OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Síndrome coronària aguda

La síndrome coronària aguda (SCA) és una síndrome a causa de la disminució del flux sanguini a les artèries coronàries, de manera que una part del múscul cardíac no pot funcionar correctament o mor. El símptoma més comú és el dolor al pit, sovint irradiant cap a l'espatlla esquerra o un angle de la mandíbula, opressiu, central i associat a nàusees i sudoració. Moltes persones amb síndromes coronàries agudes presenten símptomes diferents del dolor de tòrax, en particular, dones, pacients grans i pacients amb diabetis mellitus.
La síndrome coronària aguda s'associa sovint a tres manifestacions clíniques, anomenades segons l'aparició de l'electrocardiograma (ECG):
* Amb elevació de l'ST (SCAAEST o SCAEST) que de confirmar-se una necrosi del múscul es parlarà d'Infart de miocardi amb elevació de l'ST (IAMAEST o IAMEST),
* Sense elevació de l'ST (SCASEST) que de confirmar-se una necrosi constituirà un infart de miocardi sense elevació de l'ST (IAMSEST),
* Angina inestable.
L'SCA s'ha de distingir de l'angina estable, que es desenvolupa durant l'activitat física o l'estrès i es resol en repòs. En contraposició amb l'angina estable, l'angina inestable es produeix de manera sobtada, sovint en repòs o amb un esforç mínim, o amb menor grau d'esforç que l'angina anterior de l'individu (“angina crescendo”). L'angina de nou origen també es considera angina inestable, ja que suggereix un nou problema en una artèria coronària.

## Referències

* ↑ Amsterdam, E. A.; Wenger, N. K.; Brindis, R. G.; Casey, D. E.; Ganiats, T. G.; Holmes, D. R.; Jaffe, A. S.; Jneid, H.; Kelly, R. F. «2014 AHA/ACC Guideline for the Management of Patients With Non-ST-Elevation Acute Coronary Syndromes: A Report of the American College of Cardiology/American Heart Association Task Force on Practice Guidelines». Circulation, 130, 25, 23-09-2014, pàg. e344–e426. DOI: 10.1161/CIR.0000000000000134. PMID: 25249585.
* ↑ «Clinical diagnosis of acute coronary syndrome in patients with chest pain and a normal or non-diagnostic electrocardiogram». Emergency Medicine Journal, 26, 12, 01-11-2009, pàg. 866–870. Arxivat de l'original el 2017-04-05. DOI: 10.1136/emj.2008.064428. PMID: 19934131.
* ↑ «Prevalence, Clinical Characteristics, and Mortality among Patients with Acute Myocardial Infarction Presenting Without Chest Pain». JAMA, 283, 24, 01-06-2000, pàg. 3223–3229, vi. DOI: 10.1001/jama.283.24.3223. PMID: 10866870.
* ↑ «Acute coronary syndrome: unstable angina and non-ST segment elevation myocardial infarction». BMJ, 326, 7401, 01-06-2003, pàg. 1259–61. DOI: 10.1136/bmj.326.7401.1259. PMC: 1126130. PMID: 12791748.
* ↑ «Evaluation of the acutely dyspneic elderly patient». Clin. Geriatr. Med., 23, 2, 01-05-2007, pàg. 307–25, vi. DOI: 10.1016/j.cger.2007.01.007. PMID: 17462519.
# Cacosternum parvum

Cacosternum parvum és una espècie de granota que viu a Lesotho, Sud-àfrica i Eswatini.

## Referències

* Scott, E. & Minter, L. 2004. Cacosternum parvum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 d'abril del 2008.
# Mertol Demirelli

Mertol Demirelli (Ankara, 6 de juny de 1996) fou un prodigi com a pianista en la seva infantesa.

