OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colibrí silf de King

El colibrí silf de King o silf de King (Aglaiocercus kingii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i boscos de les muntanyes des de Colòmbia i oest i nord de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes, per l'oest i est de l'Equador i est del Perú fins al centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. Edició: TERMCAT. 2017
* ↑ Silf de King al Termcat Rev. 18/11/2012
# Lagalyita

La lagalyita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La lagalyita és un òxid de fórmula química Ca$_{2x}$Mn$_{1-x}$O₂·1.5-2H₂O (x = 0.05–0.08). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És químicament similar a la rancieïta.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions mineralògiques de la Universitat de Freiberg, a Alemanya, amb els números de catàleg 84104 i 84105.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres de dos indrets d'Alemanya: la mina Christbescherung, situada a la localitat de Großvoigtsberg (Mittelsachsen, Saxònia), i a la mina Das Aufgeklärte Glück, a Hasserode (Harz, Saxònia-Anhalt), sent aquests dos indrets els únics a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lagalyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 juny 2020].
# Fredrik Barth

Fredrik Barth (Leipzig, 22 de desembre de 1928-24 de gener de 2016) va ser un antropòleg social noruec que va publicar diverses etnografies amb una clara visió formalista.
Va exercir com a professor en el departament d'Antropologia de la Universitat de Boston, i prèviament havia exercit diferents professorats en la Universitat d'Oslo, la Universitat de Bergen (on va fundar el departament d'Antropologia Social), la Universitat d'Emory i la Universitat Harvard.
Posseïa un alt grau de reconeixement entre els antropòlegs gràcies a la seva anàlisi transaccional dels processos polítics en el Vall Swat, al nord de Pakistan, i el seu estudi sobre processos microeconòmics i entepreneurship a l'àrea de Darfur en Sudan. Aquest treball ha estat pres com un exemple clàssic d'anàlisi formalista en Antropologia econòmica. Durant la seva llarga carrera també va realitzar importants estudis basats en el seu treball de camp en Bali i Nova Guinea i diversos països de l'Orient Mitjà, cobrint una llarga gamma de temes.
Barth va ser l'editor de Ethnic Groups and Boundaries (1969), en el qual va fer un acostament a l'estudi de l'etnicitat focalitzada en el desenvolupament de les negociacions de límits geogràfics entre grups de persones. Barth va voler esborrar les nocions antropològiques de cultures com a entitats limitades, i deixar de veure a l'etnicitat com a generadora de llaços primordials, reemplaçant-les per una visió centrada en la interfície entre els grups.
Barth estava casat amb Unni Wikan, professora d'Antropologia Social en la Universitat d'Oslo, Noruega.

## Treballs seleccionats

* Barth, Fredrik. 1993. Balinese worlds. Chicago: University of Chicago Press
* Barth, Fredrik. 1987. Cosmologies in the making : a generative approach to cultural variation in inner New Guinea. Cambridge: Cambridge University Press.
* Barth, Fredrik. 1983. Sohar, culture and society in an Omani town. Baltimore: Johns Hopkins University Press.
* Barth, Fredrik. 1975. Ritual and knowledge among the Baktaman of New Guinea. Oslo: Universitetsforlaget.
* Barth, Fredrik (xarxa) 1969. Ethnic groups and boundaries. The social organization of culture difference, Oslo: Universitetsforlaget.
* Barth, Fredrik. 1966. Models of social organization
* Barth, Fredrik. 1962. Nomads of South-Pèrsia; the Basseri tribe of the Khamseh Confederacy. Oslo: Universitetsforlaget.
* Barth, Fredrik. 1959. Political leadership among Swat Pathans

## Referències

* ↑ Bergen, Nyheter. «Fredrik Barth er død» (en noruec). www.ba.no/, 26-01-2016. [Consulta: 27 gener 2016].

