OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Richie Sambora

Richard Stephen Sambora (nascut l'11 de juliol de 1959 a Perth Amboy, Nova Jersey), de nom artístic Richie Sambora, és el guitarrista i principal compositor al costat de Jon Bon Jovi del grup que ambdós lideren, Bon Jovi. Des del 2009 forma part del prestigiós "Songwriters Hall of Fame" (Saló de la Fama dels compositors) al costat del seu company de grup Jon Bon Jovi. Va ser col·locat en el lloc Nº 28 segons la revista Total Guitar dels 100 millors guitarristas de la historia.
Amb el passar dels anys Richie ha canviat molt el seu estil. Va passar del Hair Metall al Glam Metall que va fusionar amb el Heavy Metall; del Heavy Metall al Hard Rock, d'aquest al Rock amb sons moderns, d'aquest al Country i fins i tot arribà al Pop Rock. Però es caracteritza per l'ús de la palanca de vibració i pinch armonics que moltes vegades els usa units donant un so al·lucinant; també es caracteritza per passar la vitela per les tres primeres cordes però de manera inversa al que es fa comunament al passar la vitela per les cordes. També és un guitarrista molt ràpid i ho ha demostrat en cadascun dels seus solos.

## Discografia Solista

* Stranger in This Town 1991
* Undiscovered Soul 1998
* Aftermath of the Lowdown 2012

## Discografia amb Bon Jovi

| Àlbum | Any | Tipus |
| Primera etapa (1984-1988) |||
| Bon Jovi | 1984 | Àlbum d'estudi |
| 7800º Fahrenheit | 1985 | Àlbum d'estudi |
| Slippery When Wet | 1986 | Àlbum d'estudi |
| New Jersey | 1988 | Àlbum d'estudi |
| Segona etapa (1992-1995) |||
| Keep The Faith | 1992 | Àlbum d'estudi |
| Crossroad | 1994 | Recopilatori de "grans èxits" |
| These Days | 1995 | Àlbum d'estudi |
| Tercera etapa (2000-actualitat) |||
| Crush | 2000 | Àlbum d'estudi |
| One Wild Night Live 1985-2001 | 2001 | Recopilatori en viu |
| Bounce | 2002 | Àlbum d'estudi |
| This Left Feels Right | 2003 | Recopilatori de cançons versionades. |
| 100,000,000 Bon Jovi Fans Can't Be Wrong | 2004 | Box Set amb 50 cançons inèdites |
| Have A Nice Day | 2005 | Àlbum d'estudi |
| Lost Highway | 2007 | Àlbum d'estudi |
| The Circle | 2009 | Àlbum d'estudi |
| Greatest Hits II | 2010 | Recopilatori de "grans èxits II" |

## Referències

* ↑ «Richie Sambora en el "Songwriters Hall of Fame"» (en anglès). Songwriters Hall of Fame. Arxivat de l'original el 2015-07-22. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «100 Mejores Guitarristas por "Total Guitar"» (en spanish). Guitar Gods.
# Robert Bauval

Robert Bauval, enginyer i escriptor, nascut el 5 de març de 1948 a Alexandria, Egipte, fill de pares d'origen belga. Fou educat en un col·legi per a xics anglesos, L'"escola anglesa d'Alexandria" i al "col·legi dels franciscans de Buckinghamshire", Anglaterra. Fou expulsat d'Egipte durant el govern de Gamal Nasser. Ha passat la major part del seu temps vivint i residint a Egipte i en altres països de l'Orient Mitjà i Àfrica.
Enginyer de la construcció, des de molt jove s'interessà per l'egiptologia i als anys vuitanta inicià una investigació sobre les piràmides que intentava combinar l'astronomia i la història. Ha publicat nombrosos articles sobre aquest tema i alguns dels seus descobriments han sigut presentats al Museu Britànic.
Entregat des de 1979 a l'estudi del significat de les piràmides, intentant esbrinar no tant com, sinó per què foren construïdes, així com la seua complexa estructura, la seua mesura i vocació d'eternitat. Amb els anys, als seus estudis s'hi va unir Adrian Gilbert i la combinació dels seus esforços donà com a resultat la publicació d'El misteri d'Orió (The Orion Mistery) publicat el 1994 sobre la correlació de les construccions piramidals de l'antic Egipte amb l'observació estel·lar.
El misteri d'Orió (The Orion Mystery, Unlocking the Secrets of the Pyramids) és el seu primer llibre, escrit junt a Adrian Gilbert, on expliquen la seua teoria sobre la Constel·lació d'Orió i la seva possible influència astronòmica en la ubicació de les Piramides al desert de Guiza.

## Obra

* The Orion Mystery (amb Adrian Gilbert) (1994)
* Keeper Of Genesis (amb Graham Hancock) (1995)
* The Mars Mystery (amb Graham Hancock) (1998)
* Secret Chamber (1999)
* Talisman (amb Graham Hancock) (2004)
* The Egypt Code (Oct 2006)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* www.theegyptcode.co.uk Arxivat 2006-09-14 a Wayback Machine.
# Roman Football Club

El Roman Football Club fou un club de futbol de la ciutat de Roma (Itàlia).

## Història

El Foot-Ball Club di Roma fou un dels clubs més antics de la ciutat de Roma. Va ser fundat el 1901 al barri de Parioli. Els colors del club eren el vermell i el groc de la bandera de la ciutat. La denominació Roman Football Club fou adoptada el 1903 coincidint amb l'aparició de la secció de futbol. El 1908 es va inscriure a la F.I.F. amb el nom F.B.C. Roma. Era el club de la classe alta de Roma, i el seu camp de joc, Due Pini, estava situat al barri de Parioli, un dels més rics de la capital.
El 1915 es proclamà campió del campionat del Laci. El 1923 baixà a la segona categoria, de la qual es proclamà campió el 1925, retornant a la primera divisió regional. L'any 1927 es fusionà amb l'Alba Audace i la Fortitudo Roma formant l'AS Roma.

## Cronologia

| Temporada | Competició | Pos | J | G | E | P | GF | GC | Pt |
| 1907 | Campionato Romano | 3° | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 4 | 0 |
| 1909/10 | Campionato Romano | 2° | 6 | 3 | 1 | 2 | 7 | 12 | 7 |
| 1910/11 | Campionato Romano | 3° | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 10 | 0 |
| 1911/12 | Campionato Romano | 4° | 10 | 2 | 1 | 7 | 11 | 33 | 5 |
| 1912/13 | I Categoria Lazio | 4° | 10 | 5 | 1 | 4 | 26 | 15 | 11 |
| 1913/14 | I Categoria Lazio | 2° | 10 | 7 | 1 | 2 | 26 | 9 | 15 |
| 1914/15 | I Categoria Lazio | 1° | 10 | 9 | 0 | 1 | 42 | 13 | 18 |
| | I Categoria Sud Final | 2° | 5 | 3 | 0 | 2 | 14 | 7 | 6 |
| 1919/20 | I Categoria Lazio | 7° | 12 | 2 | 1 | 9 | 12 | 34 | 5 |
| 1920/21 | I Categoria Lazio | 8° | 14 | 1 | 2 | 11 | 13 | 59 | 4 |
| 1921/22 | I Divisione Lazio (CCI) | 6° | 17 | 5 | 4 | 8 | 23 | 36 | 14 |
| 1922/23 | I Divisione Lazio | 6° | 10 | 2 | 0 | 8 | 7 | 28 | 4 |
| 1923/24 | II Divisione Lazio | 2° | 10 | 8 | 0 | 2 | 43 | 9 | 16 |
| 1924/25 | II Divisione Lazio | 1° | 8 | ? | ? | ? | ? | ? | ? |
| | I Divisione Lazio (qual) | elim | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 8 | 2 |
| 1925/26 | 1° Divisione Lazio | 5° | 10 | 2 | 2 | 6 | 14 | 28 | 6 |
| 1926/27 | 1° Divisione Sud | 9° | 18 | 3 | 4 | 11 | 23 | 29 | 10 |
Pos = Posició a la categoria; J= Partits jugats; G = Partits guanyats; E = Partits empatats; P = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pt = Punts

