OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carcano (fusell)

Carcano és una sèrie de fusells militars amb forrellat italians.
Aparegut el 1891, aquest fusell tenia un calibre de 6,5 x 52 mm. Havia estat desenvolupat per Salvatore Carcano a l'arsenal militar de Torí el 1890, amb el nom de Model (M91), i fou produït del 1891 al 1941. L'M91 equipà la major part de tropes italianes durant la Primera Guerra Mundial.
Tot i que aquest fusell ha estat normalment conegut amb el nom de Mannlicher-Carcano i més rarament Mauser-Paravicino, aquest nom no ha estat mai oficial - el seu nom oficial era simplement, en italià, "Modello 91" o "il Novantuno". El nom Mannlicher-Carcano és equívoc, perquè el sistema de carregament amb forrellat estava basat en el forrellat alemany de tipus Mauser, i no en el forrellat austríac de tipus Mannlicher. De fet, el nom Mannlicher (del seu inventor, Ferdinand Mannlicher) fa referència al fet que el fusell utilitza un carregador alimentat per dalt, amb el forrellat posicionat al darrere, per una tira de carregador que conté 6 cartutxos, la qual cosa facilita enormement l'aprovisionament.
Els fusells Carcano M91 i les seves versions de carrabina i mosquetó, foren profusament emprats per les tropes del CTV durant la Guerra Civil espanyola.
Una versió escurçada del fusell, el Model 1938 (M 38), entrà en producció sota la forma de fusell i de carrabina en 1937 i fou utilitzada per les tropes italianes durant la Segona Guerra Mundial, tot i que algunes tropes utilitzaven encara l'M91. Una versió lleugerament modificada, de canó llarg, fou igualment desenvolupada (Model 91/41 o M 41).
D'entrada, els M 1938 foren produïts amb calibre 7.35 x 51 mm, però la producció retornà a l'antic calibre de 6.5 x 52 mm el 1940. Algunes carrabines M 38 utilitzaren també el calibre alemany 7.92 x 57 mm Mauser, i són probablement de producció de postguerra per al Pròxim Orient.
Després de la Segona Guerra Mundial, Itàlia reemplaçà els Carcano per l'M-1, un fusell semiautomàtic nord-americà de calibre 30 (7.62 mm). Grans quantitats de Carcanos que ja no feien servei, foren venuts als mercats del Canadà i dels Estats Units a partir dels anys 50.
El model més cèlebre de Mannlicher-Carcano és el fusell M 91/38 de 6.5 x 52 mm, designat per la Comissió Warren com l'arma amb la qual Lee Harvey Oswald va assassinar el president Kennedy a Dallas, el 22 de novembre de 1963. Oswald havia comprat el fusell per correspondència per un import de 21.95 dòlars, al mateix temps que un revòlver.(Vegeu la factura).

## Especificacions tècniques

* Origen: Itàlia
* Tipus: fusell de forrellat
* Carregador: sis cartutxos
* Longitud total: 1 021 mm
* Longitud del canó: 530 mm
* Pes: 3,40 kg
* Calibre: 6,5 mm X 52 mm

## Vegeu també

* Fusell de l'assassinat de John F. Kennedy.

## Referències

* 1 2 Rotasso, Gianrodolfo; Ruffo, Maurizio. L'armamento individuale dell'Esercito Italiano dal 1861 al 1943 (en italià). Stato maggiore Esercito - Ufficio Storico, 1995, p. 14.
* ↑ López Domínguez, I «Las armas de la Guerra Civil Española» (en castellà). Descubrir la historia, vol. 2015 Oct; 3, p. 59 [Consulta: 22 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Web sobre el fusell Carcano M91. 2015. (en italià)
# Symphonia (arna)

Symphonia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Symphonia albioculalis Hampson, 1906
* Symphonia leucostictalis Hampson, 1906
* Symphonia marionalis Viette, 1958
* Symphonia multipictalis Hampson, 1896 (a Sri Lanka)
* Symphonia nymphulalis Marion & Viette, 1956 (a Madagascar)

## Espècies antigues

* Symphonia secunda Strand, 1919
* Symphonia trivitralis (Warren, 1895)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 12 gener 2019].
# Heinz Lindner

Heinz Lindner pronunciació alemanya:; (17 de juliol de 1990) és un futbolista professional austríac que juga com a porter al FC Sion i la selecció de futbol d'Àustria.