## Enllaços externs

* Els grups ètnics i les seves fronteres. Introducció Arxivat 2006-09-01 a Wayback Machine.
* Los Pathanes: la seva identitat i conservació Arxivat 2005-12-11 a Wayback Machine.
* Barth, Fredrik (b.1928) - Entry in the AnthroBase Online Dictionary of Anthropology (anglès)
* Kurzbiografie: Bergen Open Research Archive - anglès Arxivat 2016-04-12 a Wayback Machine.
# Demet

Demet és el nom dels següents personatges:
Demet significa 'ram' [de flors] en turc i s'utilitza com a nom de dona. Persones amb el nom Demet inclouen:
* Demet Akalın - cantant turca
* Demet Akbağ - actriu turca
# Dimitri De Fauw

Dimitri De Fauw (Gant, 13 de juliol de 1981 - Destelbergen, 6 de novembre de 2009) va ser un ciclista belga, professional des del 2004 al 2008. Els seus principals èxits van ser en el ciclisme en pista on ha obtingut diferents Campionats nacionals.
Al novembre de 2006, durant la disputa dels Sis dies de Gant, va xocar amb el ciclista català Isaac Gálvez, i aquest va colpejar una barana i va morir quan era traslladat a una clínica de Gant. Com a conseqüències d'aquest fet, va tenir moltes depressions durant diversos anys que el van portar al suïcidi.

## Palmarès en pista

* 2000
** Campió de Bèlgica en Velocitat
* 2001
** Campió de Bèlgica en Velocitat
** Campió de Bèlgica en Quilòmetre
* 2002
** Campió de Bèlgica en Velocitat
** Campió de Bèlgica en Quilòmetre
* 2003
** Campió de Bèlgica en Velocitat
** Campió de Bèlgica en Quilòmetre
** Campió de Bèlgica en Keirin
** Campió de Bèlgica en Scratch
** 1r les proves de la UIV Cup d'Amsterdam, de Dortmund i Múnic (amb Iljo Keisse)
* 2004
** 1r a la Classificació general UIV Cup i a les proves de Berlín i Stuttgart (amb Iljo Keisse)
* 2007
** Campió de Bèlgica en Scratch
** Campió de Bèlgica en Òmnium

## Palmarès en ruta

* 2001
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Brabant flamenc
* 2004
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Brabant flamenc

## Referències

* ↑ «Se suicida el ciclista con el que chocó Isaac Gálvez». elmundo.es, 06-11-2009 [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «Fallece De Fauw, el ciclista belga implicado en choque que causó muerte a Isaac Gálvez». Mundo Deportivo, 09-11-2009 [Consulta: 13 maig 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Saanen

Saanen (Gessenay en francès) és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), cap del districte de Saanen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Pere Camps i Marsans

Pere Camps i Marsans (Granollers, Vallès Oriental, 9 de gener de 1908 - Cassà de la Selva, Gironès, 24 d'octubre de 1976) fou tiblaire, bateria i compositor de sardanes. És el pare del també músic Francesc Camps.
Als catorze anys va començar a tocar amb l'orquestra de J.M. Vilaró i més tard a la Catalònia. Després es va instal·là a Cassà de la Selva i entrà primer a formar part de la cobla Selvatana i posteriorment a la cobla La Principal de Cassà, on hi actuà fins que es retirà sent-ne director.
Va escriure unes vint-i-cinc sardanes, dues d'elles corals: Colla Catalunya (1951) - Germanor (1951).

## Sardanes per a cobla

* L'amic Crous, (1973)
* Antonieta (1947)
* Blat segat (1948)
* El bosc de la Torre
* En Bou dansaire
* Brots de romaní
* Camí blanc (1952)
* Camí del Mojal (1943)
* Joanina (Juanina)
* Madrona (1948)
* Mans enlaire
* Els nanos de la casa (1966)
* Palmarium (1957)
* La pedra (1970)
* El petit pintor (1947)
* La pipa d'en Pep (1953)
* La porxada
* Prat gemat (1950)
* La rateta (1950)
* La roca de l'ou (1950)

## Referències

* 1 2 «Camps i Marsans, Pere». Músics per la cobla.
* 1 2 3 Roqué i Jutglà, 1988, p. 55.
* 1 2 Juvanteny, Montserrat «Nascut a Granollers i cassanenc d'adopció». Diari de Girona, 22-12-2006.
* ↑ Roqué i Jutglà, 1988, p. 128-129.

## Bibliografia

* Roqué i Jutglà, Robert. La Selvatana 75 anys d'una cobla-orquestra. Girona: Palahí, 1988. ISBN 84-7706-008-8.

