OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bufo cataulaciceps

Bufo cataulaciceps és una espècie d'amfibi que viu a l'illa de Cuba.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hedges, B. & Díaz, L. 2004. Bufo cataulaciceps. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 d'abril del 2008.
# Bátorová

Bátorová és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1277.
# Browning (Montana)

Browning és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 1.065 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Browning tenia 1.065 habitants, 360 habitatges, i 254 famílies. La densitat de població era de 1.523 habitants per km².
Dels 360 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,7% hi vivien parelles casades, en un 25,3% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.879 $ i la renda mediana per família de 25.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 20.972 $. La renda per capita de la població era de 8.955 $. Aproximadament el 28,3% de les famílies i el 29,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Browning». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Browning». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bryan Oviedo

Bryan Josué Oviedo Jiménez (nascut el 18 de febrer de 1990) és un futbolista de Costa Rica, que actualment juga amb el Real Salt Lake i la selecció de Costa Rica. Oviedo ha jugat anteriorment amb el Saprissa, el FC Copenhaguen i Nordsjælland.

## Referències

* ↑ «Barclays Premier League Player Profile Bryan Oviedo». web page. Premier League, 2014. Arxivat de l'original el 30 de març 2016. [Consulta: 6 novembre 2012].
Bryan Oviedo amb Costa Rica - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Costa Rica – Copa d'Or de la CONCACAF de 2011
1 Navas •
2 Gamboa •
3 Acosta •
4 Salvatierra •
5 Borges •
6 Mora •
7 Christian Bolaños •
8 Guzmán •
9 Saborío •
10 Ruiz •
11 Madrigal •
12 Campbell •
14 Oviedo •
15 Díaz •
16 Ureña •
17 Martínez •
18 Grant •
19 Duarte •
20 Marshall •
21 Brenes •
22 Cubero •
23 Moreira •
24 Guevara •
Selecconador: La Volpe
Selecció de futbol de Costa Rica – Copa del Món de futbol de 2018
1 Navas •
2 Acosta •
3 González •
4 Smith •
5 Borges •
6 Duarte •
7 Bolaños •
8 Oviedo •
9 Colindres •
10 Ruiz  •
11 Venegas •
12 Campbell •
13 Wallace •
14 Azofeifa •
15 Calvo •
16 Gamboa •
17 Tejeda •
18 Pemberton •
19 Waston •
20 Guzmán •
21 Ureña •
22 Matarrita •
23 Moreira •
Selecconador: Ramírez
Selecció de futbol de Costa Rica – Copa del Món de futbol de 2022
1 Navas •
2 Chacón •
3 Vargas •
4 Fuller •
5 Borges •
6 Duarte •
7 Contreras •
8 Oviedo •
9 Bennette •
10 Ruiz  •
11 Venegas •
12 Campbell •
13 Torres •
14 Salas •
15 Calvo •
16 Martínez •
17 Tejeda •
18 Alvarado •
19 Waston •
20 Aguilera •
21 López •
22 Matarrita •
23 Sequeira •
24 Wilson •
25 Hernández •
26 Zamora •
Selecconador: Suárez :
# Bíblia poliglota

Es coneix com a Bíblia poliglota a aquelles Bíblies editades i impreses durant el Renaixement europeu (segles XVI-XVII). Són Bíblies que participen dels avenços en l'humanisme cultural i científic del seu moment. I contribueixen a desenvolupar-los. Com el seu nom indica, les Bíblies Poliglotes contenen el text bíblic del Primer i del Nou Testament en diverses llengües: les llengües bíbliques originals (hebreu i arameu pel que fa al Primer Testament; grec, pel que fa al Nou Testament) i les versions antigues, que en aquest cas, significa les traduccions de la Bíblia anteriors a l'any 1000 (grec, llatí, samarità, arameu, siríac, àrab, etíop, armeni, eslau, copte, georgià...) En són exemples destacats la Bíblia Poliglota Complutense i la Bíblia Poliglota d'Anvers.

## Referències

* ↑ «Les Bíblies Poliglotes». web. Arquebisbat de Tarragona. Arxivat de l'original el 26 de gener 2016. [Consulta: 8 gener 2016].

