OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Vila (Prats de Lluçanès)

La Vila és una obra de Prats de Lluçanès (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La construcció més antiga de la Vila és petita i quadrangular. Consta de planta baixa i dos pisos, està coberta amb teulada a dues vessants amb desaigua a la façana principal. Els murs són de grans blocs de pedra irregulars. A la façana principal hi ha una portalada adovellada i a sobre una finestra amb cantoneres de pedra treballada i a dalt una de més petita. A la part posterior hi ha dos contraforts. A la banda dreta hi ha una galeria i una llissa amb cots al voltant. Davant de la casa hi ha una era amb la que es comunica a través d'unes escales.

## Història

Trobem documentada la casa el 1860, quan el Nomenclàtor de la província de Barcelona cita la Vila de Llanars.

## Referències

* 1 2 «La Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# La Vivandière

La Vivandière (o Markitenka, com és conegut a Rússia) és un ballet en un acte coreografiat per Fanny Cerrito i Arthur Saint-Léon, amb música de Cesare Pugni. Es va presentar per primer cop el 23 de maig de 1844 pel Ballet del Her Majesty's Theatre de Londres, protagonitzat per Fanny Cerrito (com a Kathi, la vivandière) i Arthur Saint-Léon (com a Hans).
A partir de 1855 va ser representat pel Ballet Imperial Rus, protagonitzat per Maria Petipa i sota el títol de Martinenka. Avui encara forma part del seu repertori. El 1975 va ser reconstruït per Ann Hutchinson-Guest.
# La Hoya

La Hoya és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 240 | 23 | 19 | 30 |
# La Huerce

La Huerce és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 22 | 42 | 40 | 45 | 47 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «Total que nécessites saber sobre Huerce». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «L'opinió pública sobre Huerce». [Consulta: 17 maig 2019].
# La frontera final

La frontera final (títol original en anglès: The Last Frontier) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Anthony Mann, estrenada el 1955. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jed Cooper, tramper atracat pels indis és contractat al servei de l'exèrcit. L'arribada del coronel Marston trastornarà la vida de Fort Shallan. Obsessionat per la deshonra que ha experimentat durant la guerra civil, aquest oficial pensa poder tornar a daurar el seu blasó gràcies a una victòria contra els indis i el seu cap Núvol Vermell. Jed Cooper gosa oposar-se al coronel per impedir-li cometre aquesta bogeria.
En aquesta pel·lícula, Victor Mature es diu Jed Cooper. És el nom que portarà igualment Clint Eastwood a Pengem-los ben amunt el 1968, dirigida per Ted Post.

## Repartiment

* Victor Mature: Jed Cooper
* Guy Madison: capità Glenn Riordan
* Robert Preston: coronel Frank Marston
* James Whitmore: Gus
* Anne Bancroft: Corinna Marston
* Russell Collins: capità Bill Clarke
* Peter Whitney: sergent Major Decker
* Pat Hogan: Mungo

## Referències

* ↑ esadir.cat. La frontera final. esadir.cat.
* ↑ «The last frontier». The New York Times.
# La dulce enemiga

La dulce enemiga és una pel·lícula dramàtica mexicana del 1957 dirigida per Tito Davison. La pel·lícula va rebre quatre nominacions i va guanyar dos a la XIII edició dels Premis Ariel al millor director per Davison i millor actriu per Silvia Pinal. El guió fou adaptat per Tulio Demicheli, Ulyses Petit de Murat i Davison de la novel·la L'ennemie d'André-Paul Antoine.

## Sinopsi

Els fantasmes de Nicolás, Antonio i Ricardo, que van ser marits (o potser víctimes) de Lucrecia expliquen la història d'aquesta "femme fatale", utilitzant la tècnica de flashbacks per embastar la situació sobre diners i amor.

