OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Rameil

Pere Rameil (Perpinyà, 18 d'abril de 1878 — Perpinyà, 4 de febrer de 1936) va ser un advocat i polític rossellonès, diputat a l'Assemblea Nacional Francesa, senador i secretari d'Estat.

## Biografia

Després d'un primer intent en 1910, fou elegit diputat a l'Assemblea Nacional Francesa en 1914, i va mantenir el seu escó fins al 1928 per Partit Republicà Socialista. En 1920, com a encarregat del pressupost de Belles Arts, va anunciar la transformació de l'Antic Palau del Trocadéro en Teatre Nacional Popular dirigit per Firmin Gémier. Va ser breument el sotssecretari d'estat per a l'Educació Tècnica i Belles Arts, des del 23 de juny fins al 18 de juliol de 1926, cosa que el permeté intervenir en l'alliberament de Bonaventura Gassol, Rafael Ramis, Martí Vilanova, Joan Ysern, Pere Garrós i Manuel Marsà, detinguts el 14 de juliol del 1926 a la gran manifestació de París (alliberament en què també col·laborà Édouard Herriot, president de la Cambra de Diputats). Va ser elegit senador dels Pirineus Orientals des del 6 de juliol de 1930, a la mort de Juli Pams i Vallarino fins a la seva mort, quasi sis anys més tard. També va arribar a publicar alguns poemes i sainets.

## Referències

* ↑ «Pere Rameil». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Esculies, Joan «Atemptar contra Primo de Rivera». La Vanguardia, 26-07-2023.
* ↑ « Pierre Rameil », al Dictionnaire des parlementaires français (1889-1940), sous la direction de Jean Jolly, PUF, 1960
* ↑ Pàgina del Senat.fr sobre Pere Rameil Arxivat 2010-05-22 a Wayback Machine. (francès)
# Dècada del 850 aC

La dècada del 850 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 859 aC fins al 31 de desembre del 850 aC.

## Esdeveniments

* Els perses s'instal·len a l'actual Iran
* Primers pobladors de la futura Roma
* Naixement de la poesia èpica occidental

## Personatges destacats

* Homer
# Angiari

Angiari és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 80 quilòmetres al sud-oest de Venècia i a uns 35 quilòmetres al sud-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 2.315 habitants.
Angiari limita amb els següents municipis: Bonavigo, Cerea, Legnago, Roverchiara i San Pietro di Morubio.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Rafe de Crespigny

Rafe de Crespigny (nom complet: Richard Rafe Champion de Crespigny, nascut el 1936) és un professor adjunt retirat del Centre de la Xina i Corea i la Universitat Nacional Australiana a Canberra, Austràlia. Es va especialitzar en història, geografia i literatura xinesa del període de la Dinastia Han. Ha estat reconegut internacionalment com un dels pioners en la traducció i la historiografia de material històric relatiu al període dels Tres Regnes de la història xinesa.
De Crespigny va estudiar història a la Universitat de Cambridge i xinès, estudis orientals i història de l'Orient Extrem a la Universitat Nacional Australiana.
Durant els seus primers anys com a estudiós i acadèmic, va treballar amb sinòlegs tals com Hans Bielenstein, Patrick Fitzgerald, Hsü Cho-yün i Miyazaki Ichisada i va desenvolupar un interès en el Han tardà a través de la novel·la clàssica xinesa del Romanç dels Tres Regnes. El 1964 va publicart la seva tesi doctoral The Development of the Chinese Empire in the South; a discussion of the origins of the state of Wu of the Three Kingdoms (El Desenvolupament de l'Imperi Xinès al Sud, una discussió sobre els orígens de l'estat de Wu dels Tres Regnes), que va servir de base per a gran part de la seva obra posterior. La seva monografia més coneguda va ser Generals of the South: the Foundation and Early History of the Three Kingdoms State of Wu.

## Publicacions destacades

Algunes de les altres publicacions de de Crespigny inclouen China: The Land and its People (1971); China This Century (1975), ambdues discussions sobre la història moderna de la Xina. Les seves obres més significatives són les relatives a la política de la darreria de la dinastia Han. Entre aquestes es troben Northern Frontier: The Policies and Strategy of the Later Han Empire (1984); i, To Establish Peace (1996), una traducció parcial a l'anglès del Zizhi Tongjian de Sima Guang. També ha escrit articles a revistes com Papers on Far Eastern History i Journal of the Oriental Society of Australia.

## Referències

* ↑ «Interview with Rafe de Crespigny» (en anglès). Medievalists.net, 29-08-2010.

## Enllaços externs

* Publicacions disponibles en línia de Rafe de Crespigny Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine. (anglès)
* «Dr Rafe de Crespigny». Arxivat de l'original el 2021-04-09. [Consulta: 1r agost 2018].
# Enquinano

Enquinano és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà. És en territori del poble d'Hortoneda.
Està situada a migdia d'Hortoneda, al sud-oest de la Colomina, a migdia del Tros de la Font, a llevant de la Font de l'Abat i a ponent dels Bancalons. És al capdavall, nord-est, de les Costes de la Font de l'Aumetlla, A la seva part occidental hi ha la Cabana del Toni.
Consta de 6,6501 hectàrees de conreus de secà, pastures, matolls i zones improductives.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 3 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Shiho Ogawa

Shiho Ogawa (小川 志保, 26 de desembre de 1988) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2013. Va disputar 3 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2013 | 3 | 0 |
| Total | 3 | 0 |

## Referències

* ↑ 2013 Japan Football Association(japonès)
# Pausires

Pausires és el nom dels següents personatges:
* Pausires o Pausiris, sàtrapa d'Egipte
* Pausires d'Egipte, líder de la revolta contra Ptolemeu V Epífanes
# Pere Ramis i Ramis

Pere Ramis i Ramis (Maó 1748-1816), advocat i traductor menorquí, germà de Joan Ramis i Ramis amb qui formà part de la Societat Maonesa de Cultura, tenia coneixements de llatí, grec, hebreu, àrab, anglès, francès, italià i alemany, motiu pel qual fou nomenat intèrpret de Carles III a Menorca, escriví la Traducció del discurs que feu l'almirante Byng a l'hora de la mort, (1779) i diverses traduccions al català no localitzades de Molière, tot i que se li atribueix un text anònim del Malalt imaginari conservat a la Biblioteca de Catalunya. També traduí al castellà el procés contra James Murray, darrer governador anglès de Menorca. Com jurista fou assessor del tribunal del crim i del tribunal del Vicealmirallat anglès a Menorca (1798-1802).

## Vegeu també

* Llista d'escriptors menorquins en català del segle XVIII
* Llista d'escriptors en llengua catalana (cronològic)

## Enllaços externs

* «Pere Ramis i Ramis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Traductors i traduccions a la Menorca Il·lustrada
# Robert Knox

Robert Knox (Kent, 21 d'agost de 1989 – Sidcup, 24 de maig de 2008), fou un actor londinenc conegut pel seu paper en la sisena pel·lícula de la saga de Harry Potter. Pocs dies després d'acabar el rodatge amb Daniel Radcliffe, aquest es va veure embolicat en una baralla rondaire en la qual, per salvar el seu altre germà, va ser assassinat brutalment per un jove a punyalades. Els actors de Harry Potter van assistir al seu funeral.

## Mort

Va morir per una punyalada rebuda en un intent desesperat de protegir el seu germà petit Jamie, que aleshores tenia setze anys, durant una baralla que va esclatar prop de l'estació de tren de Sidcup, Kent, i va continuar al carrer. La mort es va produir poc després de la mitjanit, immediatament després de ser traslladat a l'hospital. A la seva arribada després de la baralla, la policia va trobar quatre menors ferits, i Knox va disparar al pit, ja en agonia.
# Ebersheim

Ebersheim (en alsacià Awersche) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2011 tenia 2.222 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes de Sélestat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.622 | 1.624 | 1.635 | 1.597 | 1.675 | 1.854 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2014 | Jean-Martin Kientz | |
| 2014-2020 | Michel Wira | |
# Antoni Cao

Antoni Cao (l'Alguer, 15 de desembre de 1921 — Càller, Sardenya, 23 d'agost de 2004) fou un músic i poeta alguerès. Protagonista del Viatge del retrobament, va dirigir als anys seixanta el Grup Coral de l'Agrupació Catalana d'Itàlia. És un dels autors més representatius de la cançó popular algueresa, com ara Bella Alguer, Pescador de bogamarí o Lo país meu, que va donar nom a un CD editat a Catalunya el 1963 per Edigsa. El 2011, la discogràfica Picap va editar un CD recopilatori anomenat Lo país meu. Cançons de l'Alguer. 50 anys, amb cançons de diversos músics algueresos escrites o interpretades majoritàriament per Antoni Cao.
El municipi de l'Alguer va inaugurar el 25 de gener del 2012 una plaça dedicada al seu nom.