## Enllaços externs

* «Llista de sardanes». Sardanista.cat.
# Colibrí àngel blau

El colibrí àngel blau (Heliangelus regalis) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones forestals humides i madures dels Andes del nord del Perú.
# Laguna (Nou Mèxic)

Laguna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 423 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laguna tenia 423 habitants, 136 habitatges, i 108 famílies. La densitat de població era de 63,3 habitants per km².
Dels 136 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 25% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 17,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.250 $ i la renda mediana per família de 19.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.000 $ mentre que les dones 17.188 $. La renda per capita de la població era de 10.980 $. Aproximadament el 28,6% de les famílies i el 27,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laguna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laguna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cardó (desambiguació)

«Cardó» té aquests significats:
* Dipsacus, gènere de plantes amb flor dins la família de les dipsacàcies
* Massís de Cardó, massís del Baix Ebre
** Serra de Cardó
** Vall de Cardó
** Sant Hilari de Cardó o desert de Cardó, antic convent transformat en balneari situat a prop de Rasquera
* Carles Cardó i Sanjoan (1884 – 1958), escriptor i canonge de la seu de Barcelona
# Frigil de Wilkins

El frigil de Wilkins (Nesospiza wilkinsi) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones arbustives i matolls de les illes Inaccessible i Nightingale, al grup de les Tristan da Cunha.

## Referències

* ↑ «Frigil de Wilkins». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Demetri (escultor)

Demetri (Demetrius, Δημήτριος) fou un escultor grec. Plini el Vell esmenta, entre les seves obres, el retrat que va fer de Lisímaca, sacerdotessa d'Atena Pòlias durant 64 anys. Va fer també l'estàtua d'Atena que s'anomenava "murmurant" (myctica), i l'estàtua eqüestre de Simó, autor del primer manual de cavalleria i mencionat per Aristòfanes en el 424 aC. Aquesta darrera referència permet datar la seva obra entre els finals del segle V aC i començaments del segle iv aC.
Segons Quintilià, Demetri feia les seves estàtues tan semblants a l'original que perjudicava la seva bellesa. Segurament es tracta del Demetri d'Alopece de qui Llucià de Samosata (Philops. 18, 20) descriu una estàtua de bronze i l'anomena οὐ Δεοποιός τις, ἀλλ᾽ ἀνθρωποποιός.
Les paraules Δημήτριος Δημητριου γλυφεύς apareixen en una inscripció referida a aquest escultor.
| Plin. HN 34, 76 Demetrius Lysimachen, quae sacerdos Minervae fuit LXIIII annis, idem et Minervam, quae myctica appellatur —dracones in Gorgone eius ad ictus citharae tinnitu resonant—; [ed. Mayhoff] | Demetri (va fer) una Lisímaca, la qual fou sacerdotessa de Minerva durant seixanta-quatre anys, i també en va fer una de Minerva, la qual hom anomena “myctica” – les serps a la seva Gorgona ressonen amb un espinguet al so de la cítara. |

## Referències

* ↑ Lewis, David M. (1955). “Notes on attic Inscriptions (II): XXIII. Who Was Lysistrata?”. ABSA, 50, pp. 1-36. DOI: {{format ref}} https://doi.org/10.1017/S0068245400018542
* ↑ 2.Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 972
# EUPOL Proxima

L'EUFOR Proxima és una missió policial de la Unió Europea a Macedònia del Nord, que es va desenvolupar del 2003 al 2005 com a part de la Política Exterior i de Seguretat Comuna.
El 29 de setembre de 2003, els ministres d'Afers Exteriors dels països de la Unió Europea van aprovar l'establiment de la Missió de Policia de la Unió Europea (EUPOL), amb vista a l'operació Proxima. Aquest últim va succeir l'EUFOR Concordia el 15 de desembre de 2003. Tenia 30 efectius.
La seva missió consistia a seguir l'aplicació de l'acord d'Ohrid, així com assessorar i guiar les autoritats de Macedònia del Nord cap a normes europees en matèria d'estat de dret, desenvolupar la lluita contra el crim organitzat, donant suport a la reforma de la Ministeri de l'Interior i Policia Fronterera. Va finalitzar el 15 de desembre de 2005 i fou substituïda per l'Equip Assessor de la Policia de la Unió Europea (EUPAT), que es va mantenir sis mesos més.

