OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vidal de Blanes

Vidal de Blanes i Fenoll (Girona ? – València 1369) fou abat secular de l'església de Sant Feliu de Girona i posteriorment bisbe de València.
Va néixer a Girona fill de Ramon de Blanes, que arribà a ser ambaixador a Roma, i d'Aldonça de Fenollet. Essent abat secular de l'església de Sant Feliu de Girona el 5 de desembre de 1356 va ser nomenat bisbe pel capítol de València i ratificat pel papa Innocenci VI que residia a la cort papal d'Avinyó. Celebrà dos sínodes, un l'any 1357 i l'altre el 1368. En el primer es van promulgar normes canòniques i en el segon es va disposar sobre l'administració de sagraments i que s'escrivís un catecisme per a l'ensenyament dels fidels. El 1357 va consagrar l'altar major de la Catedral. També impulsà la creació de l'aula capitular. Formà part del consell de regència de Catalunya quan Pere IV passà a Sardenya el 1354. Va morir el 9 de febrer de 1369 i va ser enterrat en un sepulcre sense epitafi adossat a la paret de l'aula capitular, al costat de la capella de Sant Jeroni a la Catedral d'on va ser retirat al segle xviii. Les seves restes van ser aleshores enterrades a la cripta de la sala capitular. El seu sarcòfag va ser redescobert el 1960 i ha estat restaurat per l'Institut Valencià de Conservació i Restauració.

## Referències

* 1 2 3 Ortí, M. Milagros Cárcel. Un formulari i un registre del bisbe de València Jaume d'Aragó (segle XIV). Universitat de València, 2011-11-28, p. 175. ISBN 9788437086644.
* 1 2 3 «Archidiocesis de Valencia» (en castellà). Arturo Llin Cháfer. Arxivat de l'original el 2018-04-16. [Consulta: 15 abril 2018].
* ↑ «14.02.2014 - Reposición del cenotafio de Vidal de Blanes ~ Noticias ~ Catedral de Valencia». [Consulta: 15 abril 2018].
# Uttu

Uttu va ser, segons la mitologia mesopotàmica, una deessa relacionada amb la roba i els teixits, i també amb les plantes.
Segons el poema èpic sumeri anomenat Enki i Ninhursag, és filla d'Enki i de Ninkurra. El poema explica la incestuosa història d'Enki, un déu creador associat amb l'aigua, que es va aparellar amb la seva filla, Ninsar, i va néixer Ninkurra. Més tard, va veure Ninkurra passejant per la vora del riu, i li va preguntar al seu visir Isimud si podia besar a aquella preciosa noia. La va besar, va fer l'amor amb Ninkurra i en va néixer Uttu. L'esposa d'Enki, Ninhursag, va sentir els crits de la noia mentre el déu la violava i va treure de dins d'Uttu la llavor que el seu avi li havia posat, la va sembrar, i d'ella en van néixer vuit plantes. Enki se les va menjar i va ser castigat amb vuit malalties.

## Referències

* ↑ Clayton, Matt. Mitología sumeria. Freehold (N.J.): Refora Pub., 2020, p. 13-14.
* ↑ Livingstone, Alasdair. Mystical and Mythological Explanatory Works of Assyrian and Babylonian Scholars. Oxford: Clarendon Press, 1987, p. 179, 182. ISBN 9780198154624.
# Armengol Dalmau i de Cubells

Armengol Dalmau i de Cubells (la Seu d'Urgell, 1768 - segle XIX) fou un advocat català, alcalde major de Barcelona. Fill de Francesca de Cubells i Felip Dalmau, va estudiar dret civil i canònic i es graduà com a batxiller i llicenciat a la Universitat de Cervera, on exercí algunes càtedres en substitució dels seus titulars.
L'any 1794 va ser acceptat com a advocat de l'Audiència i dels Reials Consells. El mateix any, l'Ajuntament de la Seu d'Urgell el va nomenar advocat, càrrec que va compaginar amb les funcions de regidor i assessor lletrat del corregidor de Talarn i del tribunal eclesiàstic del bisbat. Durant la guerra contra França, va servir com a capità de miquelets a Puigcerdà. Va perdre les seves propietats quan les tropes franceses van ocupar l'Urgell, però Carles IV el va compensar nomenant-lo, el 1799, alcalde major de la vila de Quesada, a Granada, on es va distingir per la seva diligència en l'execució de les obres públiques.
Fou anomenat alcalde major de Barcelona el 13 de gener de 1806 en substitució de Blas del Conde. Presidí onze sessions fins al 5 d'agost de 1808 quan va fugir de la ciutat, juntament amb el seu company de vara Mariano Villelas de Mola, per la ocupació napoleònica. La Junta Central el va nomenar alcalde major de la ciutat de València, on va arribar el dia 23 de gener de 1810. Durant el setge francès, el general Blake li denegà la sortida de València, per lo que va haver d'ocupar el càrrec durant la presència francesa. Aquesta ambigüitat li va produir malentesos un cop finalitzada la guerra.
El 6 de maig de 1814, es va reincorporar al càrrec d'alcalde major de Barcelona però el seu retorn no fou ben acollit per les autoritats municipals barcelonines donada la seva suposada col·laboració napoleònica. El regidor degà, el marquès de Villel, va demanar al rei el seu cessament però Armengol continuà ocupant el càrrec fins a la fi del seu mandant el 13 d'agost de 1818, quan va tornar a La Seu d'Urgell, on el govern liberal el va nomenar, l'1 de maig de 1820, jutge de primera instància.
L'agost de 1824, va ser designat per a la vara d'alcalde major de Vilafranca del Penedès, on estigué gairebé un any. El 1825 el rei Ferran VII el nomenà alcalde del crim de l'Audiència catalana però més tard s'ordenà la suspensió de la seva presa de possessió i la revocació del seu títol. El 1827 el seu cas s'estava jutjant a l'Audiència que va recusar per considerar poc parcial i sollicitant al rei que fos el Consell de Castella, i no l'Audiència catalana, qui dictamines la sentència.

## Referències

* 1 2 3 4 Cerro Nargánez, Rafael «Els Alcaldes Majors del Corregiment de Barcelona». Revista de Dret Històric Català [Societat Catalana d'Estudis Jurídics], 2006, p.167 i 168.
* ↑ Rafael Cerro Nargánez i Pere Molas Ribalta «La presidència de l'Ajuntament de Barcelona, 1718-1808». Quaderns del Seminari d'Història de Barcelona, 2003.
* ↑ María Pilar Hernando Serra. El ayuntamiento de Valencia y la invasión napoleónica. Universitat de València, 13 març 2017, p. 32–. ISBN 978-84-370-9480-9.

## Vegeu també

* Llista d'Alcaldes majors de Barcelona 1719-1834
# Lliga alemanya de futbol 2013-14

La Fußball-Bundesliga 2013-14 va ser la 51a edició de la Lliga alemanya de futbol, la competició futbolística més important del país.

## Classificació

* Font: www.resultados-futbol.com/bundesliga2014'

## Play-off de descens

| Equip de la 1. Bundesliga | Resultat global | Equip de la 2. Bundesliga | Resultat anada | Resultat tornada |
| Hamburger SV | 1:1 | SpVgg Greuther Fürth | 0:0 | 1:1 |
# Vassili Kozlov

Vassili Kozlov (l'11 d'abril de 1887, Vladikino, óblast de Saràtov - 5 de juny de 1940, Leningrad) escultor i professor soviètic.

## Biografia

Vassili Kozlov va néixer al poble de Vladikino regió de Saràtov en una família de camperols. El 1898 es va traslladar amb la seva família a Sant Petersburg, on va començar a estudiar a l'Escola de Dibuix de la Societat pel Foment d'artistes, mentre treballava al seu taller. Acabada l'escola, durant sis anys, va treballar com a mestre realitzant motllures a les façanes dels edificis. Els anys 1906-1912 va assistir com a oïdor a l'Acadèmia Imperial de les Arts, per la qual cosa no va rebre el títol oficial d'artista. A l'Acadèmia, Kozlov va conèixer en Leopold August Dietrich, amb qui més tard va realitzar moltes feines conjuntes: la realització de màscares, relleus i d'altres elements decoratius per a edificis.
El 1919 es va convertir en president del Comitè d'escultors de Petersburg, i més tard va ser professor de la facultat d'escultura de l'Acadèmia de les Arts. Quan va morir Vassili Kozlov el 5 de juny de 1940, va ser enterrat al cementiri dels Literats. Al seu costat, a l'octubre de 1954, va ser enterrat el seu amic Dietrich.

## Obres

* Projecte del monument a Lermontov a Sant Petersburg (1912), en col·laboració amb L.A. Dietrich (no realitzat).
* Decoració escultòrica de la façana del Banc Industrial i Comercial a Avinguda Nevski (Sant Petersburg, 1912) Rússia, en col·laboració amb L. A. Dietrich.
* Monument a Lenin davant l'Institut Smolny
* Còpia de l'anterior a la plaça de l'estació de Vladivostok (1930).
* Monuments a Ióssif Stalin, Serguei Kírov, Grigori Ordjonikidze, Kliment Voroixílov.
* Monument a Lenin a Taganrog [1]. Va ser instal·lat al pedestal del monument a Pere I (1903) per l'escultor Mark Antokolski.
* Escultura del monument a Lenin a Chelyabinski (1925).

## Homenatge

Plaça de l'Art, 5 Sant Petersburg. A la façana d'aquesta casa, on ell va viure de 1928 a 1940, es troba una placa commemorativa.

## Referències

* ↑ «http://kmvline.ru/arch/b_126.php» (en rus). [Consulta: 18 febrer 2016].
* ↑ Энциклопедия Санкт-Петербурга.

## Bibliografia

* Козлов, Василий Васильевич // Ленинград: Энциклопедический справочник / Ред. Л. С. Шаумян. — М., Л.: Государственное научное издательство «Большая советская энциклопедия», 1957. — P. 548. (rus)
# Ateneu de Pèrgam

Ateneu de Pèrgam (grec antic: Ἀθηναῖος, Athēnaĩos, llatí: Athenæus) fou príncep de Pèrgam fill del rei Àtal I i d'Apol·lònies.
El seu nom no consta amb gaire freqüència en els esdeveniments del seu temps. Se sap que va ser enviat com a ambaixador dels seus germans Èumenes II i Àtal II diverses vegades, sempre a Roma, tal com diuen Polibi i Titus Livi.

## Referències

* ↑ 4.Athenaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 400
# Smetana (desambiguació)

«Smetana» té aquests significats:
* Bedřich Smetana, músic i compositor txec.
* Smetana (làctic), producte làctic típic de les cuines de l'Europa central i oriental.
* Smetana (cràter), cràter de Mercuri.
# Torneig de Doha 2021

«Torneig de Doha 2021» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: Qatar ExxonMobil Open 2021
* Torneig de tennis femení: Qatar Total Open 2021
# Harare City Football Club

El Harare City Football Club és un club zimbabuès de futbol de la ciutat de Harare.
Va ser fundat el 1989, pensat inicialment com un club per treballadors municipals per la lliga social, amb el nom de City of Harare FC. Més tard adoptà el nom Bhanya Mulenge FC (2000) i novament City of Harare FC (2002). El 2009 esdevingué Harare City FC.

## Palmarès

* Copa zimbabuesa de futbol
** 2015, 2017

## Referències

* ↑ «Zimbabwe 2018». www.rsssf.com. [Consulta: 7 juny 2019].
* 1 2 Gonye, Vanessa. «Sunshine Boys bask in Chibuku Super Cup glory». The Standard, 26-11-2017.
* ↑ «Zimbabwe - List of Cup Winners». RSSSF.
# Colanthelia

Colanthelia és un gènere de bambús de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse commelínides, classe liliòpsides, divisió magniliofitins.

## Taxonomia

* Colanthelia burchellii (Munro) McClure
* Colanthelia cingulata (McClure i L.B. Sm.) McClure
* Colanthelia distans (Trin.) McClure
* Colanthelia intermedia (McClure i L.B. Sm.) McClure
* Colanthelia lanciflora (McClure i L.B. Sm.) McClure
* Colanthelia macrostachya (Nees) McClure
* Colanthelia rhizantha (Hack.) McClure
# VamCats

VamCats fou una empresa catalana vigatana especialitzada en la producció de vambes, llançada a la tardor del 2012 per Guillem Soldevila.
Va néixer el setembre del 2012 de manera fortuïta a partir del disseny d'un cartell publicitari on hi apareixia una vamba amb una estelada. Gràcies a l'èxit del cartell, el producte es va passar a produir al món real. Va dirigit principalment a la població catalana independentista. El 2014 van obrir una línia nova el llançament d'espardenyes customitzades per a colles castelleres.

## Referències

* ↑ Roig, Berta «VamCats duplicarà els punts de venda a Catalunya». El Punt Avui - L'économic, 17-05-2015, pàg. 9. «La firma no vol renunciar als seus orígens però aspira a anar molt més enllà de l'estelada i a obrir mercats a fora»
* ↑ Puig, Anna «La independència ven». El Punt Avui, 11-11-2012, pàg. 4. «El moviment sobiranista s'ha estès i empresaris i emprenedors hi han vist una oportunitat per col·laborar amb el país i, també, per fer negoci»
* ↑ Cadanet, Albert. «Les VamCats, en liquidació», 16-07-2017. [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ «VamCats la Vamba Catalana». web. ACC1Ó. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «VamCats es llança al món de la moda». Vilaweb, 24-03-2015 [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ Bosch, Francina «Els creadors de les vambes independentistes llancen un nou model amb l'estelada blaugrana en homenatge a Pep Guardiola». Ara, 20-11-2012.
* ↑ Manresa, Julià «SOS de VamCats: a l'estelada se li acaba el territori». Ara, 05-04-2015. «La marca de vambes obre una nova línia de disseny amb menys força de la bandera independentista per obrir nous mercats dos anys després del boom»
* ↑ Garcia, Vicenç «Una espardenya VamCats, nou producte oficial de la marca 'Castells'». La Vanguardia, 20-05-2015.

## Enllaços externs

* VamCats - Lloc web oficial
# Arts audiovisuals

Les arts audiovisuals són les arts que s'expressen per mitjans visuals i sonors alhora, produint espectacles en què la imatge humana es comunica no en directe, cara a cara amb el públic, sinó per mitjà de màquines. Inclouen les arts sonores i les arts visuals, la videodansa, la cinematografia i la televisió, per exemple, sent obres d'aquest art una pel·lícula, un relat de ficció televisiu, un videoclip o un espot publicitari, i també obres d'art més abstracte, com el vídeo art, l'escultura sonora i les instal·lacions sonores en general, etc.
Poden estar relacionades a altres disciplines d'art, especialment a les arts escèniques, com per exemple a la videodansa, i les arts plàstiques.

## Arts espectaculars: arts escèniques i arts audiovisuals

Tant les arts audiovisuals com les escèniques són arts espectaculars. Pel que fa a la topologia de l'espectacle, la diferència fonamental entre les arts audiovisuals i les escèniques és que a les darreres a la comunicació participa efectivament l'ésser humà en carn i os, en directe, com és el cas de la lírica, la dansa, el teatre, etc.
A les arts audiovisuals en canvi hi ha una "escena fantasma", que vol dir que l'espectador si vol té accés a tots els angles de percepció. La comunicació és diferent perquè els procediments mecànics guien en tot moment l'espectador, permetent-li veure un detall d'una gota de suor que regalima o no sentir l'estrèpit d'un armari tirat a terra, per exemple. El procés creador és molt diferent, tant pel que fa als intèrprets o actors com a la resta de la companyia o equip. A les arts escèniques el lloc de presentació influeix en la creació d'un espectacle, entre altres coses perquè la distància entre l'escena i la sala pot fer perdre capacitat de comunicació.
Actualment, els audiovisuals solen estar pressents en molts espectacles de les arts escèniques.

## Bibliografia

* Víctor Manuel Amela Bonilla, Història cultural de l'audiovisual, Editorial UOC, 2008. ISBN 9788497887311 (català)

## Referències

* 1 2 3 Ramón X. Roselló, Anàlisi de l'obra teatral, editat per l'Abadia de Montserrat, 2011. ISBN 9788498834437 (català)
# Skidi

Els skidi o skiri, també coneguts com a Wolf Pawnee o French Loup Pawnee era una banda dels pawnee. Segons la tradició, en els primers temps els skidi es van associar amb els arikares abans que els arikara es van traslladar cap al nord. La llengua skidi era menys relacionada amb les altres llengües pawnee que les llengües de les altres tres tribus. En temps històrics els skidi primer van viure al riu Loup de Nebraska.
Les principals morades dels skidi eren al llarg del riu Platte i alguns exploradors antics es refereixen a aquesta via d'aigua com el riu Panimaha, ja que aquesta va ser abans que alguns skidi emigraren al sud i aquest nom va arribar a ser associat a un grup diferent.
Per la dècada de 1770 un grup de skidi havia trencat i es va moure cap a Texas, on es van aliar amb els taovaya, tonkawes, yojuanes i altres tribus de Texas. Aquest grup es coneix com els panimaha.
Actualment els skidi pawnee estan registrats en la Nació Pawnee d'Oklahoma.

## Notes

* ↑ "Preamble." Constitution of the Pawnee Nation of Oklahoma. Revised 14 June 2008.

## Referències

* Access Genealogy Pawnee Tribe history
* Handbook of North American Indians: Plains, Part 1 page 545

## Vegeu també

* White Eagle, cap dels skidi pawnee de mitjans del segle xix
# Torralbilla

Torralbilla és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.
# Harrison

«Harrison» té aquests significats:
* Toponímia:
** Harrison (Dakota del Sud)
** Harrison (Geòrgia)
** Harrison (Idaho)
** Harrison (Maine)
** Harrison (Montana)
** Harrison (Nebraska)
** Harrison (Nova Jersey)
** Harrison (Nova York)
** Harrison (Ohio)
** Harrison (Tennessee)
** Comtat de Harrison, diversos comtats
** West Harrison, població dels Estats Units a l'estat d'Indiana.
* Biografies:
** Cognom:
*** Benjamin Harrison, president dels Estats Units entre 1888 i 1892.
*** Cuth Harrison, pilot de curses automobilístiques anglès.
*** Faustino Harrison (Chamamé, Departament de Flores, 1900 - Montevideo, 1963), polític uruguaià.
*** George Harrison (Liverpool, 1943 - Los Angeles, 2001), cantant, guitarrista i compositor de rock.
*** James Harrison Coburn, Jr (1928 – 2002), actor de cinema i de televisió americà.
*** John Harrison (Foulby, West Yorkshire, 1693 - 1776), rellotger anglès.
*** Randy Harrison (1977), actor nord-americà.
*** William Henry Harrison (1773 - 1841), soldat, polític i President dels EUA.
** Prenom:
*** Harrison Ford (Chicago, Illinois, 1942), actor americà.
*** Edward Harrison Crane, fundador i president de l'Institut Cato.
* Miscel·lània: Les flors d'en Harrison, pel·lícula dirigida per Elie Chouraqui estrenada el 2000.
# Vintl

Vintl (italià Vandoies) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del vall de Pustertal. L'any 2007 tenia 3.104 habitants. Comprèn les fraccions de Niedervintl (Vandoies di Sotto), Obervintl (Vandioes di Sopra), Weitental (Vallarga) i Pfunders (Fundres). Limita amb els municipis de Kiens, Mühlbach, Rodeneck, Mühlwald, Terenten, i Pfitsch.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 97,90% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,90% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,20% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Rudolf Cerbaro | SVP |
# Chrysichthys longibarbis

Chrysichthys longibarbis és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M. 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llinda de porta de cal Tabola

Llinda de porta de cal Tabola és una obra barroca de Copons (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cara esquemàtica en mig relleu i part del es ornamentacions vegetals en alt relleu. treballada en pedra i destacant per sobre de la resta de la façana de la casa.

## Història

Es pot datar entre els segles XVII i XVIII.

## Referències

* 1 2 «Llinda de porta de cal Tabola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 octubre 2017].
# Azghar

Azghar (àrab أزغار) és una comuna rural de la província de Sidi Slimane de la regió de Rabat-Salé-Kenitra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.850 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Societat Valenciana d'Agricultura

La Societat Valenciana d'Agricultura va ser una associació nascuda el 24 de febrer de 1859 i que agrupava als terratinents valencians. Tenia per objectiu la difusió agronòmica, i celebrava períodicament conferències i debats. Destacava la seua biblioteca, i quan es tenia notícia d'alguna novetat a l'escenari internacional, s'organitzaven comissions per a estudiar-les. A més, organitzaven visites a localitats valencianes per a estudiar les innovacions implementades.
Entre 1863 i 1881 va editar la revista quinzenal La Agricultura Valenciana. Va promoure la creació d'un banc de crèdit rural, d'un cos de guarderia rural, i va muntar una estació agrícola per a l'anàlisi de terres i adobs. Tot això, unit a la seua difusió de l'experimentació de tècniques i llavors, adobs o ferramentes van fer que la seua tasca contribuira a la modernització de l'agricultura valenciana a la segona meitat del segle xix.
Va organitzar algunes exposicions, com la celebrada en maig de 1883 a la Glorieta i també impulsà la participació valenciana a l'Exposició Universal de París de 1867.

## Notes i referències

* 1 2 Besó Ros 2016, p. 41
* 1 2 3 4 5 Besó Ros 2016, p. 42
* ↑ Besó Ros 2016, p. 46

## Bibliografia

* Besó Ros, Adrià. Horts de tarongers. La formació del verger valencià. València: Institució Alfons el Magnànim, 2016, p. 453. ISBN 978-84-7822-686-3.
# Cidipe

«Cidipe» té aquests significats:
El nom Cidipe o Cidipa (grec antic: Κυδίππη) s'atribueix a quatre persones de la Mitologia Grega.
    Heròdot no menciona el nom de la mare. La primera menció del nom és de Plutarc, Frag. 133 (Stobaeus 4.52.43) "ἔτι δὲ Κλέοβις καὶ Βίτων, Κυδίππης τῆς μητρὸς αὐτῶν ...".
* Cidipe o Cidipa era filla d'Hegetoria i Òquim. Es va casar amb el germà d'Òquim, Cèrcaf, qui heretà l'illa de Rodes.
* Cidipe era el nom d'una de les Nereides, filles de Nereus i Doris.
* Cidipe era una noia d'Atenes obligada a casar-se amb Acontios.

## Referències

* ↑ Diccionari Grec-Català, p. 1049
* ↑ Heròdot, Histories, 1. 31
* ↑ Greek Anthology, 3.18
* ↑ Diodorus Siculus, Bibliotheca historica, 5. 57.
* ↑ Plutarc, Quaestiones Graecae, 27
* ↑ Virgili, Geòrgiques, 4. 339
* ↑ Gai Juli Higí, Fabulae, Prefaci
* ↑ Cal·límac de Cirene, Cydippe
* ↑ Ovidi, Heroides 20-21