## Repartiment

* Silvia Pinal - Lucrecia
* Joaquín Cordero - Nicolás
* Carlos Riquelme - Antonio
* Mary López - Catalina
* Miguel Manzano - Doctor Hugo Bellini
* Consuelo Monteagudo - Anita, secretària
* Nicolás Rodríguez - Federico, carnisser
* Armando Arriola -Pare de Lucrecia
* Alberto de Mendoza - Ricardo

## Premis

Als XIII edició dels Premis Ariel va rebre dos premis de quatre nominacions:
| Any | Premi | Categoria | Nominat |
| 1958 | Tito Davison | Millor direcció | Guanyador |
| 1958 | Silvia Pinal | Millor actriu | Guanyador |
| 1958 | Carlos Riquelme | Millor actor de repartiment | Nominat |
| 1958 | Tulio Demicheli | Millor guió adaptat | Nominat |

## Referències

* ↑ «Premios Ariel - Histórico de nominados y ganadores» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 27 juny 2019].

## Enllaços externs

* La dulce enemiga a ok.ru
# La duquesa de Benamejí (pel·lícula)

La duquesa de Benamejí és una pel·lícula espanyola de 1949 dirigida per Luis Lucía sobre l'obra de teatre homónima escrita per Manuel i Antonio Machado.

## Argument

En un camí de Sierra Morena uns bandolers assalten la diligència en què viatja la duquessa de Benamejí, a la qual segresten, però el cap de la partida Lorenzo, és un antic conegut de la duquessa des que eren nens. Sorgeix entre ells un romanç que desperta la gelosia de Rocío, una gitana que conviu amb els bandits i que estima Lorenzo. Mentrestant, el marquès de Peñaflores, cosí de a duquessa i de la que està n’enamorat, persegueix els bandolers per rescatar-la. Rocío en venjança revela al marquès el refugi de Lorenzo i els seus homes i, aprofitant el tumult de la lluita, mata a la duquessa. La seva mort provocarà un canvi d'actitud tant en Lorenzo com en Peñaflores.

## Repartiment

* Amparo Rivelles
* Jorge Mistral
I per ordre alfabètic
* Manuel Aguilera
* Fernando Aguirre
* Valeriano Andrés com a Teniente
* Mariano Asquerino
* Francisco Bernal
* Irene Caba Alba
* Julia Caba Alba
* Benito Cobeña
* Alfonso de Córdoba
* Carlos Díaz de Mendoza
* Eduardo Fajardo
* Félix Fernandez
* Manuel Guitián
* Casimiro Hurtado
* José Jaspe
* Manuel Luna
* Juana Mansó
* Ángel Martinez
* Arturo Marín
* Miguel Pastor
* Manuel Requena
* Antonio Riquelme
* Domingo Rivas

## Producció

Va ser una pel·lícula de gran èxit en la seva estrena. Els papers de la duquessa i la gitana els encarna Amparo Rivelles. Els trucs que va idear el director Luis Lucía per enfrontar en la pantalla als personatges que encarnava la mateixa actriu van causar molta sorpresa. No sols es miraven cara a cara, sinó que s'entrecreuaven en el pla sense que es percebés el truc, admirant-se de la semblança, que era com mirar-se en un mirall disfressada d'una altra cosa. El censor va exigir que es tornés a escriure el guió per castigar més obertament els bandits.

## Referències

* ↑ La duquesa de Benamejí. Revista de cine filmaffinity
* ↑ Galán, Diego La duquesa de Benamejí', gitana y señora a la vez El País, 8 abril 1985
* ↑ Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008. p.106

## Enllaços externs

* Presentació de la pel·lícula a Historia de nuestro cine
* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# La força de la sang

La força de la sang (títol original: No Way Back) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Frank Cappello, estrenada l'any 1995. Ha estat doblada al català.

## Argument

Per aturar una banda nazi responsable d'assassinats de asiàtiques, l'agent de l' FBI Zack Grant (Russell Crowe) organitza una operació d'infiltració amb l'ajuda de Seiko, una jove japonesa recentment contractada. Però la missió va cap al fracàs i el cap de la banda, el fill del mafiós Frank Serlano (Michael Lerner), és mort.
Després del seu fiasco, Grant ha de recuperar el seu prestigi i trobar un responsable pel seu fracàs, que troba en la persona de Yuji Kobayashi (Etsushi Toyokawa), yakuza que ha tingut nombrosos intercanvis amb Seiko, i arriba a capturar-ho. Però Frank Serlano busca igualment venjar-se, segresta el fill de Grant amb la finalitat de forçar aquest últim a un intercanvi: la vida de Kobayashi contra la del seu fill.

