OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daniel Viteri

Daniel Viteri (Guayaquil, 12 de desembre de 1981) és un exfutbolista equatorià de la dècada de 2000.
Fou cinc cops internacional amb la selecció de l'Equador amb la qual participà en el Mundial de 2002. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Emelec, Deportivo Quito, LDU Quito i Barcelona.

## Referències

* ↑ Daniel Viteri a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Player's FEF Card». Arxivat de l'original el 2017-02-26. [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ «(El Comercio article)». Arxivat de l'original el 2020-03-22. [Consulta: 21 gener 2019].
# Giglovce

Giglovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1408.
# Josep Aznar

Josep Aznar (10 de setembre de 1957 - 9 de maig de 2017) va ser un fotògraf català, especialitzat en teatre i dansa. Va ser un dels primers professionals a Catalunya en aquest sector, al qual es dedicava des de 1977.
Es va formar com enginyer tècnic industrial, i va iniciar-se en el món de la fotografia l'any 1977, que convertiria posteriorment en la seva professió l'any 1986. Va treballar per moltes companyies de dansa (el Ballet de Zurich, el Ballet Nacional d'Espanya, la Companyia d'Antonio Gades, el Víctor Ullate Ballet o Metros de Ramon Oller) i va ser el fotògraf oficial del Festival de Peralada, del Festival Barcelona Grec, de L'Espai de Dansa i Música de la Generalitat de Catalunya i de la temporada de Dansa del Centre Cultural Caixa Terrassa.
L'any 2009 va guanyar el Premi Dansacat de l'APdC, en la categoria de Reconeixement Professional. L'any 2019 el Museu de les Arts Escèniques (MAE) va adquirir el seu arxiu fotogràfic, que cobria els seus 40 anys de professió, i que el febrer de 2020 serà exposat en una retrospectiva a l'Institut del Teatre, anomenada "Josep Aznar. Un espectador privilegiat. 40 anys de dansa".

## Referències

* ↑ «Josep Aznar al MAE - Museu de les Arts Escèniques». [Consulta: 10 maig 2017].
* ↑ «Josep Aznar — Danza.es» (en castellà). [Consulta: 10 maig 2017].
* ↑ «Mor als 59 anys el fotògraf de dansa Josep Aznar». NacióDigital.
* 1 2 3 «Nova exposició del MAE dedicada al fotògraf Josep Aznar». Institut del Teatre, 03-02-2020 [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ «Mor als 59 anys el fotògraf de dansa Josep Aznar». La Vanguardia, 10-05-2017.
# No Woman, No Cry

"No, Woman, No Cry" és una cançó reggae popularitzada pel jamaicà Bob Marley i The Wailers. Malgrat que la cançó va aconseguir la fama el 1974, com a part de l'àlbum Natty Dread, potser és més coneguda la versió en directe editada a l'àlbum Live! de 1975 i que va aparèixer com a senzill. De fet, aquesta va ser la versió que es va incloure en el recopilatori de grans èxits, Legend. La lletra de la cançó està acreditada a Vincent Ford.
Ocupa el lloc 37 de la llista de les 500 millors cançons de tots els temps, segons la revista Rolling Stone.

## Referències

* ↑ «No Woman No Cry 'songwriter' dies». BBC, 1 de gener de 2009
* ↑ «In pictures: The legacy of Bob Marley». BBC. [Consulta: 27 març 2014].
* ↑ Humphries, Patrick. «No Woman No Cry». BBC Radio 2. BBC, 2003. [Consulta: 27 març 2014].
* ↑ «Llista de les 500 millors cançons de tots els temps Arxivat 2008-06-22 a Wayback Machine.». Rolling Stone Magazine.
# Castell de Querol

«Castell de Querol» té aquests significats:
* Castell de Querol: castell del poble de Querol, del municipi del mateix nom, a la comarca de l'Alt Camp.
* Castell de Querol: castell del municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.
* Castell de Querol: castell del poble de Querol, de la comuna de Porta, a la comarca de l'Alta Cerdanya.
# Ràtzia de 815

La ràtzia de 815 fou una campanya militar andalusina contra el Comtat de Barcelona.

