OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La vida secreta de les paraules

La vida secreta de les paraules és una pel·lícula de cinema dirigida per Isabel Coixet. L'argument recorda la pel·lícula Breaking the Waves de Lars von Trier. Fou la més guardonada a la XX edició dels Premis Goya, amb quatre estatuetes.

## Argument

Una jove hipoacúsica i solitària treballa en una fàbrica tèxtil, i el sindicat l'insta a agafar vacances. Al cap d'uns dies, i fortuïtament, aconsegueix una feina com a infermera en una plataforma petroliera a alta mar, per a tenir cura d'un treballador accidentat que ha perdut temporalment la visió. Entre aquests personatges, i els altres treballadors de la plataforma, es teixeix la bella vida secreta de les paraules. Tot i que gairebé tot passa a la plataforma petroliera.

## Guardons
### Premis

* Goya al millor director per a Isabel Coixet
* Goya a la millor pel·lícula
* Goya al millor guió original per a Isabel Coixet
* Goya a la millor direcció de producció per a Esther García
* Lina Mangiacapre per Isabel Coixet, al Festival Internacional de Cinema de Venècia
* Fotogramas de Plata a la millor pel·lícula
* Premi Butaca a la millor pel·lícula catalana
* Premi Turia a la millor pel·lícula espanyola (ex aequo amb Habana Blues)

### Nominacions

* Goya al millor actor secundari per a Javier Cámara

## Crítica

* "És una pel·lícula adusta i subtil, bella fins al dolor, sàvia com a poques: és una deliciosa, callada bellesa."
* "La pel·lícula va a seguir dins, molt dins, d'els qui la vegin, escoltin i sentin."

## Referències

* ↑ Nominacions i premis, a IMDb (anglès)
* ↑ «La vida secreta de les paraules». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: juliol 2013].
* ↑ Torreiro, M. «La vida secreta de les paraules». El País.
* ↑ Fernández, Fausto «La vida secreta de les paraules». Fotogramas.
# Monoide xinès

En matemàtiques, un monoide xinès és un monoide generat per un alfabet totalment ordenat amb les relacions cba = cab = bca per cada a ≤ b ≤ c. El descrigueren Duchamp & Krob (1994) durant la seva classificació de monoides amb creixement similar al del monoide plactic, i fou estudiat en detall per Cassaigne et al. (2001).

## Bibliografia

* Cassaigne, Julien; Espie, Marc; Krob, Daniel «The Chinese monoid». International Journal of Algebra and Computation, 11, 2001, p. 301–334. DOI: 10.1142/S0218196701000425. ISSN: 0218-1967.
* Duchamp, Gérard; Krob, Daniel. «Plactic-growth-like monoids». A: Words, languages and combinatorics, II (Kyoto, 1992). World Sci. Publ., River Edge, NJ, 1994, p. 124–142.
# 20è Festival Internacional de Cinema de Berlín

El 20è Festival Internacional de Cinema de Berlín va tenir lloc entre el 26 de juny i el 7 de juliol de 1970. El festival va obrir amb Klann – grand guignol de Patrick Ledoux. Tanmateix, el 5 de juliol la competició va ser cancel·lada i no s'atorgaren premis, a causa de la controvèrsia arran la participació de la pel·lícula antibèl·lica de Michael Verhoeven o.k.

## Jurat

Es va anunciar que el jurat del festival estaria format per les següents persones:
* George Stevens (president)
* Klaus Hebecker
* David Neves
* Véra Volmane
* Billie Whitelaw
* Alberto Lattuada
* Dušan Makavejev
* Gunnar Oldin
* Manfred Durniok

