del vol i posada a 3/20 de la vora superior.

## Història

Va ser aprovada el 4 de gener de 2008 i publicada en el DOGC el 21 de gener del mateix any amb el número 5052.
Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escut de Sora
* Escuts i banderes d'Osona

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/52/2008, de 4 de gener, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Sora.» (pdf). DOGC num. 5052, 21-01-2008. [Consulta: 5 octubre 2010].
# Ultimet

Ultimet és el nom comercial d'un aliatge que presenta la següent composició: 54% de cobalt, Co, 26% de crom, Cr, 9% de níquel, Ni, 5% de molibdè, Mo, 3% de ferro, Fe, 2% de tungstè, W, 0,8% de manganès, Mn, 0,3% de silici, Si, 0,08% de nitrogen, N, i 0,06% de carboni, C. La resistència a la corrosió de l'Ultimet és similar a la mostrada per Hastelloy i és similar a l'estelita quant a la resistència al desgast. Les aplicacions són la fabricació d'injectors, bombes, aspes del ventilador, líquid de mescla i agitació d'equips i les vàlvules.
# Tarteric

Tarteric és un indret del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
Està situat a ponent de Montllobar, a ponent i al sud de la carretera C-1311, a l'alçada del punt quilomètric número 12, al capdamunt del barranc de Montllobar.

## Enllaços externs

* Tarteric al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Homaloptera stephensoni

Homaloptera stephensoni és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Martin-Smith, K.M. i H.H. Tan 1998. Diversity of freshwater fishes from eastern Sabah: annotated checklist for Danum valley and a consideration of inter- and intra-catchment variability. Raffles Bull. Zool. 46(2):573-604.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chilantaisaure

Chilantaisaurus ('llangardaix de Ch'ilant'ai') és un gènere de dinosaures teròpodes espinosàurids que visqueren en el Cretaci inferior, (fa aproximadament 125 milions d'anys, en el Barremià), en el que és avui Xina i Rússia.

## Descripció

Solament es van trobar un crani parcial i unes poques vèrtebres, això porta a una estimació d'11 m de llarg i 4 m d'alt, amb un pes estimat de 2 t. El Chilantaisaure presentava un axis curt amb espines neurals rectes.

## Sistemàtica

L'espècie tipus, C. tashuikouensis, va ser descripta per Hu en 1964. Hu ho considerat un carnosaure proper a l'Allosaurus, però estudis moderns descriuen com un espinosaure probablement una espècie basal de la família Spinosauridae, segons l'expressat per Sereno en 1998; Chure en 2002 i en Rauhut, 2001. Altres espècies s'han descrit a partir de poques restes. C. sibiricus? aquesta descripta per Chure, 2002. C. maortuensis és probablement un celurosaure d'acord amb Chure (2002) i Rauhut (2001). Ossos descrits com C. zheziangensis eren d'un terizinosaure, i s'ha convertit en l'holotip per a Nanshiungosaurus.

## Referències

* Hu, S.-I. 1964. Carnosaurian remains from Alashan, Inner Mongolia. Vertebrata PalAsiatica 8:42–63. (En xinès, amb sumari en anglès)
* Chure, D. J. 1998. ""Chilantaisaurus"" maortuensis, a large manirpatoran theropod from the Early Cretaceous (Albian) of Nei Mongol, PRC. Journal of Vertebrate Paleontology, Fifty-Eight Annual Meeting, 18 (suppl. 3), 33A-34A.
# Yahni

Yahni (en turc) és el nom donat als estofats amb cebes i salça a la cuina turca. Aquests plats generalment són de color vermell (per la salsa de tomàquet salça). El yahni també es troba a les cuines dels països veins de Turquia en els Balcans i a Iran també, a vegades noms similars com yakhni o yahniya.
Alguns yahnis a la cuina turca:
* Ayvalı yahni: Yahni amb codony, especialment d'Artvin
* Ciğer yahni: Fetge, cebes
* Nohut yahnisi: Cigrons, carn
* Nohutlu işkembe yahnisi: Tripa, cigrons
* Papaz yahnisi: Carn, escalunyes, pastanages

## Vegeu també

* Tas kebap

## Referències

* ↑ Alan Davidson. The Oxford Companion to Food. Oxford University Press, 2014, p. 117–. ISBN 978-0-19-967733-7.
* ↑ «KADIN GİRİŞİMCİLER GURMELERİ AĞIRLADI “ARTVİN’DE GİRİŞİMCİLER S.O.S VERİYOR» (en turc). 08HABER, 09-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-08. [Consulta: 19 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Imatges de "yahni"
# Ludo

Ludo és un joc de taula d'estratègia per a dos o quatre jugadors, en el qual els jugadors corren amb les seves quatre fitxes de principi a fi segons les tirades d'un sol dau. Com altres jocs de creus i cercles, Ludo es deriva del joc indi Pachisi. El joc i les seves variacions són populars a molts països i sota diversos noms.

