OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chaumont Volley-Ball 52

El Chaumont Volley-Ball 52 Haute-Marne (CVB, CVB52, CVB52HM) és un club de voleibol francès, fundat el 1996 i amb seu a Chaumont (Haute-Marne) i que juga a la Lliga A des de la temporada 2012-2013. Va guanyar la Lliga francesa del 2017 i la Supercopa francesa el 2017 i el 2021. El club va acabar segon el mateix any de la Copa CEV. També participa en altres competicions europees importants com la CEV Champions League i la CEV Top Teams Cup.

## Palmarès masculí
### Tornejos nacionals

Lliga A França de voleibol masculina (1)
* Campions: 2017
* Finalistes: 2018, 2019, 2021
Copa França de voleibol masculina (1)
* Campions: 2022
* Finalistes: 2018, 2019
Supercopa França de voleibol masculina (2)
* Campions: 2017, 2021
Finalistes:
Lliga B França de voleibol masculina
* Campions:
* Finalistes: 2010, 2012

### Tornejos Internacionals

CEV Challenge Cup masculina
* Campions:
* Finalistes: 2017
CEV Cup masculina
* Campions:
* Finalistes:
Lliga de Campions masculina de la CEV
* Campions:
* Finalistes:

## Presidents

| N° | President | Període |
| 1 | Martial Guillaume | 1996-1998 |
| 2 | Christian Marcenac | 1998-2001 |
| 3 | Chantal Thévenot | 2001 |
| 4 | Gilbert Gléyot | 2001-2007 |
| 5 | Éric Vigneron | 2007-2009 |
| 6 | Bruno Soirfeck | 2009- |

## Entrenadors

| N° | Entrenador | Période |
| 1 | Dominique Hallart | 1996-1998 |
| 2 | Roger Valée | 1998-1999 |
| 3 | Daniel Draghici & Dominique Hallart | 1999-2000 |
| 4 | Ion Dobre | 2000-2002 |
| 5 | Olivier Lardier | 2002-2004 |
| 6 | / Pompiliu Dascălu | 2004-2009 |
| 7 | / Nikola Matijasevic | 2009-2014 |
| 8 | Duško Nikolić | 2014-2015 |
| 9 | Silvano Prandi | 2015- |

## Referències

* ↑ Volleyball chaumont forward smash (Libération)
* ↑ Chaumont volleyball players acclaimed on the balcony of the town hall (France 3)
* ↑ Chaumont dominates the men's Supercopa against Cannes (L'Équipe)
* ↑ Chaumont VB52 (CEV) (European Volleyball Confederation)
# Yaiza Castilla Herrera

Yaiza Castilla Herrera (San Sebastián de La Gomera, 5 de juliol de 1984) és una política i advocada canària. Va ser senadora per La Gomera des del 13 de gener de 2016 fins al 16 de juliol de 2019 en la XI i XII legislatura. Des del 17 de juliol de 2019 fins a l'octubre de 2023 va ser consellera de Turisme, Indústria i Comerç del Govern de Canàries.

## Biografia

Va néixer a San Sebastián de La Gomera el 1984. Es va llicenciar en Dret en la Universitat de La Laguna i va realitzar un postgrau de màster en dret urbanístic. Va treballar com a advocada autònoma durant tres anys i després es va incorporar al departament de dret laboral de J&A Garrigues, en el qual va estar cinc anys. També va treballar en la gerència municipal d'urbanisme de l'Ajuntament de Santa Cruz de Tenerife.

### Carrera política

El 2015 es va presentar com a candidata al Senat de l'Agrupació Socialista Gomera en les eleccions generals, i va aconseguir un escó que va revalidar a les eleccions generals de 2016.
Al Senat, va ser portaveu de la comissió de la Igualtat i va estar integrada en el Grup Mixt.

## Referències

* ↑ «El presidente anuncia los nuevos consejeros y consejeras del...». www3.gobiernodecanarias.org, 17-07-2019. [Consulta: 18 juliol 2019].
* ↑ «Yaiza Castilla (ASG), nueva Senadora por La Gomera». , 20 diciembre 2015.
* ↑ «Yaiza Castilla (ASG) tomó posesión de su cargo en la cámara alta». , 19-07-2016. Arxivat 2018-08-02 a Wayback Machine.
* ↑ «Ficha de Yaiza Castilla en la página del Senado».
# Blackburne (cràter)

Blackburne és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 30,5 km de diàmetre. Porta el nom d'Anna Blackburne (1726-1793), naturalista britànica, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Blackburne». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Lampertheim (Baix Rin)

Lampertheim (en alsacià Làmperte) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 2.949 habitants.
Forma part del cantó de Hœnheim, del districte d'Estrasburg i de la Strasbourg Eurométropole.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.018 | 1.081 | 1.728 | 2.085 | 2.619 | 2.949 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1965-1990 | Jean-Jacques Rohfritsch |
| 1990-1995 | Jean Hotz |
| 1995-2001 | Albert Ritter |
| 2001- | Sophie Rohfritsch |
# Wayland (Nova York)

Wayland és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.893 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wayland tenia 1.893 habitants, 743 habitatges, i 502 famílies. La densitat de població era de 709,6 habitants per km².
Dels 743 habitatges en un 34,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.598 $ i la renda mediana per família de 44.401 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.240 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 18.316 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wayland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wayland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bartissol

El Bartissol és un aperitiu que pertany a la categoria dels vins dolços naturals i a la denominació controlada Vi de Ribesaltes.

## Descripció

Té un grau de 16% d'alcohol, i es presenta en tres variants: tuilé, ambré i ambré hors d'âge.

## Història

El Bartissol fou elaborat pel diputat Edmond Bartissol en 1904. Ha rebut la denominació d'origen de Ribesaltes després de la Segona Guerra Mundial. Actualment s'encarrega del seu envasament i distribució la societat Ricard.

## Referències

* 1 2 Web de Pernod
# Chaumontois

El Chaumontois és una comarca francesa de la regió de Lorena. Està formada per part dels Vosges i per la regió cap a la desembocadura del riu Meurthe al riu Mosela. La ciutat principal és Nancy.
Fou seu del comtat de Chaumontois a l'edat mitjana.
# Yahya ibn Àssad

Yahya ibn Àssad (mort el 856) fou un governador samànida de la regió de Shash centrada a Taixkent aleshores anomenada Binkath (819–841/842) i després de Samarcanda (841/842–856). Era fill d'Àssad ibn Saman-khuda.
El 819 el governador de Khurasan, Ghassan ibn Abbad, li va concedir el govern de la regió de Shash; el seu germà Nuh ibn Àssad va rebre al mateix temps el govern de Samarcanda i un tercer germà, Ilyas ibn Àssad, el d'Herat. Els tres germans rebien aquestos govern en recompensa per haver ajudat al califa al-Mamun contra el rebel Rafi ibn al-Layth. A la mort del seu germà Nuh, va rebre el govern de Samarcanda mentre un altre germà, Àhmad ibn Àssad, fou nomenat governador de la regió de Transoxiana amb centre a Bukharà, amb autoritat sobre Yahya. Aquest ja devia ser gran i va governar sense gaire poder fins a la seva mort vers 856. Àhmad llavors va agafar personalment el govern de Samarcanda.

## Referències

* ↑ Frye, R.N.. «The Sāmānids». A: The Cambridge History of Iran, Volume 4: From the Arab Invasion to the Saljuqs. Cambridge: Cambridge University Press, 1975, p. 136–161. ISBN 0-521-20093-8.
# Bosc temperat de coníferes

El bosc temperat de coníferes és un bioma terrestre que inclou zones com els boscos plujosos temperats de la província de Valdivia de Xile, els boscos plujosos de Nova Zelanda i Tasmània, oest d'Amèrica del Nord, nord-oest d'Europa i Islàndia i algunes zones de Noruega), sud del Japó, i est de la zona del Mar negre i la mar Càspia de Turquia i Geòrgia al nord de l'Iran. Les condicions molt humides donen lloc a molses i arbres molt grossos com la sequoia gegant (Sequoiadendron giganteum), Sequoia sempervirens, Pseudotsuga menziesii, Picea sitchensis,Fitzroya cupressoides i Kauri (Agathis australis). Aquests boscos són bastant rars i es donen només en petites zones d'Amèrica del nord, sud-oest d'Amèrica del Sud i nord de Nova Zelanda. Els Klamath-Siskiyou forests del nord-oest de Califòrnia i sud-oest d'Oregon tenen gran biodiversitat amb espècies endèmiques.

## Enllaços externs

* Temperate forest
* WWF - Temperate Coniferous Forest Ecoregions Arxivat 2009-07-29 a Wayback Machine.
* Temperate Coniferous Forest of Northwest California
# Lampenberg

Lampenberg és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Waldenburg.

## Enllaços externs

* Lampenberg en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# Micrococcus luteus

Micrococcus luteus és un eubacteri no patogen grampositiu, esfèric, sapròfit de la família del Micrococcaceae. En tractar-se d'un organisme aeròbic es pot trobar al sòl, a la pols, l'aigua o l'aire i com a part de la flora que es troba a la pell dels mamífers. Als humans, el bacteri també colonitza la boca, les mucoses, l'orofaringe i el tracte respiratori superior.
Tot i que M. luteus no és patogen i habitualment és vist com un contaminant, ha de ser considerat com un factor emergent d'infeccions nosocomials en pacients immunodeficints.
M. luteus dona negatiu en el test de la coagulasa, és susceptible a la bacitracina i forma colònies d'un color groc brillant sobre un medi com l'agar-agar. El test de la susceptibilitat a la bacitracina permet confirmar que no es tracte de Staphylococcus aureus.

## Referències

* ↑ Madigan M; Martinko J (editors).. Brock Biology of Microorganisms. 11th ed.. Prentice Hall, 2005. ISBN 0131443291.
# Xzibit

Alvin Nathaniel Exaltation Joiner, conegut artísticament com a Xzibit (Detroit, Michigan, 18 de setembre de 1974), és un raper estatunidenc, a més de ser el presentador del show de MTV televisió Pimp My Ride.

## Discografia

* 1996: At The Speed Of Life
* 1998: 40 Dayz & 40 Nightz
* 2000: Restless (Disc de platí)
* 2002: Man Vs. Machine (Disc d'or)
* 2004: Weapons of Mass Destruction (Disc d'or)
* 2006: Full Circle

## Referències

* ↑ «Xzibit» (en anglès). BBC Music. [Consulta: 30 juny 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. (anglès)
* Club de fans oficial (anglès)
* Club de fans Arxivat 2006-11-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Xzibit Information-Bio (anglès)
# Bandar

«Bandar» té aquests significats:
* Bandar Pahlevi, o Bandar-e Anzali, port iranià a la mar Càspia, antiga Anzali (o Enzeli)
* Bandar Gaz, port iranià a la mar Càspia a 50 km al nord d'Anzeli
* Bandar Shah, port iranià de la mar Càspia, final de trajecte de ferrocarril transiranià
* Bandar Shahpur, port iranià al golf Pèrsic, final de trajecte de ferrocarril transiranià
* Bandar Dilam, port iranià al golf Pèrsic
* Bandar Rig, port iranià al golf Pèrsic
* Bandar Bushir o Bushehr, port iranià al golf Pèrsic
* Bandar Makam, port iranià al golf Pèrsic
* Bandar Lingah, port iranià al golf Pèrsic
* Bandar Abbas, port iranià al golf Pèrsic
# Chaumoux-Marcilly

Chaumoux-Marcilly és un municipi francès, situat al departament de Cher i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chaumoux-Marcilly era de 103 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 17 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 70 eren cases i 1 era un apartament. Dels 45 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien dues cambres, 14 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chaumoux-Marcilly el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 12 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 55 eren actives i 15 eren inactives. De les 55 persones actives 51 estaven ocupades (31 homes i 20 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 15 persones inactives 2 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Chaumoux-Marcilly hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 825 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chaumoux-Marcilly a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chaumoux-Marcilly a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Àlgebra de Lie simple

En àlgebra, una àlgebra de Lie simple és una àlgebra de Lie que no és abeliana i no conté ideals propis diferents de zero. La classificació d'àlgebres de Lie simples reals és un dels principals assoliments de Wilhelm Killing i Élie Cartan.
Una suma directa d'àlgebres de Lie simples s'anomena àlgebra de Lie semisimple.
Un grup de Lie simple és un grup de Lie connectat l'àlgebra de Lie del qual és simple.