## Pel·lícules en competició

Les següents pel·lícules van competir per l'Os d'Or:
| Títol original | Director(s) | País |
| Aranyer Din Ratri | Satyajit Ray | Índia |
| Baltutlämningen | Johan Bergenstråhle | Suècia |
| Black Out | Jean-Louis Roy | Suïssa |
| Borsalino | Jacques Deray | França |
| Chi no mure | Kei Kumai | Japó |
| Dionysus in '69 | Brian De Palma | Estats Units |
| El chacal de Nahueltoro | Miguel Littín | Xile |
| El extraño caso del doctor Fausto | Gonzalo Suárez | Espanya |
| En kärlekshistoria | Roy Andersson | Suècia |
| Il conformista | Bernardo Bertolucci | Itàlia |
| Klann – grand guignol | Patrick Ledoux | Bèlgica |
| L'urlo | Tinto Brass | Itàlia |
| L'Eden et après | Alain Robbe-Grillet | França |
| La ragazza di nome Giulio | Tonino Valerii | Itàlia |
| Le temps de mourir | André Farwagi | França |
| Los herederos | David Stivel | Argentina |
| O Profeta da Fome | Maurice Capovila | Brasil |
| o.k. | Michael Verhoeven | RFA |
| Ore'ach B'Onah Metah | Moshé Mizrahi | Egipte |
| Os deuses E Os Mortos | Ruy Guerra | Brasil |
| Out of It | Paul Williams | Estats Units |
| Warum läuft Herr R. Amok? | Rainer Werner Fassbinder | RFA |

## Referències

* ↑ «20th Berlin International Film Festival». berlinale.de. Arxivat de l'original el 22 març 2010. [Consulta: 7 març 2010].
* ↑ Wolfgang Jacobsen: 50 Jahre Berlinale - Internationale Filmfestspiele Berlin, page 165 – Nicolai, Berlin 2000. ISBN 3-87584-905-1
* ↑ Wolfgang Jacobsen: 50 Jahre Berlinale - Internationale Filmfestspiele Berlin, page 170 – Nicolai, Berlin 2000. ISBN 3-87584-905-1
* ↑ «Berlinale 1970: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 2012-12-29. [Consulta: 7 març 2010].
* ↑ «Berlinale beginnings». [Consulta: 17 juny 2014].
* ↑ «JURIES 1970». berlinale.de. Arxivat de l'original el 23 octubre 2013. [Consulta: 8 juny 2014].

## Vegeu també

* 23è Festival Internacional de Cinema de Canes
* 31a Mostra Internacional de Cinema de Venècia
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1970

## Enllaços externs

* 20è Festival Internacional de Cinema de Berlín a filmaffinity
* 1970 20è Festival Internacional de Cinema de Berlín Arxivat 2010-03-22 a Wayback Machine. a berlinale.de
* 20è Festival Internacional de Cinema de Berlín Arxivat 2009-02-12 a Wayback Machine. a Internet Movie Database
# Billington Heights

Billington Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.691 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Billington Heights tenia 1.691 habitants, 664 habitatges, i 515 famílies. La densitat de població era de 208,6 habitants per km².
Dels 664 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,7% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 19,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.154 $ i la renda mediana per família de 66.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.750 $ mentre que les dones 22.305 $. La renda per capita de la població era de 32.337 $. Cap de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Billington Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Billington Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cody Linley

Cody Martin Linley (Texas, 20 de novembre de 1989) és un actor estatunidenc.
Linley ha protagonitzat diverses pel·lícules i series que l'han fet conegut. Va entrar al món de la televisió des de molt petit protagonitzant, El Meu gos Skip el 1999 amb Frankie Muniz. La seva fama va augmentar quan va aparèixer a una sèrie d'episodis de Hannah Montana interpretant a Jake Ryan, una estrella en la sèrie, que s'enamora de la Miley Stewart. Ha tingut breus aparicions a Miss simpatía i Doce En casa, i també va participar en la pel·lícula Hoot interpretant a Mullet Fingers, amb Brie Larson i Logan Lerman. Ha sortit en una pel·lícula anomenada The Haunting Hour: Don't Think About It (L'Hora Del Terror: No t'ho pensis) amb Emily Osment. Ha participat en el reality show Dancing With The Stars (Ballant Amb les Estrelles) apareixent a la setena temporada i sent el concursant més jove que hagués participat. Va sortir durant un temps amb Edyta Śliwińska, que va ser eliminada abans que ell amb Jeffrey Ross durant les setmanes 7 i 8 de la competició. Cody va ser expulsat del concurs el 18 de novembre de 2008.