## Clubs

Lindner començar la seva carrera amb l'equip de reserva per al Austria Viena on va fer 32 aparicions. A continuació, va passar a fer 187 aparicions del primer equip. El gener de 2015, Lindner estava a punt de transferir -se al club de la La Liga Córdoba CF, però el moviment no es va concretar. Lindner en lloc va ser acordat una transferència amb el club alemany Eintracht Frankfurt.

## Referències

* ↑ Dudenredaktion; Kleiner, Stefan; Knöbl, Ralf. Das Aussprachewörterbuch (en alemany). 7th. Berlin: Dudenverlag, 2015, p. 435, 557. ISBN 978-3-411-04067-4.
* ↑ Krech, Eva-Maria; Stock, Eberhard; Hirschfeld, Ursula [et al.].. Deutsches Aussprachewörterbuch (en alemany). Berlin: Walter de Gruyter, 2009, p. 575, 703. ISBN 978-3-11-018202-6.
* ↑ «Heinz Lindner player profile and match log». soccerway.com. [Consulta: 30 gener 2013].
* ↑ «Austria: Lindner-Transfer geplatzt» (en alemany). Sport24, 27-01-2015 [Consulta: 27 gener 2015].

## Enllaços externs

* Official Austria Wien Website (alemany)
Heinz Lindner amb la selecció austríaca - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Àustria – Eurocopa 2016
1 Almer •
2 Garics •
3 Dragović •
4 Hinteregger •
5 Fuchs (c) •
6 Ilsanker •
7 Arnautović •
8 Alaba •
9 Okotie •
10 Junuzović •
11 Harnik •
12 Lindner •
13 Suttner •
14 Baumgartlinger •
15 Prödl •
16 Wimmer •
17 Klein •
18 Schöpf •
19 Hinterseer •
20 Sabitzer •
21 Janko •
22 Jantscher •
23 Özcan •
Entrenador: Koller
Selecció de futbol d'Àustria – Eurocopa 2024
1 Lindner •
2 Wöber •
3 Trauner •
4 Danso •
5 Posch •
6 Seiwald •
7 Arnautović •
8 Prass •
9 Sabitzer •
10 Grillitsch •
11 Gregoritsch •
12 Hedl •
13 Pentz •
14 Querfeld •
15 Lienhart •
16 Mwene •
17 Kainz •
18 Schmid •
19 Baumgartner •
20 Laimer •
21 Daniliuc •
22 Seidl •
23 Wimmer •
24 Weimann •
25 Entrup •
26 Grüll •
Entrenador: Rangnick :
# Anna de Kíev