## Estudis

Va començar els seus estudis musicals quan tenia quatre anys, seguint classes particulars de piano quan tenia cinc anys. Mostrant talent notable en els exàmens especials d'admissió, Mertol va ser acceptat a la Universitat de Bilkent, Facultat de Música i Arts Escèniques, Escola Preparatòria de Música amb estudis complets. Va estudiar piano amb Oya Ünler durant quatre anys i amb Ersin Onay durant un any. Mertol també va continuar la seva educació secundària i va seguir un programa especial per a nens amb talent en aquesta escola prenent cursos sobre teoria de la música, formació de l'oïda, amb el doctor Orhun Orhon, Composició amb el doctor Turgut Pöğün, el professor Orhun Orhon i el professor Onur Türkmen. i el violí amb Eda Özer. Va ser acceptat a la "Queen Elisabeth Music Chapel" (Bèlgica) l'octubre de 2010 amb una beca completa i va estudiar piano amb Abdel Rahman El Bacha durant quatre anys. Després d'octubre de 2014, estudia piano sota la direcció de Maria João Pires, que el convida al Projecte Partitura per compartir escenari en ocasions regulars l'any següent.

## Actuacions

Als set anys, el 2003, va guanyar el Gran Premi IBLA Itàlia. El preu inclou l'organització de concerts a tot el món. El gener de 2004, Mertol va fer concerts a Newcastle (Anglaterra) el febrer de 2004, a Nova York, incloent Carnegie Hall i Arkansas-Little Rock (EUA).
Des del 2003, va donar concerts a diverses universitats, com ara Anadolu, Bilkent, Boğaziçi, Hacettepe, Istanbul, Izzet Baysal i Yıldız. Demirelli va actuar a l'Akbank Piano Days, al Festival Internacional de Música de Mersin, al Festival Internacional de Piano d'Antalya, així com a concerts especials a la Gran Assemblea Nacional de Turquia, la Fundació Pediàtrica Turca i la Fundació Vehbi Koç. També va actuar amb The Spivakov Genius Children de Rússia a la Universitat Boğaziçi el 2007.
Va assistir a les classes magistrals de Gulsin Onay, Muhittin Demiriz, Idil Biret, Edna Golandsky, Dmitri Bashkirov, Jean-Claude Vanden Eynden i Oya Ünler. També va actuar amb Fazil Say als seus concerts del Festival Internacional de Piano d'Ayvalık i Antalya.
Mertol DEmirelli, ha interpretat les obres més conegudes dels millors compositors de la història de la música així com també ha estat acompanyat amb les millors formacions orquestral del món.

## Enllaços externs

* Mertol Demirelli - Lloc web oficial
# Ca les Caterines

Ca les Caterines és una casa de Solsona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres del segle xiv que patí reformes importants cap al segle xviii. L'edifici té dues façanes i consta de planta baixa i dues plantes pis, una solana. La façana de Vallcalent té una planta més a l'altura del pati. Ambdues façanes són de pedra. A la planta baixa hi ha dues portalades d'arc de mig punt sobre les quals hi ha dos balcons de forja de diferents estils.

## Referències

* ↑ «Ca les Caterines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2017].
# Pere Rahola i Molinas

Pere Rahola i Molinas (Roses, Alt Empordà, 16 de juliol 1877 - Barcelona, 2 de març de 1956) va ser un polític i advocat català, membre de la Lliga Regionalista.