## Referències

* 1 2 Carlo Fontanelli-Simona Carboncini, I colori del calcio p.29, Editorial GEO Edizioni, any 2000
* ↑ http://www.bibliotecadelcalcio.com
* ↑ La squadra del mio cuore "La Roma", Editorial Modena, Franco Cosimo Panini Editore p.19, any 1995
* ↑ Suspès per la Primera Guerra Mundial
# Saidate

Saidate (àrab: السعيدات, as-Saʿīdāt; amazic estàndard marroquí: ⵙⵄⵉⴷⴰⵜ, Sℇidat) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.427 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Rodrigo Álvaro Tello Valenzuela

Rodrigo Álvaro Tello Valenzuela (14 d'octubre de 1979) és un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 2010.

## Referències

* ↑ Rodrigo Álvaro Tello Valenzuela Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Rodrigo Tello». Sports Reference. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2011. [Consulta: 24 juliol 2009].
# Rodrigo de la Serna Chevalier

Rodrigo de la Serna Chevalier (castellà: Rodrigo de la Serna) (Buenos Aires, 18 d'abril de 1976) és un actor argentí, guanyador d'un Premi Independent Spirit i nominat al BAFTA pel seu paper d'Alberto Granado en la pel·lícula de 2004 Diarios de motocicleta.
A l'Argentina ha guanyat tres Premis Martín Fierro. Va començar la seva carrera en la sèrie de televisió "Cybersix", basada en el còmic argentí. Ha participat en sèries com "Són o se hacen", "Naranja y media" i "Desesperadas por el aire". La seva primera participació en una pel·lícula va ser un paper secundari a "El mismo amor, la misma lluvia" (1999) del director Juan José Campanella. El 2004, va interpretar a Alberto Granado a Diarios de motocicleta de Walter Salles, juntament amb Gael García Bernal com a Ernesto 'Che' Guevara, on es va endur un premi Còndor de Plata al Millor actor protagonista i un Premi Independent Spirit per la Millor actuació en debut. El 2005, va ser protagonista de "Crònica de una huida", pel·lícula ambientada el 1977 i que compta el rapte d'un equip de futbol a l'època de la dictadura militar argentina. El 2016 va protagonitzar la sèrie biogràfica "Llámame Francisco" interpretant Jorge Bergoglio, el papa Francesc. El 2019, va interpretar a Palermo en la tercera temporada de “La casa de papel”.

## Pel·lícules i sèries

* La Casa de Papel (2019-)
* Yucatán (2018)
* Cien años de perdón (2016)
* Inseparables (2016)
* Llámame Francisco (2016)
* Camino a la Paz (2015)
* MIA (2011)
* Tetro (2009)
* Crónica de una fuga (2005)
* Diarios de motocicleta (2004)
* Gallito ciego (2000)
* El mismo amor, la misma lluvia (1999)

## Referències

* 1 2 Ramoneda, Josep. «L'actor Rodrigo de la Serna encarnarà el papa Francesc I al cinema». Ara, 03-09-2013. [Consulta: 21 juliol 2019].
* 1 2 3 «“La casa de papel”: ¿quién es Rodrigo de la Serna? 10 cosas que debes saber sobre el actor argentino» (en castellá). El Comercio, 21-07-2019. [Consulta: 21 juliol 2019].
# Safi al-Din Ardabili

Safi al-Din Ardabili (en persa: شیخ صفیالدین اردبیلی, Xeic Safī ad-Dīn Ardabilī,), -d'Ardabil-, (1252-1334), fou el fundador de la confraria safavís, origen dels safàvides que varen regnar a l'Iran entre els segles XVI i XVII.
Va tenir una forta influència sobre Azerbaidjan i Ratxideddin, el Grand Visir d'Oldjaytu, net de Hülegü Khan. Fou l'autor del llibre escrit en turc Kara medjmua (literalment «el llibre negre»).