## Notes

* ↑ En alguns països (almenys Dinamarca) hi ha disponible una variant per a sis jugadors, però és poc freqüent. També a Dinamarca, hi ha disponible una variant per a quatre jugadors anomenada Partners, on els jugadors competeixen per parelles de manera Bridge-com.

## Referències

* ↑ Marin, G. «64. An Ancestor of the Game of 'Ludo.'». Man, vol. 42, 01-09-1942, pàg. 114–115. DOI: 10.2307/2791716. ISSN: 0025-1496. JSTOR: 2791716.
# Bandera de Sunyer

La bandera oficial de Sunyer, aprovada el 7 de juliol de 2009 i publicada en el DOGC el 17 de setembre del mateix any amb el número 4566, té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verd fosc, amb dos ulls blancs amb l'iris verd i la pupil·la negra, cadascun d'alçària 3/10 de la del drap i amplada 1/3 de la llargada del drap, separats, l'un de l'altre, per una distància de 2/15 de la llargària, al centre.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Segrià

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2492/2009, de 7 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Sunyer.» (pdf). DOGC. num. 4566, 17-09-2009. [Consulta: 13 octubre 2009].
# Vil·la Argentina

La Vil·la Argentina és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici unifamiliar aïllat amb jardí al voltant destinat originàriament a ús bifamiliar.
L'immoble es troba aixecat respecte de la rasant del carrer i està compost de planta baixa i una planta pis. La forma de la planta és sensiblement rectangular amb mirador i escala adossada als que posteriorment s'ha aixecat una planta i s'ha cobert. Consta d'una ampliació lateral per a la instal·lació d'una cuina. La coberta és de teula àrab a diferents vessants.
Les parets de càrrega són de paredat comú i totxo. Els forjats són de bigues de ferro i revoltó de rajola.
La major part de les obertures són amb llinda. Algunes tenen la llinda esglaonada. L'obertura de la planta baixa que dona accés a la terrassa és d'arc apuntat. Utilització del totxo vist en diferents parts com les mènsules esglaonades de maó del balcó, la xemeneia, etc. Trobem elements decoratius aplacats de ceràmica vidriada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Vil·la Argentina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Comtat de Wittgenstein

El comtat de Wittgenstein fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic entre el territori de l'abadia de Fulda i el landgraviat de Hessen.
Adelaida comtessa de Wittgenstein es va casar el 1345 amb Salentí, hereu de Sayn-Homburg; El 1384 quan Salentí va pujar al poder al seu comtat a la mort del seu pare, els dos territoris van quedar units i foren anomenats Sayn-Wittgenstein (Sayn-Homburg-Wittgenstein). Aquesta branca va heretar el comtat de Sayn (branca sorgida al mateix temps que Sayn-Homburg el 1283) el 1608.
# Comtat de Wicklow

El comtat de Wicklow (gaèlic irlandès Cill Mhantáin AFI [ˈkɔnˠt̪ˠeː ˈçɪl̪ʲ ˈwanˠt̪ˠaːnʲ]) és un comtat de la província de Leinster (República d'Irlanda). Rep el seu nom de la ciutat de Wicklow, el nom de la qual prové del nòrdic antic Víkingalág o Wykynlo. Limita al nord amb el Comtat de Dublín, al sud amb el comtat de Wexford i a l'est amb el comtat de Kildare i el comtat de Carlow. El seu lema és Meanma Saor (Esperits lliures).
La capital del comtat és Wicklow (9.355 habitants), encara que la ciutat més gran és Bray (30.951 habitants). Altres ciutats importants són Greystones (11.913 habitants) i Arklow (9.993 habitants).
Se'l coneix com 'el darrer comtat' perquè fou el darrer en establir-se, el 1605. Anteriorment formava part del Comtat de Dublín.

## Ciutats i viles

* Aghavannagh
* Annamoe
* Arklow
* Ashford
* Aughrim
* Avoca
* Ballinaclash
* Ballinakil
* Ballycoogue
* Baltinglass
* Blessington
* Bray
* Brittas Bay
* Carnew
* Coolafancy
* Coolboy
* Coolkenno
* Delgany
* Donard
* Dunlavin
* Enniskerry
* Glencree
* Glendalough
* Glenealy
* Grangecon
* Greenan
* Greystones
* Hollywood
* Kilbride
* Kilcoole
* Killincarrig
* Kilmacanogue
* Kilpedder
* Kiltegan
* Knockananna
* Lacken
* Laragh
* Manor Kilbride
* Meeting of the Waters
* Newcastle
* Newtownmountkennedy
* Poulaphouca
* Rathnew
* Rathdrum
* Redcross
* Roundwood
* Shillelagh
* Stratford-on-Slaney
* Tinahely
* Valleymount
* Wicklow
* Woodenbridge