## Biografia

Era cosí germà de l'advocat Baldiri Rahola i Llorens, vinculat a Acció Catalana. Gran amic de Francesc Cambó, a qui va conèixer en els estudis de batxillerat a l'institut de Figueres, fou un destacat integrant de la Lliga, i amb les seves llistes fou elegit diputat per Barcelona a totes les eleccions celebrades a Espanya entre 1914 i 1923, excepte en les de 1916, data en la qual es va presentar al Senat ocupant un escó entre 1916 i 1917. Durant la Primera Guerra Mundial va participar en la formació de voluntaris catalans. També va ser president de l'Associació d'Amics de França.
Després del cop d'estat de Primo de Rivera, es va oposar a la dictadura, pel que va haver de dimitir del seu càrrec de president de l'Ateneu Barcelonès el 1924. Amb la proclamació de la Segona República Espanyola va tornar a obtenir l'escó de diputat per Barcelona en les eleccions de 1931, 1933 i 1936 i va participar en la transformació de la Lliga Regionalista en la Lliga Catalana, el 1933.
Durant el bienni radical-cedista, va ser Ministre de Marina en els dos governs que entre el 25 de setembre i el 14 de desembre de 1935 va presidir de forma successiva Joaquín Chapaprieta. Després d'aquesta etapa ministerial ocuparia el càrrec de ministre sense cartera en el govern que, entre el 14 de desembre i el 30 de desembre de 1935, va presidir Manuel Portela Valladares.
Amb l'esclat de la Guerra civil, amenaçat de caure en mans dels «incontrolats» anarquistes, Rahola va marxar a l'exili sota la protecció de Cambó i es traslladà a Gènova amb la seva família. Com a conseqüència, els seus béns foren confiscats.
Cap al 1937 es va traslladar a Pamplona, on fou detingut un parell de dies per «catalanista» i fou alliberat gràcies a les gestions de Lluís Puig de la Bellacasa i Deu. El 1939 tornà a Barcelona, després que les autoritats franquistes li retornessin les propietats confiscades durant la guerra. Des d'aquell moment es va retirar de l'acció política.
Morí a Barcelona el vespre del 2 de març del 1956, amb 78 anys.

## Bibliografia

* ↑ «Pere Rahola i Molinas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Necrològica al diari ABC, 3 de març de 1956
* 1 2 Safont, Joan. Per França i Anglaterra. A Contra Vent, 2012, p. 22. ISBN 9788415720010.
* ↑ Pabón, Jesús. Cambó: 1876-1947 (en castellà). Reimpressió. Alpha, 1999, p. 58. ISBN 84-7225-740-1.
* ↑ Urquijo Goitia, 2008, p. 126.
* ↑ Manent, 1999, p. 33, 56.
* 1 2 Manent, 1999, p. 56.
* ↑ «Necrológicas. Don Pedro Rahola Molinas», ABC (3 de marzo de 1956), pág. 26

## Enllaços externs

* Esbós biogràfic de Pere Rahola a Memoria Republicana Arxivat 2008-01-01 a Wayback Machine..
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Molí del Mig (Xerta)

El Molí del Mig és una obra de Xerta (Baix Ebre) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Actualment es conserva en molt mal estat; s'han tombat les parets laterals, deixant en perillós estat la coberta. L'edifici és de maçoneria ordinària de planta mixtilínia, perpendicular amb el mur posterior de forma semicircular; consta d'una sala alta. Sota seu hi ha un soterrani cobert amb una volta rebaixada. L'accés es fa per una porta allindada amb una finestra a sobre, coberta a una sola vessant inclinada cap a la façana. A uns 100m. seguint la séquia hi ha el molí de baix.

## Història

Sobre el dintell hi ha pintada la data de 1741. Aquest molí, com també el de baix o el de dalt, foren construïts per aprofitar la tracció de l'aigua que baixa de les séquies de Paüls. Aquest és el darrer dels tres que es construí.

## Referències

* 1 2 «Molí del Mig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Molí del Mig». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sovétskaia Retxka

Sovétskaia Retxka (en rus: Советская Речка) és un poble (possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 143 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Красноярского края № 13-2925». Arxivat de l'original el 2012-11-18. [Consulta: 10 setembre 2019].
# Cajanus

Cajanus és un gènere de plantes membre de les leguminoses de la família Fabaceae, i inclou a Cajanus cajan (quinchoncho), Cajanus scarabaeoides.
Es distribueix a través d'Australàsia, amb moltes espècies endèmiques d'Austràlia.
Les espècies de Cajanus són aliment de larves d'algunes espècies de Lepidoptera, com Endoclita malabaricus.