## Referències

* ↑ «Site officiel.». Arxivat de l'original el 2008-12-08. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ PDF ESDP operations Arxivat 2018-05-04 a Wayback Machine., Dov LYNCH and Antonio MISSIROLI], p. 4
* ↑ Diego J. Liñán Nogueras, Javier Roldán Barbero El estatuto jurídico de las fuerzas armadas españolas en el exterior, p. 220-221
* ↑ EUPAT
# Saara Jantunen

Saara Jantunen (Hamina, Finlàndia, 23 de novembre de 1980) és una investigadora i experta en ciències militars finlandesa. Va estudiar inicialment lingüstica i filologia anglesa a la Universitat de Groningen (Països Baixos) i a la Universitat d'Helsinki i va treballar després com a professora d'anglès entre 2008 i 2013.) Posteriorment es va especialitzar en desinformació i guerra de la informació d'ençà del 2014 i treballa des d'aleshores per a les Forces de Defensa finlandeses com a experta en aquests àmbits. A més d'un màster en llengua i cultura anglesa, també té un doctorat en ciències militars. La seva tesi va examinar les manifestacions de la ideologia en la comunicació estratègica dels Estats Units.
Jantunen va escriure el llibre Infosota ("Guerra de la informació") el 2015, i amb èmfasi més particularment sobre el paper del govern de Rússia en aquesta guerra. L'obra també es va publicar en estonià amb el títol: Infosõda el 2018. L'autora, com també la periodista Jessikka Aro, va patir assetjament a la xarxa a conseqüència d'aquesta obra de divulgació.
L'any 2017, el president de la República finlandesa va atorgar a Jantunen la Creu de la Llibertat de 4a classe pel seu treball.

## Obres

* Infosota (2015)

## Referències

* ↑ «Asevelvollisuusarmeijaa kannattava Infosota-kirjailija Saara Jantunen: ”Intti oli minulle terveellinen kokemus”» (en finès). Seura.
* ↑ «Tutkija Saara Jantunen: "Intti oli minulle terveellinen kokemus"» (en finès). Seura.
# Col·lectiu de mestres de la Safor

El Col·lectiu de mestres de la Safor aplega un grup d'ensenyants que treballen conjuntament per a millorar l'escola valenciana. L'entitat començà a treballar el 1974 però no fou legalitzada fins després de la transició, el 1979. Els primers objectius que es marcà el col·lectiu fou la formació continuada dels professors i la introducció del valencià a les aules. Per aquest motiu han publicat llibres sobre lingüística, natura, cuina, tradicions, etnologia, astronomia o contes infantils. A més de les publicacions, han fet desenes de trobades en diversos formats i han organitzat unes jornades per celebrar el trentè aniversari, el 2009, on el seu president, Manolo Cabanillas, assegurava que l'entitat havia patit "persecució política" des del principi, però es mostrava orgullós que l'entitat seguís endavant. El 2005 van rebre el Premi Abril del Bloc Nacionalista Valencià pel seu compromís en la defensa de la llengua.

## Referències

* 1 2 3 Castelló, Amparo «Tres décadas para consolidar el pacto educativo en la Safor». Levante, 08-10-2008 [Consulta: 30 juliol 2014]. Arxivat 6 de setembre 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-09-06. [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ Redacció «"El Col·lectiu de Mestres ha sufrido persecución política"». Levante, 09-10-2010 [Consulta: 30 juliol 2014]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ Pérez, M. «El Col·lectiu de Mestres recibe el Premio Abril del Bloc». Levante, 16-04-2005 [Consulta: 30 juliol 2014]. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 30 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2009-02-27 a Wayback Machine.
# Literatura llatina

La literatura llatina és el conjunt d'obres escrites en llatí, tant a l'època clàssica com a l'edat mitjana, on el llatí era la llengua de cultura.