## Cultura

Mermaid, County Wicklow Arts Centre, amb base a Bray, és un dels principals centres d'activitat i craeció artística d'Irlanda, oferint programes ambiciosos i extensions per a totes les formes artístiques. Mermaid ofereix un important programa d'arts visuals amb produccions de teatre, òpera, actuacions de dansa, cinema d'autor, comèdia i diversos programes musicals. Tenen força prestigi el Festival Musical d'Arklow i l'Arklow Seabreeze Festival.
El comtat és molt popular a Irlanda pel seu ús com a exteriors en films. A Bray hi ha els Ardmore Studios, on s'han rodat films molt coneguts, incloent Excàlibur i Zardoz de John Boorman, la guanyadora d'un Oscar In the Name of the Father de Jim Sheridan, i nombrosos films de Neil Jordan. La sèrie de la BBC Ballykissangel fou filmada al comtat de Wicklow. Algunes escenes del film P.S. I Love You foren rodades al Parc Nacional de les Muntanyes de Wicklow, i s'han rodat al comtat moltes escenes d'altres pel·lícules, des de Barry Lyndon a Haywire.

## Galeria d'imatges

* An Óige, hostal a Glenmalure
* Bray
* Ajuntament de Wicklow
* Dunlavin

## Referències

* ↑ «About Mermaid Arts Centre - Official website». Arxivat de l'original el 2011-11-10. [Consulta: 6 abril 2013].
* ↑ «Wicklow Film Commission - Filming in Ireland». Wicklow Film Commission. Arxivat de l'original el 2007-06-30. [Consulta: 6 abril 2013].

## Enllaços externs

* Wicklow County Council
* Turisme al comtat de Wicklow
* Mapa de Wicklow
* Informació i directori de Wicklow
* Walks in Wicklow Mountains
# Comtat de Westchester

Westchester és un comtat de l'Estat de Nova York, als Estats Units. És un suburbi important de la ciutat de Nova York, amb una població aproximada l'any 2006 de 949.355 habitants. És part de l'àrea metropolitana de Nova York. Va ser nomenada així, per Chester, Anglaterra. La seu del comtat està a la ciutat de White Plains.
Westchester té uns ingressos per capita de 58.592 dòlars, el vuitè comtat amb un índex més alt als Estats Units.
El comtat de Westchester està situat a la part sud oriental de l'Estat de Nova York. La major elevació del comtat és a 300 metres (985 peus) d'alçada sobre el nivell del mar, a Mountain Lakes Park, prop de la frontera amb l'Estat de Connecticut. La part més baixa està al nivell del mar, tant en el riu Hudson, com en Long Island Sound.
El comtat sol dividir-se en dues àrees, una al nord i una altra al sud, dividides per la carretera Interestatal 287/Westchester Expressway. La part nord, en general, és més rica i rural i la part sud més urbana. No obstant això, en aquesta part sud es troben comunitats riques, com Bronxville, Larchmont, Rye i Scarsdale. Malgrat tot, oficialment, Westchester està dividit en tres subregiones, Nord, Central i Sud, per part del Departament de Planificació del Comtat.
Les ciutats més importants del comtat són Mount Vernon, New Rochelle, Peekskill, Rye, White Plains i Yonkers (la seu del comtat).
Els comtats que limiten amb el de Westchester són: Putnam (Nova York), al nord, Fairfield (Connecticut), al nord-est, Bergen (Nova York), al sud-oest, Rockland (Nova York), a l'oest, i el Bronx, borough de la ciutat de Nova York, al sud.

## Demografia

La composició racial del comtat, segons el cens de 2000, era la següent: blancs, 71,35 %; afroamericans, 14,20 %, nadius americans, 0,25 %; asiàtics, 4,48 %; de les illes del Pacífic, 0,04 %; d'altres races, el 6,63 %; de dos o més races, el 3,05 %. La població hispana o llatina (que pot ser de qualsevol raça) era el 15,61 %. La població blanca d'origen no hispà conformava el 64,1 %.

### Evolució de la població (1900-2000)

* 1900—184.257
* 1910—283.055
* 1920—344.436
* 1930—520.947
* 1940—573.558
* 1950—625.816
* 1960—808.891
* 1970—894.104
* 1980—866.599
* 1990—874.866
* 2000—923.459

## Referències

* Dades de l'Oficina del Cens, referits al comtat de Westchester (en anglès)
* Mapes de Westchester