## Referències

* ↑ «Antoni Cao | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 octubre 2016].
* ↑ «RodaMots - voler bé». RodaMots, 09-07-2015. [Consulta: 27 octubre 2016].
* ↑ «Dissabte dedicat a Antoni Cao». alguer.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-27. [Consulta: 27 octubre 2016].
* ↑ «Lo país meu. Cançons de l'Alguer. 50 anys.». Picap. [Consulta: 27 octubre 2016].
* ↑ «Una plaça dedicada a Antoni Cao». L'Alguer. Periòdic de cultura i informació, pàg. 2. Arxivat de l'original el 2016-10-28 [Consulta: 27 octubre 2016].
# Ramir Rocamora Bernat

Ramir Rocamora Bernat va ser un notable escultor català nascut a Reus el 2 de febrer de 1877, que va viure a cavall entre el segle xix i el segle xx. Va ser deixeble de Ramon Casals i Vernis i estudià també a l'Escola de Belles Arts de Barcelona. Va perfeccionar el seu talent a París amb una beca de l'Ajuntament de Reus.
Va fer diverses exposicions. Començà el 1896 a l'Exposició Internacional d'Art a Barcelona, a Madrid el 1907 a l'Exposició de Belles Arts, i el 1908 a l'exposició internacional de Barcelona. A la Sala Parés el 1914 va tenir èxit amb una exposició individual i després es presentà a diverses exposicions col·lectives, la més coneguda, l'Exposició de Primavera a Barcelona del 1932. És autor, entre altres obres, de Vell captaire a la porta d'una església, Sant Josep i el nen Jesús, Sant Francesc i de diversos retrats d'Alfons XIII. A la seva ciutat natal hi ha dues obres seves: el bust de Bartrina a la plaça de Catalunya i el d'Evarist Fàbregas al Centre de Lectura.
Encara que va esculpir obres de bon nivell no va arribar a obtenir un reconeixement general. La seva ciutat li va dedicar un carrer, i a Barcelona hi ha una plaça amb el seu nom. Va llegar els seus dibuixos i obres a la ciutat de Reus, però en la postguerra van desaparèixer i no se n'ha sabut mai més res. Va morir a Verges el 3 d'octubre de 1939.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 565-566.

## Enllaços externs

* «Ramir Rocamora Bernat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Eschborn-Frankfurt 2018

El Gran Premi de Frankfurt 2018 fou la 56a edició del Gran Premi de Frankfurt. Es disputà l'1 de maig de 2018 sobre un recorregut de 212,5 km. La cursa formava part de l'UCI World Tour
El vencedor final fou el noruec Alexander Kristoff (Katusha-Alpecin) que s'imposà a l'esprint per quarta vegada consecutiva en aquesta cursa. L'acompanyaren al podi Michael Matthews (Team Sunweb) i Oliver Naesen (AG2R La Mondiale).

## Equips

Vint equips prendran part a la cursa: deu WorldTeams i onze equips continentals professionals.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Kristoff reina por cuarta vez en el GP de Fráncfort». El Mundo Deportivo, 01-05-2018 [Consulta: 4 maig 2018].
# Shiho Kaneda

Shiho Kaneda (金田 志保, 11 de març de 1965) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1981. Va disputar 4 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1981 | 4 | 0 |
| Total | 4 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Pausànies d'Apol·lònia

Pausànies o Pausànias (grec antic: Παυσανίας, llatí: Pausanias) fou un escultor de l'antiga Grècia natural d'Apol·lònia d'Il·líria que va florir entorn de l'any 400 aC.
Va fer estàtues dels déus Apol·lo i Cal·listo, les quals van integrar la gran ofrena que la ciutat de Tègea va oferir a la ciutat d'Olímpia. La sola font escrita sobre l'escultor és el geògraf homònim Pausànies.

## Notes

* ↑ Els criteris de transcripció dels noms propis masculins en -ας varien segons la font consultada. La Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans «recomana d'escriure -es en les terminacions dels noms de persona hebreus, grecs i llatins que tenen -as en llurs formes gregues i llatines», mentre que lingüistes com Alberich i Coromines prefereixen la terminació -as basant-se en els textos de la Fundació Bernat Metge.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Pausanias». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 162.
# Pergussa

La petita illa deshabitada de Pergousa [pɛrɣusa] (grec modern: Περγούσα), a l'arxipèlag del Dodecanés, també anomenada Pergoussa, és administrada pel municipi de Nísiros a la zona meridional de la mar Egea.