## Repartiment

* Russell Crowe: Zack Grant
* Helen Slater: Mary
* Etsushi Toyokawa: Yuji Kobayashi
* Michael Lerner: Frank Serlano
* Kyūsaku Shimada: Tetsuro
* Ian Ziering Victor Serlano
* Kelly Hu: Seiko
* Andrew J. Ferchland: Eric Grant
* Monty Bane: Goatee
* Christian Keiber: Carl Dundreff
* François Chau: Gim Takakura
* LaRita Shelby: Louise
* Lennie Loftin: Terry
* Claudia Templeton: Bonnie Nueman
* Renee Parent: Sam Grant

## Referències

* ↑ «La força de la sang». esadir.cat.
* ↑ «No Way Back». Allociné.
# La madre

La madre és un curtmetratge espanyol dirigit el 1995 per Miguel Bardem, qui va comptar com a protagonistes a la seva tia Pilar Bardem i al seu cosí Javier Bardem. Va guanyar el goya al millor curtmetratge de ficció de 1995.

## Argument

Narra la història d'una dona absorbent i autoritària, que manté una relació possessiva relació amb el seu fill, cosa que produeix en ell desitjos obsessius desitjos d'assassinar-la que finalment li fan perdre la raó.

## Repartiment

* Pilar Bardem
* Javier Bardem
* Alicia Agut
* Ramón Barea
* Jesús Castejón
* David Pinilla
* Alex Lamor
* Ricardo Franco
* Antonio Hernández

## Referències

* ↑ Canal + emite hoy 'La madre', el cortometraje ganador del Goya 1995, El País, 1 de febrer de 1996
* ↑ La madre al web dels Goya

## Enllaços externs

* La madre, a Vimeo
# Lapuebla de Labarca

Lapuebla de Labarca (en basc Lapuebla Labarka) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla de Laguardia-Rioja Alabesa. És el municipi més meridional d'Àlaba. Per nord, est i oest, el municipi està envoltat per terres de Laguardia. Al sud el riu Ebre fa de frontera amb la comunitat autònoma de La Rioja i més concretament amb la localitat de Fuenmayor. Les localitats més properes són Fuenmayor a 3,5 km; Elciego i el barri del Campillar pertanyent a Laguardia a 5,5 km i el barri d'Assa pertanyent a Lanciego a 6,5 km. La capital comarcal, Laguardia, queda a 8 km de distància. La capital de la província, Vitòria es troba a 51 km de distància. La ciutat de Logronyo, capital de la veïna regió de La Rioja es troba a 15 km de distància.

## Història

Es creu que Lapuebla de Labarca és una de les localitats més joves de Quadrilla de Laguardia - Rioja Alabesa, ja que el primer esment escrita sobre aquesta població no apareix fins a 1369, quan les localitats de l'entorn apareixen en escrits de diversos segles abans. Va ser originalment un llogaret de Laguardia, fins que en 1631 se li va concedir el títol de vila. Com s'ha comentat en l'apartat d'etimologia, l'origen i desenvolupament del llogaret estan lligats a les comunicacions, ja que era un dels llocs que s'utilitzaven per a travessar el riu Ebre amb barca.

## Economia

L'economia local s'assenta sobre dos pilars fonamentals: el monocultiu de la vinya i la indústria relacionada principalment amb l'elaboració del vi de rioja. En el terme municipal es troba un ampli polígon industrial. Destaca la cooperativa vinícola COVILA i els diferents cellers productores locals.

## Administració

En les últimes eleccions autonòmiques celebrades a l'abril de 2005 va resultar vencedora en Lapuebla de Labarca la coalició nacionalista PNB-EA amb el 54,2% dels vots, seguit del PP amb el 24,8% i el PSE-EE/PSOE amb el 15,6%.

## Demografia

La seva població s'ha mantingut bastant constant al llarg del segle xx. En 1900 havia 808 habitants en el poble i actualment són 854. Al llarg dels últims anys hi ha hagut alts i baixos en la població, però mai s'han arribat a superar els 900 habitants, ni s'ha estat per sota dels 700. És el municipi amb major densitat de població de La Rioja Alabesa, a causa del seu petit terme municipal.

