OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peter McDonald

Peter McDonald (Coonabarabran, Nova Gal·les del Sud, 27 de setembre de 1978) és un ciclista australià, professional entre el 2006 i el 2011.
En el seu palmarès destaca la victòria a l'UCI Oceania Tour del 2008-2009 i el Campionat nacional en ruta del 2009.

## Palmarès

* 2004
** 1r al Grafton to Inverell Classic
** 1r al Tour of Bright i vencedor d'una etapa
* 2005
** 1r al Tour de Nova Caledònia
** Vencedor d'una etapa del Tour de Tasmània
* 2007
** 1r al Tour del riu Murray i vencedor de 2 etapes
** 1r al Baw Baw Classic
* 2008
** 1r al Tour of Bright i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa del Tour de Taiwan
** Vencedor d'una etapa del Tour de Hokkaido
* 2009
** 1r a l'UCI Oceania Tour
** Campionat nacional en ruta
** 1r al Tour de Wellington i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Tour de Taiwan
* 2010
** Vencedor d'una etapa del Tour de Wellington

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Pont de les mentides

El pont de les mentides (en romanès: Podul Minciunilor, en alemany: Lügenbrücke) és un llegendari pont de vianants situat al centre de la ciutat transsilvana de Sibiu, al centre de Romania. Hi ha moltes llegendes al voltant del pont a causa del seu nom. És el primer pont de ferro colat construït a Romania i el segon construït a Europa.
Situat a la Plaça Menor de Sibiu, el pont creua la Strada Ocnei per connectar la Plaça Menor amb la Plaça Huet.

## Llegendes

El pont de les mentides té moltes llegendes al seu voltant pel seu nom. El més popular diu que el pont s'esfondrarà quan algú digui una mentida mentre s'hi posi. Una altra llegenda diu que el pont era sovint travessat per comerciants que intentaven enganyar els seus clients. Els que van ser atrapats van ser llançats del pont. Segons una altra llegenda, el pont era un lloc de trobada entre els nois que assistien a l'acadèmia militar i les seves amigues. Els nois no es presentaven i deixaven esperar a les seves xicotes fins a adonar-se que han estat mentides.
Una altra llegenda també diu que el pont era sovint travessat per joves amants que es juraven amor etern. Les noies també van jurar que eren verges, cosa que sovint resultava una mentida després que les parelles es casessin. Com a càstig, van ser llançats del pont, ja que era el lloc on havien mentit als seus amants. Malgrat tot aquest conjunt de llegendes, el seu nom té un origen diferent. El pont es va anomenar inicialment Liegenbrücke, en alemany per pont estirat (estirat com a "estirar-se"), que sona molt similar a Lügenbrücke, que significa "pont de les mentides". Les llegendes han ajudat al fet que aquesta darrera es difongui entre la gent de la ciutat, de manera que el pont va obtenir el seu nom actual.

## Disseny i arquitectura

El pont està sostingut per quatre arcs de ferro colat. Estan decorades amb motius neogòtics. A l'arc més meridional s'hi veu l'escut de Sibiu, mentre que al més septentrional hi ha les inscripcions 1859 i Friedrichshütte respectivament, sent aquest últim el nom de la foneria que va lliurar una part dels components del pont.
Els raïls estan formats per vuit panells amb formes circulars i decoracions gòtiques.

## Galeria

* El pont vist des de Strada Ocnei
* Decoració neogòtica als arcs. La Torre del Consell queda al fons
* De nit
* Escut de Sibiu
* Arc més al nord

## Referències

* 1 2 «Patrimoniul istoric & arhitectural al Sibiului - Podul Minciunilor». Arxivat de l'original el 2020-11-28. [Consulta: 8 juny 2021].
* 1 2 «Podul Minciunilor din Sibiu - povestea si legendele lui».
* ↑ «Descopera momunente romanesti - Podul Minciunilor».

## Vegeu també

* Ulls de Sibiu
* Torre del Consell de Sibiu
* Catedral Luterana de Sibiu
# Meurigita-Na

La meurigita-Na és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom per la seva relació amb la meurigita-K, abans simplement anomenada meurigita, i el seu contingut en sodi (Na).