## Filmografia

* 2012: Melissa & Joey- Aiden
* 2009: Forget Me Not- Eli Channing
* 2007: Haunting Hour: Don't Think About It - Sean
* 2006-2007-2008: Hannah Montana - Jake Ryan
* 2006: Hoot (Pequeños salvajes) - Mullet Fingers
* 2004: That's So Raven - Daryl (1 episodi)
* 2003: Cheaper by the Dozen - Quinn
* 2002: Beyond the Prairie, Part 2: The True Story of Laura Ingalls Wilder - Charlie
* 2001: Walker Texas Ranger- Griffin Pope
* 2000: My Dog Skip - Spit McGee
* 2000: Miss agent especial (Miss Congeniality)
* 1999: Walker Texas Ranger- Timmy

## Vida personal

Linley va penjar vídeos a YouTube anomenats Ro and Co Show amb l'estrella de Disney Roshon Fegan de Camp Rock. El 14 de juny de 2008 van representar la seva cançó "Dis Me" a The Key Club Hollywood. Va estar sortint amb la Demi Lovato però van tallar.
El germà d'en Cody Chad Linley va morir als 29 anys al seu apartament de Houston, Texas el 7 d'agost de 2011 a causa dels efectes de l'heroïna.

## Referències

* ↑ «Cody Linley» (en anglès). seventeen. Arxivat de l'original el 2014-01-15. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ The Ro and Co Show YouTube Channel
# Adhemir de Barros

Adhemir de Barros, conegut com a Paraná, (21 de març de 1942) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ Adhemir de Barros Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Adhemir de Barros a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1966» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Buchloe

Buchloe és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. Només se n'ha descrit l'espècie Buchloe dactyloides, nadiua de les prades nord-americanes.
# Laura Tohe

Laura Tohe (Fort Defiance, Arizona, 1952) és una escriptora navaho. Llicenciada en psicologia i filologia anglesa per diverses universitats, de caràcter feminista.

## Obres

* No parole today (1999)
* Making friends with water (1986), poemes.

## Enllaços externs

* Biografia a ipl.org
# Monohidrocalcita

La monohidrocalcita és un mineral de la classe dels carbonats. La va anomenar així Evgeny Ivanovich Semenov l'any 1964 per la seva relació química amb la calcita i perquè conté una (mono) molècula d'aigua (hidro).

## Característiques

La monohidrocalcita és un carbonat de fórmula química CaCO₃·H₂O. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la monohidrocalcita pertany a «05.CB - Carbonats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans (carbonats alcalins i alcalinoterris)» juntament amb els següents minerals: termonatrita, natró, trona, pirssonita, ikaïta, gaylussita, calconatronita, baylissita i tuliokita.

## Formació i jaciments

Es forma en dipòsits salins en regions àrides; també en els precipitats dels depuradors d'aire d'aparells d'aire condicionat. Ha estat descrita en tots els continents excepte l'Amèrica del Sud i Oceania.

## Referències

* ↑ «Monohydrocalcite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Monohydrocalcite Mineral Data». [Consulta: 28 maig 2017].
# Bergeraguès

El Brajairaguès o Brageiraguès i per gal·licisme Bergeraguès (en occità Brajairagués) és una comarca d'Occitània situada al Perigord (Guiana). La seva vila principal és Brajairac.

