OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coll Indira

El Coll Indira (Indira La en llengua balti local) és un port de muntanya a 5.764 metres d'alçada que es troba a la carena d'Indira del Siachen Muztagh a la serralada del Karakoram. Es troba a 3 km a l'oest del Sia Kangri, el cim del qual és el trifini dels territoris controlats per l'Índia, Pakistan i la Xina.
El coll és una sella entre la glacera de Siachen al sud i la Glacera Urdok al nord, a la divisòria d'aigües entre la conca de l'Indus i la del Tarim. És massa pendent per a ser baixat fàcilment pel nord cap a la glacera Urdok.
El terme Coll Indira també ha estat aplicat a un altre coll més alt que es troba a 2.4 km a l'est sobre la carena Indira (altitud 5.988 metres), a partir del qual és possible descendir cap al nord. Aquest coll oriental fou anomenat Coll Indira el 1912 per Bullock Workman, a partir d'un dels noms de la deessa Lakxmi. El Coronel Narendra "Brau" Kumar va arribar al Coll Indira (occidental) el 1981. El 1998, Harish Kapadia va arribar al mateix coll, i en el seu mapa i text s'hi refereix com a "Coll Indira principal" i "Coll Indira oest", mentre que el coll 2.4 km a l'est es anomenat "Coll Indira Est (Workman)."
El Coll Indira es troba a 2 km a l'est del punt (1 km aproximadament cap al sud-est del cim de Sia Kangri) on la Línia de Posició Real entre les forces índies i pakistaneses es troben amb la frontera amb la Xina. Els territoris a tots els costats del coll són disputats. El territori immediatament al sud del coll és reclamat per Pakistan i Índia i és controlat per l'Índia. El territori al nord del coll és part de l'Extensió Trans-Karakoram, controlada per la Xina des de l'acord de frontera amb Pakistan del 1963, però reclamat per l'Índia.

## Vegeu també

* Glacera de Baltoro
* Muntanyes Saltoro
* Saltoro Kangri

## Referències

* 1 2 Kapadia, Harish. «On the Siachen Glacier, Part 4». Indian Mountaineering Federation. Arxivat de l'original el 2011-07-26. [Consulta: 23 agost 2010].
* ↑ Kapadia, Harish. «On the Siachen Glacier, Part 2». Indian Mountaineering Federation. Arxivat de l'original el 2011-07-26. [Consulta: 23 agost 2010].
* ↑ Bull's glacier
* ↑ The Colonel Who Got Us Siachen
* ↑ «Ice Station Taurus». Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 13 febrer 2014].
* 1 2 Kapadia, Harish. Across Peaks & Passes in Ladakh, Zanskar & East Karakoram. New Delhi, India: Indus Publishing Company, 1999, p. 94; 186–89; 195. ISBN 81-7387-100-0.
* ↑ The Geographer. Office of the Geographer. Bureau of Intelligence and Research. Department of State, United States of America. China – Pakistan Boundary. 85. Florida State University College of Law, 15 novembre 1968.
# Barbut crestat

El barbut crestat (Trachyphonus vaillantii) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae) que habita sabanes, zones arbustives i boscos de ribera de l'oest i centre d'Angola, Zàmbia, Malawi, sud-est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, Burundi, Uganda i Tanzània, i cap al sud fins Zimbàbue, Moçambic, nord-est de Namíbia, nord, est i sud-est de Botswana i Sud-àfrica oriental.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia Rev. 02/01/2018
# Casa Colau

* Per a altres significats, vegeu «Casa Colau (Horta de Sant Joan)».
La Casa Colau és un habitatge a la vila de la Granadella (les Garrigues). Es tracta d'un edifici d'habitació estructurat en planta baixa, dos pisos i un petit terrat. Es caracteritza per la seva elegància i harmonia compositiva a l'hora de distribuir-se a la façana, sotmeten-se a un eix central de simetria. A la planta baixa hi ha la porta d'accés a l'habitatge al centre, de volta de canó, flanquejada per dues obertures més grans i de llinda, actualment destinades a usos comercials. Destaquen les seves motllures en forma de voluta als angles. En aquesta zona la façana és de maó arrebossat imitant l'encoixinat i un basament de pedra.
Al primer i segon pis hi ha tres obertures, totes elles utilitzades com a balcó però al segon pis són independents i al primer, en canvi, n'és un de sol corregut. Els balcons semblen estar subjectats per petites mènsules als angles, tot i que la seva funció és eminentment decorativa. El remat final de la façana és un terrat amb una balustrada al centre, flanquejada per parets d'obra i motllures tornejades als angles.

## Referències

* 1 2 «Casa Colau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Paradiplomàcia

El concepte de paradiplomàcia fa referència a les relacions internacionals dutes a terme pels governs no centrals subestatals, regionals o locals, amb la finalitat de promoure els seus interessos (alguns inclouen actuacions de la societat civil). Aquest fenomen creixent és un aspecte del procés de globalització i de l'erosió dels estats nació tradicionals que ja no són els únics actors que duen a terme actuacions internacionals.
Les relacions internacionals incorporen cada cop de manera més intensa factors tant públics com privats que tenen com a objectiu els interessos de cooperació i associació comuns. Les adequacions del dret públic internacional i el futur del sistema d'estats com a base per a l'ordre polític internacional està en permanent discussió.
Actualment es debat intensament si el conjunt d'activitats agrupades en la paradiplomàcia seran complementàries amb les de l'estat central i el seu cos diplomàtic, o si hi entraran en conflicte i hi competiran.
Podem establir una classificació de les actuacions de paradiplomàcia:
* La microdiplomàcia regional transfronterera (contactes entre actors no centrals mitjançant les fronteres situades en diferents estats).
* La microdiplomàcia transregional (contactes entre actors no centrals sense frontera comuna però situats en estats veïns).
* La paradiplomàcia mundial (contactes entre actors d'estats sense fronteres comunes).
En l'actualitat també s'inclou com a activitat de la paradiplomàcia una gamma àmplia de possibilitats de contacte entre les associacions multilaterals i les autoritats locals.
L'àmbit d'acció dels governs no centrals (que poden desenvolupar de manera formal i oficial les relacions internacionals) és el següent:
* L'enviament de delegacions a les visites oficials.
* La signatura d'acords i convenis (entre altres instruments).
* La participació en fòrums internacionals.
* L'establiment d'oficines de representació permanent o delegacions a l'estranger.

## Vegeu també

* Diplomàcia
* Microdiplomàcia

## Referències

* 1 2 3 4 Guerrero i Tarragó, Marc. «La paradiplomàcia i les xarxes regionals». Les nacions i els organismes internacionals. UOC. [Consulta: 26 agost 2014].
# Efraïm

«Efraïm» té aquests significats:
* Efraïm (Patriarca), patriarca de la Bíblia i fill de Josep
* Tribu d'Efraïm, tribu d'Israel
* Efraïm de Síria
* Efraïm de Nea Makri o Efraïm de Mont Amomon
* Efraïm d'Antioquia, patriarca d'Antioquia
* Efraïm de Querson, bisbe de Querson
* Efraïm de Cària, monjo i escriptor
* Efraïm (historiador), historiador grec
* Efraïm de Milasa, bisbe de Milasa a Cària
* Muntanya d'Efraïm
* Bosc d'Efraïm, lloc on Absalom va quedar enganxat després d'escapar de la batalla amb les tropes del seu pare David rei d'Israel
* Efraïm (Palestina), ciutat al nord-est de Jerusalem
# Marguerite Laugier

Margueritte Laugier (12 de setembre de 1896 - 10 de juny de 1976), de nom de soltera Lhomme, fou una astrònoma de l'Observatori de Niça, encara que també va realitzar nombroses observacions des de l'observatori d'Uccle, des dels quals va descobrir vint-i-un asteroides. Els articles astronòmics de l'època de vegades l'esmenten com a Madame Laugier.