## Enllaços externs

* labarca.iespana.es/ Arxivat 2008-01-25 a Wayback Machine.
* Lapuebla de Labarca a Google Maps
# La Plana (Pessonada)

La Plana és una partida rural i una plana agrícola del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori del poble de Pessonada.
Està situada al nord-oest de Pessonada, al nord-est de la partida de les Arguiles i als peus, a ponent, de la Serra de Pessonada. En aquest lloc hi ha l'església romànica de la Mare de Déu de la Plana.
Consta de 12,3290 hectàrees de pastures i zones de bosquina, matolls i improductives.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 3 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La noia dels meus somnis

La noia dels meus somnis (títol original: Thank God He Met Lizzie) és una pel·lícula australiana de 1997, dirigida per Cherie Nowlan. Protagonitzada per Cate Blanchett, Richard Roxburgh i Frances O'Connor en els papers principals.
Guardonada amb el premi Australian Film Institute 1997: a la millor actriu en un paper secundari (Cate Blanchett); i el premi Film Critics Circle of Austràlia 1998: A la millor actriu de repartiment (Cate Blanchet). Va ser el debut de la directora Cherie Nowlan. Ha estat doblada al català.

## Argument

La trama gira al voltant de dues històries. La primera, les properes noces de Lizzie (Cate Blanchett) i Guy (Richard Roxburgh), i la segona, la història en flashback de les relacions sentimentals prèvies de Guy amb Jenny (Frances O'Connor).

## Repartiment

* Richard Roxburgh: Guy Jamieson
* Cate Blanchett: Lizzie
* Frances O'Connor: Jenny
* Linden Wilkinson: Poppy
* John Gaden: Dr. O'Hara
* Genevieve Mooy: Mrs. Jamieson
* Michael K. Ross: Mr. Jamieson
* Melissa Ippolito: Catriona de jove
* Elena Pavli: Catriona de gran
* Craig Rasmus: Dominic
* Rhett Walton: Tony
* Jeanette Cronin: Yvette
* Arthur Angel: George
* Wadih Dona: Angelo
* Celia Ireland: Cheryl

## Referències

* ↑ «La noia dels meus somnis». esadir.cat.
* ↑ «Thank God He Met Lizzie». Allociné.
# La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina

* Per a la pel·lícula basada en el llibre d'Stieg Larsson, vegeu l'article La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina (pel·lícula)
La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina, (Flickan som lekte med elden en suec; literalment "La noia que jugava amb el foc") és una novel·la del periodista i escriptor suec Stieg Larsson.
Es tracta d'una novel·la policíaca, i és el segon llibre de la trilogia Millennium. Va precedit per Els homes que no estimaven les dones i seguit per La reina al palau dels corrents d'aire. L'autor va entregar les tres novel·les alhora a la seva editora, tres mesos abans de morir d'una sobtada crisi cardíaca, el 2004, i mai ha conegut l'èxit que ha tingut la seva obra. En 2005 es va publicar per primera vegada en suec i en 2008 per primera vegada en català. En català se n'han fet nou edicions des d'octubre de 2008 fins a octubre de 2009. La traducció va ser feta per n'Albert Vilardell en 2008.
Se n'ha fet una pel·lícula de cinema amb el mateix títol, dirigida per Daniel Algredson i estrenada a Suècia en 2009. A Catalunya Sud es va estrenar en català el 2009 i a la Catalunya Nord (i a la resta de França), en francès, a l'estiu de 2010.

## Argument

La investigadora Lisbeth Salander fa unes merescudes vacances per mig món, lluny del periodista Mikael Blomkvist, dels secrets de la família Vanger i del seu odiat tutor Nils Bjurman. Per la seva banda, en Mikael Blomkvist passa un molt bon moment: reconegut per tots els mitjans del país i amb la revista Millenium donant importants beneficis, està a punt de llançar un número especial que posarà al descobert una xarxa de prostitució de nenes menors d'edat, a la qual estan implicats els més alts estaments de la societat sueca. Però un triple assassinat fa que els destins de la Lisbeth i en Mikael es tornin a encreuar, per bé que aquesta vegada és la Lisbeth qui apareix com a sospitosa. Aquest nou cas, com en el llibre anterior, els durà a revelacions sorprenents i fets inesperats però aquest cop a més posarà a prova la confiança que hi havia entre els dos protagonistes.