## Enllaços externs

* Enciclopèdia Irànica Arxivat 2019-04-16 a Wayback Machine.
# Saikaku (cràter)

Saikaku és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 64 km de diàmetre. Porta el nom del poeta japonès Ihara Saikaku (1642-1693), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Saikaku». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 13-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Salona

«Salona» té aquests significats:
* Salona, nom amb què fou conegut de vegades Dubrovnik.
* Salona (Dalmàcia), ciutat de Dalmàcia, avui Solin a Croàcia
* Salona (Grècia), nom medieval de la ciutat d'Amfissa a la Lòcrida, Grècia (català antic Sola).
* Comtat de Salona, jurisdicció feudal catalana a Grècia centrada a la ciutat de Salona (Grècia)
# San Amaro

San Amaro és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca do Carballiño.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.205 | 2.905 | 3.272 | 2.592 | 1.371 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Anllo (Santiago)
* O Barón (San Fiz)
* Beariz (San Martiño)
* Eiras (Santa Ouxea)
* Grixoa (Santa María das Neves)
* Las (San Cibrao)
* Navío (San Fiz)
* Salamonde (Santa María)
# Salts als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 - Trampolí de 3 metres masculí

Salts als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 :
| Trampolí de 3 m. | homes | dones |
| Palanca de 10 m. | homes | dones |
| < 1928 1936 > |||||
El salt de trampolí de 3 metres masculí fou una de les quatre proves de salts que es disputà dins el programa dels Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles del 1932. La prova es va disputar el 8 d'agost de 1932. Hi van prendre part 13 saltadors de 7 països diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Michael Galitzen (USA) | Harold Smith (USA) | Richard Degener (USA) |

## Resultats

Els saltadors havien de fer 10 salts, cinc d'obligatoris i cinc de lliures. En ser sols 13 saltadors es va disputar la final directa.
| Posició | Atleta | País | Salt | Salt | Salt | Salt | Salt | Salt | Salt | Salt | Salt | Salt | Total |
| Posició | Atleta | País | #1 | #2 | #3 | #4 | #5 | #6 | #7 | #8 | #9 | #10 | Total |
| 1 | Michael Galitzen | Estats Units | 11,48 | 13,76 | 15,12 | 14,40 | 16,34 | 18,90 | 15,12 | 19,78 | 18,00 | 18,48 | 161,38 |
| 2 | Harold Smith | Estats Units | 11,48 | 13,12 | 15,48 | 13,44 | 15,96 | 18,48 | 15,96 | 19,32 | 16,38 | 18,92 | 158,54 |
| 3 | Richard Degener | Estats Units | 11,20 | 13,12 | 14,76 | 14,08 | 15,58 | 20,24 | 16,38 | 13,02 | 14,96 | 18,48 | 151,82 |
| 4. | Alfred Phillips | Canadà | 10,36 | 12,16 | 13,68 | 10,24 | 13,30 | 15,96 | 11,88 | 16,28 | 15,20 | 15,58 | 134,64 |
| 5. | Leo Esser | Alemanya | 10,64 | 10,56 | 14,04 | 10,56 | 14,82 | 15,96 | 11,76 | 15,60 | 12,32 | 18,04 | 134,30 |
| 6. | Kazuo Kobayashi | Japó | 11,20 | 11,84 | 14,40 | 11,84 | 10,26 | 16,72 | 15,54 | 15,96 | 12,80 | 13,20 | 133,76 |
| 7. | Émile Poussard | França | 11,76 | 12,48 | 12,60 | 12,80 | 11,40 | 11,34 | 13,44 | 15,84 | 14,40 | 12,60 | 128,66 |
| 8. | Tetsutaro Namae | Japó | 11,48 | 12,80 | 12,60 | 10,88 | 10,64 | 14,04 | 12,00 | 16,34 | 9,88 | 14,52 | 125,18 |
| 9. | Josef Staudinger | Àustria | 10,92 | 11,84 | 12,60 | 12,16 | 10,26 | 15,54 | 12,60 | 12,80 | 13,20 | 12,58 | 124,50 |
| 10. | Federico Mariscal | Mèxic | 8,68 | 10,88 | 10,80 | 8,96 | 13,30 | 10,44 | 8,40 | 14,08 | 12,80 | 13,64 | 111,98 |
| 11. | Arthur Stott | Canadà | 9,80 | 11,20 | 11,88 | 11,20 | 10,26 | 13,60 | 8,82 | 11,02 | 14,08 | 8,36 | 110,22 |
| 12. | Antonio Mariscal | Mèxic | 5,60 | 7,36 | 10,44 | 8,64 | 9,50 | 11,88 | 10,80 | 7,14 | 13,60 | 12,32 | 97,28 |
| 13. | Alonso Mariscal | Mèxic | 6,72 | 9,60 | 10,08 | 6,40 | 7,98 | 12,60 | 6,80 | 8,82 | 7,44 | 11,88 | 88,32 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Springboard, Men». [Consulta: 26 agost 2024].