## Desenvolupament de la campanya i fets posteriors

Fracassada la conquesta de Turtusha, els francs i els sarraïns firmaren una treva l'any 812. Durà poc temps i l'any 815 Ubayd Allah Abu Marwan atacà el comtat de Barcelona amb la intenció de prendre la capital, perquè anava equipat amb maquinària de setge. El comte Berà va fer fracassar l'atac amb les seves pròpies forces i sense el suport franc.
El novembre del 816 el valí de Saragossa va viatjar a Aquisgrà per renovar la treva, car Al-Hàkam I tenia una problemàtica política més complicada que la que representava la ciutat de Barcelona amb les revoltes a la capital, la resistència muladí i amaziga, la resistència d'Alfons el Cast a Astúries i la seva delicada salut. La treva fou acordada el febrer del 817, per altres tres anys.

## Referències

* ↑ Joaquim Micó i Millan, Població pre-comtal al Penedès
* ↑ Ramon d'Abadal i de Vinyals, El Domini Carolingi a Catalunya, p.229
* ↑ (castellà) Anwar G. Chejne, Historia de España musulama,p. 27
# Escut antic de Figuerola d'Orcau

Antic escut municipal de Figuerola d'Orcau, al Pallars Jussà. Perdé vigència el 1970, any de creació del nou municipi d'Isona i Conca Dellà, que en un primer moment adoptà per a tot el nou terme l'escut antic d'Isona.

## Descripció heràldica

D'or, una figuera amb fulles i fruit dels seus colors.

## Bibliografia

* Bassa i Armengol, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Millà, 1968.
# Capella de la Mare de Déu de Montserrat (Igualada)

La Capella de la Mare de Déu de Montserrat és una construcció del municipi d'Igualada (Anoia) situada enmig d'edificis d'habitatges. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És de reduïdes dimensions, de forma quadrangular i absis semicircular. La decoració és obra del pintor igualadí Miquel Llacuna. Les pintures que formen l'absis de l'altar representen un estol d'àngels que adoren a la Verge, amb un fons tornassolat; en un cantó de sota hi ha l'escolania de Montserrat i a l'altre una mestressa amb un grup de nenes, recordant l'origen de la capella. Hi ha un arc, que enllaça la nau amb l'absis, amb inscripcions fòniques. Les parets laterals amb plafons a l'oli, obra del mateix autor: un és dedicat al vot del poble a la Verge; un altre, a la batalla del Bruc; i l'altre és una representació dels Santa que han passat per la ciutat.

## Història

El 1850 és la data de construcció de l'antiga capella i per ordres testamentàries de Felícia Mateu, fundadora d'una escola per a nenes pobres a Igualada, en el lloc mateix de l'esmentada escola. Tenia una forma quadrangular, amb un sol altar dedicat a la Verge. Destrucció l'any 1936. Reconstrucció durant els anys 1939-1940. L'any 1943, per iniciativa de Pau Llacuna, es projectà una total reforma de les estructures, paviments i també de la decoració.

## Referències

* 1 2 3 «Capella de la Mare de Déu de Montserrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
# Distribució marginal

Dins la teoria de probabilitats, donades dues variables aleatòries juntes X & Y, la distribució marginal de X és simplement la distribució de probabilitat de X fent cas omís de la informació referent a Y. Aquest tipus de càlcul es produeix quan es considera l'estudi d'una taula de contingència.
Per a les variables aleatòries discretes, la distribució de probabilitat marginal Pr(X = x) s'escriu
    $\Pr(X=x)=\sum _{y}\Pr(X=x,Y=y)=\sum _{y}\Pr(X=x|Y=y)\Pr(Y=y),$
Pr(X = x,Y = y) és la distribució conjunta de X & Y, mentre que Pr(X = x|Y = y) és la distribució condicional de X coneixent Y. Aquesta és la lliçó principal del teorema de probabilitats totals.
De la mateixa manera, per a variables aleatòries contínues, la densitat de probabilitat marginal p$_X$(x) verifica
    $p_{X}(x)=\int _{y}p_{X,Y}(x,y)\,{\mbox{d}}y=\int _{y}p_{X|Y}(x|y)\,p_{Y}(y)\,{\mbox{d}}y$
on p$_{X,Y}$(x,y) dona la distribució conjunta de X & Y, y p$_{X|Y}$(x|y) la distribució condicional de X coneixent Y.

