OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pierogui

Els pierogui (en polonès pieróg, en singular, i pierogi, en plural) són un tipus de pasta amb forma de semicercle que solen ser farcits de formatge, pasta de patates, col, cebes, carn, ou dur o qualsevulla combinació, fins i tot fruites. D'habitud es fregeixen o bullen fins que suren a la superfície i després s'unten amb mantega o oli. Les alternatives inclouen la tradició menonita de cuinar i servir amb un borsx, i la polonesa de coure i després de fregir en mantega. La paraula prové de la forma eslava arcaica pir (festivitat). Els pierogui tenen un origen molt difús als països de l'Europa Central o d'Europa de l'Est. Els pierogui són molt populars pertot a Rússia així com a alguns països de l'antiga Unió Soviètica.
A Rússia aquesta mena de plat es denomina vareniki. Es serveixen amb una bona quantitat de crema àcida i s'acompanya amb unes llesques de cansalada o cebes fregides. Els farciments més populars són de formatge, de patates i cebes. Quan són de forma rodona i farcits de carn s'anomenen pelmeni (пельмени) i són originaris d'Àsia. És molt fàcil de trobar pelmeni i vareniki a qualsevulla part de Rússia, així com als països on hi ha comunitats russes. Aquestes menges estan elaborades industrialment sovint per companyies italianes d'alimentació com ARienti & Cattaneo, Ima, Ostoni o Zamboni. Acostumen a tenir un pes de 20 grams i una forma de mitja lluna a causa de les màquines de producció italianes, que han estat elaborades per a produir raviolis.

## Enllaços externs

* Latvian Piragi and Associated Folklore Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Glendon, AB Giant Perogy Arxivat 2006-01-27 a Wayback Machine.
* Recepta per a preparar perogi tradicionals Arxivat 2008-12-11 a Wayback Machine.
* Annual Pierogi Festival a Whiting, Indiana
# Bell Center

Bell Center és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 116 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bell Center tenia 116 habitants, 45 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 8,1 habitants per km².
Dels 45 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.167 $ i la renda mediana per família de 50.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 23.177 $. Aproximadament el 19,4% de les famílies i el 19,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bell Center» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bell Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Castell de Vallgornera

El Castell de Vallgornera és un edifici del municipi de Peralada (Alt Empordà) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Edifici aïllat situat a l'actual veïnat de Vallgornera, a l'entrada de Peralada per la carretera de Llançà. És un edifici amb planta rectangular asimètrica, amb pati central i dues torres de planta quadrada als extrems de la banda oriental. La de l'angle nord-oest posseeix a la part superior del seu mur, una finestra trilobada, que ha estat col·locada a l'inrevés. També hi trobem finestres rectangulars obertes tardanament. La torre sud-est té dos murs més llargs. Posseeix espitlleres a diferents nivells, les del pis superior són de menys llargada que les restants. La torre està coberta per una teulada a quatre vessants. La façana principal té dos portals, ambdós reformats. El primer és en arc rebaixat i adovellat, i dona directament al pati. El segon es troba en un arc de mig punt, en un cos avançat respecte a la resta de la construcció. Pel que fa a la façana posterior és el mur més ben conservat de la fortalesa. Presenta dues filades de sageteres, molt juntes entre elles. A la part baixa, l'aparell es forma amb grans còdols afilerats i col·locats, molts d'ells, en posició inclinada. Damunt d'aquest aparell, en l'espai on s'obren les sageteres, l'aparell està format per pedres grosses sense treballar. Els carreus de les cantonades sí que estan escairats.

## Història

Castell termenat. Documentat el 1123. És propietat de l'actual marquès d'Orís, Santiago de Sentmenat i de Urruela.
La història del castell va lligada al llinatge català dels Vallgornera i de la seva branca siciliana dels Valguarnera.

## Referències

* 1 2 «Castell de Vallgornera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Dominos (videojoc)

Atari's Dominos és un joc d'acció de vídeo d'un, dos o quatre jugadors, que es troba empaquetat en un armari propi amb un estil diferenciat que descansa directament sobre el terra. Un monitor de TV de 23 polzades es munta a la part frontal superior del gabinet, amb la pantalla de visualització del monitor inclinada cap enrere des de la vertical. La pantalla de visualització del monitor de TV està coberta amb un panell de plexiglàs. Dominos va arribar en un armari vertical de dos jugadors, així també com un armari per a quatre jugadors. Tots els armaris es van produir el 1976 i van ser llançats originalment el 1977.