## Descobriments
### Asteroides descoberts

Entre 1932 i 1955 va descobrir vint-i-un asteroides. El Minor Planet Center acredita els seus descobriments com a M. Laugier.
A més va descobrir des de Niça i de forma independent l'asteroide (1564) Srbija, descobert el 15 d'octubre de 1949 que va ser comunicat el mateix dia però amb anterioritat per M. B. Protitch, a qui se li atribueix.

## Epònims

L'asteroide (1597) Laugier descobert el 1949 per Louis Boyer va ser nomenat en el seu honor.

## Notes

* ↑ No s'ha de confondre amb "M. Laugier" en la literatura astronòmica del segle xix, on la M. significaria Monsieur (senyor) i que fa referència probablement a l'astrònom Paul Auguste Ernest Laugier (22 de desembre de 1812-5 d'abril de 1872.

## Referències

* ↑ «Marguerite Laugier» (en alemany). Physik-Schule. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ García, Faustino. «Un asteroide con nombre de astrónoma». L'Observatoriu, 21-05-2020. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Asteroides descubiertos por descubridor». [Consulta: 14 febrer 2013].
* ↑ Lutz D. Schmadel. «Dictionary of minor planet names (página 124)». [Consulta: 14 febrer 2013].
* ↑ Lutz D. Schmadel. «Dictionary of minor planet names (página 126)». [Consulta: 14 febrer 2013].
# Germanes del Santíssim Sagrament

No s'han de confondre amb les Germanes del Santíssim Sagrament de Valença
Les Germanes del Santíssim Sagrament per als Indis i la Gent de Color, en llatí Institutum Sororum a Sanctissimo Sacramento pro Indianis Gentibusque Coloratis i en anglès Sisters of the Blessed Sacrament for Indians and Colored People, formen un institut religiós femení de dret pontifici, una congregació religiosa. Les germanes posposen al seu nom les sigles S.B.S. (Sisters of the Blessed Sacrament).

## Història

La congregació fou fundada a Pennsilvània per Katharine Mary Drexel (1858-1955). De família catòlica, molt pietosa i hereva d'una gran fortuna (el seu pare, Francis Anthony Drexel, era soci de J. P. Morgan), volia entrar en un orde religiós de vida contemplativa, però el bisbe James O'Connor, vicari apostòlic d'Omaha (Nebraska) la convencé perquè fundés una nova congregació dedicada a l'apostolat entre les comunitats d'indis nord-americans i afroamericans, que llavors no rebien cap assistència espiritual ni social.
La congregació es fundà el 12 de febrer de 1891, quan fou aprovada per Patrick John Ryan, arquebisbe de Filadèlfia, i rebé el decretum laudis el 16 de febrer de 1897. Les constitucions foren aprovades definitivament per la Santa seu el 25 de maig de 1913; fou agregada a l'Orde de Frares Menors Conventuals el 15 d'agost de 1912.

## Activitat i difusió

Les Germanes del Santíssim Sagrament es dediquen a la instrucció i l'educació cristiana de nens de color i indígenes americans,, en escoles de primària i secundària i a la Xavier University de Louisiana.
El 2006, comptava amb 191 religioses en 36 cases, totes als Estats Units i a Haití. La seu general és a Bensalem (Pennsilvània).

## Notes

* ↑ «"Ministry sites for the sisters of the Blessed Sacrament".». Arxivat de l'original el 2010-03-07. [Consulta: 13 febrer 2011].