## Referències

* ↑ Segons la classificació de Frederic Zégierman.
# Comtat de Ventimiglia

El comtat de Ventimiglia (Ventemilha en occità, Ventemiglia en lígur, Vintimille en francès) fou una jurisdicció feudal a l'extrem occidental de Ligúria, avui a la frontera amb França.
Després de les invasions dels longobards sota Rotari el 644, els habitants de la regió van abandonar la ciutat romana (Albium Intimilium derivat a Albintimilium) i es van refugiar a la dreta del riu Roia, on van construir una nova ciutat coneguda com a Vintimilia. El 744 el territori va passar a domini de Carlemany proclamat rei d'Itàlia i rei dels Longobards. Vers la meitat del segle X es va construir la fortalesa i va esdevenir una jurisdicció del marquesat de Susa vers 962. Berenguer II d'Itàlia (950-966), marquès d'Ivrea, va nomenar al seu fill Conrad com a primer comte de Ventimiglia. En els anys següents va haver de patir intensos atacs dels musulmans de Fraxinetum (Frassinetto i La Garde-Freinet). En el seu moment màxim el comtat s'estenia del Mont Agel, sota Mònaco, al cap Nero (moderna Sanremo) incloent les valls de la Roya o Roia i del Bévéra.
Els comtes locals van haver de lluitar després contra Gènova. El 1139 la marina de Gènova va atacar la ciutat que es va haver de rendir i els comtes van passar a ser vassalls de Gènova. Diverses revoltes i aliances amb els enemics de Gènova no van poder capgirar la situació. En el conflicte entre güelfs i gibel·lins pel tractat d'Ais de Provença del 1258 els comtes van bescanviar les seves possessions del comtat a Itàlia per terres a Provença especialment la terra de la Verdière (al Var) i des de llavors es van establir a Provença on van enllaçar amb les principals famílies aristocràtiques. Ventimiglia ciutat va esdevenir comuna lliure i bona part del territori es va mantenir com a comtat vassall de Gènova sota diverses senyories; en una guerra contra Gènova el 1271 el podestà Luca Grimaldi fou capturat. Després dels Grimaldi, van governar els Angioini, i després els Visconti. Després Ventimiglia va estar temporalment sota domini dels ducs de Savoia el 1389 i del rei Ladislau I de Nàpols el 1410. Van seguir els Sforza i finalment França fins que el 1505 la ciutat i el comtat foren annexionats definitivament a la república de Gènova.
# Adhemar Canavesi

Adhemar Canavesi (o Canavessi) (18 d'agost de 1903 - 14 de novembre de 1984) fou un futbolista internacional uruguaià, medallista olímpic el 1928.

## Biografia

Canavesi va jugar professionalment al Club Atlético Bella Vista i més endavant al Club Atlético Peñarol, a Montevideo.
Amb la selecció de futbol de l'Uruguai, va participar en el Campionat Sud-americà de 1927 i als Jocs Olímpics d'estiu de 1928 a Amsterdam, guanyant la medalla d'or en futbol masculí.

## Referències

* ↑ Uruguay - Record International Players (anglès)
* ↑ 1900 - 1950
* ↑ Uruguay 1933 Championship (anglès)

## Enllaços externs

* Adhemar Canavessi (fifa.com) Arxivat 2013-07-01 a Wayback Machine.
* RSSSF - Jocs Olímpics d'estiu de 1928
* Medallistes olímpics uruguaians Arxivat 2013-10-02 a Wayback Machine.
# Camil

«Camil» té aquests significats:
* Camil, membre de l'ordre dels Servents dels Malalts
* Biografies:
** Camil (cognom), cognom romà
** Sant Camil de Lellis (Bucchianico, 1550 - Roma, 1614), eclesiàstic fundador dels camils
** Marc Furi Camil Nom abreujat del dictador i cònsol romà
# Laura Torres

Laura N. Torres va ser una periodista mexicana i fundadora d'una de les primeres organitzacions feministes, que va viure a principis del segle xx.
El 1904, Torres va fundar una societat feminista anomenada Admiradoras de Juárez. Admiradoras de Juárez es descrivia com una societat feminista militant que reclamava el final de la discriminació sexual i la repressió del govern. L'organització que Torres va fundar va ser criticada per l'historiador contemporani Justo Sierra, que va dir que l'entitat era un refugi per dones velles i lletges que intentaven imitar els homes.