Anna de Kíev (ucraïnès: Анна) (Kíiv, c. 1025 - valor desconegut, dècada del 1070) Anna de Kíev princesa de Kíev, reina consort de França (1051-1060) i regent de França (1060-1061). És la filla del príncep Iaroslav I de Kíev i la seva esposa Ingegarde de Suècia.
Després de la mort de Matilde de Frísia, que en fou la primera esposa, Enric I buscà una nova candidata, i assegurar-se així descendents. Trià llavors la princesa Anna de Kíev, amb la qual no tenia cap mena de parentesc. Per aconseguir la seva mà envià una ambaixada a Kíev i conegué la seva futura esposa el mateix dia del seu casament. Es va casar novament el 1062 amb Raül III de Valois. D'aquest matrimoni no hi hagué fills.
A la mort del seu espòs el 1060 actuà de regent, al costat de Balduí V de Flandes, durant un any, ja que el seu fill tenia tan sols set anys a la mort del pare. Fou la primera reina consort en esdevenir regent del país. Un any després de morir el rei, i amb Anna de regent, va enamorar-se bojament de Raül IV de Valois, un home de gran ambició política que repudià la seva esposa legal per casar-se amb Anna de Kíev. Acusada d'adulteri, l'esposa legal de Raül III aconseguí que el papa Alexandre II excomuniqués els dos esposos. El rei Felip I de França va perdonar la seva mare per aquest conflicte amb la Santa Seu i a la mort de Raül el 1074 permeté el retorn d'Anna a la Cort francesa.
Anna morí el 5 de setembre de 1076 i fou enterrada a l'abadia de Villiers, prop de París.

## Núpcies i descendents

Es casà el 19 de maig de 1051 a la catedral de Reims amb el rei Enric I de França, del qual en fou la seva segona esposa. D'aquesta unió van néixer:
* Felip I de França (1052–1108), rei de França
* Robert de França (1055–1060)
* Hug de Vermandois (1057-1102)
* Emma de França (1054)

## Referències

* ↑ Samuel Hazzard Cross «Yaroslav the Wise in Norse Tradition». Speculum, 4, 01-04-1929, pàg. 181.
* ↑ Licence, Tom. Edward the Confessor: Last of the Royal Blood (en anglès). Yale University Press, 2020, p. 239. ISBN 9780300211542.
* ↑ Earenfight, Theresa. Queenship in Medieval Europe (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2017, p. 103. ISBN 9781137303929.
# Henri Frankfort

Henri Hans Frankfort (Amsterdam, 24 de febrer de 1897 - Londres 16 de juliol de 1954) va ser un egiptòleg, arqueòleg i orientalista neerlandès.

## Biografia

Va estudiar història a la Universitat d'Amsterdam, i posterior es va desplaçar a Londres, on, en 1924, va obtenir un grau MA amb Sir Flinders Petrie del University College. En 1927 va obtenir un doctorat a la Universitat de Leiden. Es va casar amb Henriette Groenwegen i posteriorment amb Enriqueta Harris.
Entre 1925 i 1929 Frankfort va ser director de les excavacions de l'Egypt Exploration Society (EES) de Londres a Al-Amārna, Abidos i Armant. En 1929 va ser convidat per Henry Breasted per ocupar el càrrec de Field Director de l'Institut Oriental de Chicago en la seva expedició a l'Iraq. En morir Fritz Saxl, va ser nomenat el 1948 director de l'Institut Warburg de Londres, càrrec que va ostentar fins a la seva mort (i que va ser ocupat llavors per Gertrud Bing).
El 1937 Frankfort i Emil Kraeling van identificar una dona al Relleu Burney (c 1700 aC) com la Lilit de la mitologia jueva posterior, tot i que aquesta identificació, en l'actualitat, és rebutjada de manera generalitzada.
Juntament amb Ernest Wallis Budge, va proposar la idea, revolucionària en el seu temps, que la civilització egípcia va sorgir d'una base africana en comptes d'asiàtica (tant en els aspectes culturals, com religiosos i ètnics). Va escriure 15 llibres i monografies i uns 73 articles en revistes, tots sobre l'antic Egipte, arqueologia i antropologia cultural, especialment sobre els sistemes religiosos de l'Antic Orient Pròxim.
Erik Hornung en la seva influent obra "Conceptions of God in Ancient Egypt, The One and the Many" va reconèixer el seu deute amb les obres prèvies escrites per Henri Frankfort.