## Bibliografia

* Alcocer y Martínez, Mariano. Felipe II y la Biblia de Amberes (en castellà). Valladolid: Imprenta de Emilio Zapatero, 192- [Consulta: 12 febrer 2013].
* Arias Montano, Benito. Dávila Pérez, Antonio (ed). Correspondencia conservada en el Museo Plantin-Moretus de Amberes (en castellà). vol. I. Alcañiz: Instituto de Estudios Humanísticos, 2002. ISBN 84-8483-079-9 [Consulta: 14 febrer 2013].
# Brycinus ferox

Brycinus ferox és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica del llac Turkana.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 «Brycinus ferox» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Seegers, L., L. De Vos i D.O. Okeyo, 2003. Annotated checklist of the freshwater fishes of Kenya (excluding the lacustrine haplochromines from Lake Victoria). J. E. Afr. Nat. Hist. 92:11-47.
* ↑ Hopson, A.J. i J. Hopson, 1982. The fishes of Lake Turkana with a description of three new species: Alestes ferox sp. nov., Alestes minutus sp. nov. (Pisces: Characidae) and Barbus turkanae sp. nov. (Pisces: Cyprinidae). p. 283-347. A: A.J. Hopson (ed.) Lake Turkana. A report on the findings of the Lake Turkana project 1972-1975. Overseas Development Administration, Londres. 1873 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Brycinus humilis

Brycinus humilis és una espècie de peix pertanyent a la família dels alèstids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 7 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Angola.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Boulenger, G.A., 1905. Descriptions of four new freshwater fishes discovered by Dr. W.J. Ansorge in Angola. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) 15:457-459.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D., 1984. Characidae. P. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Mwape, L.M., 2003. Bemba local names of lake fishes in northern Zambia. p. 246-249. A: M.L.D. Palomares, B. Samb, T. Diouf, J.M. Vakily i D. Pauly (eds.) Fish biodiversity: local studies as basis for global inferences. ACP-EU Fish. Res. Rep. 14:281 p.
* Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Bretocino

Bretocino és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 351 | 334 | 314 | 297 |
# Broken Bow (Nebraska)

Broken Bow és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 3.491 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broken Bow tenia 3.491 habitants, 1.509 habitatges, i 917 famílies. La densitat de població era de 832 habitants per km².
Dels 1.509 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 24,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.355 $ i la renda mediana per família de 37.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.552 $ mentre que les dones 20.132 $. La renda per capita de la població era de 17.571 $. Aproximadament el 9,6% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broken Bow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broken Bow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brolla

La brolla, brosta, bilorda o bulorda és una formació vegetal que pot recobrir la major part del sòl però deixa passar molta claror. Està constituïda per arbusts, mates i herbes amb una alçada aproximada de 0,5 a 2 metres. La brolla és típica de la regió mediterrània, i és un tipus de vegetació altament inflamable. S'ha estès molt darrerament, car forma una etapa de successió vegetal un cop s'han destruït els boscos. Es pot formar sobre terres calcàries (bruc d'hivern, romaní, carrasca) o silícies (bruc boal i estepes). A les Illes Balears les brolles tenen una constitució pròpia amb la presència d'espècies endèmiques com l'estepa joana.

## Vegeu també

* Erm

## Referències

* ↑ Hernández i Cardona, Àngel M. Les plantes i el paisatge vegetal d'Olesa de Montserrat. L'Abadia de Montserrat, 1997, p.19. ISBN 8478268499.
# Cal Jové (Gelida)

Cal Jové és una obra amb elements modernistes i noucentistes de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Construïda els volts de 1911 per Joaquim Jové i Costa, Marquès de Gelida, i protagonista d'una de les èpoques d'or de la fàbrica de paper La Gelidense. Es un edifici a quatre vents amb teulades a dues vessants i terrat, d'arquitectura entre modernista i noucentista, doncs s'hi nota encara el moviment tres plantes i un cos elevat, decorades exteriorment amb detalls ceràmics de fantasia que ornamentan obertures d'arrel medievalista. La planta noble interior, és d'ambient ciutadà amb un vestíbul general i grans salons on cal destacar els adossaments ceràmics, algunes pintures i mobles i la làmpada del menjador. El gran jardí -circumdat per una tanca de disseny especial segueix: molt interessant, ha estat mutilat per tal de construir-hi pisos, perdent en molta part l'encís i vegetació originals, tal com un altíssim avet.