## Referències

* ↑ Ruiz, Ramón Eduardo. Triumphs and tragedy : a history of the Mexican people. Nova York: W.W. Norton, 1992, p. 284. ISBN 9780393310665.
* ↑ Soto, Shirlene. Emergence of the modern Mexican woman : her participation in revolution and struggle for equality, 1910-1940. Denver, Colo.: Arden Press, 1990, p. 16. ISBN 0912869119.
# 745

El 745 (DCCXLV) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Constantí V reconquereix part de Síria.
* Segona batalla de Guadalete
* Traducció del Pañchatantra a l'àrab

## Referències

* ↑ Tucker, 2015, p. 90.

## Bibliografia

* Tucker, S. C. Wars That Changed History: 50 of the World's Greatest Conflicts (en anglès). ABC-CLIO, 2015. ISBN 9781610697866.
# Biblioteca Municipal d'Alfafar

La Biblioteca Municipal o Seu antiga del Sindicat Arrosser és un edifici d'Alfafar (Horta Sud) inscrit en l'inventari de patrimoni valencià com a Bé immoble de rellevància local.

## Descripció

L'accés principal té un saló noble de gairebé 200 metres quadrats amb decoració eclèctica i elements modernistes amb un fals sostre amb guix totalment restaurat. A la part posterior de l'edifici hi ha espais més petits en tres pisos i un disseny funcional. El més valuós de l'edifici és la façana, amb el gran saló i l'alçat de la façana composta amb arc de triomf, arc central amb diverses motllures i laterals formant finestres entre pilastres rematats per una cornisa.

## Història

L'edifici va ser construït per la societat Centre Agrícola d'Alfafar en uns terrenys on hi havia un edifici anterior al 1928 que es va destruir. L'Ajuntament va comprar l'edifici el 1989 i des de llavors el seu ús és de biblioteca municipal. A mitjans de la dècada del 2010 es va millorar el sistema de climatització i el mobiliari de l'espai. L'agost del 2018 van iniciar-se obres per un cost de 80.000 euros per fer diverses millores en aspectes de l'edifici com l'accessibilitat.

## Referències

* 1 2 3 «Seu Antiga del Sindicat Arrosser-Biblioteca Municipal». Patrimoni. Generalitat Valenciana. [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ «Els joves d'Alfafar estrenen mobiliari en la Biblioteca Pública Municipal». València extra, 09-01-2017 [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ «El emblemático edificio que alberga la biblioteca de Alfafar mejorará su accesibilidad sin perder su esencia». Horta Noticias, 10-08-2018 [Consulta: 13 setembre 2018].
# Collet de les Forques

El Collet de les Forques és un coll situat a 479,8 m alt en un contrafort septentrional dels Pirineus a prop del Tec, en el terme comunal d'Arles, però molt a prop del límit amb els Banys d'Arles i Palaldà, tots dos de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
És a la zona est del terme d'Arles, a tocar del dels Banys d'Arles i Palaldà. És a Codalet, a prop i a llevant de l'Alzina Rodona.

## Referències

* ↑ El Collet de les Forques en els ortofotomapes de l'IGN
# Camil Campanyà i Mas

Camil Campanyà i Mas (Barcelona, 19 d'octubre de 1892 - Belloy-en-Santerre, Somme, Picardia, 4 de juliol de 1916) fou un polític independentista i militar català, mort en combat durant la Primera Guerra Mundial.