## Bibliografia

* The Mural Painting of el-Amarna (1929)
* The Cenotaph of Seti I at Abydos (amb A. de Buck i B. Gunn, 1933)
* The City of Akhenaten volume II (amb JDS Pendlebury, 1933)
* The Intellectual Adventure of Ancient Man (1946) (posteriorment titulat 'Before Philosophy';.
* Ancient Egyptian Religion: an Interpretation (1948)
* Kingship and the Gods (1948)
* The Art and Architecture of the Ancient Orient (1954)

## Referències

* ↑ H. Frankfort: “The Burney Relief” in AfO, Berlin, 1937/39, Vol. XII, p. 129f 3. D. Opitz: “Die vogelfüssige Göttin.
* ↑ Bible review Biblical Archaeology Society - 2001 "Earlier this century, Henri Frankfort and Emil GH Kraeling identified the figure as Lilith.4 In the Talmud, Lilith is described as having wings, as Janet Howe Gaines notes in the previous article in this issue."
* ↑ "Egypt, Trunk of the Tree: The contexts", Simson R. Najovits, p. 130, Algora, 2003, ISBN 0-87586-221-7
# Carlos Bru Purón

Carlos María Bru Purón (Astudillo, província de Palència, 28 de febrer de 1927) és un advocat i polític espanyol. Es llicencià en dret a la Universitat Complutense de Madrid i completà estudis a la Sorbona (París). Va guanyar les oposicions a notari a Sevilla el 1956 i començà a exercir a Alcobendas fins que es va jubilar el 1997.
El juny de 1962 participà en el IV Congrés del Moviment Europeu celebrat a Múnic (conegut pejorativament pel franquisme com a contuberni de Múnic) i s'oposà obertament al franquisme, cosa que provocà que fos arrestat sovint i que fins i tot li retiressin el passaport. De 1968 a 1977 fou portaveu del grup demòcrata cristià Izquierda Democrática, i quan aquest es va dissoldre el 1979 es va unir al Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE).
A les eleccions generals espanyoles de 1982 fou elegit diputat per Madrid, i fou vocal de les comissions de justícia i afers exteriors del Congrés dels Diputats. Després fou elegit diputat a les eleccions al Parlament Europeu de 1987 i 1989, i de febrer a juliol de 1999 va ocupar un escó vacant. Durant el seu mandat fou vicepresident de la Comissió d'Afers Institucionals del Parlament Europeu.
Simultàniament ha estat secretari general (1982-1986), president (1986-1996) i adjunt a la presidència (1996-2004) del Consell Federal Espanyol del Moviment Europeu (CFEME), així com sotsecretari i conseller jurídic del Patronat d'UNICEF-Espanya. També ha escrit nombrosos articles a revistes i diaris, i ha participat en debats a televisió i ràdio sobre qüestions relacionades amb la construcció de la Unió Europea.

## Obres

És autor dels següents estudis:
* “Gestión y Cogestión” (Edicusa, 1972)
* “Crítica y polémica” (Arión, 1977)
* “Ciudadanía europea” (Sistema, 1994)
* “Reforma nonnata del Código Civil” (Consejo del Notariado, 1996)
* “El Congreso de la Libertad por la Cultura y la oposición democrática al franquismo” (2009)
Director i coautor de:
* “Diccionario de la Unión Europea” (Universitas, 1999)
* “Exégesis conjunta de los Tratados vigentes y constitucional europeos” (Civitas-Thomson 2005)
Coautor de :
* “Semblanza de Izquierda democrática” (Avance, 1976)
* “El papel de las Regiones en Europa” (Bª Nueva, 2003)
* “Derecho comunitario” (Consejo Notariado 2004)
* “Cuando la transición se hizo posible, el Contubernio de Munich” (Tecnos, 2ª, 2013)
* “Treinta años de España en la UE” (M. Pons 2015)

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Fitxa del Parlament Europeu

## Enllaços externs

* (anglès) (castellà) on hi ha una biografia de Carlos Bru Purón - CVCE
# Sørensenita

La sørensenita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per Henning Sørensen (Frederiksberg, Dinamarca, 20 d'abril de 1926), mineralogista i petrògraf, professor de geologia de la Universitat de Copenhaguen (Dinamarca).

