OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bisbat de Thanh Hóa

El bisbat de Thanh Hóa (vietnamita: Giáo phận Thanh Hóa; llatí: Dioecesis de Thanh Hóa) és una seu de l'Església catòlica al Vietnam, sufragània de l'arquebisbat de Hanoi. Al 2017 tenia 147.585 batejats d'un total de 4.291.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Joseph Nguyên Duc Cuong.

## Territori

La diòcesi comprèn la província vietnamita de Thanh Hóa.
La seu episcopal és la ciutat de Thanh Hóa, on es troba la catedral de la Immaculada Concepció
El territori s'estén sobre 11.700 km² i està dividit en 73 parròquies.

## Història

El vicariat apostòlic del Thanh Hóa va ser erigit el 7 de maig de 1932mitjançant el breu Ut clero indigenae del papa Pius XI, prenent el territori del vicariat apostòlic de Phát Diêm (avui diòcesi).
El 24 de novembre de 1960 el vicariat apostòlic va ser elevat a diòcesi mitjançant la butlla Venerabilium Nostrorum del papa Joan XXIII.

## Cronologia episcopal

* Louis-Christian-Marie de Coomann, M.E.P. † (21 de juny de 1932 - 24 de novembre de 1960 renuncià)
* Pierre Pham Tân † (24 de novembre de 1960 succeduto - 1 de febrer de 1990 mort)
** Sede vacante (1990-1994)
* Barthélémy Nguyên Son Lâm, P.S.S. † (23 de març de 1994 - 9 de juny de 2003 mort)
* Joseph Nguyên Chi Linh (21 de maig de 2004 - 29 d'octubre de 2016 nomenat arquebisbe de Huê)
** Joseph Nguyên Chi Linh (29 d'octubre de 2016 - 25 d'abril de 2018) (administrador apostòlic)
* Joseph Nguyên Duc Cuong, des del 25 d'abril de 2018

## Estadístiques

A finals del 2017, la diòcesi tenia 147.585 batejats sobre una població de 4.291.000 persones, equivalent al 3,4% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diàques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diàques | homes | dones | |
| 1963 | 47.000 | 1.700.000 | 2,8 | 26 | 26 | | 1.807 | | | 30 | 44 |
| 1999 | 113.710 | 3.553.710 | 3,2 | 30 | 30 | | 3.790 | | | 102 | 46 |
| 2000 | 116.426 | 3.600.000 | 3,2 | 35 | 35 | | 3.326 | | | 112 | 46 |
| 2001 | 121.021 | 3.467.609 | 3,5 | 36 | 36 | | 3.361 | | | 121 | 46 |
| 2003 | 125.674 | 3.467.609 | 3,6 | 40 | 40 | | 3.141 | | | 148 | 46 |
| 2004 | 128.206 | 3.509.600 | 3,7 | 39 | 39 | | 3.287 | | | 152 | 46 |
| 2008 | 137.195 | 4.300.000 | 3,2 | 60 | 60 | | 2.286 | | | 206 | 51 |
| 2014 | 142.454 | 4.123.000 | 3,5 | 80 | 80 | | 1.780 | | | 167 | 51 |
| 2017 | 147.585 | 4.291.000 | 3,4 | 106 | 104 | 2 | 1.392 | 14 | 2 | 212 | 73 |

## Bibliografia

* (llatí) Breu Ut clero indigenae, AAS 24 (1932), p. 363
* (llatí) Butlla Venerabilium Nostrorum, AAS 53 (1961), p. 346

## Enllaços externs

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Thanh Hoa (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (vietnamita)
# Bisbat de Terol i Albarrasí

El bisbat de Terol i Albarrasí (en llatí: Dioecesis Terulensis et Albarracinensis) és una diòcesi de l'Arquebisbat de Saragossa en part coincident amb la província de Terol, arquebisbat al qual pertanyen directament certes comarques del nord de Terol com el Matarranya. Té dues catedrals, una a Albarrasí (Catedral d'Albarrasí), i una altra a Terol (Catedral de Santa Maria de Terol). L'any 1955, en aplicació del concordat del 1953, Calamocha, Monreal del Campo i nuclis menors a la rodalia van deixar de pertànyer a l'Arxiprestat de Daroca (directament pertanyent a l'Arquebisbat de Saragossa) i van passar a dependre del Bisbat de Terol. El 1984 el papa Joan Pau II va ordenar la creació de la «diòcesi de Terol i Albarrasí» amb la butlla Cum Nostrum que va establir la unió aeque principaliter del bisbat de Terol amb el bisbat d'Albarrasí. La diòcesi resultant es va fundar l'any 1985.

## Bisbes

* Maximiliano Fernández del Rincón y Soto Dávila (1891-94)
* Anselmo Polanco Fontecha (1935-39)

## Enllaços externs

* Bisbat de Terol i Albarrasí - Lloc web oficial
# Black Mesa (Oklahoma)

Black Mesa és una mesa que va des de la Mesa de Maya al sud-est de l'estat estatunidenc de Colorado per la riba nord del Riu Cimarron, creuant la cantonada nord-est de Nou Mèxic acabant a la confluència dels rierols de Cimarron i Carrizo a prop de Kenton a l'est d'Oklahoma. La part més alta d'aquesta mesa és de 1.737 m a Colorado; a Nou Mèxic arriba als 1.597 m; i a la part nord-oest del Comtat de Cimarron arriba a 1.516 m, el punt més alt de l'estat.
La mesa té un límit de lava basàltica que resisteix l'erosió formada per erupcions volcàniques fa 180.000.000 anys. La lava va originar-se a les Muntanyes Piney al sud-oest de Colorado. La tapa volcànica és 183 m de gruix, 89 quilòmetres de llargada i de 0,8 a 13 quilòmetres d'amplada. Bastants fòssils de dinosaures han estat recuperats d'estrats triàsics i juràssics en la Black Mesa i rastres de dinosaures estan localitzats al rierol de Carrizo al nord de la mesa.
Aquí es localitza la Black Mesa Nature Preserve (Reserva Natural de Black Mesa).

## Referències

* 1 2 3 (anglès) Enciclopèdia de la Cultura i Història d'Oklahoma - Black Mesa Arxivat 2011-11-04 a Wayback Machine.. Enciclopèdia de la Cultura i Història d'Oklahoma. Obtingut 15/12/2010.
* ↑ (anglès) Reserva Natural de Black Mesa Arxivat 2010-08-11 a Wayback Machine.. Nature.org. Obtingut 15/12/2010.

## Enllaços externs

* (anglès) Park Estatal i Reserva Natural de Black Mesa
# Boeing 737 Next Generation

Els Boeing 737 Next Generation, sovint coneguts simplement com a 737NG o 737 Next Gen, són una sèrie d'avions de passatgers bireactors fabricats per Boeing Commercial Airplanes. Foren llançats el 1993 com a tercera generació del Boeing 737, han estat fabricats des del 1996 i són una versió millorada de la sèrie 737 Classic (−300/-400/-500).

## Referències

* ↑ «737NG: The Next Generation for Japan and the world» (en anglès). Boeingblogs.com, 04-02-2005. Arxivat de l'original el 18 setembre 2013.
# Boeing 737 MAX

El Boeing 737 MAX és un avió de fuselatge estret dissenyat i fabricat per Boeing Commercial Airplanes. Es tracta de la quarta generació de Boeing 737 i succeí al Boeing 737 Next Generation (NG).
Fou llançat el 30 d'agost del 2011 i emprengué el seu primer vol el 29 de gener del 2016. Fou certificat per l'Administració Federal d'Aviació dels Estats Units el 8 de març del 2017. El primer lliurament del programa fou un MAX 8 entregat el 6 de maig del 2017 a Malindo Air, amb el qual entrà en servei el 22 de maig del mateix any. El 737 MAX es basa en versions anteriors del 737, però està equipat amb motors CFM International LEAP-1B, més nous i eficients, així com millores aerodinàmiques (incloent-hi aletes marginals de doble punta) i modificacions del fuselatge.
A data de 14 de març del 2019, autoritats reguladores d'arreu del món van suspendre tots els vols amb Boeing 737 MAX a conseqüència de dos accidents mortals d'avions MAX 8, que es produïren l'octubre del 2018 i el març del 2019.

## Referències

* ↑ «Boeing's 737 MAX takes wing with new engines, high hopes» (en anglès). The Seattle Times, 29-01-2016.
# Bhuban

Bhuban són unes muntanyes situades al sud del districte de Cachar a Assam, Índia.
Estan regades pels rius Barak i Sonai. L'altura varia entre 300 i 950 metres. A la cim principal reputada com una de les antigues residències de Xiva, s'hi fa una peregrinació anual.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Bobigny

Bobigny és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió d'Illa de França. L'any 2005 tenia 43.800 habitants.
Està dividit entre el cantó de Bobigny i el cantó de Bondy del districte de Bobigny. I des del 2016, de la divisió Est Ensemble de la Metròpoli del Gran París.
Situat vora el canal de l'Ourcq, és un nucli industrial i administratiu de l'aglomeració de París.
# Braymer

Braymer és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 910 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Braymer tenia 910 habitants, 392 habitatges, i 248 famílies. La densitat de població era de 627,4 habitants per km².
Dels 392 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.667 $ i la renda mediana per família de 35.391 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.304 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 14.518 $. Entorn del 7,8% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Braymer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Braymer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Bokchito

Bokchito és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 564 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bokchito tenia 564 habitants, 248 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 544,4 habitants per km².
Dels 248 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 36,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.923 $ i la renda mediana per família de 26.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.911 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 12.579 $. Entorn del 20,8% de les famílies i el 24,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bokchito». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bokchito». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Breña Baja

Breña Baja és un municipi de l'illa de La Palma, a les illes Canàries.
En aquest municipi junt amb el municipi Villa de Mazo està l'Aeroport de La Palma.

## Població

| Any | Població | Densitat |
| 1991 | 3.354 | -/km² |
| 1996 | 3.746 | -/km² |
| 2001 | 3.621 | 258,64/km² |
| 2002 | 4.113 | 289,65/km² |
| 2003 | 4.187 | 294.85/km² |
| 2004 | 4.186 | 294.79/km² |
| 2005 | 4.355 | 306,69/km² |
| 2006 | 4.470 | 314,78/km² |
| 2007 | 4.708 | 331,55/km² |
# Broken Arrow

«Broken Arrow» té aquests significats:
* Toponímia: Broken Arrow (Oklahoma), localitat estatunidenca
* Cinema:
** Fletxa trencada, pel·lícula de 1950 titulada originalment Broken Arrow, dirigida per Delmer Daves i protagonitzada per James Stewart
** Broken Arrow (pel·lícula de 1996), dirigida per John Woo i interpretada per John Travolta i Christian Slater
# Brokaw

Brokaw és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 107 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brokaw tenia 107 habitants, 47 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 41,7 habitants per km².
Dels 47 habitatges en un 17% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,3% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 48,9% no eren unitats familiars. En el 38,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,8% tenia menys de 18 anys, un 15% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.083 $ i la renda mediana per família de 54.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.458 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 28.290 $. Aproximadament el 20,8% de les famílies i el 21,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brokaw» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brokaw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brânzoaică

La Brânzoaica (també anomenat en romanès rătișă, grăbițel, palaneț, poale-n brâu, pampuschi) és un tipus de pastís de tipus plăcintă farcit de formatge a base de massa llevada. És un plat o menjar tradicional romanès.
La brânzoaica normalment s'omplen amb mató fresc (però hi ha altres variants de farcits) i es couen al forn. Hi ha dues variants principals: salat (servit com a aperitiu) i dolç (com a postres). Tradicionalment, s'ungeix amb nata o mel. Es poden menjar freds o calents.

## Variant

El gastrònom Radu Anton Roman diferencia les receptes per preparar formatges (de Muntènia, de Brăila) de la de les potes del cinturó. A DEX, es defineixen com "pastissos de formatge fets amb un full quadrat de massa, les cantonades de les quals es porten sobre el farciment, formant una mena de sobre".
Actualment hi ha diverses varietats de formatge (per forma o composició), més o menys tradicionals, incloses:
* amb mató dolç (fresc), de vegades amb altres additius com
** panses
** pomes
** sèmola i vainilla
* amb formatge de manxa i anet (de vegades amb ceba verda)
* amb urdă
* amb formatge de cabra
* amb pasta de full (recepta vienesa)
* melci (formatge)

## Nom

L'origen del nom "brânzoaica" recorda a brânza, que significa formatge en romanès. A més, el nom pot contenir una indicació d'origen (valac, dobrogeu, maramures, brăila, etc.).
El nom moldau "poale-n brâu" prové de la forma d'embalar (respectivament des de la vora fins al centre del pastís), plegant la massa sobre la composició, de manera que no surti de la massa durant el tractament tèrmic.

## Hàbits i tradicions

A Moldàvia, es donen com a almoines a les finques d'hivern. A Oltènia, tradicionalment es cuina i es consumeix durant la Setmana Blanca.

## Referències

* ↑ «Sinonime- DEX». [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «Savori urbane». [Consulta: 4 iunie 2020].
* ↑ «Primăria Jurilovca. Tradiții și obiceiuri locale». [Consulta: 5 iunie 2020].
* ↑ «"Brânzoaică" la DEXonline». [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «Romanian places: Modova». [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ Anton Roman, Radu. Bucate, vinuri și obiceiuri românești. Paideia, 1998, p. 452.
* ↑ «"Poală" la DEXonline». [Consulta: 4 iunie 2020].
* ↑ «Cum se prepară celebrele plăcinte „poale-n brâu“. Secretele coacerii perfecte a brânzoaicelor». [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «Imperial Transilvania». [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «Tradiții păstrate din moși‑strămoși, la Bicaz Chei, de Sfinții Mihail și Gavriil». [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «Tradiții și obiceiuri din Săptămâna Albă, la Crainici, loc binecuvântat». [Consulta: 5 juliol 2020].
# Boussingaultita

La boussingaultita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la picromerita. Rep el seu nom en honor del químic francès Jean Baptiste Boussingault (1802-1887).

## Característiques

La boussingaultita és un sulfat de fórmula química (NH₄)₂Mg(SO₄)₂·6H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Forma una sèrie de solució sòlida amb la mohrita, en la que el magnesi es va substituint per ferro.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la boussingaultita pertany a «07.C - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: krausita, tamarugita, kalinita, mendozita, lonecreekita, alum-(K), alum-(Na), tschermigita, lanmuchangita, voltaïta, zincovoltaïta, pertlikita, amoniomagnesiovoltaïta, kröhnkita, ferrinatrita, goldichita, löweïta, blödita, niquelblödita, changoïta, zincblödita, leonita, mereiterita, cianocroïta, mohrita, niquelboussingaultita, picromerita, polihalita, leightonita, amarillita, konyaïta i wattevil·lita.

## Formació i jaciments

Es pot originar com a producte d'alteració, per hidratació, de l'efremovita. Es troba en fumaroles d'àcid bòric. Va ser descoberta a Travale, al municipi de Montieri, situat a la província de Grosseto (Toscana, Itàlia).

## Referències

* ↑ «Boussingaultite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2017].
* ↑ «Boussingaultite-Mohrite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 juliol 2017].
# Boussières-sur-Sambre

Boussières-sur-Sambre és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 493 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 424 | 428 | 412 | 449 | 423 | 429 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Dupont | UMP |
# Oleg Konstantínovitx Antónov

Oleg Konstantínovitx Antónov (en rus: Олег Константинович Антонов), va ser un enginyer aeronàutic soviètic. Membre del PCUS des de 1945.

## Biografia

Després d'acabar els seus estudis el 1930 a la Universitat Politècnica de Leningrad, va treballar fins al 1938 com a cap de l'oficina de disseny d'una empresa de construcció de planadors. Posteriorment, es va dedicar amb Yakovlev entre altres coses al desenvolupament d'avions pesats (transport de càrrega) (Antonov A-7, Antonov A-11) i caces. A partir de 1946, va dissenyar diversos avions a la fàbrica Antónov de Novossibirsk, alguns dels quals han romàs llegendaris a l'est, en particular l'Antónov An-2, un biplà de transport de passatgers i càrrega anomenat Anna o el tractor aeri del que se'n van fabricar més de 15.000 exemplars des de 1947.
També cal esmentar: turbohèlices com l’An-10 Ukraina de mitjà recorregut (1957) així com l’An-22 (Antæus) (1969) que va ser en el seu moment un dels avions més grans del món i l'An-124 Ruslan (1982).
L'avió més gran del món actual (fins a la seva destrucció pels bombardeigs russos a Ucraïna el 2022), l'Antonov Antónov An-225 Mrya (1988) no va ser dissenyat fins després de la seva mort.
Com a recompensa pel seu treball, Oleg Antónov va rebre tres vegades l'Orde de Lenin i el van nomenar Heroi del Treball Socialista. El Banc Nacional d'Ucraïna va emetre el febrer de 2006 una moneda de 2 hrívnies (sense circular, 31 mm de diàmetre en plata) que commemora el centenari del seu naixement.
Va ser diputat del 5è a l'11 Soviet Suprem de la Unió Soviètica (1958-1984) de l'oblast de Kíev.
Va morir a Kíev el 4 d'abril de 1984, i està enterrat al cementiri de Baikove.
* An-2
* An-124
* An-74
* An-225
* An-72

## Referències

* 1 2 «Антонов Олег Константинович». [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «ia_archiver (+http://www.alexa.com/site/help/webmasters; crawler@alexa.com)Website "Antonov": Biography of Oleg K. Antonov», 22-05-2009. Arxivat de l'original el 2009-05-22. [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «Oleg Antonov». www.antonov.com. [Consulta: 19 abril 2020].
# Lukov

Lukov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1264.
# Goneatara

Goneatara és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per S. C. Bishop i C. R. Crosby l'any 1935.

## Distribució

Es pot trobar als Estats Units.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Goneatara eranistes (Crosby & Bishop, 1927)
* Goneatara nasutus (Barrows, 1943)
* Goneatara platyrhinus Crosby & Bishop, 1927 (Espècie tipus)
* Goneatara plausibilis Bishop & Crosby, 1935

## Referències

* ↑ Bishop, S. C.; Crosby, C. R. «Studies in American spiders: miscellaneous genera of Erigoneae, part I.». Journal of the New York Entomological Society, vol. 43, 1935, pàg. 255–280.
* ↑ Gloor, Daniel; Nentwig, Wolfgang; Blick, Theo; Kropf, Christian «Gen. Goneatara Bishop & Crosby, 1935». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2 [Consulta: 14 juny 2019].
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa

El Museu de Nova Zelanda Te Papa Tongarewa, més conegut com a Te Papa, és un museu nacional de Nova Zelanda situat a la ciutat de Wellington. Es tracta d'un museu que manté una proposta d'integració i treball multidisciplinari.

## Història

El Museu Colonial, creat el 1885, va ser el seu predecessor; es va construir al Museum Street i James Hector fou el seu primer director. En els anys trenta del segle xx es va traslladar a un edifici a Buckle Street, en les proximitats de la Galeria Nacional d'Art de Nova Zelanda. L'any 1992 es van fusionar ambdós institucions (museu i galeria) donant lloc al Te Papa Tongarewa. El 14 de febrer de 1998 es va inaugurar l'actual edifici i el museu va ser dirigit per Dame Cheryll Sotheran. Des de llavors, rep la visita d'un milió de persones cada any.

## Col·leccions

Disposa de diferents col·leccions:
* Història: amb uns 25.000 articles dels quals 7.000 són els vestits i teles; la més antiga es remunta al segle xvi. També inclou l'arxiu postal de Nova Zelanda amb uns 20.000 segells i objectes relacionats. A més la denominada Col·lecció del Pacífic té uns 13.000 objectes històrics i contemporanis de les Illes del Pacífic.
* Història natural: amb col·leccions sobre fòssils de vertebrats, plantes, ocells autòctons, amfibis, rèptils, insectes i altres animals.
* Cultura: art i cultura visual, fotografies, tresors culturals maoris (Taonga Māori), cultura dels pobles de l'oceà Pacífic i d'història social i cultural.

## Referències

* ↑ Te Papa Tongarewa. «Object: Colonial Museum» (en anglès). Fotografía de James Bragge. [Consulta: 15 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial