OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bosquerola emmascarada de capell olivaci

La bosquerola emmascarada de capell olivaci (Geothlypis semiflava) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Viu en zones d'herba alta, bosquets de bambú, arbusts i boscos, normalment prop de l'aigua, a Amèrica Central i del Sud, des d'Hondures fins l'Equador.

## Taxonomia

Algunes classificacions consideren que la població mesoamericana és en realitat una espècie de ple dret:
* Geothlypis bairdi - bosquerola emmascarada de Baird.

## Referències

* ↑ bosquerola emmascarada de capell olivaci«Bosquerola emmascarada de capell olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ «Bosquerola emmascarada de capell olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Conjunt de Can Bertran

El Conjunt de Can Bertran és una obra noucentista de Sant Antoni de Vilamajor (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Important grup de construccions d'una explotació ramadera que destaca a l'entrada de la població tant per la seva volumetria com pels colors i acabats emprats. En aquest conjunt destaquen dues edificacions. L'immoble principal presenta planta baixa més dos pisos i recorda l'estructura d'una masia de tipus basilical però amb la introducció d'obertures amb arc de mig punt i una galeria d'arcades a la façana oest. De l'altre edifici destaca la torratxa de planta quadrada coberta amb teulada a quatre vessants.

## Referències

* ↑ «Conjunt de Can Bertran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 juliol 2018].
# AVM

AVM té els següents significats:
* Agència Valenciana de Mobilitat, consorci encarregat de la planificació del transport públic del País Valencià
* Vicemariscal de l'Aire (del seu nom en anglès Air Vice-Marshal), rang d'oficial de la Royal Air Force del Regne Unit
* Malformació arteriovenosa (del seu nom en anglès Arteriovenous Malformation), malaltia congènita que presenta connexions anòmales entre artèries i venes
* Automatic vehicle monitoring, sistema que permet controlar diversos paràmetres en vehicles en moviment
# Cal Vigatà i Can Poll

Cal Vigatà i Can Poll és una casa de Sant Agustí de Lluçanès (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de dos edificis que corresponen a Cal Vigatà i Can Coll format un grup aïllat al carrer de l'Alou. Aquestes dues cases són un exemple de les cases del carrer del segle xviii de la mateixa manera que ho són el conjunt també de l'Alou de cal Verdaguer, Carbonell i Ca l'Aliguer. Ambdues cases tenen dos pisos, Cal Vigatà a més té golfes i el teulat a doble vessant lateral a la façana principal que dona al carrer. Totes les obertures presenten llinda muntants i ampit de pedra. Can Poll ha estat restaurada recentment.

## Història

La llinda de cal Vigatà presenta la inscripció: AGUSTÍ CASAS
La llinda de can Poll presenta la data 1760 a la llinda de la porta.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Vigatà i Can Poll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2017].
# Enric Piquet i Miquel

Enric Piquet i Miquel (Barcelona, 24 d'abril de 1928 - Barcelona, 11 d'abril de 2021) fou un esportista, dirigent esportiu i empresari català.

## Biografia

Des del 1945 i fins al 1960, va ser jugador del CE Laietà, club degà del bàsquet espanyol del qual ell era el soci número 1. A partir de 1953, també en fou directiu, i el 1973 s'incorpora a la Junta Directiva de la Federació Catalana de Basquetbol, de la qual fou president del 1984-2010. Durant els anys que va estar al front de la federació, Catalunya va acollir les principals competicions internacionals com els Campionats del Món o els Jocs Olímpics, i el 1998 va celebrar els actes del seu setanta-cinquè aniversari amb l'organització del Campionat d'Europa i la final a quatre de l'Eurolliga. També es van organitzar diferents campanyes amb l'objectiu de fomentar el bàsquet a Catalunya com la de “Bàsquet al carrer: 1.000 cistelles a Catalunya” i es creà el centre formatiu femení Segle XXI, juntament amb la Federació Espanyola de Basquetbol, i la Fundació del Bàsquet Català. Simultàniament al seu càrrec de president de la Federació Catalana de Bàsquet, també ho va ser de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya del 1988 al 1996. Després de deixar la presidència de la federació, va seguir mantenint la de la Fundació del Bàsquet Català.
També va ser membre del Consell Social de la Llengua Catalana, membre de l'Assemblea i de la Comissió Delegada de la Federació Espanyola de Basquetbol, president de la Fundació del Bàsquet Català i membre de la Junta Consultiva de l'Agrupació Mútua del Comerç i de la Indústria. Va rebre l'Orde Olímpic del Comitè Olímpic Internacional l'Ensenya d'Or i Brillants de la Federació Catalana de Basquetbol, l'Ensenya d'Or de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, de la Federació Espanyola de Bàsquetbol, del FC Barcelona i del CE Laietà, el Premi al Seny Esportiu de l'Associació Catalana de Dirigents de l'Esport. El 2008 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mor Enric Piquet, president de la FCBQ des del 1984 fins al 2010». lesportiudecatalunya.cat, 11-04-2021. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-2.
* ↑ UFEC 1933-2008 75 anys d'esport a Catalunya. Barcelona: UFEC, 2008. ISBN B-37953-2008.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.