## Característiques

La sørensenita és un silicat de fórmula química Na₄SnBe₂Si₆O$_{16}$(OH)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1965. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sørensenita pertany a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: bustamita, ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, paraumbita, umbita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, chivruaïta, haineaultita, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, canasita, fluorcanasita, miserita, frankamenita, charoïta, yuksporita i eveslogita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres obtingudes en dos indrets del complex d'Ilímaussaq: l'altiplà de Kvanefjeld i Nakkaalaaq. El complex intrusiu està situat a la municipalitat de Kujalleq, a Groenlàndia. Aquests dos indrets i algun altre punt proper són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sørensenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 gener 2020].
# Museu Nacional Alinari de la Fotografia

El Museu Nacional Alinari de la Fotografia (en italià: Museu nazionale Alinari della fotografia) va ser un museu especialitzat en fotografia italiana situat en el «Hospital de San Paolo» a la plaça de Santa Maria Novella a Florència. L'any 2014 el museu va tancar i va obrir-se el Museo Novecento en el seu lloc.
El museu va ser inaugurat el 1985 amb la seva seu en el Palazzo Rucellai i amb el nom de Museu de Storia della Fotografia Fratelli Alinari en honor dels Germans Alinari. L'any 1998 es va crear la fundació Fratelli Alinari (Fondazione per la storia della Fotografia) i el 2006 es va traslladar a l'Hospital de San Paolo. Va ser el primer museu dedicat exclusivament a la fotografia a Itàlia.
A més a més d'organitzar exposicions, la institució també participà en la conservació i restauració d'originals, amb prop de 350.000 fotografies originals realitzades per diferents processos com còpia a l'albúmina, col·lodió humit, gelatina-bromur, calotips, daguerreotips i ambrotips estereoscòpics.
El museu va rebre diverses donacions i llegats que es van afegir a la de la dels germans Alinari. Amb elles es disposava d'obres representatives dels segles XIX i XX d'artistes com Robert Anderson, Vincenzo Balocchi, Carlo Baravalle, Felice Beato, Alphonse Bernoud, Samuel Bourne, Bill Brandt, Roger Fenton, Frédéric Flacheron, Wilhelm von Gloeden, Paul Graham, Robert Mac Pherson, Carlo Mollino, Carlo Naya, Mario Nunes Vais, Domenico Riccardo Peretti Grívia, Giuseppe Primoli, Roberto Rive, James Robertson, Giorgio Sommer i Giuseppe Wulz.

## Referències

* ↑ Sougez i Pérez Gallardo, 2003, p. 321.
* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.16. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 3 novembre 2014].

## Bibliografia

* Sougez, M.L.; Pérez Gallardo, H. Diccionario de historia de la fotografía (en castellà). Madrid: Ediciones Cátedra, 2003. ISBN 84-376-2038-4.
* Benedetti, Amedeo. «I Fratelli Alinari». A: Gli archivi delle immagini (en italiá). Genova: Erga, 2000, p. 348–358. ISBN 88-8163-182-2.

## Enllaços externs

* Web del museu (italià) (anglès)
# Brekov

Brekov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1314.
# Haraiki

Haraiki és un atol de les Tuamotu, a la Polinèsia Francesa. Administrativament depèn de la comuna de Makemo. Està situat a 42 km al sud-oest de Marutea Nord.

## Geografia

L'atol té una forma triangular i consta de tres illots amb una superfície emergida de 4,1 km² més 10,9 km² d'esculls. La llacuna interior és doble, amb un sol pas navegable. És deshabitat i visitat ocasionalment.

## Història

Va ser descobert, el 1768, per Louis Antoine de Bougainville. Històricament s'ha conegut amb els noms de: Maraiki, Heraiki, San Quintin i Crocker.

## Referències

* ↑ Dades de l'Institut de recherche pour le développement Arxivat 2012-07-28 at Archive.is
# Alta Vista (Kansas)

Alta Vista és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 442 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alta Vista tenia 442 habitants, 190 habitatges, i 126 famílies. La densitat de població era de 474 habitants per km².
Dels 190 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 33,2% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.159 $ i la renda mediana per família de 38.542 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 15.885 $. Entorn del 8% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alta Vista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alta Vista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mooresville (Carolina del Nord)

Mooresville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 18.823 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mooresville tenia 18.823 habitants, 7.139 habitatges i 5.082 famílies. La densitat de població era de 494,7 habitants per km².
Dels 7.139 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.943 $ i la renda mediana per família de 51.011 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.524 $ mentre que les dones 24.939 $. La renda per capita de la població era de 20.549 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mooresville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mooresville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Brazatortas

Brazatortas és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Fou propietat de l'Orde de Calatrava.

## Personatges cèlebres

* Millán Salcedo, humorista (1955).
* Antonio Gala, escriptor (1930).
# Harkema

Harkema (en frisó De Harkema) és un poble en el municipi d'Achtkarspelen de la província de Frísia, al nord dels Països Baixos. Té 4.203 habitants. Fins a 1972 el nom del poble va ser Harkema-Opeinde.

## Personatges il·lustres

* Pieter Weening, ciclista
# Alta costura (pel·lícula)

Alta costura (títol original en francès, Haute Couture) és una pel·lícula francesa del 2021 escrita i dirigida per Sylvie Ohayon. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Nathalie Baye: Esther
* Lyna Khoudri: Jade
* Pascale Arbillot: Catherine
* Claude Perron: Andrée
* Soumaye Bocoum: Souad
* Adam Bessa: Abdel
* Clotilde Courau: Mumu
* Alexandrina Turcan: Gloria
* Romain Brau: Sephora
* Claudine Vincent: Madame Crémieux
* Farida Ouchani: Manoubia
* Virgile Bramly: Hammidouche

## Referències

* ↑ «Haute Couture». [Consulta: 10 novembre 2021]. Arxivat 24 de març 2022 a Wayback Machine..
* ↑ «Alta costura». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 setembre 2023].
# Carlos Bustelo y García del Real

Carlos Bustelo y García del Real (castellà: Carlos Bustelo) (Ribadeo, 21 d'octubre de 1936) és un polític gallec que fou Ministre d'Indústria i Energia entre 1977 i 1980 sota la presidència d'Adolfo Suárez.

## Biografia

Va néixer el 1936 a la ciutat de Ribadeo, població gallega situda a la província de Lugo, germà de Francisco Bustelo i Carlota Bustelo, i cosí de Leopoldo Calvo-Sotelo. Va estudiar dret a la Universitat de Madrid, en la qual es va llicenciar el 1958.
Al llarg de la seva vida ha estat conseller de nombroses empreses, entre elles, ACESA, Banesto o el Banc d'Espanya.

## Activitat política

Membre del Partit Socialdemòcrata liderat per Francisco Fernández Ordóñez, fou nomenat l'any 1977 subsecratari del Ministeri de Comerç, càrrec que abandonà l'abril de 1979 per ser nomenat Ministre d'Indústria i Energia, càrrec que abandonà el maig de 1980. Posteriorment fou nomenat president de l'Institut Nacional d'Indústria (INI), càrrec que ocupà entre 1981 i 1982.
Allunyat de la política activa, el febrer de l'any 2003 fou nomenat president de la Comissió del Mercat de les Telecomunicacions (CMT), càrrec que actualment exerceix.

## Referències

* ↑ «El Gobierno de la Comunidad de Madrid nombra a Carlos Bustelo presidente del TDC regional». Arxivat de l'original el 2006-03-02. [Consulta: 28 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Carlos Bustelo, en El País.