## Referències

* ↑ Trumpler and Weaver (1962), pp. 32–33.

## Bibliografia

* Everitt, B. S.. The Cambridge Dictionary of Statistics. Cambridge University Press, 2002. ISBN 0-521-81099-x.
* Trumpler, Robert J. and Harold F. Weaver. Statistical Astronomy. Dover Publications, 1962.
# Gigney

Gigney és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 68 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gigney era de 68 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 29 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 29 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gigney el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 8 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 36 eren actives i 8 eren inactives. De les 36 persones actives 31 estaven ocupades (18 homes i 13 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 8 persones inactives 5 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Gigney hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gigney a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gigney a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Judo als Jocs Olímpics d'estiu de 2016 - Competició -60 masculina

La competició masculina de -60 kg de judo als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016, celebrats a Rio de Janeiro, es van celebrar el 6 d'agost a l'Arena Carioca 2.
Les medalles d'or i argent van ser determinades mitjançant un torneig d'eliminació directe, amb el guanyador de la final aconseguint la medalla d'or, i el perdedor rebent la medalla d'argent. La competició de judo atorga dues medalles de bronze. Els perdedors dels quarts de final disputen una eliminatòria de repesca, els guanyadors de la qual s'enfronten amb els perdedors de les semifinals per una medalla de bronze (és a dir, els judokes derrotats en els quarts de final A i B competeixen entre ells, i el guanyador s'enfronta amb el perdedor de la semifinal de l'altra part del quadre).

## Resultats
### Finals

| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| Beslan Mudranov (RUS) | 100 |
| Amiran Papinashvili (GEO) | 000 |
| | | Beslan Mudranov (RUS) | 010 |
| | | Yeldos Smetov (KAZ) | 000 |
| Orkhan Safarov (AZE) | 000 |
| Yeldos Smetov (KAZ) | 010 | |

### Repesques

Plantilla:4TeamBracket-Compact-NoSeeds-Byes
Plantilla:4TeamBracket-Compact-NoSeeds-Byes

### Grup A

Plantilla:16TeamBracket-Compact-NoSeeds-Byes

### Grup B

Plantilla:16TeamBracket-Compact-NoSeeds-Byes

### Grup C

Plantilla:16TeamBracket-Compact-NoSeeds-Byes

### Grup D

Plantilla:16TeamBracket-Compact-NoSeeds-Byes

## Referències

* ↑ «Judo – Men's 60 kg». Rio 2016. Arxivat de l'original el 17 d’agost 2016. [Consulta: 8 agost 2016].
# Musaranya ratolí del mont Camerun

La musaranya ratolí del mont Camerun (Sylvisorex morio) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). És endèmica del Camerun, on viu als montans humits tropicals o subtropicals.
# Carles Muro