## Bibliografia

* Annuario Pontificio per l'anno 2007. Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la congregació
# Barbut carapelat de Sladen

El barbut carapelat de Sladen (Gymnobucco sladeni) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae) que rep en diverses llengües el nom de "barbut de Sladen" (Anglès: Sladen's Barbet. Francès: Barbican de Sladen). Habita boscos de la República Centreafricana i de la República Democràtica del Congo.
# Carles Mulet Garcia

Carles Mulet Garcia (Castelló de la Plana, 19 d'abril de 1975) és un polític valencià, senador designat per les Corts Valencianes en la IX i X legislatura del País Valencià.

## Biografia

Ha estudiat filosofia a la Universitat de València i Humanitats per la Universitat Oberta de Catalunya. Comença militant a Esquerra Unida del País Valencià (EUPV) on va formar part de l'executiva entre el 1996 i 2008, moment en què abandona la formació i s'integra en el nou partit Iniciativa del Poble Valencià (IdPV) que liderava Mónica Oltra i que forma la coalició Compromís.
Mulet fou regidor de l'Ajuntament de Cabanes (la Plana Alta) entre el 2003 i el 2019. En juliol de 2015 fou designat senador per les Corts Valencianes. Càrrec que va renovar el 2019.
El 2 de febrer del 2023, un grup de feixistes van provar de rebentar la presentació del seu llibre Carles Mulet, una temporada al Senat, escrit juntament amb Emma Zafón i Jordi Maura. Els avalotadors van insultar, xiular i cridar fins que la Policia Municipal van dissoldre la concentració, que va deixar pintades fora de l’edifici. Portaven pancartes que feien referència a la creu dels caiguts del Parc Ribalta, retirada per la llei de Memòria Històrica el mes anterior.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ «Feixistes (alguns PP) irrompen i agredeixen ahir en la presentació del llibre de Carles Mulet a Castelló». Diari del Maestrat, 03-02-2023 [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ «Feixistes irrompen i agredeixen ahir en la presentació del llibre de Carles Mulet a Castelló». Diari Serpis, 02-02-2023 [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ «Feixistes insulten Mulet i càrrecs públics durant la retirada de la creu franquista de Castelló de la Plana [Vídeo]». Diari La Veu, 04-01-2023 [Consulta: 3 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Bloc de Carles Mulet
# Parc Nacional del Paradís Eslovac

El Parc Nacional del Paradís Eslovac - (eslovac) Národný park Slovenský raj - és un dels nou parcs nacionals d'Eslovàquia, situat a l'est del país, al nord de les Monts Metal·lífers (Eslovàquia).
La superfície del parc és de 197,63 km², amb una zona perifèrica total de 327,74 km². El parc comprèn 19 reserves naturals, de les quals 11 són reserves naturals nacionals.
Hi ha 300 km de camins senyalitzats disponibles per a excursions i diversos itineraris. El parc conté més de 350 coves, de les quals cal destacar la Cova de glaç de Dobšiná i, catalogada com patrimoni natural de la UNESCO i oberta al públic.

## Geografia
### Localització

El parc es troba a la meitat est del país, i forma part de tres regions: Banská Bystrica (districte de Brezno), Prešov (districte de Poprad) i Košice (districtes de Spišská Nová Ves i Rožňava). El Paradís Eslovac està flanquejat pels Baixos Tatres a l'oest, la part central dels Montss Metal·líferes eslovcs al sud (Muntanyes de Volovec i Muntanyes de Stolica) i la conca del riu Hornád al nord i al nord-est.

### Relleu

El punt culminant del parc és el Predná Hoľa a 1.545 metres d'altitud. El Penyal del Corb culmina a 1.153 metres i ofereix una vista panoràmica del parc. Una plana rocosa coneguda com Tomášovský Výhľad és popular entre els escaladors i entre els visitants, atès que ofereix una vista única a 680 metres. El punt més baix es troba al límit nord-est del parc, a la superfície del Hornád a 470 metres d'altitud.