## Àlgebres de Lie simples complexes

Una àlgebra de Lie complexa simple de dimensions finites és isomòrfica a qualsevol dels següents: ${\mathfrak {sl}}_{n}\mathbb {C}$, ${\mathfrak {so}}_{n}\mathbb {C}$, ${\mathfrak {sp}}_{2n}\mathbb {C}$ (àlgebres clàssiques de Lie) o una de les cinc àlgebres de Lie excepcionals.
A cada complex de dimensions finites semisimple àlgebra de Lie ${\mathfrak {g}}$, existeix un diagrama corresponent (anomenat diagrama de Dynkin ) on els nodes denoten les arrels simples, els nodes estan units (o no s'uneixen) per un nombre de línies depenent dels angles entre les arrels simples i les fletxes es posen per indicar si les arrels són més llargues o més curtes. El diagrama de Dynkin de ${\mathfrak {g}}$ està connectat si i només si ${\mathfrak {g}}$ és senzill. Tots els possibles diagrames de Dynkin connectats són els següents:
on n és el nombre de nodes (les arrels simples). La correspondència dels diagrames i àlgebres simples complexes de Lie és la següent:
    (A$_n$) $\quad {\mathfrak {sl}}_{n+1}\mathbb {C}$
    (B$_n$) $\quad {\mathfrak {so}}_{2n+1}\mathbb {C}$
    (C$_n$) $\quad {\mathfrak {sp}}_{2n}\mathbb {C}$
    (D$_n$) $\quad {\mathfrak {so}}_{2n}\mathbb {C}$
    La resta, àlgebres de Lie excepcionals.

## Àlgebres de Lie reals simples

Si ${\mathfrak {g}}_{0}$ és una àlgebra de Lie simple real de dimensions finites, la seva complexació és (1) simple o (2) un producte d'una àlgebra de Lie complexa simple i el seu conjugat. Per exemple, la complexitat de ${\mathfrak {sl}}_{n}\mathbb {C}$ pensat com una autèntica àlgebra de Lie ${\mathfrak {sl}}_{n}\mathbb {C} \times {\overline {{\mathfrak {sl}}_{n}\mathbb {C} }}$. Així, una àlgebra de Lie simple real es pot classificar mitjançant la classificació d'àlgebres de Lie simples complexes i alguna informació addicional. Això es pot fer mitjançant diagrames Satake que generalitzen els diagrames de Dynkin. Vegeu també Taula de grups de Lie # àlgebres de Lie reals per obtenir una llista parcial d'àlgebres de Lie simples reals.

## Referències

* ↑ «[https://sites.math.washington.edu/~julia/notes/Lie_Algebras_UW2023.pdf Math 508 – Lie Algebras (lecture notes)]» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ «THE CLASSIFICATION OF SIMPLE COMPLEX LIE ALGEBRAS» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Simple Lie Algebra» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ «[https://www.math.columbia.edu/~jmorgan/LieGpLectureVI.pdf Lie Groups: Fall, 2022 Lecture VI Simple Lie Algebras and of Compact Lie Groups]» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2024].
# Bessones

Bessones (títol original: De tweeling) és una pel·lícula neerlandesa dirigida per Ben Sombogaart, estrenada l'any 2002. El film va ser nominat al Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa. Ha estat doblada al català

## Argument

Basada en una novel·la de 1993, la pel·lícula explica la història d'Anna i Lotte, dues germanes bessones separades durant la seva infància en els anys 1920 després de la mort dels seus pares. Lotte creixerà amb una tia a Holanda, portant una vida acomodada, mentre l'altra ho farà en dures circumstàncies en una granja alemanya propietat del seu oncle. Es trobaran al començament de la Segona Guerra Mundial, però aviat se separen. La guerra deixa un rancor entre les dues germanes, perquè Lotte es compromet amb un noi jueu, que després es internat a Auschwitz, mentre que Anna surt amb un jove oficial de les SS, també mort per una granada. Anna i Lotte es reuniran de nou en la vellesa.

## Repartiment

* Ellen Vogel: Lotte, de gran
* Gudrun Okras: Anna, de gran
* Thekla Reuten: Lotte, de jove
* Nadja Uhl: Anna, de jove
* Julia Koopmans: Lotte, de petita
* Sina Richardt: Anna, de petita
* Betty Schuurman: Mare Rockanje
* Jaap Spijkers: Pare Rockanje

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Bessones». [Consulta: 17 juliol 2018].
* ↑ «Twin Sisters», 12-12-2002. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Eduardo Bolsonaro

Eduardo Nantes Bolsonaro (Rio de Janeiro, 10 de juliol de 1984) és un advocat i polític brasiler. És diputat federal de l'estat de São Paulo d'ençà el 2014. Tercer fill de l'actual president de Brasil, Jair Bolsonaro, ha estat evocada la possibilitat per son pare de nomenar-lo ambaixador de Brasil a Washington DC, la qual cosa ha estat criticada per diversos sectors de la societat brasilera com un cas evident de nepotisme.
# Lativalva