Carles Muro (Barcelona, 1964) és un arquitecte i professor universitari català.
Ha estat considerat un dels arquitectes més influents d'Espanya i Portugal contemporanis, És professor associat d'arquitectura a la Universitat Politècnica de Milà i comissari del Museu de Serralves a Porto. Carles Muro estudià arquitectura a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona i treballa amb Elías Torres i José Antonio Martínez Lapeña a Barcelona (1987-1991), i amb Álvaro Siza Vieira a Porto (1992-1993), abans d'iniciar la seva carrera professional en solitari el 1993. També ha compartit estudi professional amb Charmaine Lay (CLCM Architects) entre 1995 i 2006.
Els seus projectes han sigut exhibits i celebrats internacionalment. Ha desenvolupat una intensa activitat docent com a professor a l'ETSAB entre els anys 1993 i 2015, i com a director del màster “Arquitectura: Crítica i Projecte” de la Universitat Politècnica de Catalunya entre 1998 i 2002. Treballà com a professor de l'Architectural Association School of Architecture de Londres i donà classes a la Graduate School of Design de la Universitat Harvard (2013-2018). Des del 2017 és el responsable dels programes d'arquitectura del Museu d'Art Contemporani de la Fundació Serralves, a Porto.
Entre les seves obres construïdes destaquen el Mercat Municipal d'Inca, a Mallorca i el Centre d'Atenció Primària (CAP) de Castellar del Vallès i Tordera.
Ha format part del consell editorial de diverses publicacions i ha estat director de la col·lecció «Pre-Textos de Arquitectura». Una selecció dels seus escrits ha estat recollida al llibre Arquitecturas fugaces (2007).

## Referències

* 1 2 3 4 «Carles Muro». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). [Consulta: 6 agost 2020].
* 1 2 3 4 5 «Carles Muro». Kosmopolis. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Carles Muro: "la baza de los arquitectos ibéricos es que somos generalistas"». ElDiario.es, 29-01-2018 [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «El barcelonés Carles Muro, nuevo comisario de Arquitectura para Serralves». La Vanguardia, 27-05-2017 [Consulta: 6 agost 2020].
# Ràtzia de 1005

La Ràtzia de 1005 fou una campanya del califat de Còrdova contra el Regne de Lleó

## Antecedents

A la mort d'Almansor el 10 d'agost de 1002 a Madina Salim, tres dies després de la batalla de Calatañazor el va succeir com hadjib el seu fill Abd al-Malik al-Muzaffar. Els regents de Lleó, el comte Menendo II de Portugal, la seva dona Na Major i Elvira de Castella i de Ribagorça, la mare del rei, van rebutjar pagar el tribut a Còrdova.

## La ràtzia de 1005

El 1005 Abd al-Malik al-Muzaffar va fer una expedició contra el Regne de Lleó; la comarca de Zamora fou assolada per forces dirigides pel general Wadih. Amb els cordovesos anaven forces castellanes que reclamaven la regència del regne pel seu comte. Menendo Gonzàlez no hi va accedir i va portar el litigi davant el califa de Còrdova, però per raons desconegudes aquest va fallar en favor de Menendo, i no va autoritzar el tractat amb Castella. Llavors el comte va declarar la guerra al califat. Sanx Gàrces va enviar soldats a recuperar Sepúlveda i altres fortaleses que havia hagut de cedir a la vora del riu Duero, va repoblar aquestes regions i va concedir furs a les viles.

## Referències

* ↑ (anglès) Carl Erdmann, The Origin of the Idea of Crusade, p.99-100. Traduït a l'englès per Marshall W. Baldwin i Walter Goffart. Princeton University Press, 1977
* ↑ del que va derivar el seu renom de "el dels bons furs"
# Escut antic de Claverol

Antic escut municipal de Claverol, al Pallars Jussà. Perdé vigència el 1969, en ser agrupats els antics termes d'Aramunt, Claverol, Hortoneda de la Conca i Toralla i Serradell en el municipi de nova creació anomenat en aquell moment com la comarca, Pallars Jussà, que hagué de canviar de nom el 1994 en implantar-se la divisió comarcal. En aquell moment, el terme municipal passà a dir-se oficialment Conca de Dalt, tot i que el nom del seu cap, el Pont de Claverol, també ha estat declarat oficial.
Aquest nou municipi encara no té -el mes de maig del 2009- cap emblema oficial, tot i que n'utilitza un, encara no reconegut oficialment.

## Descripció heràldica

De gules, camp de claus d'argent.