### Hidrografia

Els nombrosos rierols i riberes són una característica essencial del parc. Aquests cursos d'aigua han format tot de gorges, canyons estrets, valls, grutes, coves i cascades. El riu Hornád és el més important de la regió. Les gorges més llargues així com les més famoses són les de Veľký Sokol amb 4,5 km. El Prielom Hornádu és el canyó més llarg amb 11,7 km, i conté una gran diversitat d'espècies. La cascada de Závojový, amb 70 m d'alçada, és la més gran del parc.
Hi ha també grans superfícies d'aigua, totes creades artificialment per facilitar la pràctica d'esports nàutics, el turisme de bany, la pesca i altres activitats recreatives. La reserva d'aigua més gran és la de Palcmanská Maša, creada el 1956, amb una superfície de 0,85 km².

## Vegeu també

* Llista dels parcs naturals d'Eslovàquia
# Ducos

Ducos és un municipi francès, situat a l'illa de Martinica a les Petites Antilles al Carib. El 202 tenia 17.504 habitants. Viu de l'agricultura i de la ramaderia.
Antigament Trou-au-Chat («cau del gat») rep el nom en honor de Théodore Ducos, ministre de marina de Napoleó III. Darrerament ha rebut un fort impuls urbanitzador per mor de la proximitat amb Fort-de-France.
S'hi troba la presó de l'illa.

## Referències

* ↑ «Ducos». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 25 maig 2023].
* 1 2 «Ducos» (en francès). Martinique Active. [Consulta: 25 maig 2023].
# Gastromyzon monticola

Gastromyzon monticola és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tan, H. H. 2006. The Borneo Suckers. Revision of the torrent loaches of Borneo (Balitoridae: Gastromyzon, Neogastromyzon). Natural History Publications (Borneo). Borneo Suckers: i-vi + 1-245.
* Tan, H. H. & C. U. M. Leh. 2006. Three new species of Gastromyzon (Teleostei: Balitoridae) from southern Sarawak. Zootaxa Núm. 1126: 1-19.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbarin

Barbarin és un municipi de Navarra, a la comarca d'Estella Oriental, dins la merindad d'Estella. Limita amb els municipis d'Arroitz, Lukin, Villamayor de Monjardín i Los Arcos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 106 | 106 | 107 | 98 | 96 | 93 | 97 | 94 | 85 | 85 | 82 |
| Fonts: Barbarin i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Club Almirante Brown

El Club Almirante Brown és un club de futbol argentí de San Justo, Buenos Aires. Va ser fundat el 17 de gener de 1922 i juga en la Primera "B" (torneig de tercera divisió del futbol argentí).

## Història

El club es va fundar per veïns de San Justo, Buenos Aires, amb el nom de Centro Atlético y Recreativo Almirante Brown, fent un homenatge a l'Almirante Brown Atletic Club, que havia paralitzat la seua vida institucional, i prenent els colors de Peñarol de Montevideo. El 1930 va ingressar a l'Associació Amateur de Futbol, però el 1935 començà a participar de les Lligues Independents.
El 1956 es va afiliar a l'Associació del Futbol Argentí i va participar de la Tercera Divisió d'Ascens. El 29 de juliol de 1967, després d'una Reforma d'Estatuts, prengué la seua nova denominació de Club Almirante Brown.

## Estadi

L'estadi del club és el Fragata Presidente Sarmiento, inaugurat el 14 de juny de 1969.

## Palmarès
### Tornejos nacionals

* Primera C (1): 1965
* Primera Divisió Amateur (actual Primera C) (1): 1956

## Referències

* ↑ Romero, Gerardo. Los Clubes del Fútbol Argentino (en castellà). Dunken, 2014, p. 44. ISBN 9789870271031.
* ↑ Acosta, Jonathan Emanuel; Damiano, Carlos Ezequiel; Marrazzo, Rodrigo Joaquín «Historia institucional de la entidad deportiva Club Almirante Brown: Desarrollo de su infraestructura deportiva acompañada de la sociabilidad local» (en castellà). Antigua Matanza, 1, 2, 20-12-2017, pàg. 202–214. ISSN: 2545-8701.
* ↑ «Almirante Brown: un club de 90 años, pero con un libro de Centenario» (en castellà). Diario Popular, 14-11-2012. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «Se cumplen 50 años del estadio Fragata Sarmiento» (en castellà). Matanza Digital, 14-06-2019. Arxivat de l'original el 2022-01-25. [Consulta: 30 abril 2023].
# Barapasaure