## Característiques

La meurigita-Na és un fosfat de fórmula química NaFe$^{3+}$₈(PO₄)₆(OH)₇·6.5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2007. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la meurigita-Na pertany a «08.DJ: Fosfats, etc, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: johnwalkita, olmsteadita, gatumbaïta, camgasita, fosfofibrita, meurigita-K, jungita, wycheproofita, ercitita, mrazekita i attikaïta.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 57659 i 57660.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Silver Coin, situada a la localitat de Valmy, dins el districte miner d'Iron Point del comtat de Humboldt (Nevada, Estats Units). També ha estat decrita a la Tepública Txeca i a Austràlia, sent aquests els únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Meurigite-Na» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 gener 2022].
# Preti Mangimi-Prisma Stufe

El Preti Mangimi-Prisma Stufe (codi UCI: GAP), conegut anteriorment com a Kio Ene-Tonazzi, va ser un equip ciclista luxemburguès, d'origen italià. El 2006 va tenir categoria continental i el següent va pujar a continental professional.

## Principals victòries

* Fletxa del sud: Boris Shpilevsky (2007)
* Volta a Navarra: Maurizio Biondo (2007)
* Florència-Pistoia: Boris Shpilevsky (2007)
* Giro de Toscana: Mattia Gavazzi (2008)
* Tour de Hainan: Boris Shpilevsky (2008)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 34è | Devis Miorin (254è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 37è | Boris Shpilevsky (89è) |
| 2008 | 26è | Mattia Gavazzi (38è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats 1 a firstcycling.com
* Plantilles i resultats 2 a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Heròdic de Babilònia

Heròdic de Babilònia (en llatí Herodicus, en grec Ἡρόδικος) va ser un poeta en grec que va escriure un important epigrama atacant als gramàtics de l'escola d'Aristarc, epigrama que és citat per Ateneu de Naucratis i forma part de l'Antologia grega.
Del contingut de l'epigrama es pot deduir que aquest Heròdic de Babilònia és la mateixa persona que el gramàtic Herodieu, a qui Ateneu menciona com Herodieus o Cratateios (ὁ Κρατήτειος). Era probablement el successor o un dels primers successors de Crates de Mal·los i un dels que van donar suport a l'escola de Pèrgam contra els seguidors d'Aristarc. Va escriure la comèdia Κωμῳδούμενα,. Ateneu fa referència també dues obres més, σύμμικτα ὑπομνήματα i, Πρὸς τὸν Φιλοσωκράτην.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/440?rgn=full+text;view=image;q1=HerodicusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 430. ]
# Dinar croat

El dinar croat (en croat Hrvatski dinar o, simplement, dinar) fou la unitat monetària de Croàcia entre el 23 de desembre de 1991 i el 30 de maig de 1994. El codi ISO 4217 era HRD. La República Sèrbia de Krajina no usava el dinar croat sinó que tenia la seva pròpia moneda, el dinar de la Krajina. No disposava de moneda fraccionària.
Va substituir el dinar iugoslau en termes paritaris (1:1). En realitat es tractava d'una moneda de transició introduïda durant el conflictiu període de secessió croata de Iugoslàvia. Durant la seva curta existència, el dinar va patir una forta devaluació. Fou substituït per la kuna a raó de 1.000 dinars per kuna.
Emès pel Banc Nacional Croat (Hrvatska Narodna Banka), només se'n van imprimir bitllets, no pas monedes, amb el valor d'1, 5, 10, 25, 100, 500 i 1.000 dinars el 1991, als quals se n'hi van afegir de 2.000, 5.000 i 10.000 el 1992 i de 50.000 i 100.000 dinars el 1993. L'anvers de tots els bitllets era el mateix, amb l'efígie del científic ragusà Ruđer Bošković. Al revers dels bitllets fins al de 1.000 dinars s'hi representava la catedral de Zagreb, mentre que els de més valor incloïen l'escultura La història dels croats d'Ivan Meštrović.