## Espècies seleccionades

* Cajanus acutifolius
* Cajanus albicans
* Cajanus aromaticus
* Cajanus cajan
* Cajanus cinereus
* Cajanus confertiflorus
* Cajanus crassicaulis
* Cajanus kerstingii
* Cajanus lanceolatus
* Cajanus lanuginosus
* Cajanus latisepalus
* Cajanus mareebensis
* Cajanus marmoratus
* Cajanus pubescens
* Cajanus reticulatus
* Cajanus scarabaeoides
* Cajanus viscidus
# Mertert

Mertert (luxemburguès Mäertert) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó de Grevenmacher. Fou creat el 1796 de la fusió de Wasserbillig i Mertert.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 2.350 | 71,49% |
| Forasters | 937 | 28,51% |
| - portuguesos | 399 | 12,14% |
| - francesos | 69 | 2,10% |
| - italians | 51 | 1,55% |
| - belgues | 25 | 0,76% |
| - alemanys | 232 | 7,06% |
| - iugoslaus | 58 | 1,76% |
| - altres | 103 | 3,13% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 3.287 |
| 01/01/2002 | 3.324 |
| 01/01/2003 | 3.328 |
| 01/01/2004 | 3.354 |
| 01/01/2005 | 3.365 |
# Bryan Singer

Bryan Jay Singer (Nova York, 17 de setembre de 1965) és un director i productor de cinema estatunidenc. Va fer-se popular a partir del seu treball a Sospitosos habituals i és especialment popular entre els aficionats a les pel·lícules de ciència-ficció per les seves obres com X-Men o Superman Returns.
Singer és originari de la ciutat de Nova York, tot i que va créixer en una llar jueva a Nova Jersey. Assistí a l'escola secundària West Windsor-Plainsboro i realitzà els seus estudis de direcció cinematogràfica a l'Escola d'Arts Visuals de Nova York i, més endavant, a l'Escola de Cinema i Televisió de la Universitat del Sud de Califòrnia, a Los Angeles. Singer fou criat en una llar jueva i és declarat obertament homosexual. La seva companyia productora es diu Bad Hat Harry Productions, i realitza treballs per a televisió, cinema, DVD i videojocs.

## Filmografia

* Public Access (1993)
* Sospitosos habituals (1995)
* Apt Pupil (1998)
* X-Men (2000)
* X-Men 2 (2003)
* Superman: El retorn (2006)
* Valquíria (2008)
* Jack the Giant Slayer (2013)
* X-Men: Days of Future Past (2014)
* X-Men: Apocalypse (2016)
* Bohemian Rhapsody (2018)

## Referències

* 1 2 «Bryan Singer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lo Sambuc

Lo Sambuc (italià Sambuco, piemontès Sambuch) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 84 habitants. Està situat a la Val d'Estura, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis de Chanuelhas, Demont, la Màrmol, Pèirapuerc i Vinai.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Massimo Calleri | No Euro |
# Perhamita

La perhamita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany i dona nom al grup de la perhamita. Rep el nom en honor de Frank Croydon Perham (n. 5 de març de 1934), geòleg i miner de pegmatites de West Paris, Maine, EUA, en honor a la seva dedicació a la recuperació d'espècimens minerals.

## Característiques

La perhamita és un fosfat de fórmula química Ca₃Al$_{7.7}$Si₃P₄O$_{23.5}$(OH)$_{14.1}$·8H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1977. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. Es troba relacionada estructuralment amb la crandal·lita, però no és membre del grup de la plumbogummita. Visualment és semblant a la iangreyita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la perhamita pertany a «08.DO - Fosfats, etc, amb CO₃, SO₄, SiO₄» juntament amb els següents minerals: girvasita, voggita, peisleyita, krasnoïta, saryarkita-(Y), micheelsenita, parwanita i skorpionita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 135740.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres recollides al pou Bell i a la pedrera Dunton Gem, ambdues ubicades a la localitat de Newry, al comtat d'Oxford (Maine, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com a Bolívia, Àustria, França, Espanya, Alemanya, la República Txeca, Noruega i Austràlia. Als territoris de parla catalana ha estat descrita únicament a les mines de Can Tintorer, a Gavà (Baix Llobregat, Barcelona).