## Bibliografia

* Bassa i Armengol, Manuel. Els escuts heràldics dels pobles de Catalunya. Barcelona: Millà, 1968.
# Distribució logística generalitzada

El terme distribució logística generalitzada s'utilitza com a nom de diverses famílies de distribucions de probabilitat. Per exemple, Johnson et al. enumeren quatre formes, que s'enumeren a continuació. Una família descrita aquí també s'ha anomenat distribució logística obliqua. Per a altres famílies de distribucions que també s'han anomenat «distribucions logístiques generalitzades» (vegeu la «distribució log-logística desplaçada», que és una generalització de la distribució log-logística).

## Definicions

Les definicions següents són per a versions estandarditzades de les famílies, que es poden ampliar a la forma completa com una família a escala-localització. Cadascun d'ells està definit mitjançant la funció de distribució acumulada (F) o la funció de densitat de probabilitat (ƒ), i està definit a (-∞,∞).

### Tipus I

    $F(x;\alpha )={\frac {1}{(1+e^{-x})^{\alpha }}}\equiv (1+e^{-x})^{-\alpha },\quad \alpha >0.$
La funció de densitat de probabilitat corresponent és:
    $f(x;\alpha )={\frac {\alpha e^{-x}}{\left(1+e^{-x}\right)^{\alpha +1}}},\quad \alpha >0.$
Aquest tipus també ha estat anomenat distribució «desviació-logística».

### Tipus II

    $F(x;\alpha )=1-{\frac {e^{-\alpha x}}{(1+e^{-x})^{\alpha }}},\quad \alpha >0.$
La funció de densitat de probabilitat corresponent és:
    $f(x;\alpha )={\frac {\alpha e^{-\alpha x}}{(1+e^{-x})^{\alpha +1}}},\quad \alpha >0.$

### Tipus III

    $f(x;\alpha )={\frac {1}{B(\alpha ,\alpha )}}{\frac {e^{-\alpha x}}{(1+e^{-x})^{2\alpha }}},\quad \alpha >0.$
On B és la funció beta. La funció generadora de moments per a aquest tipus és
    $M(t)={\frac {\Gamma (\alpha -t)\Gamma (\alpha +t)}{(\Gamma (\alpha ))^{2}}},\quad -\alpha <t<\alpha .$
La funció de distribució acumulada corresponent és:
    $F(x;\alpha )={\frac {\left(e^{x}+1\right)\Gamma (\alpha )e^{\alpha (-x)}\left(e^{-x}+1\right)^{-2\alpha }\,_{2}{\tilde {F}}_{1}\left(1,1-\alpha ;\alpha +1;-e^{x}\right)}{B(\alpha ,\alpha )}},\quad \alpha >0.$

### Tipus IV

    $f(x;\alpha ,\beta )={\frac {1}{B(\alpha ,\beta )}}{\frac {e^{-\beta x}}{(1+e^{-x})^{\alpha +\beta }}},\quad \alpha ,\beta >0.$
De nou, B és la funció beta. La funció generadora de moments per a aquest tipus és
    $M(t)={\frac {\Gamma (\beta -t)\Gamma (\alpha +t)}{\Gamma (\alpha )\Gamma (\beta )}},\quad -\alpha <t<\beta .$
Aquest tipus també es coneix com la «funció beta exponencial generalitzada del segon tipus».
La funció de distribució acumulada corresponent és:
    $F(x;\alpha ,\beta )={\frac {\left(e^{x}+1\right)\Gamma (\alpha )e^{\beta (-x)}\left(e^{-x}+1\right)^{-\alpha -\beta }\,_{2}{\tilde {F}}_{1}\left(1,1-\beta ;\alpha +1;-e^{x}\right)}{B(\alpha ,\beta )}},\quad \alpha ,\beta >0.$

## Referències

* 1 2 Johnson, N.L., Kotz, S., Balakrishnan, N. (1995) Continuous Univariate Distributions, Volume 2, Wiley. ISBN 0-471-58494-0 (pages 140–142)

## Vegeu també

* Distribució de Champernowne, una altra generalització de la distribució logística.
# Gillevinia straata