## Bibliografia

* Xth Olympiad Committee of the Games of Los Angeles, U.S.A. 1932, Ltd.. «The Games of the Xth Olympiad Los Angeles 1932 - Official Report» p. 638. Xth Olympiad Committee of the Games of Los Angeles, U.S.A. 1932, Ltd., 1933. [Consulta: 30 December 2006].
# Saint-Sorlin

Saint-Sorlin és un municipi delegat francès, situat al departament del Roine i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 681 habitants. Fins al 31 de desembre 2016 era un municipi independent que alhora va fusionar amb Saint-Didier-sous-Riverie i Saint-Maurice-sur-Dargoire al municipi nou de Chabanière.

## Demografia

El 2007 la població era de 681 persones. Hi havia 212 famílies i 228 habitatges.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 405 persones. Hi havia 21 establiments: una empresa de fabricació d'altres productes industrials, sis empreses de construcció, sis empreses de comerç i reparació d'automòbils, una empresa d'hostatgeria i restauració, una empresa financera, cinc empreses de serveis i una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 hi havia 19 explotacions agrícoles que conreaven un total de 272 hectàrees.
El 2009 hi havia una escola elemental.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Sant Salvador d'Horta de Sant Joan

Sant Salvador d'Horta de Sant Joan és una capella en una cova d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita cova, propera al camí que duu del convent de Sant Salvador al cim del puig, on es troba una imatge del sant protegida per una reixa de ferro.

## Història

Sota la capella hi ha una font que raja de tres en tres gotes i que segons la tradició féu brollar el sant donant tres cops amb el seu bordó.

## Referències

* 1 2 «Sant Salvador d'Horta de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 agost 2021].
# Santa Maria de Juegues

Santa Maria de Juegues, actualment conegut com a la Mare de Déu de Juegues, fou l'església romànica del lloc de Juegues, en el terme rossellonès de Torrelles de la Salanca.
Actualment subsisteix en forma de santuari, a la dreta de l'Aglí i al nord-oest del poble de Torrelles. No conserva res del parament primitiu romànic. Es troba en el lloc on hi hagué la Mota de Juegues.

## Història

Esmentada des del 1089, els segles xvi-xvii fou totalment refeta com a ermita. Actualment és un santuari en el qual no queda res dels paraments d'època romànica.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «180-Torrelles de la Salanca». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol-el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN 1243-2032.
* Catafau, Aymat. Les celleres et la naissance du village en Roussillon Xe-XVe siècles. Perpinyà: Presses universitaires de Perpignan, Éditions Trabucaire, 1998 (Études). ISBN 9782905828972.
* Gavín, Josep M. «302. La Mare de Déu de Juegues». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Torrelles de la Salanca». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Juegues en els ortofotomapes de l'IGN
# Santuari de Montserrat

* Aquest article tracta sobre l'església de la Franja. Si cerqueu el monestir benedictí a la muntanya de Montserrat, vegeu «Monestir de Montserrat».
El santuari de Montserrat de Fórnols de Matarranya és un conjunt d'edificacions situat a la capçalera d'una vall que acaba al poble. En aquest conjunt hi ha una església (l'ermita de Santa Mònica), un claustre voltat de diferents dependències, i un pou. L'església és gòtica, començada al segle xiv i es va anar modificant i ampliant als segles xvii i XVIII. És d'una sola nau amb tres trams (el primer amb el presbiteri i una capella lateral, el segon amb la porta de l'església a un costat, donant al claustre, i el darrer amb un cor elevat). Té un campanar de cadireta al que s'arriba per una escala de cargol des del cor. Es cobreixen amb cúpules amb petxines la capella major i la lateral, el cor amb volta de canó apuntada i el tram central de la nau amb volta de creueria. El claustre i les altres dependències formen una planta irregular degut als successius afegits. El claustre té dos pisos i només té galeries en tres costats.