## Referències

* ↑ «Perhamite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ Díaz-Acha, Yael; Campeny, Marc; Tauler, Esperança; Bosch, Josep; Melgarejo, Joan Carles; Camprubí, Antoni; Villanova-de-Benavent, Cristina; Jorge-Villar, Susana E.; Díaz-Ontiveros, Iria; Fernández-Lluch, David; Proenza, Joaquín A.; Andreazini, Aleu; Pastor, Míriam «Critical Elements in Supergene Phosphates: The Example of the Weathering Profile at the Gavà Neolithic Mines, Catalonia, Spain». Minerals, 10, 1, 18-12-2019, pàg. 3. DOI: https://doi.org/10.3390/min10010003 [Consulta: 18 gener 2022].
# Molí del Morgades

El Molí del Morgades és un edifici del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. No queda res del molí i serveix de dependència de la masia habitada.

## Referències

* ↑ «Molí del Morgades». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Loiano

Loiano (en dialecte bolonyès: Lujèn o Lujàn) és una ciutat i comune de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emilia-Romagna, a 714 msnm. L'autopista SS65 connecta la població amb Bolonya, 35 km al nord, i Florència, 73 km al sud.
L'1 de gener de 2018 tenia 4.288 habitants.
Dins el municipi hi ha un observatori astronòmic de la Universitat de Bolonya. Porta el nom de l'astrònom Giovanni Cassini.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 13 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Loiano - Lloc web oficial (italià)
# Cajasol

Cajasol era una caixa d'estalvis andalusa amb seu a Sevilla. El gener de 2010 va absorbir la Caja de Guadalajara. Cajasol es va fusionar mitjançant un Sistema de Protecció Institucional amb CajaCanarias, Caja Navarra i Caja de Burgos creant Banca Cívica, el 2012 Banca Cívica va ser absorbida per CaixaBank i actualment aquesta antiga caixa d'estalvis és una fundació de caràcter especial accionista minoritària de l'entitat bancària liderada per «La Caixa».

## Referències

* ↑ «Cajasol y Caja Guadalajara cierran la primera fusión interregional» (en castellà). El País, 26-01-2010. [Consulta: 16 octubre 2010].
* ↑ «El grupo Banca Cívica nacerá como sexta caja española en abril de 2010» (en castellà). Diario de Navarra, 19-12-2009. [Consulta: 17 octubre 2010].
* ↑ «Cajasol se une al SIP de Banca Cívica para crear el cuarto grupo de cajas de ahorro» (en castellà). cotizalia, 11-11-2010. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2010. [Consulta: 12 novembre 2010].
* ↑ «La fusión de Caixabank y Banca Cívica no convence a los inversores» (en castellà). El Mundo, 27-03-2012. [Consulta: 1r abril 2012].

## Vegeu també

* Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvis
# Memorial de l'Abolició de l'Esclavitud