## Geografia
### Ubicació geogràfica

Pergousa es troba en l'est de la mar Egea, a uns 10 km al sud-est de cap Kríkelos (Ακρωτήριο Κρίκελος), l'extrem sud de l'illa de Cos. L'illa de Gyali és a 8,6 km al nord-est i Nísiros a 8 km a l'est. L'illa també deshabitada de Pachia és a uns 2,3 km al sud-est. De nord a sud, l'illa té una longitud de poc més d'1,9 km, el punt més ample de l'illa és d'1,1 km, el més estret al sud, d'uns 350 m.
Igual que Nísiros i el sud de Kos, Pergousa, juntament amb Pachia, és a l'arc oriental de les Cíclades i és d'origen volcànic; és per això que el seu sòl és anhidre i estèril.

## Història

S'hi trobà ceràmica neolítica i obsidiana de l'illa de Melos, a les Cíclades, i de la propera illa de Gyali.
Les úniques troballes arqueològiques de l'illa provenen de dues torres rectangulars del segle iv aC.

## Fauna

Al 1993 per primera volta, es va poder detectar la presència de la sargantana d'Erhard ((Podarcis erhardii) en l'arc oriental de la mar Egea Mitjana, a les illes de Pergousa i Pachia.

## Referències

* ↑ Tracey Cullen. Aegean prehistory: a review. Archaeological Institute of America, 2001, p. 506. S. 66.
* ↑ Christy Constantakopoulou. The dance of the islands: insularity, networks, the Athenian empire, and the Aegean world. Oxford University Press, 2007, p. 330. S. 194.
* ↑ The structures of the Paleocastro (IV. cent. B.C.) of the Nisyros island and the coeval towers of Pergousa: building techniques, nature and sourceland of the materials, seismic volcanic hazard. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-11-21. [Consulta: 10 octubre 2020].
* ↑ PDF en www.biol.uoa.gr.
* ↑ Efstratios D. Valakos, Panagiota Maragou & Moysis Mylonas. Podarcis erhardii (Erhard' s wall lizard), 1999, p. 52-53.

## Enllaços externs

* Informació general sobre Pergousa, en grec.
# René Gerber

René Gerber (29 de juny de 1908 - 21 d'octubre de 2006) estudiant de Paul Dukas i Nadia Boulanger, entre d'altres, va ensenyar al "Collège Latin" (Neuchâtel) i es va convertir en el director del Conservatori de Música de Neuchâtel.
Un exponent del neoclassicisme i de la "claredat francesa", les seves composicions segueixen formes tradicionals. Va compondre música simfònica (inclosa la suite orquestral "The Old Farmer's Almanach"), 15 concerts, música de cambra, música vocal, música per a piano, una obra per a orgue, dues òperes inspirades en obres de Shakespeare (Romeu i Julieta, El somni d'una nit d'estiu).

## Referències

* ↑ Solucions WnG//UNIZH. "René Gerber - Compositeurs - Biographie - Musinfo". Musinfo.ch. Recuperat el 2016-07-17.
* ↑ "Revue Musicale de Suisse Romande 58/1 Mart 2005". Rmsr.ch. 2005-03-01. Recuperat el 2016-07-17.
* ↑ «Swiss Composer Rene Gerber». Npr. 1997-10-23. Recuperat el 2016-07-17.
* ↑ Lehn, Mathias (2012). Le personnage de Puck : du modèle shakespearien à l'opéra contemporain, Britten, Vreuls, Delannoy, Gerber. París: Publibook. ISBN 9782748382754
# Efecte de vora

Efecte de vora és el terme que s'aplica en el marc de l'ecologia a l'efecte de la juxtaposició de medi ambients molt diferents dins d'un ecosistema.

## Definició

El terme s'aplica generalment en el cas d'hàbitats naturals, especialment boscos quan es troben en contacte amb zones alterades o degradades per l'activitat humana, com un camp, una carretera, un complex turístic o una zona industrial per exemple.
Quan es consideren les vores d'un ecosistema i les zones que l'envolten són un sistema degradat o no-natural, la pertorbació causada per aquest invariablement penetra dins del sistema natural. L'efecte del contacte pot causar trastorns o pertorbacions a molta distància de la vora que ha estat demarcada oficialment, afectant seriosament a aquest ecosistema natural.
La decisió de demarcar una frontera entre una zona protegida o parc natural no significa que el medi ambient natural comenci a partir de la frontera deliniada al mapa. La realitat és que una zona prou profunda es troba sota la influència de les zones degradades o altrament sotmeses a l'activitat humana que l'envolten. Per això les xifres de superfícies de "zona protegida" que es declaren oficialment rarament coincideixen amb els ecosistemes naturals des del punt de vista ecològic, car la profunditat i intensitat de penetració de la degradació dins de la zona qualificada com a "espai natural" rarament és avaluada o reconeguda.
El terme va ser definit pel professor de zoologia Eugene P. Odum el 1971 als Estats Units.