## Personatges principals

* Mikael Blomkvist, redactor en cap de la revista Mil·lenni, famós després d'haver destapat un explosiu cas de corrupció del totpoderós industrial suec Hans-Erik Wennerstrom.
* Lisbeth Salander, jove investigadora d'estètica gòtica, furonera i inadaptada socialment.
* Dag Svensson, jove i brillant periodista relacionat amb Mil·lenni a partir d'uns articles sobre el tràfic sexual.
* Nils Bjurman, advocat corrupte i tutor de la Lisbeth Salander.
* Alexander Zalachenko (Zala), misteriós i temut personatge que sembla estar darrere del turbulent tràfic sexual.
* Bublanski, inspector de la Policia d'Estocolm, encarregat de la investigació d'un triple assassinat.

## Enllaços externs

* Pròleg i primer capítol del llibre a Columna Edicions

## Referències

* ↑ Contraportada de La noia que somiava un llumí i un bidó de gasolina, edicions Columna, ISBN 978-84-664-1004-5
# La Puebla del Río

La Puebla del Río és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2006 tenia 11.570 habitants. La seva extensió superficial és de 377 km² i té una densitat de 30,69 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 16′ N, 6° 03′ O. Està situada a una altitud de 22 metres i a 14 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 10.650 | 10.660 | 10.660 | 10.688 | 10.654 | 10.690 | 10.832 | 11.032 | 11.326 | 11.570 |
# La Puebla (Lludient)

La Puebla, anomenat en algunes fonts com La Pobla en valencià, és un mas del terme de Lludient, a la comarca castellanoparlant de l'Alt Millars, a l'interior del País Valencià.
Se situa a la partida de La Puebla, documentada amb aquest nom des del segle XVIII, a la vora del camí de Lludient a Llucena, dit també camí de La Puebla en aquest tram. Des de la seua ubicació, a tocar de la font Roya i a menys d'un quilòmetre del cap municipal, domina el vessant nord-oest de La Muela i el castell del Bou Negre d'Argeleta.
L'any 1940 tenia 5 habitants. Ara, tot i estar abandonat, continua l'activitat agrícola als seus camps de conreu.

## Referències

* ↑ «Visor SIGPAC» (en castellà). Ministeri d'Agricultura i Medi Ambient. Arxivat de l'original el 2019-12-30. [Consulta: 3 octubre 2016].
* ↑ Alba, Isabel «Toponímia de Ludiente (Alt Millars)». Butlletí de la Societat d'Onomàstica, 1992.
* ↑ Instituto Geográfico y Estadístico. Mapa de Ludiente (en castellà), 1909.
* 1 2 «La Puebla». Institut Cartogràfic Valencià. Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 3 octubre 2016].
* ↑ Dirección General de Estadística. Nomenclátor de las ciudades, villas, lugares, aldeas y demás entidades de población de España (en castellà). Madrid: Barranco, 1940.
# Legg Mason Tennis Classic 2010