## Referències

* ↑ «Dominos Killer List of Video Games Entry». [Consulta: 6 juliol 2007].
# Jack Kelsey

Alfred John "Jack" Kelsey (19 de novembre de 1929 - 18 de març de 1992) fou un futbolista gal·lès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció de Gal·les amb la que participà en la Copa del Món de futbol de 1958. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'Arsenal durant tota la seva carrera professional.
El 2010 fou inclòs al Welsh Sports Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Jack Kelsey». goalkeepersaredifferent.com.
* ↑ «Jack Kelsey». Great Footballers. Football-england.com. Arxivat de l'original el 15 gener 2012. [Consulta: 26 novembre 2011].
* ↑ Rupert Ward. «Total appearance records of selected former Arsenal players». arseweb.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2010. [Consulta: 15 març 2011].
* ↑ Perfil a neilbrown.newcastlefans.com
* ↑ Welsh Sports Hall of Fame Arxivat 22 July 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Monument als mariners i pescadors morts al mar

El Monument als mariners i pescadors morts al mar (en letó: Piemineklis bojā gājušajiem jūrniekiem un zvejniekiem) és un notable monument modern i un lloc de turisme a Liepāja, Letònia.
El van dissenyar l'arquitecte Gunārs Asaris i l'escultor Alberts Terpilovskis. Va ser construït el 1977 amb el finançament de LBORF i el kolkhoz de pesca Boļševiks. El monument està situat en la costa de la mar Bàltica en el parc Liepāja i consisteix en una figura de bronze d'una dona situada sobre d'un pedestal en forma de V d'onze metres d'alt.
El 8 d'abril del 2000 es va col·locar una placa commemorativa al pedestal, dedicada als pilots dels Estats Units els avions dels quals van ser abatuts el 8 d'abril 1950 per les Forces Aèries de l'URSS a prop de Liepāja.

## Referències

* ↑ «Liepājas jaunumi», 10-07-2007. Arxivat de l'original el 2007-07-10. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Tavā un manējā Liepājā», 11-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-11. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «ALERT» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-06-29. [Consulta: 22 maig 2022].
# Centre Superior d'Estudis de la Defensa Nacional

El Centre Superior d'Estudis de la Defensa Nacional (abreujadament CESEDEN) és un òrgan auxiliar de direcció de les Forces Armades d'Espanya, al que correspon impartir els cursos d'Alts Estudis de la Defensa Nacional, així com desenvolupar tasques de recerca i de foment i difusió de la Cultura de Defensa a Espanya. Ocupa dins de la jerarquia orgànica una posició just sota el Cap de l'Estat Major de la Defensa. Funcionalment depèn de la Subsecretaria de Defensa i de la Secretaria General de Política de Defensa. L'abril de 2011 el dirigia el general de divisió Alfonso de la Rosa Morena que fou substituït en maig de 2016 pel tinente general, Rafael Sánchez Ortega. Del CESEDEN depenen:
* L'Escola Superior de les Forces Armades (ESFAS)
* L'Institut Espanyol d'Estudis Estratègics (IEEE)
* El Centre Conjunt de Desenvolupament de Conceptes (CCDC)
* La Comissió Espanyola d'Història Militar (CEHISMI)

## Referències

* ↑ Llei 39/2007, de 19 de novembre, de la Carrera Militar, article 52
* ↑ Acord del Consell de Ministres del 29 d'abril de 2011.
* ↑ CESEDEN Arxivat 2016-04-10 a Wayback Machine.. Ministerio de Defensa (España). Consultat el 10 de desembre de 2016.

## Vegeu també

* Jordi Marsal i Muntalà

## Enllaços externs

* CESEDEN Pàgina oficial
# Point Roberts

Point Roberts és una comunitat no-incorporada del comtat de Whatcom (és a dir administrada directament pel comtat), a l'Estat de Washington als Estats Units. Va ser fundada al segle xix per pescadors islandesos. Durant els temps de la Llei seca, va ser un santuari de gàngsters i contrabandistes.
Situat a la punta sud de la península de Tsawwassen, Point Roberts és un periclavament nord-americà : la comunitat és envoltada al nord per la Columbia-Britanica canadenca i pels altres costats per les aigües territorials nord-americanes; és doncs impossible unir-la per via terrestre des dels Estats Units sense passar pel Canadà.
Aquesta situació ve del fet que en aquest indret, el paral·lel 49 serveix de frontera entre els dos països. No es tracta d'altra banda d'una excepció, diverses zones similars existint al voltant del Lake of the Woods a Minnesota, essent-ne la més gran el Northwest Angle.

## Enllaços externs

* article del Washington Post sobre Point Roberts {en}
* article del National Geographic sobre Point Roberts {en}
# Beyond Freedom and Dignity

Beyond Freedom and Dignity és l'obra més coneguda de Burrhus Frederic Skinner, en què s'exposen els principis bàsics del conductisme. Publicada el 1971, ataca el concepte de lliure albir per no estar científicament provat i proposa estudiar les motivacions del comportament humà per tal d'establir una societat millor (utopia).
Skinner afirma que els humans, des que neixen, reben premis o càstigs per la seva conducta, que la reforcen o la inhibeixen, i així es forma una concepció del que és correcte fer. Però els càstigs tenen massa efectes negatius sobre el subjecte; cal guiar-lo d'una manera racional i no punitiva (alternativa que va desenvolupar en una novel·la, Walden 2).
Una societat més ben educada mitjançant una enginyeria de la conducta podria acabar amb les xacres de la fam, la contaminació i l'amenaça constant de la guerra. Aquesta enginyeria ha de basar-se en l'aplicació i sistematització de reforçaments dels aspectes considerats positius.
# El Ral (Malla)

Real és una masia de Malla (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil, és una masia d'estructura un xic complexa. Presenta un cos rectangular cobert a dos vessants, amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. A la part dreta s'hi adossa un altre cos també cobert a dos vessants i amb un portal rectangular adossat al cos de l'edificació i correspon a una antiga capella, avui convertida en una altra dependència de la casa. A la part esquerra de la façana sobresurt un cos cobert a dos vessants, l'esquerre més prolongat que el dret i seguint la mateixa estructura del cos principal.
La casa ha estat arrebossada recentment sense respectar les llindes antigues, de manera que moltes han quedat tapades. Només se'n veuen al portal de pedra.

## Història

Aquesta antiga casa pairal mereix interès, malgrat les desgraciades reformes, perquè fou la casa natal de la família de retaulers establerts a Vic al segle xvii coneguts per Real. Els descendents, cognominats Gros i procedents del mas Gros de Calders, continuaren la tradició familiar. Aquesta successió es produí en casar-se la pubilla Marianna Real amb Josep Gros a finals del segle xviii. L'últim escultor de la família fou Josep Gros i Bancells, que morí l'any 1913.

## Referències

* 1 2 3 4 «Real». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Integrated Woz Machine

La Integrated Wozniak Machine (o IWM per abreujar) és una versió d'un sol xip del controlador de disquets d'Apple II. També es va emprar en ordinadors Macintosh.

## Història

Quan estava desenvolupant la disquetera per a l'Apple II, el cofundador d'Apple Inc., Steve Wozniak, va considerar que els models existents disponibles al mercat eren massa complicats, cars i ineficients. En lloc d'utilitzar les unitats de disquet completes d'Alan Shugart, Wozniak va decidir utilitzar només la mecànica dels Shugart, i desenvolupar la seva pròpia electrònica tant per a la unitat i com per al controlador.
Wozniak va presentar amb èxit un prototip de disquetera amb un nombre molt reduït de components electrònics. En lloc d'emmagatzemar 8–10 sectors per pista (cadascun amb 256 bytes de dades) en un disquet de 5,25 polzades - quelcom estàndard en aquell moment, Wozniak va utilitzar l'enregistrament codificat per grups (GCR) i amb una codificació de 5 sobre 3 va aconseguir comprimir fins a 13 sectors en cada pista utilitzant la mateixa mecànica i el mateix suport d'emmagatzematge. En una revisió posterior, aquest nombre es va ampliar fins a 16 sectors per pista amb codificació de 6 sobre 2.
Al principi, el controlador de la unitat de disquet es construïa amb uns quants circuits integrats i una PROM. Per fer front a la demanda creixent, l'enginyer d'Apple Wendell Sander, va posar tots aquests components en un sol xip: l'IWM.

## Aplicació i actualitzacions

L'IWM és essencialment un controlador de floppy en un sol xip. Va ser emprat a l'Apple IIgs i tots els models de Mac fins al Macintosh II. Posteriorment, es va introduir una versió ampliada, coneguda com a SWIM (Sander-Wozniak Integrated Machine). Aquesta nova versió afegia la capacitat de llegir i escriure disquets de format FM (i formatats pel PC). En els models Mac posteriors, es van afegir al SWIM, més i més components perifèrics, fins que Apple va eliminar finalment les unitats de disquet dels Mac. La funció de controlador de disquet encara es va quedar a la chipset durant un temps, tot i que la disposició de les unitats de disquet per als Mac ja havia cessat. Per exemple, els primers iMacs encara tenien un connector de disquet a la placa base, cosa que permetia adaptar-hi una unitat de disc per entusiastes amb prous coneixements.

## Referències

* 1 2 Williams, Gregg; Moore, Rob (January 1985). "The Apple Story / Part 2: More History and the Apple III". BYTE (interview): 166. Archived from the original on 2012-02-12. Retrieved 2013-10-26. (NB. Interview with Steve Wozniak, where he describes creating the Apple version of GCR.)
* ↑ http://www.folklore.org/StoryView.py?story=Five_Different_Macs.txt
* ↑ https://web.archive.org/web/20010414043026/http://imac-floppy.com/index.html

## Bibliografia

* Apple Computer, Inc.. Integrated Woz Machine (IWM) Specification. 19. DigiBam Computer Museum, febrer 1982.
* Milestone-Proposal:Introduction_of_the_Apple_Macintosh_Computer,_1984

## Vegeu també

* Apple FileWare
# Centre Suzanne Dellal de Dansa i Teatre

El Centre Suzanne Dellal de Dansa i Teatre (en hebreu: מרכז סוזן דלל למחול ולתיאטרון) és el major centre cultural del barri de Neve Tzedek, el centre està situat a la ciutat de Tel-Aviv, en l'Estat d'Israel. El centre consta d'un complex de quatre edificis amb nombrosos espectacles de teatre i dansa contemporània. El centre també organitza nombrosos esdeveniments a l'aire lliure. En 2009, el Ministre de Cultura i Esport d'Israel, Gideon Saar, va atorgar al centre el Premi d'Art de la Dansa Israeliana.

## Objectiu del centre

La idea del centre és mantenir el contacte amb el patrimoni cultural de la ciutat de Tel-Aviv. A principis dels anys vuitanta, l'activitat artística va començar al centre cultural "Jaron Jerushalmi" (en hebreu: ירון ירושלמי), que llavors era conegut com el Teatre Neve Tzedek (en hebreu: תיאטרון נווה צדק). Les seves activitats van ser finançades per la família Jerushalmi, que segueix donant suport a les activitats del centre. A partir de l'experiència adquirida en el Teatre Neve Tzedek, s'ha creat un modern centre.

## Història del centre

A la fi dels anys vuitanta, la família Dellal de Londres, per iniciativa del seu fill Zeev Sokołowski, es va interessar per la idea de crear un modern centre de teatre i dansa en Tel-Aviv. Un representant de la fundació de la família Dellal, el llavors alcalde de Tel-Aviv, Shlomo Lahat, va fer possible iniciar les obres de renovació dels edificis abandonats de les escoles Aliance i Yechieli en la finca Neve Tzedek. Això va permetre l'obertura del Centre de Dansa i Teatre Suzanne Dellal en 1989. Altres patrocinadors van ser el Municipi de Tel-Aviv i el Ministeri de Cultura israelià.

## Activitats del centre

El centre desenvolupa la seva activitat en dues adreces diferents però paral·leles: la primera es basa en l'activitat educativa a través de la promoció de la idea de l'art contemporani en la generació jove, i la segona se centra en l'escenari principal, a on els artistes presenten els seus assoliments. Aquest pensament va donar lloc a la realització de nombrosos projectes, centrats al voltant dels ballarins, els artistes i els coreògrafs del centre, donant suport al seu treball i permetent-los compartir les seves obres amb el públic. En el centre tenen lloc nombrosos projectes.

## Referències

* ↑ «Suzanne Dellal Center in Neve Tzedek - Israeli Prize for Dance Arxivat 2010-10-27 a Wayback Machine.», 24-10-2010.
* ↑ «The Suzanne Dellal Center for Dance and Theater Arxivat 2009-04-28 a Wayback Machine.», 24-10-2010.
# Pietro Tarchini

Pietro Tarchini (Balerna, 29 de setembre de 1921 - Ponte Cremenaga, 14 de juliol de 1999) va ser un ciclista suís que va ser professional entre 1945 i 1949. En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa a la Volta a Catalunya de 1946 i una altra al Tour de França de 1947.

## Palmarès

* 1946
** Vencedor de dues etapes a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1947
** 1r del Tour dels 4 Cantons
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1948
** 1r del Tour dels 4 Cantons
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg

### Resultats al Tour de França

* 1947. 53è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «TARCHINI Pietro». [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Pietro Tarchini» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Pietro Tarchini» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Pietro Tarchini a museociclismo.it Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (italià)
* Palmarès de Pietro Tarchini a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Beyond Magnetic

Beyond Magnetic és un EP realitzat per la banda estatunidenca Metallica. Fou publicat el 13 de desembre de 2011 per Warner Bros., originalment de forma exclusiva via descàrrega digital per iTunes, coincidint amb els concerts de celebració del 30è aniversari de la banda i on van estrenar una nova cançó en els quatre concerts especials. Les quatre cançons van ser enregistrades en les sessions de Death Magnetic però que finalment no s'hi van incloure. Coincidint amb el Record Store Day de 2012 van editar una versió de l'EP en vinil.
La gravació de les cançons es van produir en els estudis "Sound City Studios" de Los Angeles, als "Shangri La" de Malibu i "HQ" de San Rafael, als Estats Units. Les vendes del disc van superar les 200.000 unitats als Estats Units, i va arribar al lloc 32 de la llista d'àlbums.

## Llista de cançons

Totes les lletres escrites per James Hetfield, totes les cançons foren compostes per Metallica.

## Crèdits
### Metallica

* James Hetfield – cantant, guitarra rítmica
* Kirk Hammett – guitarra solista
* Robert Trujillo – baix
* Lars Ulrich – bateria

### Producció

* Rick Rubin – producció
* Lindsay Chase – coordinació producció
* Kent Matcke – coordinació producció
* Greg Fidelman – enregistrament
* Mike Gillies – enregistrament
* Sara Lyn Killion – ajudant d'enregistrament
* Joshua Smith – ajudant d'enregistrament
* Adam Fuller – ajudant d'enregistrament
* Vlado Meller – masterització
* Anton Corbijn – fotografia i disseny

## Referències

* ↑ «Metallica > Chart History > Billboard 200» (en anglès). Billboard. [Consulta: 19 agost 2018].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Metallica
# Castell reial de Salses

El Castell reial de Salses, en algunes monografies anomenat Castell vell (mentre que el més antic hi rep el nom d'El Castellvell) fou el segon castell de la vila de Salses, a la comarca nord-catalana del Rosselló. És el precedent immediat de l'actual Fortalesa de Salses.
Està situat al nord-oest de la vila, dalt del turó que domina l'actual Fortalesa de Salses des del seu nord-est. Les fotografies aèries permeten descobrir quelcom que és difícil de veure in situ: la planta exacta del castell.
Alfons el Cast, que havia heretat el Comtat de Rosselló i, per tant, el castell de Salses, va encarregar a l'abat de La Grassa la fundació, al lloc de l'antiga vila de Salses, d'un poble nou al qual concediria privilegis i franquícies. En aquesta fundació, es degué abandonar el Castell Vell, massa allunyat del nou emplaçament escollit per al poble refundat, i es posaren les bases del nou, situat a prop i al nord-oest de la nova vila de Salses.
El 1285 va resistir el setge, heroicament però en va, als croats de Felip III de França durant la Croada contra la Corona d'Aragó.
Actualment es conserven els fonaments de l'antic castell, que permeten descobrir sobre el terreny la seva planta quadrada. El fortí, que fou arrasat en construir el castell nou a poca distància seu, presentava una planta aproximadament quadrangular, d'uns 30 o 40 metres de costat, amb un gruix d'1,8 m. A cada angle hi havia una torre quadrada de 3,4 m. de costat. Pel que sembla, el mur meridional tenia també dues altes torres que emmarcaven la porta d'entrada al castell. Una cisterna es troba al centre del recinte.
Com l'altre castell antic del mateix terme de Salses, algunes de les restes trobades en aquest recinte remeten a l'existència d'un castell d'època romana.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Salses». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere; Castellví, Jordi; Bolòs i Masclans, Jordi. «Salses: Castell vell de Salses». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ El Castell reial de Salses en els ortofotomapes de l'IGN
# El Robledo

El Robledo és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Inclou els llogarets de Las Islas, Navalrincón, Las Tablillas i Navalajarra.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 1119 | 1091 | 1078 | 1068 | 1154 |

## Personatges il·lustres

* Antonio Palomares Vinuesa, dirigent comunista al País Valencià.