## Referències

* ↑ «Cal Jové». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Cal Marsal

* No s'ha de confondre amb Cal Marçal.
Cal Marsal és un edifici al municipi de les Borges Blanques (Garrigues) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Des de 1924 i fins al 1970 serví de seu a la CTNE. La casa era coneguda com a Cal Marsal, malnom que li venia pel cognom del notari. Hom té constància de l'existència de la central telefònica des de 1912 però aleshores estava al Palau del Marquès d'Olivart. El 1989 era propietat de Ferran Montero i Pozuelo i Josefa Flora i Sosa. L'edifici en aquell moment estava en un projecte de rehabilitació (desembre 1989) que consistia en una planta baixa, entresòl i tres pisos acabat amb una terrassa plana i una coberta a dues aigües.
Edifici de planta baixa, entresòl i tres pisos més on destaquen sobretot les grans obertures de les finestres i balcons. La base d'aquests balcons, tres per cada pis a excepció dels dos inferiors, és una motllura de pedra amb diverses franges; als cantons té caps femenins de forma volutada amb detalls ornamentals com si suportessin el pes. A principis noranta la façana, tot i que degradada, es trobava intacte però ja a finals d'aquesta dècada es va reconvertir l'edifici en diverses habitatges i s'arrebossà la façana. Cal citar també la importància del pis baix, encara de pedra vista, on la portada central ha estat datada el 1868.

## Història

* 1 2 3 4 «Cal Marsal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Cambra del Poble

La Cambra del Poble (en alemany: Volkskammer) era el parlament de la República Democràtica Alemanya (RDA), que a partir de 1976 va començar a funcionar a l'edifici conegut com el Palau de la República. Des de la seva creació l'any 1949 i fins a la realització d'eleccions multipartidistes el 18 de març de 1990, tots els seus membres eren elegits d'una aliança electoral, el Front Nacional, controlada pel Partit Socialista Unificat d'Alemanya (SED).
Si bé altres partits polítics funcionaven i integraven l'aliança, el predomini del SED estava garantit per la Constitució, pel que la República Democràtica Alemanya era de fet un Estat socialista de partit únic. També tenien representació a la Cambra del Poble diverses organitzacions de masses, com la Federació Alemanya de Sindicats Lliures (FDGB) i la Joventut Lliure Alemanya (FDJ).
La Cambra del Poble tenia un poder nominal molt gran, sent responsable de la designació del Consell d'Estat, el de Ministres, i del President del Consell de Defensa Nacional. Tanmateix, el seu poder real era limitat en dirimir-se bona part dels assumptes polítics dins del mateix SED. Un dels pocs desacords notoris que va mostrar el parlament davant del SED va ser la negativa de 15 i l'abstenció de 8 parlamentaris de la Unió Demòcrata Cristiana respecte a l'aprovació de la llei de legalització de l'avortament.

## Representació parlamentària

Taula de repartició d'escons a la Cambra del Poble durant el període comprès entre 1981 i 1986:
| Organització | Acrònim | Escons |
| Partit Socialista Unificat d'Alemanya | SED | 127 |
| Federació Alemanya de Sindicats Lliures | FDGB | 68 |
| Unió Demòcrata Cristiana | CDU | 52 |
| Partit Liberal Democràtic d'Alemanya | LPDP | 52 |
| Partit Democràtic de la Pagesia d'Alemanya | DBD | 52 |
| Partit Nacional Democràtic d'Alemanya | NDPD | 52 |
| Joventut Lliure Alemanya | FDJ | 50 |
| Federació de Dones Democràtiques d'Alemanya | DFD | 35 |
| Associació Cultural de la RDA | KB | 22 |
Disposició dels partits després de les eleccions dutes a terme el 18 de març de 1990:
| Organització | Acrònim | Escons |
| Aliança per Alemanya | CDU, DA, DSU | 192 |
| Partit Socialdemòcrata d'Alemanya | SPD | 88 |
| Partit del Socialisme Democràtic | PDS | 66 |
| Associació de Demòcrates Lliures | DFP, FDP, LDP | 21 |
| Aliança 90 | B90 | 12 |
| Partit Verd d'Alemanya Oriental i Associació de Dones Independents | Grüne, UFV | 8 |
| Partit Democràtic Nacional d'Alemanya | NDPD | 2 |
| Federació Democràtica de Dones d'Alemanya | DFD | 1 |
| Esquerra Unida | VL | 1 |