## Referències

* ↑ «Santuario de Monserrate». Sistema de Información del Patrimonio Cultural Aragonés. Govern Aragonès. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Santuari de Lourdes (Prats de Lluçanès)

Santuari de Lourdes és una església eclèctica de Prats de Lluçanès (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Santuari situat dalt de la serra que limita la vall de la riera de Gabarresa, dominant l'extens panorama. Té una planta de creu llatina. L'absis és semicircular i a la zona del creuer s'eleva una torre de secció poligonal. Té atri i un campanar de dues obertures d'arc de mig punt. Està totalment pintat de blanc.

## Història

El santuari fou erigit l'any 1881-1882 i consagrat el 1885 pel bisbe de Vic, Josep Morgades i Gili. El 1958 fou ampliat amb un nou atri i el campanar de la mà de Josep Maria Pericas.
Des de l'any 1959 s'hi celebra anualment una concentració de malalts que venen a visitar la verge. Inicialment era el segon o tercer diumenge de maig i actualment és el quart diumenge d'agost. Després de la missa hi ha un dinar de germanor amb actuacions i a la tarda es fa una pregària.

## Referències

* 1 2 «Santuari de Lourdes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
* ↑ «Festa anyal del santuari de la Mare de Déu de Lurdes». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Salt de la Minyona

El Salt de la Minyona és un dels jaciments arqueològics que conformen el conjunt del Cingle Vermell -a Vilanova de Sau-; concretament, el que es troba més al sud. La seva cronologia gira al voltant del Paleolític superior, entorn del 15.000 i el 9.000 ANE. Es tracta d'un abric situat al peu d'un espadat de roca, format per conglomerats vermellosos -característics de la zona-, en una àrea de bosc de pins i alzines, sota una península que li dona nom. Segons el Doctor J. Estévez de la Universitat Autònoma de Barcelona, tocant la paret de l'abric, es localitzà una bancada de sediment de poca potència i extensió, formada per l'acumulació de sorres arran de la descomposició de la cinglera i l'aportació eòlica. Els sediments dels altres jaciments de la zona presenten les mateixes característiques. La lítica que s'hi documenta estava tallada sobre suport de quars. Aquesta -segons J. Estévez-, juntament amb la fauna, és semblant i associable cronològicament a la del Roc Del Migdia. El mateix investigador considera que el jaciment pot donar-se per exhaurit.

## Vegeu també

* Sondeig T1 i G1
* Jaciment arqueològic Cingle Vermell
* Jaciment arqueològic de Vilarmau
* Jaciment arqueològic del Castell Sa Sala

## Referències

* Generalitat de Catalunya - Extranet eGipci
# Salvador Jiménez Marfil

Salvador Jiménez Marfil, més conegut com a Ador, és un futbolista andalús. Va nàixer a Màlaga el 2 de setembre de 1985. Ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Màlaga CF. A la campanya 02/03 debuta amb el primer equip a la màxima categoria, tot jugant un encontre. Eixe any el filial mal·lacità ascendeix a Segona, on roman tres temporades. El davanter va de menys a més, tot i que no arriba a fer-se un lloc titular. Mentre, hi jugaria sis partits més amb el primer equip, dos la temporada 05/06 i quatre a la següent.
A manca d'oportunitats, a l'estiu del 2007 recala a la Lorca Deportiva, de Segona B. El 2008 marxa a la lliga grega per jugar amb l'AO Agrotikos i a l'any següent retorna a Andalusia, per militar a l'Antequera CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Salvador Jarque Borràs

Salvador Jarque Borràs (La Vall d'Uixó, 18 de setembre de 1957) va ser un ciclista valencià que fou professional entre 1979 i 1981. Del seu palmarès destaca la victòria final a la Volta a Cantàbria.
És fill de Salvador Jarque Esteban.

## Palmarès

* 1979
** 1r a la Volta a Cantàbria i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Catalana
** Vencedor d'una etapa a la Costa de Azahar
* 1980
** Vencedor d'una etapa a la Volta de les Tres Províncies

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1979. Abandona (6a etapa)
* 1980. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it