## Enllaços externs

* Historial esportiu d'Enric Piquet
# Licinio Refice

Licinio Refice (12 de febrer de 1883, Patrica, província de Frosinone, Laci - 11 de setembre de 1954, Rio de Janeiro) va ser un compositor, director de cors i sacerdot italià.
Al costat de monsenyor Lorenzo Perosi, va representar una nova direcció en la música litúrgica del segle xx. La seva primera òpera va ser Cecilia, sobre la llegenda de Santa Cecília, causant sensació en la seva estrena a Roma el 1934 amb la "divina" Claudia Muzio. Va seguir Margherita da Cortona el 1938, deixant inconclusa la tercera Il Mago (1954).
Refice va morir durant una representació de Cecilia a Rio de Janeiro amb Renata Tebaldi. La versió d'aquesta òpera en concert des del Lincoln Center i interpretada per Renata Scotto ha estat editada el 1993.
Com a professor tingué molts alumnes, entre ells el que seria un bon director d'orquestra el seus compatriotes Bernardino Rizzi i, Carlo Zecchi.

## Catàleg selecte
### Òperes

* Cecilia (1934)
* Margherita da Cortona (1938)
* Il Mago (1954 - Incompleta)

### Misses

* Cantate Domino Canticum novum (1910)
* Gratia Plena (1914)
* Choralis (1916)
* Jubilaei (1925)
* Regina Martyrum (1925)
* Requiem (1931)
* Sancti Eduardi Regis (1933)
* Sanctae Teresiae (1938)
* Sanctae Luciae (1947)
* Pro Defunctis Patriae profuso sanguine testibus (1948)
* In honorem beatae Mariae de Mattias (1950)
* Sancti Ignatii a Laconi (1951)

### Obres sacres

* Chananaea (1914)
* Maria Maddalena (1916)
* Martyrium Agnetis Virginis (1917)
* Dantis Pöetae transitus (1921)
* Trittico francescano (1926)
* La Samaritana (1933)
* L'Oracolo (1946)
* Lilium Crucis (1952)
* Stabat Mater (1916)
* Pomposia (1950)
* Mottetti, varie raccolte
* Miserere
* Magnificat in Fa
* Lauda Jerusalem
* Liriche sacre e profane
* Salmi vari

## Referències

* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. IV, pàg. 1221. (ISBN|84-7291-226-4)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. 1IV, pàg. 1591. (ISBN 84-7291-226-4)

## Enllaços externs

* Lloc oficial
# Moviment (desambiguació)

«Moviment» té aquests significats:
* Art:
** moviment artístic, estil, una branca o una escola de l'art o la filosofia.
*** Moviment punk
*** Moviment higienista
*** Moviment del 68
* Astronomia:
** Moviments de la Terra: moviment de Chandler, etc.
** Moviment dels planetes: moviment de rotació, etc.
** Moviment propi o aparent de les estrelles sobre l'esfera celeste.
** Moviment diürn o que fa l'esfera celest, vista des de la Terra, al llarg d'un dia.
** Moviment anual o que fa l'esfera celest, vista des de la Terra, al llarg d'un any.
** Moviment retrògrad de certs cossos, que giren sobre ells mateixos en el sentit invers al que ho fa la Terra.
** Moviment superlumínic o que sembla més ràpid que el de la llum.
* Enginyeria: moviment de terres, conjunt d'actuacions sobre el terreny abans de construir l'obra.
* Física
** Moviment, canvi de posició d'un cos a l'espai. Vegeu també: quantitat de moviment
*** Moviment rectilini: moviment rectilini uniforme, moviment rectilini uniformement accelerat, etc.
*** Moviment circular
*** Moviment harmònic simple
*** Moviment parabòlic
** Moviment brownià, moviment irregular que fan petites partícules immerses en un fluid.
* Geologia: Moviment tectònic, canvi de posició relatiu entre dues o més plaques tectòniques.
* Música:
** Moviment musical, cadascuna de les parts en què es divideixen algunes peces musicals de llarga durada.
** A la teoria de la música, segons la relació entre les veus d'una composició, poden haver tres tipus de moviment:
*** Moviment contrari
*** Moviment paral·lel
*** Moviment oblic
* Sociologia:
** Moviment social, grup de gent que s'uneix amb un objectiu comú.
*** Moviment obrer
*** Moviment okupa
*** Moviment ecologista
*** Moviment feminista
*** Moviment social LGBT
*** Moviment d'alliberament nacional
*** Moviment Escolta
*** Moviment d'Escoles Mallorquines
*** Moviment Laic i Progressista
*** Moviment antiglobalització
** Partits polítics:
*** Moviment Social Italià
*** Moviment Socialista de Catalunya, partit català extingit
*** Moviment Comunista de Catalunya, partit extingit
*** Moviment Comunista d'Aragó, partit extingit
*** Moviment Comunista d'Espanya, partit extingit
*** Moviment Nacional, forces polítiques que es van adherir a l'aixecament militar de Franco a Espanya
*** Moviment de Defensa de la Terra
* Tecnologia: compensació de moviment, tècnica emprada en la codificació de vídeo.
# Bloqueig telefònic

El bloqueig telefònic o BT és un tipus de bloqueig ferroviari, el més senzill tecnològicament. La seva tendència és la substitució per uns altres més moderns.
El seu objectiu, com en tots els bloquejos, és evitar que un tren aconsegueixi o col·lideixi amb un altre. Es basa a mantenir un sol tren en el tram de via entre dues estacions. Para això l'agent encarregat de la circulació de l'estació de la qual va a sortir el tren haurà de demanar permís a l'estació de destinació. El cap de circulació de la següent estació, després de comprovar que el cantó està lliure de trens, concedirà el permís per utilitzar el tram. Això es realitza amb uns textos normalitzats o telefonèmes i, normalment, com a mitjà de comunicació entre les estacions s'utilitza el telèfon.
Fins que el tren no arriba a l'estació de destinació, complet i sense anormalies, cap dels caps de circulació de les estacions col·laterals pot donar autorització a un altre tren a utilitzar la via.

## Desavantatges

El principal desavantatge d'aquest sistema és la poca càrrega ferroviària que permet, només un tren entre les dues estacions, de vegades de més de 50 km entre elles i amb un temps de recorregut llarg. A més, és imprescindible la comunicació entre les dues estacions.
Quant a la seguretat el sistema no evita les fallades humanes. Un agent de circulació pot, per error, donar la sortida a un tren sense permís de l'estació de destinació, la qual cosa pot provocar col·lisions o abastos. Un exemple és l'accident que es va produir en Chinchilla de Montearagón a Albacete, amb un xoc frontal entre dos trens, un de mercaderies i un de viatgers, que va provocar 19 morts el 3 de juny de 2003.
# Conjunt de Gavarrós

El Conjunt de Gavarrós és un conjunt amb elements romànics de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un petit nucli edificat, presidit per l'antiga parròquia, cap del que fou municipi de Gavarrós, actualment deshabitat i en procés de ruïna. Obres del segle xi al xviii. Petita església parroquial d'estructura romànica. Està situat a la capçalera del torrent de Gavarrós, en uns replans un xic enlairats, entre antics camps de conreu voltats de bosc.

## Història

S'esmenta el lloc el 839.

## Referències

* 1 2 «Conjunt de Gavarrós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# AVIF

AVIF (acrònim de AV1 Image File Format) és un format de fitxer d'imatge comprimides amb el AV1 dins del contenidor amb format HEIF.
El format AVIF és més eficient que el clàssic JPEG, assolint major eficiència en la compressió i amb resultants més acurats, amb menys artefactes i conservant millor els colors i formes originals.

## Suport

* Navegadors web
** Google Chrome és completament compatible amb el format AVIF des de la versió 85, publicada l'agost de 2020. Google Chrome 89 for Android adds AVIF support.
** Mozilla Firefox és compatible per defecte amb el format AVIF des de la versió 93, publicada l'octubre de 2021.

## Referències

* ↑ «AV1 Image File Format (AVIF)». Arxivat de l'original el 29 novembre 2018. [Consulta: 25 novembre 2018].
* ↑ ; De Cock, Jan; Concolato, Cyril; Swanson, Kyle; Moorthy, Anush; Aaron, Anne«AVIF for Next-Generation Image Coding», 13-02-2020. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 novembre 2021].
* ↑ Abrams, Lawrence. «Chrome 85 released with security fixes, app shortcuts, AVIF support», 25-08-2020. Arxivat de l'original el 26 agost 2020. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Chrome 89 Beta: Advanced Hardware Interactions, Web Sharing on Desktop, and More». Arxivat de l'original el 29 gener 2021. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ «Firefox 93.0, See All New Features, Updates and Fixes» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2021].
# Cal Reli

Cal Reli és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 225
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC, al padró municipal i al llibre Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pág. 225
# Erwählte Pleißenstadt, BWV 216a

Erwählte Pleissenstadt, BWV 216a (Ciutat del Pleisse elegida) és una cantata profana de Johann Sebastian Bach dedicada al Consell municipal estrenada a Leipzig amb posterioritat al 1728. Nomé se’n conserva el text – probablement de Picander – i les parts dels dos solistes, que eren una paròdia de la BWV 216.

## Referències

* ↑ Bach Cantatas Website.

## Bibliografia

* Enrique Martínez Miura. “Bach. Guías Scherzo”. Ediciones Península, Barcelona, 2001.
* Daniel S. Vega Cernuda. “Bach. Repertorio completo de la música vocal”. Cátedra, Barcelona, 2004.
* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
# Lena (Mississipi)

Lena és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 167 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lena tenia 167 habitants, 77 habitatges, i 48 famílies. La densitat de població era de 38,4 habitants per km².
Dels 77 habitatges en un 23,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 3,9% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 45.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 23.197 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Afzal Khan

Muhammad Afzal Khan o Muhammad Afdal Khan (1811-1867) fou emir de l'Afganistan. Era fill de Dost Muhammad Khan.
Sota el seu pare fou governador de Zormat, al sud de Kabul, i el 1849 de les províncies del nord amb capital a Balkh; com que aquesta ciutat estava en ruïnes va construir una nova ciutat anomenada Takta-pol a l'est de l'antiga ciutadella. Va retornar a Kabul el 1854 i va deixar com a governador delegat al seu fill Abd al-Rahman Khan. Va combatre els rebels del districte de Kataghan i les ciutats de Talikan, Baghlan i Andarab, juntament amb el seu germà Muhammad Azam Khan, i els va derrotar, però Mir Atalik va resistir amb una força important a Rostak i Kulab i no fou derrotat fins al 1859 pel fill Abd al-Rahman.
A la mort de Dost Muhammad a Herat el 9 de juny de 1863 el seu fill Shir Ali es va proclamar emir en aquesta ciutat i va avançar cap a Čārīkār intentant dominar les províncies al nord de l'Hindu Kush. Afzal va avançar cap a Kabul amb una força nombrosa però fou derrotat per Shir Ali en una batalla a la vall de Badjgah, a la part nord de la cadena muntanyosa. Shir Ali es va apoderar de Balkh i va fer presoner a Afzal Khan al que es va emportar cap a Kabul.
Shir Ali no va regnar gaire temps i Azam Khan i Abd al-Rahman van ocupar Kabul el juny de 1866 i van alliberar a Afzal (presoner a Gazni) al que van instal·lar com emir a Kabul.
Va morir de colera a Kabul el 7 d'octubre de 1867.

## Bibliografia

* Mir Munshi Sultan Mahommed Khan, Life of Abdur Rahman, Amir of Afghanistan, 2 vols., Londres, 1900
* ʿA. Ḥabībī, “Afzal Khan, Amir Mohammad,” Encyclopædia Iranica, I/6, p. 601; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/afzal-khan-amir-mohammad-1220-84-1814-67-governor-of-balk-and-for-a-short-time-ruler-of-afghanistan (consultat el 19 de juny del 2016).
# Col·legi Pereanton

El Col·legi Pereanton és una escola de primària de Granollers (Vallès Oriental) l'edifici de la qual està protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres, que consta d'una planta baixa i un pis amb coberta a dues vessants. S'aprecia una façana de composició simètrica amb un cos central que sobresurt i un capcer de perfil sinuós; una finestra d'ull de bou i una altra amb una exagerada dovella a la clau, així com un portal d'entrada amb coronament molt ornamentat. La resta de la façana té fileres de finestres de la mateixa forma, totes alineades. També es constat un ràfec als cossos laterals.

## Història

Edifici situat al nucli antic de la ciutat, a prop de la plaça Maluquer i Salvador (antiga plaça del Bestiar), lloc tradicional d'intercanvi comercial. Pertany a la xarxa de noves construccions de principis del segle xx.
Està situat en els terrenys de l'antic convent de Sant Francesc que, amb els processos de desamortització, va ser convertit en centre d'ensenyament. El 1918, l'empresari granollerí Genís Pereanton fa una gran donació a la ciutat per tal que s'hi construeixi l'actual edifici per a us escolar que s'inauguraria el 1919. En el document on comunica la seva donació, conservat a l'Arxiu Municipal de Granollers, el prohom expressa que desitja que el nom del centre sigui "Escuelas Nacionales de San José", però el 1930 va ser rebatejat amb el nom del fundador que també consta en una placa commemorativa just a sobre l'entrada principal.
El disseny de l'edifici fou encarregat a l'arquitecte Jeroni Martorell que va dissenyar un edifici de dues plantes amb un passadís central a partir de la porta d'entrada i un de perpendicular a prop de la façana. A la planta de dalt s'hi van instal·lar les classes dels nens i a la de baix la de les nenes.
Durant la Guerra Civil el centre va ser rebatejat amb el nom de Lluís Castellà, però va recuperar el nom de Pereanton després del conflicte mantenint-se fins a l'actualitat.

## Referències

* 1 2 «Col·legi Pereanton». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
* 1 2 3 «Canvi i continuïtat de l'ensenyament a Granollers (1857-1994), 1995». [Consulta: 10 març 2020].
# Albalate de Zorita

Albalate de Zorita és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Cal Renyé

Cal Renyé és un monument del municipi de Fondarella (Pla d'Urgell) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa cantonera de dues plantes, deshabitada la de dalt. La planta pis segueix una distribució tradicional. Sala gran a la part central del davant, que distribueix a dormitoris a cada costat i també una capelleta. D'aquesta sala gran surt un passadís que distribueix a la part posterior. A la façana s'observen llindes treballades. A la de la balconada central hi ha inscrita la data de 1744 i el nom PERE REIÑE. La llosa dels bacons estava treballada i es conserva, encara que malament, la decoració lobulada del balcó central.

## Història

La porta d'entrada amb llinda de pla pot referir-se a la baixa edat mitjana. L'edifici segueix pautes clàssiques, amb façana simètrica. A l'armari on hi ha la verge que presideix la gran sala hi figura la data de 1891. La sala gran de la plata pis conserva perfectament l'ambient del segle passat amb abundància de marcs i portes de fusta motllurada.
Els Renyé eren una família de pagesos benestants amb poder econòmic dins la comarca. La primera constància que es té d'aquesta família data de 1553: eren els encarregats del molí d'oli del senyor del poble.
Sembla que el castell de Fondarella estaria situat al solar del casal Renyé: part més elevada del tossalet de Fondarella. Malgrat que amb els anys l'edifici ha sofert modificacions, haurem d'identificar el castell amb l'edifici noble que actualment rep el nom de "Castell" (Can Combelles), temps enrere tot deuria ser un mateix solar. Avui es conserva en bon estat un edifici de planta noble encara que de construcció moderna. Probablement es tracta d'una construcció feta durant el segle xviii. En un document del 1711 es comenta que el castell estava en ruïnes, referint-se probablement a una construcció del segle xiii-XIV. De fet l'únic element que es conserva d'aquest primer edifici i que fou aprofitat en l'obra del nou casal del segle xviii és un arc apuntat que es conserva a la primera planta. L'edifici actual, doncs, sembla que constituiria una nova edificació feta després del 1711 i abans de 1744, moment en què es precisa la nova estructura de l'edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Renyé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].