Lativalva és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Lativalva monotona Amsel, 1956
* Lativalva pseudosmithii Amsel, 1956

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
# William Coldstream

William Menzies Coldstream (Northumberland, 28 de febrer de 1908 - Londres, 18 de febrer de 1987) va ser un pintor realista i un professor de pintura britànic.
Va néixer al comtat de Northumberland i aviat es va traslladar a Londres, on va créixer i va estudiar a la Slade School of Art de l'University College de Londres. Allí va conèixer a Nancy Sharp, amb qui es va casar. Coldstream va ser el 1937 un dels cofundadors (al costat de Graham Bell i altres artistes) de la Euston Road School. Quan va esclatar la Segona Guerra Mundial es va allistar a la Royal Artillery. El 1943 va començar a pintar temes bèl·lics durant la seva estada a Egipte i Itàlia.
El novembre de 1945 va ser professor visitant en el Camberwell College of Arts de la University of the Arts de Londres. El 1949 va tornar a la Slade School com a professor de Belles Arts. Sota la seva direcció, l'Slade va adquirir fama internacional per la seva excel·lència. Entre els seus alumnes estrangers a l'Slade School hi va haver la portuguesa Paula Rego. El 1952 va rebre l'Ordre de l'Imperi Britànic. Entre 1958 i 1971 va ser president del National Advisory Council on Art Education, institució que va publicar el seu primer informe el 1961 (conegut com el Coldstream Report) sobre els requisits del nou títol en Art i Disseny.
Va presidir el British Film Institute entre 1964 i 1971 (Coldstream havia treballat en els anys 30 amb el documentalista John Grierson a la GPO Film Unit). Es va jubilar de l'Slade School el 1975 i va continuar pintant fins al 1984, quan la seva salut va declinar greument. Va morir al Royal Homeopathic Hospital de Londres el 18 de febrer de 1987.

## Obra

La font d'inspiració de Coldstream va ser sempre la vida i la realitat. Pintava del natural amb molta cura per reflectir les mesures i proporcions exactes. El seu afany metòdic i perfeccionista el portava a treballar lentament. Entre els seus temes favorits, hi havia les natures mortes, els paisatges (especialment els arquitectònics), retrats i nus femenins.
A la Tate Gallery es conserven diverses de les seves obres.

## Notes

* ↑ GOWING y SYLVESTER (1990), p. 111.
* ↑ GOWING y SYLVESTER (1990), p. 114.
* ↑ HISPANO, Andrés: «Las ensoñadas figuras de Paula Rego». La Vanguardia, 27 d'octubre de 2004
* ↑ GOWING y SYLVESTER (1990), p. 21.

## Bibliografia

* Gowing, Lawrence; SYLVESTER, David: The Paintings of William Coldstream 1908-1987. Londres: Tate Gallery, 1990. ISBN 1-85437-048-0
* WILCOX, Tim, et al .: The Pursuit of the Reial: British figurative painting from Sickert to Bacon. Londres: Lund Humphries, 1990. ISBN 0-85331-571-X
* Laughton, Bruce: William Coldstream. New Haven: Paul Mellon Center for British Art, 2004.
# Bar Electricitat

El Bar Electricitat és un edifici de Barcelona inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un establiment que ocupa els baixos d'un antic edifici industrial que dona a tres carrers amb portals afrontats al carrer de Sant Carles i al carrer de l'Atlàntida. Els tancaments estan formats per unes estructures de ferro d'estètica modernista, situades arran de façana i encaixades a l'obertura. Pel que fa a l'interior, es conserva la barra original d'estructura de fusta, amb el taulell de marbre, com també el passamà i el reposapeus de tub de metall. També hi ha les taules de marbre amb els peus de ferro de fosa, la col·lecció de bótes de vi i una antiga nevera de gel.

## Història

Es va fundar el 1908, a l'espai on hi havia instal·lat el primer generador elèctric del barri de la Barceloneta a finals del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Bar Electricitat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2017].
# Chaetodipus hispidus

Chaetodipus hispidus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. Viu a Nord-amèrica, on la seva distribució s'estén des de Dakota del Nord (Estats Units) fins a l'estat de Mèxic (Mèxic). Els seus hàbitats naturals són els herbassars de pins i ginebres, les planes d'herba curta i mixta, els herbassars de mesquite, les praderies d'herba alta i les rouredes de serrat. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; Timm, R.; Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T. Chaetodipus hispidus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 agost 2015.