## Vegeu també

* Dinar
* Dinar iugoslau
* Kuna

## Enllaços externs

* Banc Nacional Croat (croat) (anglès)
* Bitllets de Croàcia (anglès)
* Catàleg i galeria de bitllets de Croàcia (rus)
# Tomopterna natalensis

Tomopterna natalensis és una espècie de granota que viu a Moçambic, Sud-àfrica, Eswatini i, possiblement també, a Botswana, Lesotho i Zimbàbue.

## Referències

* Channing, A. & Minter, L. 2004. Tomopterna natalensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 19 d'abril del 2008.
# Tomorrow Comes Today

Tomorrow Comes Today fou el primer treball publicat pel grup virtual Gorillaz i es va llançar el 27 de novembre de 2000 al Regne Unit, i el 2002 als Estats Units. Estava format per quatre temes promocionals que posteriorment foren inclosos en el seu primer àlbum d'estudi excepte "12D3", que es va incloure en la compilació G-Sides. Hi ha inclòs un vídeo per la cançó que dona títol a l'EP, però finalment no va ser extreta com a senzill a diferència de "Rock the House". El director, Jamie Hewlett, va utilitzar aquest vídeo com a base per definir els quatre membres del grup i les respectives aparences.

## Enllaços externs

* Tomorrow Comes Today Arxivat 2006-03-03 a Wayback Machine.
* Tomorrow Comes Today Arxivat 2005-12-15 a Wayback Machine.
# Thiago Cionek

Thiago Rangel Cionek (n. Curitiba, 21 d'abril de 1986) és un futbolista brasiler, nacionalitzat polonès. Juga com a defensor.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Cuiabá | Brasil | 2005-2006 |
| Bragança | Portugal | 2007 |
| CRB | Brasil | 2007-2008 |
| Jagiellonia Białystok | Polònia | 2008-2012 |
| Calcio Padova | Itàlia | 2012-2014 |
| Modena Football Club (cedit) | Itàlia | 2013-2014 |
| Modena Football Club | Itàlia | 2014-2015 |
| US Palerm | Itàlia | 2016– |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa de Polònia | Jagiellonia Białystok | Polònia | 2009/10 |
| Supercopa polonesa | Jagiellonia Białystok | Polònia | 2010 |

## Referències

* ↑ Thiago Rangel Cionek en transfermarkt.co.uk (en anglès)
* ↑ «2018 FIFA World Cup Russia – List of Players» (PDF). Fédération Internationale de Football Association, 04-06-2018. Arxivat de l'original el 6 de desembre 2019. [Consulta: 19 juny 2018].

## Enllaços externs

* Thiago Rangel Cionek en 90minut.pl (en polonès)
* Thiago Rangel Cionek Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. en jagiellonia.neostrada.pl (en polonès)
* Thiago Rangel Cionek en national-football-teams.com
# Thiago Mendes

Thiago Henrique Mendes Ribeiro (nascut el 15 de març de 1992) és un futbolista brasiler que juga de centrecampista a l'Olympique de Lió.