Gillevinia straata serien els suposats primers microorganismes que es postula que s'haurien trobat en Mart, manifestant-se com l'agent actiu en les respostes als experiments realitzats per la missió Viking en 1976. La idea fou proposada el 2007 per Mario Crocco, un neurobiòleg argentí.
Si bé inicialment els experiments no foren positius, a fins de 2006, científics de l'Argentina van realitzar una revisió de les dades obtingudes per aquella missió, addicionant dades d'investigacions recents. Van concloure que els resultats són consistents amb la presència de vida microbiana en la superfície del planeta, i han proposat el nom de Gillevinia straata per a aquests.
No obstant això la investigació que postula l'existència de vida marciana fins a aquest moment no ha obtingut una gran repercussió o un suport major de la NASA, de la comunitat científica i de publicacions científiques importants; o fins i tot de la premsa especialitzada.

## Referències

* ↑ «Analysis of evidence of Mars life» (en anglès), 14-05-2007. [Consulta: 31 març 2010].

## Bibliografia

* Crocco, M. (2007), Los taxones mayores de la vida orgánica y la nomenclatura de la vida en Marte: primera clasificación biológica d'un organismo marciano (ubicación de los agentes activos de la Misión Viking de 1976 en la taxonomía y sistemática biológica). Electroneurobiología 15 (2), 1-34;
* The Carnegie Institution Geophysical Laboratory Seminar, "Analysis of evidence of Mars life" held 05/14/2007; Summary of the lecture given by Gilbert V. Levin, Ph.D.

## Enllaços externs

* Los taxones mayores de la vida orgánica y la nomenclatura de la vida en Marte: primera clasificación biológica de un organismo marciano PDF(castellà)
* Contreras, Norberto C. Algunos aportes de Mario Crocco a la neurobiología y psicofísica. Buenos Aires: Ediciones Rueda, 2014. ISBN 978-950-564-097-3. «Treballs en aquestes àrees foren resumits en un Festschrift de 2008 (segona edició 2014), disponible per internet:»  PDF (castellà)
# Jorge López Montaña

Jorge López Montaña (Logronyo, 19 de setembre de 1978) és un futbolista riojà, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter del CD Logroñés, hi debuta a la Segona Divisió amb l'equip de La Rioja a la temporada 97/98. Dos anys després, fitxa pel Vila-real CF, amb qui juga 29 partits i marca set gols. El Vila-real aconseguiria l'ascens a primera divisió eixa temporada.
El migcampista va romandre tres temporades al Vila-real a la màxima categoria, entre 2000 i 2003. En aquest període, va ser un dels jugadors més destacats del conjunt valencià, amb qui marcaria 23 gols en 105 gols. La seua progressió va fer que el València CF el fitxara a l'estiu del 2003.
La temporada 03/04, el València faria el doblet Lliga - Copa de la UEFA, però el migcampista no és titular, participant 26 partits. A l'any següent és cedit al RCD Mallorca, i de nou al València, amb prou feines jugarà durant dues temporades, en part a causa de les lesions.
La temporada 07/08 deixa l'equip de Mestalla i recala al Racing de Santander, amb qui recupera la titularitat i els gols, 6 en 35 partits. Millora la xifra a l'any posterior, 7 en 38 partits, fonamentals en el retorn del Reial Saragossa a la màxima categoria.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Casino Internacional Tibidabo

El Casino Internacional Tibidabo va ser un complex d'oci creat el 1909 al cim del Tibidabo. El recinte comprenia una sala de joc, teatre i bar. L'edifici fou dissenyat per Marià Rubió i Bellver. El casino oferia jocs d'atzar com la ruleta, el klondike o el bacarà. Malgrat que els jocs d'atzar estaven prohibits, la sala de joc va funcionar durant tres anys, fins que l'any 1912 va ser clausurada per ordre governativa. Actualment, l'edifici de l'antic casino forma part dels equipaments del parc d'atraccions del Tibidabo. El Museu dels autòmats ocupa l'antic teatre.

## Referències

* ↑ Fontbona, Marc. Historia del juego en España: de la Hispania romana a nuestros días (en castellà). Barcelona: Flor del Viento Ediciones. ISBN 9788496495302.