El Memorial de l'Abolició de l'Esclavitud és un museu de Nantes (França) que es va inaugurar el 1998 per commemorar el 150 aniversari de l'abolició de l'esclavitud quan el Consell Municipal de Nantes va decidir fer un memorial a l'abolició d'aquesta pràctica. El mes de setembre del 2011 s'obrirà al públic el Memorial de l'Abolició de l'Esclavitud. Aquest espai de memòria estarà ubicat a la vora del riu Loira, en un dels molls des d'on sortiren molts dels vaixells carregats d'esclaus africans en direcció a Amèrica i les Antilles. L'objectiu d'aquest espai és donar a conèixer el patiment de milions d'esclaus africans i invitar a la reflexió sobre l'abolició d'aquesta pràctica i sobre les noves formes d'esclavitud del segle xxi.
Entre el segle xvii i el XIX tots els grans ports europeus participaven del negoci de l'esclavitud. La ciutat de Nantes va ser una de les principals ciutats franceses d'on van sortir més vaixells carregats d'esclaus africans cap a Amèrica i les Antilles. El comerç d'esclaus va enriquir molt la ciutat i els colons americans, ja que gràcies a l'esclavatge aquests disposaven de mà d'obra gratuïta per a les seves grans plantacions de tabac, cotó, sucre… Es calcula que unes 4.100 expedicions amb esclaus negres van sortir del port de Nantes cap a terres americanes.

## Referències

* 1 2 «Memorial de l'Abolició de l'Esclavitud». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Bythaelurus clevai

Bythaelurus clevai és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Hàbitat

És un peix marí que viu entre 425-500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba davant les costes de Madagascar.

## Referències

* ↑ Compagno, L. J. V., 1988. Sharks of the order Carcharhiniformes. Princeton Univ. Press, Princeton, N. J. Sharks Order Carcharhiniformes: i-xxii + 1-486 + separate figs., Pls. 1-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Séret, B., 1987. Halaelurus clevai, sp. n., a new species of catshark (Scylliorhinidae) from off Madagascar, with remarks on the taxonomic status of the genera Halaelurus Gill and Galeus Rafinesque. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 44: 1-27.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lo Tossalet (Sant Esteve de la Sarga)

Lo Tossalet és un cim de 854,7 metres d'altitud que es troba en el Montsec d'Alsamora, sector del Montsec d'Ares proper al poble d'Alsamora. Pertany al terme de Sant Esteve de la Sarga, del Pallars Jussà. És molt a prop i a ponent del poble d'Alsamora.
# Mesitornis mònia

El mesitornis mònia (Monias benschi), mesitornis de bec corvat o mesitornis de Bensch, és una espècie d'ocell de la família dels mesitornítids (Mesitornithidae) i única espècie del gènere Monias. Habita estepes subdesèrtiques del sud-oest de Madagascar.

## Referències

* ↑ mesitornis mònia a CERCATERM
* ↑ Monias benschi a Avibase
* ↑ Monias benschi a Avibase. Vegeu, al final, l'apartat "Altres sinònims".
# TCDD

TCDD és:
* l'acrònim de Ferrovies Estatals de Turquia
* l'abreviació de 2,3,7,8-tetraclorodibenzo-p-dioxina
# Cala Tortuga

Cala Tortuga, també anomenat Arenal de Morella és una platja de la costa nord-est del municipi de Maó (Menorca).
És una de les petites cales que hi ha dins del territori protegit del Parc Natural de s'Albufera des Grau. És una platja verge d'arena i grava que té tots els elements característics d'una zona agresta amb poques comoditats, però és el lloc perfecte per a les persones que cerquen racons solitaris lluny de les aglomeracions estivals. Terra endins hi trobam una petita zona humida, refugi de diferents espècies d'avifauna. És una platja verge i el seu accés és exclusivament marítim o per a vianants.

## Referències

* ↑ «Cala Tortuga i cala Presili». Platges de Menorca. [Consulta: 28 abril 2018].
# Cal Vicenç (Sant Cugat Sesgarrigues)

Cal Vicenç és una casa de Sant Cugat Sesgarrigues (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres, de planta baixa i pis, amb teulada a doble vessant i el carener paral·lel a la façana principal. Aquesta és estructurada per la porta principal i una finestra a la planta baixa i dues finestres de mida petita al pis. L'únic element interessant és l'arc de la porta d'accés, de mig punt i adovellat tot i que es conserva desfigurat. La paret és totalment arrebossada.

## Referències

* ↑ «Cal Vicenç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].