## Enllaços externs

* Thiago Mendes, Fitxa a Soccerway
# The Clergy Project

The Clergy Project (TCP) és una organització internacional sense ànim de lucre amb seu als Estats Units d'Amèrica creada el març de 2011 per la coalició formada, entre d'altres, per American Atheists, la Freedom From Religion Foundation i la Fundació Richard Dawkins que pretén donar a presents o passats predicadors professionals no creients un espai on poden parlar de la seua descreença baix un pseudònim. L'èxit del projecte radica en l'aprofitament de la connexió social que permet Internet.
MacBain i DeWitt són dos exemples de persones que feren públic la seua transició de creences al voltant de la religió.
L'origen del projecte es troba en la Convenció de la Unió Humanista i Ètica Internacional del 2006, celebrada a Reykjavik, Islàndia, en la que Dan Barker, un expredicador, es reunió amb l'activista Richard Dawkins. En aquella convenció, R. Dawkins expressà interès en la història de Barker com a exmembre del clergat per a comprendre millor les dificultats que venen amb deixar un càrrec professional, perdent les estructures de suport.
Des dels seus inicis, the Clergy Project ha centrat els seus esforços en la seua comunitat en línia dels fòrums amb un lloc web segur i privat accessible a participants registrats del fòrum. Els qui volen unir-se deuen reunir les condicions de ser o haver sigut professionals religiosos i no creure en les coses sobrenaturals. Els membres poden demanar ajuda, cercar informació i trobar-se en una comunitat on no són jutjats. L'accés al fòrum solament es dona mitjançant invitació.
Molts anteriors membres del clergat estan molt preocupats que per deixar la seua feina i educació religiosa no estan segur de si trobaran treballs per a donar suport econòmic a les seues famílies. Per això, Stiefel Freethought Foundation a través de The Clergy Project dona ajudes econòmiques (Transitional Assistance Grant (TAG)).

## Referències

* 1 2 Laughlin, 2016, p. 323.
* 1 2 Merica, Dan «Unbelieving Preachers Get Help to 'Come Out' as Open Atheists». Cable News Network (CNN), 13-06-2012 [Consulta: 25 febrer 2015]. Arxivat 10 de febrer 2015 a Wayback Machine.
* ↑ Laughlin, 2016, p. 316.
* ↑ Simpson, William David. When God Dies: Deconversion from Theism as Analogous to the Experience of Death (Tesi), 2013, p. 64.
* ↑ Hagerty, Barbara Bradley; Conan, Neal «When Religious Leaders Lose their Faith». Talk of the Nation (NPR), 07-05-2012 [Consulta: 5 febrer 2015].
* ↑ Erickson, Doug «The Wisconsin State Journal In the Spirit Column». Wisconsin State Journal, 18-03-2013 [Consulta: 5 febrer 2015].
* ↑ Hallowell, Billy «Atheists Launch Scholarships for Clergy Who Want to Escape the ‘Supernatural' & Abandon the Pulpit». The Blaze, 10-05-2012 [Consulta: 5 febrer 2015]. Arxivat 25 de març 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-03-25. [Consulta: 16 maig 2018].

## Bibliografia

* Laughlin, Jack C. «Varieties of an Atheist Public in a Digital Age: The Politics of Recognition and the Recognition of Politics». Journal of Religion, Media and Digital Culture, 5, 2, 06-12-2016, pàg. 315–338. DOI: 10.1163/21659214-90000084.
# Tom Lantos

Thomas Peter Lantos (1 de febrer de 1928 - 11 de febrer de 2008) va ser un polític nord-americà membre del Partit Demòcrata dels Estats Units de la Cambra de Representants des de 1981 fins a la seva mort, representant les dues terceres parts del nord de San Mateo, a Califòrnia i una petita part del sud-oest de San Francisco. Va ser supervivent de la Segona Guerra Mundial, en camps de concentració nazis, sent l'únic supervivent de l'Holocaust en el Congrés dels Estats Units
Lantos va anunciar a començaments del gener del 2008 que no continuaria en la seva carrera per a la reelecció el 2008 a causa d'un càncer d'esòfag.

## Referències

* ↑ «AP News Alert» (en anglès). Associated Press, 11-02-2008. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2008 [Consulta: 5 maig 2011]. «mort l'únic representant de la cambra dels representants d'USA que va sobreviure a l'Holocaust.» Arxivat 14 de febrer 2008 a Wayback Machine.
* ↑ «Fallece Tom Lantos, congresista de EU» (en castellà). Diario el Universal de México, 13-02-2008. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2008 [Consulta: 5 maig 2011]. «Mort Tom Lantos congressista d'EEUU»
* ↑ Lantos, stricken with cancer, to retirate at the end of the yearSan Francisco Chronicle, 2 de gener, 2008. Accedit el 2 de gener de 2008
* ↑ «California's Lantos says cancer will prevent another House run» (en anglès). Los Angeles Times, 03-01-2008. [Consulta: 6 maig 2011].
# Tom Kilburn

Tom Kilburn CBE FRS (11 d'agost de 1921 a Dewsbury, Yorkshire - 17 de gener de 2001 a Manchester) va ser un enginyer anglès co-inventor del tub Williams (1946). Amb Frederic Williams i Tootill Geoff, és un dels tres inventors del SSEM, el primer ordinador de programa emmagatzemat (gravat en la mateixa memòria que les dades) de 1948. El suport d'aquesta memòria va ser el tub de Williams. Aquesta màquina és la base del Manchester Mark I.
Kilburn va estudiar a Sidney Sussex College de Cambridge, va seguir un curs accelerat de dos anys durant la Segona Guerra Mundial. Va ser reclutat per Charles Percy Snow per prendre aquest curs intensiu en electrònica i treballar per a la Força Aèria sobre un tema secret. Va ser assignat a l'Institut de Recerca de Telecomunicacions dirigit per Frederic Calland Williams per treballar sobre el radar. El 1943, es va casar amb Irene Marsden, amb qui va tenir un fill i una filla.

## Referències

* ↑ «Tom Kilburn (1921-2001)». Arxivat de l'original el 2004-06-24. [Consulta: 6 juliol 2012].
# Tit Acci

Tit Acci (en llatí Titus Accius) va ser un jurista romà de la classe dels equites. Va viure al segle i aC.
Era natiu de Pisaurum a l'Úmbria. L'any 66 aC. es va presentar com a fiscal al judici per assassinat d'Aule Cluenci Habit, acusat de matar a Estaci Albi Opiànic amb verí. Ciceró va ser únic defensor de Cluenci, i va compondre el seu famós discurs Pro Cluentio per a l'ocasió.
Acci va ser alumne d'Hermàgores de Temnos, i és elogiat per Ciceró per la seva precisió i fluïdesa.

## Referències

* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. 1, 1867, p. 6. «T. Accius»
* ↑ Ciceró, Brutus 23
* ↑ Pro Cluentio 23, 31, 57

## Enllaços externs

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (en anglès). 2a ed.. Boston: Little Brown and Company, 1859. , en domini públic
# Tit (emperador)

* No s'ha de confondre amb Vespasià.
Tit Flavi Sabí Vespasià conegut com a Tit (30 de desembre de 39 - 13 de setembre de 81) fou emperador romà de l'any 79 fins a la seua mort al 81. Era fill de Vespasià i de Flàvia Domitil·la i successor de Vespasià en el tron imperial.
De jove serví com a tribú militar a Britànnia i Germània. L'any 67 acompanyà a son pare Vespasià en el viatge a l'Orient Mitjà, destinat a sotmetre la Gran Revolta Jueva, que havia començat l'any 66 i que durà fins al 73.
Neró se suïcidà l'any 68, i l'any següent fou l'any dels quatre emperadors. Vespasià abandonà l'Orient i retornà a Roma, deixant al seu fill Titus al comandament de les tropes que assetjaven la ciutat de Jerusalem. El setge començà el dia 23 de Nissan (abril), les murades foren destruïdes el 17 de Tammuz (juliol), el Temple cremat el dia 9 d'Av (agost), i la Ciutat Alta conquerida el dia 8 d'Elul (setembre), i tot fou relatat curosament per Iossef ben Mattitiahu (Flavi Josep), al llibre Bellum Iudaicum (La Guerra dels Jueus).destruïdes en gran part després del setge de Jerusalem de la Primera Guerra Judeoromana.

## Regnat

A la mort del seu pare, Tit el succeí, rebent alhora el títol de pontífex màxim que ostentava Vespasià. L'emperador Titus va prohibir perseguir el mateix delicte en virtut de lleis diferents. Per a les herències va instituir un termini màxim d'impugnació: una herència no podia ser impugnada un cop transcorreguts cinc anys de l'òbit del causant.
Va morir el 13 de setembre del 81 i el va succeir el seu germà Flavi Domicià, reconegut pel Senat gràcies a la pressió dels pretorians (14 de setembre del 81).

## Referències

* ↑ Levick, Barbara. Vespasian (en anglès). Routledge, 1999, p. 116-119. ISBN 0-415-16618-7.
* ↑ Flavi Josep, Guerra dels jueus

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology Vol. III (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. Pàgs. 1159-1161 (TITUS FLA'VIUS SABI'NUS VESPASIA'NUS).

## Enllaços externs

* Suetonius, The Lives of Twelve Caesars, Life of Titus, (llatí) (anglès)
* Cassius Dio, Roman History, Books 65 i 66, (anglès)
# Tisó

L'espasa Tisó és l'antiga espasa dels primers comtes d'Urgell, amb una fulla de 0,785 m de llarg per 0,045 m d'ample.
Berenguer Ramon II va perdre l'espasa que havia heretat dels seus avantpassats i així mateix ho diu el Cantar del Mio Cid on es confon amb Colada, l'altra espasa del Cid capturada a la batalla de Tébar (prop de Morella). El Cid va regalar aquesta espasa i la Colada als seus futurs gendres, Diego de Carrión i Fernando de Carrión, però després de l'afrenta de Corpes, Díaz de Vivar els va exigir la devolució dels regals i abans de morir la cedí a la seva filla Maria Díaz de Vivar, esposa de Ramon Berenguer III, que la rebé en dot pel seu casament.
Ramon Berenguer III, fill de Ramon Berenguer II, la va tenir sempre i són abundants les referències a documents on se'n parla, incloent el Llibre dels Fets de Jaume el Conqueridor que diu usar-la en una de les batalles on participà durant la conquesta del Regne de València, al setge de Borriana de 1233, on la va dur des de l'armeria del castell de Montsó:
| « | ...haviem nos auyta una espasa de Montsó que havia nom Tisó, que era molt bona e aventurosa a aquells qui la portaven, e volguem-la més levar que la llança... | » |
| — Jaume el Conqueridor, Llibre dels Fets |||
Pere el Cerimoniós torna a parlar-ne (i no de la Colada) juntament amb l'Espasa de Sant Martí i, al seu testament de 1370, ens diu que era a l'Armeria Reial:
| « | ... et quinque enses quorum unus vocatur Sancti Martini alius de Vilardello alius Tison... | » |
Així seguí durant els Trastàmares fins a Ferran el Catòlic que, molt generós, la regalà a un castellà (el marquès de Falces) la familia del qual la conservà durant generacions al seu palau (al Palau de Marcilla) fins que, a la Guerra civil espanyola, després del saqueig de la casa d'aquest noble castellà, va caure en mans del govern republicà, que va tractar de vendre-la a Rússia.
L'espasa va estar al Castell de Figueres empaquetada i llesta per ser tramesa a Rússia i allà va caure en mans dels franquistes, que la retornaren als nobles castellans, que, de retruc, la deixaren en dipòsit al Museo del Ejército de Madrid.
Martí de Riquer identifica la Colada, rebatejada Tisó, com l'espasa de Jaume el Conqueridor.

## Referències

* ↑ (castellà) Cantar de Mio Cid (edició d'Alberto Montaner). Barcelona: Crítica, 1993
* ↑ Martí de Riquer, L'arnés del cavaller (1968)
# Tisícrates (escola de Lisip)

Tisícrates (Tisicrates) fou un destacat escultor grec de l'escola de Lisip, a les obres del qual les de Tisícrates eren les que més s'assemblaven i quasi no es podien distingir de les del seu mestre. Entre les estàtues destacades: Tebà vell, rei Demetri Poliorcetes, i Peucestes.
Plini esmenta a Tisícrates, però no deixa clar si fou deixeble de Lisip o bé del fill d'aquest Eutícrates, encara que lògicament hauria de ser del primer. La seva època està a l'entorn del 300 aC. Fou excel·lent en figures eqüestres.

## Referències

* Smith, William. «Tisi'crates». A: A dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Londres: John Murray, 1873 [Consulta: 5 gener 2009].