## Exemples

Segons els càlculs que s'han fet la quantitat de boscos i aiguamolls naturals de la conca amazònica que han estat alterats per l'efecte vora sobrepassen la superfície de la zona que ha estat desforestada. Els incendis forestals són més comuns a les zones afectades per l'efecte vora a causa de la major sequera i a la major activitat humana de les vores.
A Catalunya, molts llocs com la Murtra al Delta del Llobregat o el Parc Natural del Garraf es troben greument afectats per les zones degradades que els envolten. La intensitat de l'efecte d'aquestes (aeroport del Prat, urbanitzacions, complexos comercials, autopistes) arriba fins al punt que difícilment hom podria qualificar les zones protegides dins d'aquest entorn com a "espais naturals".

## Vegeu també

* Zona degradada
* Ruderal
* Espècie invasora

## Referències

* ↑ «Efecte de vora». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Eugene P., Odum. Fundamentals of ecology (en anglès). 2a edició. Cengage Learning, 1959, p. 624. ISBN 978-0534420666.
* ↑ Skole, D. L.; C. Tucker «Tropical deforestation and habitat loss fragmentation in the Amazon: satellite data from 1978-1988». Science, 260, 1994, pàg. 1905–1910. DOI: 10.1126/science.260.5116.1905.

## Enllaços externs

* Biologia, ecologia i efectes de la formiga invasora Lasius neglectus Arxivat 2015-10-05 a Wayback Machine.
* Gestió d'Espais Naturals Protegits
# Ramiro

Ramiro és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 82 | 87 | 72 | 72 |
# Estepa de San Juan

Estepa de San Juan és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. És el tercer municipi espanyol amb menys població, després de Jaramillo Quemado amb 8 i Illán de Vacas amb 6. (2008)

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Simonovka

Simonovka - Симоновка (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la península de Ieisk, a 12 km al sud de Ieisk i a 179 km al nord-oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Komsomolets.
# Pergine Valdarno

Pergine Valdarno és un municipi situat al territori de la província d'Arezzo, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis de Bucine, Civitella in Val di Chiana, Laterina, Montevarchi i Terranuova Bracciolini.
Pertanyen al municipi de Pergine Valdarno les frazioni de Montalto, Pieve a Presciano, Poggio Bagnoli i Ponticino.
# René Froger

René Froger (Amsterdam, 5 de novembre de 1960) és un cantant neerlandès. Les lletres de cançons de la majoria dels seus discs són en anglès.
El 1994 va guanyar el Gouden Harp, un premi prestigiós de la cançó leugera neerlandesa.

## Discografia

* Happy Christmas
* Doe Maar Gewoon (en neerlandès)
* The Ballads
* Who Dares Wins
* You're my Everything
* Pure
* I Don't break easy
* Matters of the Heart
* Midnight man

## Enllaços externs

* Web de René Froger
# Aneristos

Aneristos o Anerist (Aneristus, Ἀνήριστος) fou un polític espartà. Era fill d'Espèrties i net d'un altre Aneristos. Fou enviat com ambaixador de Pèrsia al començament de la guerra del Peloponès (430 aC) per demanar el suport persa però fou capturat amb tota la seva comitiva per Sadocos, fill del rei dels odrisis, Sitalces, i entregat a Atenes, on fou executat.

## Referències

* Brill en línia (alemany)
# Ragusa

«Ragusa» té aquests significats:
* Ragusa (Sicília), ciutat de Sicília
* Província de Ragusa a la regió de Sicília (Itàlia)
* Ragusa, antic nom llatí i italià de Dubrovnik, ciutat croata a la costa de Dalmàcia, capital d'una república sobirana
* República de Ragusa, dissolta el 1808 i centrada a Dubrovnik
# Etheostoma rupestre

Etheostoma rupestre és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Geòrgia, Alabama, Mississipi i Tennessee.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sitor

Sitor (en francès Citou) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude

## Referències

* ↑ Municipis de l'Aude Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. proposa Citor