## Biografia

Va néixer al carrer Tamarit de Barcelona, fill de Camil Campanyà i Texidor, natural de Sants, i d'Eulàlia Mas i Comas, natural de Barcelona.
Fou un dels caps de la Joventut Catalanista, secció juvenil d'Unió Catalanista, i col·laborà als diaris La Tralla de Vicenç Albert Ballester i Camps, i a La Nació. Per raons polítiques es va veure obligat a fugir primer a Santiago de Cuba, on col·laborà al diari Fora Grillons! del Grop Nacionalista Radical, i després a França.
Quan va començar la Primera Guerra Mundial es declarà aliadòfil i defensor del poble serbi, organitzà una oficina de reclutament de voluntaris catalans i ell mateix es va allistar en la Legió Estrangera Francesa. Amb altres catalans fundà la revista La Trinxera Catalana el 1915. Posteriorment contactà amb Joan Soler i Pla i fou el membre més carismàtic i visible dels Voluntaris Catalans en la Primera Guerra Mundial fins que va morir a Belloy-en-Santerre (front del Somme) el juliol de 1916 junt amb 50 companys més, entre ells el seu amic el gracienc Constantí Cots.
El seu cos fou embolcallat amb una senyera estelada que li havia enviat Joan Soler i Pla, que després li va arribar novament i que es va mantenir amagada en un doble fons d'armari de les golfes d'un pis del carrer Septimània de Barcelona.

## Notes

* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1892, número de registre 6023.
* ↑ Catalunya homenatja els seus voluntaris de la Gran Guerra, ara.cat, 5 de juliol de 2016
* ↑ «Les temps forts». Arxivat de l'original el 2016-10-15. [Consulta: 1r setembre 2016].
* ↑ Quatre graciencs que van defensar França a la Primera Guerra Mundial, en un llibre Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine., independent.cat
* ↑ Esculies, Joan «L'AVUI descobreix una bandera estelada de fa 93 anys». Diari Avui, 12-09-2008, pàg.13 [Consulta: 4 juliol 2016].

## Referències

* Casassas, Jordi. Ellipses. Le Nationalisme catalan (en francès), 2004, p. 207. Casassas. ISBN 2-7298-0786-1.
* Fontana, Josep. Crítica / Marcial Pons. Historia de España (en castellà). 7, 2009, p. 760. Fontana. ISBN 978-84-7423-921-8. OCLC 180188063.
* Mestre i Campi, Jesús. Edicions 62. Diccionari d'història de Catalunya, 2004, p. 1147. ISBN 978-84-412-1885-7.
* David Martínez i Fiol Els "Voluntaris Catalans" a la Gran Guerra Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Barcelona, 1991
* «Camil Campanyà i Mas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Eilema caniola

Eilema caniola és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.

## Distribució

Es troba distribuïda pel nord d'Àfrica, Europa occidental i del sud i Europa oriental fins al sud-oest de Rússia.

## Descripció

Aquesta espècie té una envergadura alar de 28-35 mm. Gairebé amb la mateixa coloració com Eilema griseola i Eilema lurideola però amb l'ala davantera molt més petita, amb el marge exterior lleugerament corbat, el color molt més lleuger, més gris groguenc, de manera que la franja costal de color groc pàl·lid és menys prominent. Les ales posteriors molt pàl·lides, a penes més fosques en el marge costal, amb l'àpex molt més accentuat que en les dues espècies esmentades, amb les que pot ser confosa.

## Subespècies

* Eilema caniola caniola
* Eilema caniola torstenii von Mentzer, 1980 (Espanya)

## Biologia

Vola de juliol a setembre, depenent de la ubicació.
La larva és gris o marró vermellós amb una línia dorsal fosca, línies subdorsals vermelles amb vores negres i a vegades amb taques blanques o negres. Les larves s'alimenten de líquens que creixen en les roques.

## Galeria

* Eilema caniola larva
* Eilema caniola
* Eilema caniola
* Eilema caniola

## Referències

* ↑ Seitz, A. in Seitz, A. Ed. Die Großschmetterlinge der Erde, Verlag Alfred Kernen, Stuttgart Band 2: Abt. 1, Die Großschmetterlinge des palaearktischen Faunengebietes,Die palaearktischen Spinner und Schwärmer, 1912- 1913

## Enllaços externs

* Lepiforumː Eilema caniola(en)
* Funetː Eilema caniola (en)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africaː Eilema caniola(en)
* UKmothsː Eilema caniola(en)
* Biodiversidad Virtualː Eilema caniola (castellà).