## Referències

* ↑ Ferrà i Martorell, Miquel. «La República Democràtica Alemanya, 1949». dbalears.cat, 03-10-2001. Arxivat de l'original el 2021-05-08. [Consulta: 8 maig 2021].
# Cambra de sedimentació

Les cambres de sedimentació són sistemes utilitzats per reduir l'emissió de partícules sòlides a l'atmosfera. La cambra de sedimentació és l'ampliació d'un conducte a través del qual circula aire amb partícules sòlides en suspensió. Estan proveïdes de tremuges a la part inferior que recullen les partícules sedimentades. L'àrea de la secció transversal de la cambra de sedimentació és més molt més gran que la del conducte a l'entrada i la sortida d'aquesta. Com que el cabal de gas es manté constant al llarg del conducte, la velocitat del gas disminueix a l'entrar a la cambra. D'aquesta manera les partícules es mantenen el temps suficient perquè sedimentin per gravetat.
Les cambres de sedimentació són efectives per l'eliminació de partícules de mida gran, de diàmetre superior a 60µm. Normalment s'utilitzen com a pretractament anterior a altres sistemes de control de la contaminació que siguin més eficients.
Aquest sistema de tractament de gasos presenta un baix cost d'instal·lació i d'operació.

## Referències

* ↑ Cheremisinoff, Paul N. Air Pollution Control and Design for Industry.
* 1 2 Technological options for waste minimisation in the mining industry «Driussi, Jansz». Journal of Cleaner Production.
# Camden (Carolina del Sud)

Camden és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 6.682 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Camden tenia 6.682 habitants, 2.874 habitatges i 1.813 famílies. La densitat de població era de 267,4 habitants/km².
Dels 2.874 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,6% hi vivien parelles casades, en un 16,5% dones solteres, i en un 36,9% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.209$ i la renda mediana per família de 53.056$. Els homes tenien una renda mediana de 37.342$ mentre que les dones 26.693$. La renda per capita de la població era de 23.037$. Entorn del 13,1% de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Camden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Camden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cacic negre

El cacic negre (Psarocolius guatimozinus) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva de les terres baixes de l'est de Panamà i nord-oest de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Cacic negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Cacic olivaci

El cacic olivaci (Psarocolius atrovirens) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial dels Andes, del sud-est del Perú i el centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cacic olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Cacic subtropical

El cacic subtropical (Cacicus uropygialis) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva i vegetació secundària de les muntanyes des de Colòmbia als Andes occidentals, Andes centrals i localment als Andes orientals, i nord-oest de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes de l'oest i est de l'Equador fins l'est del Perú.

## Referències

* ↑ «Cacic subtropical». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Cacic solitari

El cacic solitari (Cacicus solitarius) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita dens matoll, selva, boscos i pastures obertes de les terres baixes, des de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela, cap al sud, a través de l'est de l'Equador, est del Perú, Bolívia, Brasil amazònic i Paraguai fins Uruguai i el centre de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Cacic solitari». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Caja España

Caja España (Caja España de Inversiones, Caja de Ahorros y Monte de Piedad) era una caixa d'estalvis castellanolleonesa. Caja Duero i Caja España s'han fusionat en Caja España-Duero.

## Referències

* ↑ «Júpiter, Diada, Breogán y Espiga: los nombres de las nuevas cajas españolas» (en castellà). El Economista, 08-07-2010. [Consulta: 16 octubre 2010].

## Vegeu també

* Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvis