OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mukō

Mukō (向日市, Mukō-shi) és una ciutat a la Prefectura de Kyoto, Japó. En 2008, la ciutat tenia una població estimada de 55.031 habitants i una densitat de 6.977,57 persones per km². La superfície total és de 7,67 km². La ciutat fou fundada l'1 d'octubre de 1972. Ses ciutats veïnes són Kyoto i Nagaokakyō. Muko ha estat ciutat agermanada amb Saratoga (Califòrnia), EUA des de 1983.

## Història

Al final del segle viii, l'Emperador Kammu traslladà la seva capital de Nara a Nagaokakyo. La nova capital abastava una gran part de la moderna Muko, on la investigació moderna ha revelat que es localitzava palau. Al sud, també incloïa parts de Nagaokakyo. En 794, a causa de la temperatura humida de la zona i la reputació com a brou de cultiu per malalties, Kammu va traslladar la seva capital a Heian de Nagaoka, modernament conegut com a Kyoto.

## Política i govern

Muko és governada pel batle Kushima Tsutomu, un independent. L'assemblea de la ciutat compta amb 24 membres. El Partit Comunista Japonès té una forta presència en la política local amb vuit membres en l'assemblea.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Mukō (japonès)
# Máximo Fjellerup

Máximo Hugo Fjellerup (nascut el 25 de novembre de 1997) és un jugador de bàsquet professional argentí. Amb una alçada d'1,98 m, juga a les posicions d'escorta i aler.

## Carrera professional

En la seva carrera professional, Fjellerup ha jugat tant a la Lliga Sud-americana de 2n nivell com a la Lliga FIBA Amèriques de 1r nivell.
Va jugar amb el Bahía Basket durant quatre temporades, fins que el 2018 fitxà pel Club Atlético San Lorenzo de Almagro.
Al Club Atlético San Lorenzo de Almagro hi jugaria durant 3 temporadas, amb promitjos en la temporada 2020-21 de 10.8 punts, 6.1 rebots i 1.8 assistències per partit.
El 13 d'agost de 2021, signà pel Palmer Alma Mediterránea de la LEB Or.
L'11 de gener de 2022, va abandonar el Palmer Alma Mediterránea i signà pel Bàsquet Girona de la LEB Or.

## Carrera a la selecció nacional

Fjellerup ha estat membre de la selecció argentina sènior. Amb l'Argentina, va jugar a la FIBA AmeriCup 2017, on va guanyar una medalla de plata. El 2019 va participar en l'equip que va guanyar la medalla d'or panamericana a Lima. Va ser inclòs a la selecció argentina per a la Copa del Món de Bàsquet FIBA 2019 i va aconseguir la medalla de plata amb l'Argentina, com a subcampió després d'Espanya.

## Referències

* ↑ «Máximo Fjellerup firma por Palmer Alma Mediterránea» (en espanyol europeu). [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «El Girona de Marc Gasol ficha a Fjellerup» (en espanyol europeu). [Consulta: 11 enero 2022].
* ↑ «El básquet es de oro: Argentina, campeón panamericano SÍNTESIS».
* ↑ «Spain seal second FIBA World Cup with win over Argentina» (en anglès). MARCA in English, 15-09-2019. [Consulta: 19 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Máximo Fjellerup a fiba.com
* Máximo Fjellerup a latinbasket.com
# Máximo Banguera

Máximo Banguera (castellà: Máximo Orlando Banguera Valdivieso) (Guayaquil, 16 de desembre de 1985) és un exfutbolista equatorià de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de l'Equador amb la qual participà en el Mundial de 2014. Pel que fa a clubs, defensà els colors de ESPOLI i Barcelona.

## Referències

* ↑ «Perfil a la FEF». Arxivat de l'original el 2015-01-13. [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ Máximo Banguera a National-Football-Teams.com (anglès)
# Moorcroft

Moorcroft és un poble dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 807 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moorcroft tenia 807 habitants, 325 habitatges, i 219 famílies. La densitat de població era de 283,3 habitants/km².
Dels 325 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 32,6% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.953 $ i la renda mediana per família de 41.484 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.109 $ mentre que les dones 19.632 $. La renda per capita de la població era de 16.476 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moorcroft». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moorcroft». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Moorbeek (Niers)

El Moorbeek és un rierol de 4 km que neix a la ciutat de Straelen a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya, i desemboca al Niers, a la mateixa ciutat. El seu nom neerlandès significa 'rierol' (beek) 'de l'aiguamoll' (moor). Podria sorprendre trobar topònims neerlandesos a Alemanya, però aquesta part de Gueldre pertanyia als Països Baixos fins al Congrés de Viena del 1815 i la llengua vehicular sempre va ser el neerlandès. El rei de Prússia va introduir l'alemany com a llengua administrativa, però el neerlandès va quedar a les escoles i les esglésies. Vers la fi del segle xix, sota la influència d'Otto von Bismarck, les altres llengües van desaparèixer de les escoles i de l'Església. El neerlandès només va quedar en la toponímia.

## Galeria

* Rètol: An der Moorbeek
* La vall del Moorbeek
* En direcció amunt, cap al lloc dit Sang
* Abans de passar sota la carretera L39 Wankumer Straße

## Referències

* ↑ Hans Joachim Störig & Jef Vromans, Taal. Het grote avontuur, Utrecht, Het Spectrum, 1988, pàgina 220 ISBN 9027419280
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Moviment Electoral del Poble (Aruba)

* Aquest article tracta sobre el partit polític d'Aruba. Si cerqueu el partit polític veneçolà, vegeu «Moviment Electoral del Poble (Veneçuela)».
El Moviment Electoral del Poble (en papiament: Movimiento Electoral di Pueblo, MEP) és un partit polític social-demòcrata d'Aruba.
A les eleccions d'Aruba del 28 de setembre de 2001, va aconseguir el 52,4% de vots, obtenint 12 dels 21 escons. A les del 23 de setembre de 2005 disminuí el seu suport fins al 43% dels sufragis, comportant la pèrdua d'un escó, tot i mantenir la majoria necessària de govern liderada per Nelson Oduber. A les següents eleccions del 25 de setembre de 2009 perderen la majoria parlamentària aconseguint 8 dels 21 escons.
# Museu de São Sebastião

El Museu de São Sebastião o Museu Nacional de São Tomé e Príncipe és un museu i fortificació de São Tomé i Príncipe a la ciutat de São Tomé, a la part més meridional de la badia d'Ana Chaves. Conté art religiós i artefactes de l'era colonial. El museu va ser inaugurat l'11 de juliol de 1976, un dels primers de la nació.

## Història

El fort va ser construït per primera vegada el 1575 i va ser el primer fort de l'illa de São Tomé. El far de São Sebastião va ser construït el 1866, va ser reconstruït el 1928 i va ser restaurat el 1994.
El fort va ser reconstruït a la darreria de la dècada de 1950 amb un projecte de l'arquitecte Luís Benavente que era governador colonial de l'època. El 1960, estava sota el comandament de la Defensa Marítima Provincial.

## Característiques

El fort és de forma quadrada amb planta pentangular a les vores verticals de l'estil Vauban.
Al fort es troben les tres estàtues dels descobridors de l'illa, João de Santarém, Pêro Escobar i João de Paiva. Aquestes estàtues es van traslladar de les places i els jardins de la ciutat després de la independència de la nació.

## Col·leccions

Al museu destaca la història africana i portuguesa. A una sala es mostra la cultura relacionada amb el vudú. A una altra sala es mostra l'art sacre catòlic. Es mostren pintures d'art contemporani de Manuela Vigôço a partir de 1945.
Una exposició permanent titulada Casa das tortugas que presenta tortugues marines des del 2004. Les fotografies i documents de la massacre de Batepá que es van produir el 1953 es mostren al museu.

## Vegeu també

* Fortalesa de Santo António da Ponta da Mina, situada a l'illa de Príncipe
* Fortí de São Jerónimo
* Llista d'edificis de São Tomé i Príncipe

## Referències

* ↑ São Sebastião Museum Saotome.st

## Bibliografia

* Gallet, Dominique. Sao Tomé-et-Principe : les îles du milieu du monde (en francès). new revised edition. París: Karthala, 2008, p. 234. ISBN 978-2-8111-0025-4.

## Enllaços externs

* Forte de São Sebastião at Fortalezas.org (portuguès)
* Foto de la part de l'Instituto de Investigação Científica Tropical (IICT). (portuguès)
# LFO

LFO té els següents significats:
* Oscil·lador de baixa freqüència (del seu nom en anglès Low Frequency Oscillator), oscil·lador electrònic que treballa a freqüència infrasònica, molt utilitzat en la música electrònica
* LFO (banda) (de l'acrònim anterior Low Frequency Oscillator), grup musical històric de música electrònica originari d'Anglaterra
* LFO (mecha) (de l'acrònim en anglès de Light Finding Operation), nom genèric dels personatges mecha de la sèrie anime japonesa Eureka Seven
# Bernard Frenicle de Bessy

Bernard Frenicle de Bessy va ser un matemàtic aficionat francès del segle xvii.

## Vida i Obra

Segons un elogi escrit per Condorcet el 1773, Frenicle, va ser director de la seca de París i conseller de la Court de Monnais (Tribunal de la Moneda), però recerques més recents consideren aquesta informació poc fiable i el cert és que devia ser una persona tan reservada, que no es coneix gairebé res de la seva vida. Fins i tot la data de naixement és aproximada.
Com a matemàtic aficionat va mantenir intensa correspondència amb Mersenne, Fermat, Descartes, Huygens i altres matemàtics de la seva època.
L'únic opuscle que va publicar en vida va ser el titulat Solutio duorum problematum circa numeros cubos et quadratos (1657). Un altre text seu es va publicar de forma pòstuma el 1693: La Méthode pour trouver la solution des problèmes par les exclusions.
Pel fet que és més conegut, és per la seva participació en l'enunciació del petit teorema de Fermat (1640), ja que Fermat el va enunciar en resposta a un repte que li va proposar Frenicle: la descomposició en factors primers de $2^{37}-1=137.438.953.471$.
Frenicle també va demostrar que hi ha exactament 878 combinacions possibles d'ordenar els 16 primers nombres naturals en un quadrat màgic de $4\cdot 4$.
El juny de 1666 va ser escollit com un dels set primers membres de l'Académie des sciences.

## Referències

* ↑ Sturdy, 1995, p. 98.
* ↑ Mollin, 2002, p. 23.
* ↑ Goldstein, 2001, p. 429.
* ↑ Goldstein, 2001, p. 428.
* ↑ Watkins, 2013, p. 121-122.
* ↑ Dorce Polo, 2014, p. 55-56.
* ↑ Jouette, 2008, p. 38.
* ↑ Sturdy, 1995, p. 77.

## Bibliografia

* Dorce Polo, Carlos. Història de la matemàtica. Des del segle XVII fins a l'inici de l'època contemporània. Edicions de la Universitat de Barcelona, 2014. ISBN 978-84-475-3799-0.
* Goldstein, Catherine «L'expérience des nombres de Bernard Frenicle de Bessy» (en francès). Revue de Synthèse, Vol. 122, Num. 2-4, 2001, pàg. 425-454. DOI: 10.1007/BF02969539. ISSN: 0035-1776.
* Jouette, André. El Secreto de Los Números (en castellà). Swing, 2008. ISBN 978-84-96746-37-4.
* Mollin, Richard A. «A Brief History of Factoring and Primality Testing B. C. (Before Computers)» (en anglès). Mathematics Magazine, Vol. 75, Num. 1, 2002, pàg. 18-29. DOI: 10.1080/0025570X.2002.11953094. ISSN: 0025-570X.
* Sturdy, David J. Science and Social Status: The Members of the Academie Des Sciences 1666-1750 (en anglès). Boydell Press, 1995. ISBN 0-85115-395-X.
* Watkins, John J. Number Theory: A Historical Approach (en anglès). Princeton University Press, 2013. ISBN 9781400848744.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Bernard Frenicle de Bessy» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Busard, Hippolitus L.L. «Frenicle De Bessy, Bernard» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 14 març 2014].
* Westfall, Richard S. «Frenicle de Bessy, Bernard» (en anglès). The Galileo Project, 1995.
# La Botera

La Botera és una obra de Juneda (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es troba emplaçada entre el carrer Major i el carrer del Doctor Cornudella. És una petita obertura en arcada que separa dues cases amb aspecte de carreró o estret passadís, conegut en diversos documents com "l'aigüera de la Bassa Bovera", per on desaiguava l'aigua de pluja que baixava de la part alta de la població.

## Història

Fou construïda, juntament amb el carrer Major, cap al segle xvi. Ara, però, ja no és un element significatiu, donat que la pavimentació del carrer va fer pujar el nivell de terra i va obligar a desfer l'arc d'entrada per quedar massa baix i fer-ne un de nou.

## Referències

* 1 2 «La Botera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].
# Hyperolius endjami

Hyperolius endjami és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu al Camerun.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Schiøtz, A. 2004. Hyperolius endjami. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Txatxalaca cul-roja

L txatxalaca cul-roja (Ortalis ruficauda) és una espècie d'ocell de la família dels cràcids (Cracidae). Aquest txatxalaca habita zones boscoses i d'arbusts de les terres baixes del nord-est de Colòmbia, nord de Veneçuela i les illes de Tobago i Margarita.
# Lap

El lap Larb (laos: ລາບ; tailandès: ลาบ, RTGS: lap, pronunciat [lâːp], també escrit laap, larp, lahb o laab) és un tipus d'amanida de carn de Laos que és el plat nacional de Laos, juntament amb amanida de papaia verda i arròs glutinós. Larb també es menja àmpliament a Tailàndia. Les variants locals de larb també apareixen a les cuines dels pobles Tai de l'estat Shan, Birmània i la província de Yunnan, Xina.

## Referències

* ↑ Hutton, Wendy. Green Mangoes and Lemon Grass, 2007. ISBN 9780794602307.
* ↑ Southeast Asia on a Shoestring. Lonely Planet Publications, 2010, p. 82. «laap laos.»
* ↑ Schlesinger, Christopher; Willoughby, John. How to Cook Meat, juny 2009. ISBN 9780061913730.
* ↑ Bruce Kraig. Street Food around the World: An Encyclopedia of Food and Culture. ABC-CLIO, 9 setembre 2013, p. 311–. ISBN 978-1-59884-955-4 [Consulta: 21 juny 2021].
* ↑ Minahan, James. The Complete Guide to National Symbols and Emblems. Greenwood Press, 2010. ISBN 978-0-313-34500-5 [Consulta: 21 juny 2021].
* ↑ Webb, L.S.; Roten, L.G.. The Multicultural Cookbook for Students. ABC-CLIO, 2009, p. 94. ISBN 978-0-313-37559-0.
* ↑ ; Drescher, Stephanie «Papaya salad with shrimp, Laos». Deutsche Welle, 24-05-2017.
* ↑ Ives, Mike «A Taste of Sticky Rice, Laos' National Dish» (en anglès). Smithsonian Magazine, 01-02-2011.
* ↑ «Laab Mu - Tai Koen People Style». Cooking.in.th. Arxivat de l'original el 6 octubre 2014.
Viccionari
# Illa Ernst Thälmann

L'Illa Ernst Thälmann (en alemany: Ernst-Thälmann-Insel, en castellà: Cayo Ernesto Thaelmann o Cayo Blanco del Sur) és una illa cubana allargada, de 500 metres d'amplada i 15 quilòmetres de llarg al Golf de Cazones. Conté formacions d'esculls altament desenvolupades amb un grau alt de biodiversitat i s'hi troben un cert nombre d'espècies amenaçades, incloent-hi corall negre i diverses espècies de peixos d'esculls ornamentals. Té platges extenses, en gran part verges, i proporciona àrees d'aixopluc per a peixos. L'illa és deshabitada, fora de turistes ocasionals i les iguanes indígenes i ocells que hi tenen el seu hàbitat.
Amb motiu d'una visita oficial el mes de juny de 1972 Fidel Castro va regalar l'illa Cayo Blanco després anomenada del Sud (en anglès: South White Key) a l'Alemanya Oriental. L'illa va ser rebatejada en honor del polític comunista alemany Ernst Thälmann, que era el líder del Partit Comunista d'Alemanya (KPD) durant la major part de la República de Weimar. Com a compensació, Cuba va rebre el 6% de la quota del mercat mundial del sucre refinat, que fins aleshores corresponia a l'empresa estatal de la RDA Nordsternzucker VEB Trobi. Fins i tot després de l'esfondrament del Bloc Oriental, Cuba va seguir beneficiant-se d'aquesta quota, permetent al país oferir sucre al mercat europeu.
Segons un article del diari Neues Deutschland datat el 20 de juny de 1972, el líder cubà va anunciar el canvi de nom de l'illa, i una de les seves platges va passar a dir-se Playa RDA (en anglès: GDR Beach, en alemany: Strand der DDR). El noticiari de la televisió estatal de l'Alemanya Oriental, Aktuelle Kamera, va informar sobre la cerimònia de transferència de sobirania de l'illa i la inauguració d'un bust d'Ernst Thälmann el 18 d'agost de 1972, amb la presència de l'ambaixador de la RDA, alguns delegats de l'Alemanya Oriental, i un centenar de representants cubans.
L'any 1998, l'illa va ser colpejada amb severitat per l'huracà Mitch, deixant molt malmès el bust d'Ernst Thälmann.
# La Rectoria (Sant Salvador de Toló)

La Rectoria és una casa de Gavet de la Conca (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i dos pisos. Al canviar l'ús a casa de lloguer es van obrir finestres a la façana a causa de la necessitat de més habitacions.
El portal de l'entrada és adovellat i al costat hi ha un passatge al qual s'accedeix per un arc rebaixat. La resta d'obertures són rectangulars i una d'elles té una balconera de pedra amb llindes regulars. Els murs estan realitzats en pedra irregular i la coberta és de teula àrab.

## Història

A la clau de la volta hi ha gravada la data 1576.

## Referències

* 1 2 3 «La Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Illa Evans

Evans és una illa que es troba a la part nord-oest del Prince William Sound, a l'estat d'Alaska, Estats Units. Està envoltada per les illes Bainbridge, a l'oest, Elrington, al sud, Latouche, al sud-est i Knight, al nord-est. Té una superfície de 74,605 km$^2$ i una població de 86 persones segons el cens del 2000.
Tot i que l'illa Evans havia estat habitada fins al moment de l'exploració russa d'Alaska, no va ser fins al 1984 quan un grup d'antics residents del poble original alutiq de Chenega, a l'illa Chenega, van decidir construir el poble de Chenega Bay a l'illa d'Evans. L'antiga Chenega havia estat destruïda i un terç dels seus habitants havien mort a causa del terratrèmol del Divendres Sant de 1964 i el posterior tsunami que va devastar l'illa. El seu hàbitat circumdant també es va veure molt afectat pel vessament de petroli de l'Exxon Valdez de 1989.
Fins al 1912 l'illa era coneguda com a Hoodoo, moment en què se li canvià el nom en honor a l'almirall de la Marina dels Estats Units Robley Evans (1846–1912).

## Referències

* ↑ «Fact Sheet- Chenega». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ Archived The Great Alaskan Earthquake & Tsunamis of 1964, pel National Oceanic and Atmospheric Administration. Consulta 11 setembre 2014
* ↑ «El epicentro | Exxon Valdez | Especiales | elmundo.es». [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 24 març 2024].
# Isoperla bithynica

Isoperla bithynica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Turquia, Rússia i l'Iran, incloent-hi el Caucas.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kempny, 1908. Verh. Zool. Bot. Ges. Wien 58:266.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Plecoptera (Insecta) Fauna of Turkey (anglès)
* ↑ Zoogeographical characteristics of the Systellognatha (Plecoptera) fauna of Russia and adjacent countries (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ The Nymph of the Caucasian Stonefly Isoperla bithynica (Plecoptera, Perlodidae) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Weitere Steinfliegen (Plecoptera) Aus Anatolien Und Iran (alemany)
* ↑ Ecological prerequisites for the distribution of the benthic fauna in the Urukh River basin (Northern Slopes of the Central Caucasus) (anglès)

## Bibliografia

* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:198.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:396.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:242, 243.

## Enllaços externs

* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Jantje Friese

Jantje Friese (Marburg an der Lahn, Alemanya,1977) és una productora de cinema i guionista alemanya, coneguda especialment per co-crear la sèrie Dark de Netflix.

## Trajectòria professional

Jantje Friese va estudiar producció i gestió de mitjans a la Universitat de Televisió i Cinema de Múnic. Després de graduar-se, va treballar com a productora a Made in Munich Film Production i Neue Sentimental Film Berlin. L'any 2010 va ser productora del llargmetratge The Silence amb la seva parella Baran bo Odar.
Amb Odar, va escriure el guió de Who Am I - No System Is Safe (2014), que va ser filmat per Odar. El seu guió va ser nominat a Millor Guió en els Deutscher Filmpreis de 2015.
Gràcies a aquesta pel·lícula, Netflix va conèixer l'obra de Friese i Odar i els va oferir a tots dos fer una sèrie basada en la pel·lícula. Però, en el seu lloc, Friese i Odar van desenvolupar conjuntament la primera sèrie alemanya de Netflix, Dark, que es va estrenar l'1 de desembre de 2017. Després d'acabar Dark, juntament amb el seu marit van crear 1899 (sèrie de televisió), però aquesta va ser cancel·lada per Netflix tenint només una única sola temporada.
Friese va obtenir un Grimme-Preis, el premi televisiu més prestigiós d'Alemanya, pels seus guions per a la temporada 1 de Dark l'any 2018. L'any 2019 Dark va renovar per una tercera temporada.

## Referències

* ↑ «filmportal.de - Jantje Friese». filmportal.de. [Consulta: 26 gener 2018].
* ↑ «Netflix Confirms First German Series 'Dark' From Baran bo Odar». The Hollywood Reporter. [Consulta: 26 gener 2018].
* ↑ «Dark (Netflix)» (en alemany). www.grimme-preis.de. [Consulta: 25 juny 2019].
* ↑ Mitchell. «Dark season 3 release date: Will there be another series of Dark?» (en anglès). Express.co.uk, 24-06-2019. [Consulta: 25 juny 2019].
# Janus

«Janus» té aquests significats:
* Astronomia: Janus (satèl·lit), satèl·lit de Saturn
* Mitologia: Janus (mitologia), déu de la mitologia romana guardià de la llar i de les entrades de les cases
* Música: Janus (grup), banda nord-americana de Chicago.
* Subcultura: Janus, revista sobre el fetitxisme de les surres o spanking.