El Torneig de Washington 2010, oficialment conegut com a Legg Mason Tennis Classic 2010, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins de les sèries 500 de l'ATP. La 42a edició del torneig es va celebrar entre l'1 i el 8 d'agost de 2010 al William H.G. FitzGerald Tennis Center de Washington DC, Estats Units.
L'argentí David Nalbandian va tornar a guanyar un torneig un any i mig després de la seu darrer títol i sent el número 117 del rànquing ATP.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | T. Berdych | 6 | 5 | 7 |
| 16 | A. Gólubev | 3 | 7 | 5 | 1 | T. Berdych | 4 | 6 | 2 |
| | X. Malisse | 6 | 3 | 7 | | X. Malisse | 6 | 3 | 6 |
| 5 | J. Isner | 4 | 6 | 6⁵ | | | | | | | X. Malisse | 2 | 6$^4$ |
| 3/WC | F. Verdasco | 6 | 7 | | | | | | | 8 | M. Bagdatís | 6 | 7 |
| Q | R. Sweeting | 4 | 5 | | 3/WC | F. Verdasco | 6$^3$ | 4 | | | | | |
| | I. Màrtxenko | 3 | 7 | 3 | 8 | M. Bagdatís | 7 | 6 | | | | | |
| 8 | M. Bagdatís | 6 | 6⁵ | 6 | | | | | | | | | | 8 | M. Bagdatís | 2 | 6$^4$ |
| | J. Tipsarević | 6 | 6 | | | | | | | | | | | WC | D. Nalbandian | 6 | 7 |
| | A. Falla | 3 | 4 | | | J. Tipsarević | 6$^4$ | 4 | | | | | |
| 15 | M. Fish | 4 | 6 | 2 | 4 | M. Čilić | 7 | 6 | | | | | |
| 4 | M. Čilić | 6 | 4 | 6 | | | | | | 4 | M. Čilić | 2 | 2 |
| WC | D. Nalbandian | 6 | 6 | | | | | | | WC | D. Nalbandian | 6 | 6 |
| | M. Chiudinelli | 1 | 0 | | WC | D. Nalbandian | 3 | 6 | 6 | | | | |
| 13 | G. Simon | 6 | 6 | | 13 | G. Simon | 6 | 2 | 3 |
| 2 | A. Roddick | 3 | 3 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Tomáš Berdych Radek Štěpánek | w/o | |
| ALT | Andrei Gólubev Denis Istomin | | | | Tomáš Berdych Radek Štěpánek | 5 | 6 | [10] |
| 4 | Julian Knowle Andy Ram | 6 | 7 | 4 | Julian Knowle Andy Ram | 7 | 2 | [4] |
| | Markos Bagdatís Stanislas Wawrinka | 3 | 6⁶ | | | | | | Tomáš Berdych Radek Štěpánek | 6 | 6$^7$ | [7] |
| | Mardy Fish Mark Knowles | 6 | 7 | | | | | | Mardy Fish Mark Knowles | 4 | 7 | [10] |
| | Simon Aspelin Paul Hanley | 4 | 5 | | Mardy Fish Mark Knowles | 7 | 7 | |
| | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 7 | 7 | | Rohan Bopanna Aisam-ul-Haq Qureshi | 5 | 5 | |
| 2 | Bob Bryan Mike Bryan | 6⁶ | 5 | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Washington D.C. :
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Labeobarbus nedgia

Labeobarbus nedgia és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids.

## Descripció

* Fa 70,7 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Els exemplars menors de 15 cm de llargària mengen sobretot larves d'insectes, però llur dieta es diversifica a mesura que es fan més grossos: insectes adults, mol·luscs i detritus. Els individus més grans també es nodreixen de crancs del gènere Potamonautes i peixos.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical que viu entre 1-6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el llac Tana i d'altres indrets d'Etiòpia.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1997. A revision of the large barbs (Barbus spp., Cyprinidae, Teleostei) of Lake Tana, Ethiopia, with a description of seven new species. p. 105-170. A: L.A.J. Nagelkerke (ed.). The barbs of Lake Tana, Ethiopia: morphological diversity and its implications for taxonomy, trophic resource partititioning and fisheries. Wageningen University, els Països Baixos.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1997.
* ↑ Getahun, A., 2007. An overview of the diversity and conservation status of the Ethiopian freshwater fauna. J. Afrotrop. Zool. Special Issue:87-96.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 1998. The Barbus intermedius species flock of Lake Tana (Ethiopia). I. The ecological and evolutionary significance of morphological diversity. Ital. J. Zool. 65:3-7.
* ↑ Nagelkerke, L.A.J. i F.A. Sibbing, 2000. The large barbs (Barbus spp., Cyprinidae, Teleostei) of Lake Tana (Ethiopia), with a description of a new species, Barbus osseensis. Neth. J. Zool. 50(2):179-214.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* De Graaf, M., E.D. Nentwich, J.W.M. Osse i F.A. Sibbing, 2005. Lacustrine spawning: is this a new reproductive strategy among 'large' African cyprinid fishes? J. Fish Biol. 66(5):1214-1236.

## Enllaços externs

* AQUATAB