El barapasaure (Barapasaurus, "llangardaix de grans cames") és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure al Juràssic inferior.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Catalone

Catalone és una comunitat de la província canadenca de Nova Escòcia, situada al municipi regional de Cape Breton, a l'illa del Cap Bretó.
Moltes de les persones que van habitar per primer cop Catalone provenien de les illes Hèbrides escoceses, és a dir, Uist del Nord. La majoria van venir a principis del segle xix. La comunitat rep el nom de Gédéon de Catalogne, un oficial francès, que era un cartògraf estacionat a la fortalesa de Louisbourg.

## Referències

* ↑ https://novascotia.ca/archives/virtual/places/page.asp?ID=114
* Catalone a Destinació Nova Escòcia
# Parc Nacional del Saguaro

El Parc Nacional del Saguaro (Saguaro National Park) és la llar del major cactus d'Amèrica del Nord. El saguaro gegant és el símbol universal de l'oest nord-americà. Aquestes plantes majestuoses, que es troben només en una petita part dels Estats Units, són protegides pel National Park Service en dues zones separades del parc situades a l'est i l'oest de la ciutat de Tucson (Arizona) al comtat de Pima. Els visitants tenen l'oportunitat de veure aquests enormes cactus retallats per la bellesa d'una posta de sol al Desert de Sonora.
El parc ocupa 37.005 hectàrees, 28.694 de les quals s'han designat una àrea salvatge. El Monument Nacional del Saguaro (Saguaro National Monument) va ser establert l'1 de març de 1933 pel president Herbert Hoover de conformitat amb la Llei d'Antiguitats. El 14 d'octubre de 1994, un projecte de llei aprovat pel Congrés i signat pel president Bill Clinton va elevar Saguaro a la categoria de parc nacional.

## Vegeu també

* Llista de les unitats oficials del National Park Service

## Referències

* ↑ «Saguaro National Park: National Geographic». [Consulta: 16 febrer 2013].
* ↑ «Saguaro National Park». National Park Service. [Consulta: 16 febrer 2013].(castellà)
* 1 2 «Nature & Science: Saguaro National Park». National Park Service. [Consulta: 16 febrer 2013].
* ↑ «NPS Land Resources Division Listing of Acreage». Arxivat de l'original el 2013-09-22. [Consulta: 14 febrer 2013].
* ↑ «Saguaro Wilderness». Wilderness.net. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Saguaro Celebrates its 75th Anniversary». National Park Service. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «The National Parks: Index 2009–2011». National Park Service. [Consulta: 6 juny 2011].

## Enllaços externs

* Parc Nacional del Saguaro - Lloc web oficial
# Eisenkappel-Vellach

Eisenkappel-Vellach ((eslovè) Železna Kapla-Bela) o també Bad Eisenkappel és el comú meridional d'Àustria en el districte Völkermarkt de la província Caríntia. És una estació termal. Segons el cens del 2001, 37,6% de la població són eslovens carintians.

## Personatges il·lustres

* Cvetka Lipuš.
* Maja Haderlap
# Gastromyzon fasciatus

Gastromyzon fasciatus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Tan, H. H. 2006. The Borneo Suckers. Revision of the torrent loaches of Borneo (Balitoridae: Gastromyzon, Neogastromyzon). Natural History Publications (Borneo). Borneo Suckers: i-vi + 1-245.
* Tan, H. H. & C. U. M. Leh. 2006. Three new species of Gastromyzon (Teleostei: Balitoridae) from southern Sarawak. Zootaxa Núm. 1126: 1-19.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.