## La primera literatura llatina

La cultura llatina beu de la literatura grega i el seu art associat. Els romans admiraven el món hel·lènic (per això van declarar-se hereus del seu llegat amb la història d'Enees) i el consideraven un model. Per aquest motiu la literatura llatina, ja des dels seus inicis, imita el cànon grec. Una de les figures que va fer de pont entre les dues civilitzacions va ser Livi Andronic.
Dintre del teatre, destaquen les obres de Terenci i Plaute, sobretot en l'àmbit de la comèdia. Aquests autors van introduir elements costumistes romans a les representacions per ajudar a la identificació del públic amb la història, respectant però l'arquetip grec.
Al camp de la poesia, sobresurten dos autors: Lucreci i Catul. El primer va escriure un llarg poema sobre la natura on recull i explica les tesis d'Epicur que va tenir una gran influència posterior. Catul, per la seva banda, va ser el model líric per excel·lència per als romans. Centrat en l'amor i l'anomenada "poesia nova", va apropar la poesia als seus contemporanis.
Juli Cèsar, Ciceró i Tit Livi són els prosistes més reeixits de la primera etapa, amb les seves cròniques basades en la història contemporània i en l'oratòria. Els seus escrits han estat usats durant segles per ensenyar llatí.

## La literatura imperial

L'època imperial coincideix amb l'esplendor de la literatura llatina. L'èpica necessitava figures de prestigi, herois a qui el poble pogués admirar, com a la majoria de literatures nacionals. Per això Virgili va intentar igualar la fama d'Homer entre els romans amb els seus poemes.
Horaci, al seu torn, va conrear els grans gèneres poètics, com els epodes, l'oda o l'ègloga, expandint els tòpics grecs d'acord amb la sensibilitat romana. Dins la poesia amorosa destaca l'obra d'Ovidi, amb un veritable catàleg de casos amorosos que van esdevenir clàssics.
En el vessant còmic els autors de més prestigi van ser Lucà i Juvenal, els quals amb la seva sàtira reflectien la realitat llatina sense oblidar el cànon culte antic. Seguint també l'estela antiga, concretament la d'Isop, Fedre va escriure les seves faules.
A la prosa destaquen les aportacions de Sèneca, Tàcit i Suetoni, amb un renovat interès per la història romana.

## Literatura medieval

La literatura medieval va alternar l'ús del llatí i les respectives llengües vernacles. Les obres de no-ficció, com les reflexions filosòfiques, els comentaris bíblics o els sermons, van experimentar gran auge, lligades al cristianisme i als monestirs com a centres de cultura. Però es va seguir conreant la literatura de ficció, encara que a vegades allunyada dels models clàssics. Alcuí de York i el Carmina burana (cants goliards) són els exemples d'aquesta nova manera d'entendre l'escriptura, que va transformar els gèneres literaris.

## Referències

* ↑ Morton Braund, Susanna. Latin literature. Routledge, 2002
# Cardwell (Montana)

Cardwell és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 40 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cardwell tenia 40 habitants, 19 habitatges, i 9 famílies. La densitat de població era de 6,8 habitants per km².
Dels 19 habitatges en un 10,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,1% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 52,6% no eren unitats familiars. En el 42,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 2,5% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 32,5% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 9.716 $. Cap de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cardwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cardwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Frigil de l'illa de Nightingale

El frigil de l'illa de Nightingale (Nesospiza questi) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones arbustives i matolls de l'illa Nightingale, al grup de Tristan da Cunha, al Pacífic Sud.

## Referències

* ↑ «Frigil de l'illa de Nightingale». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Demetri (arquitecte)

Demetri (en llatí Demetrius, en grec antic Δημητριος) fou un arquitecte grec que conjuntament amb Peoni d'Efes va acabar el gran temple d'Àrtemis a Efes que havia estat començar per Quersifró 220 anys abans. Va viure vers el 340 aC. Vitruvi l'anomena com servus Dianae (ἱερόδουλος). (Vitruvius. VII. Praef. § 16).

## Referències

* ↑ Vitruvi, De Architectura VII intr. 16.
* ↑ Paeonius (1), Classisch Woordenboek van Kunsten en Wetenschappen, Rotterdam, 1857, p. 691-692.
# Domus de Maria

Domus de Maria (en sard, Domus de Maria) és un municipi italià, dins de la província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.545 habitants. Es troba a la regió de Sulcis-Iglesiente. Limita amb els municipis de Pula, Santadi, Teulada.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Pierluigi Cabras | Llista cívica |
# Saarijärvi

Saarijärvi és una ciutat al centre de Finlàndia. Té una població de 10.373 habitants i una extensió de 1422,73 km², dels quals 170,80 km² són d'aigua.

## Ciutats agermanades

* Gran, Noruega
* Hadsten, Dinamarca
* Hinnerup, Dinamarca
* Kungsbacka, Suècia
* Trittau (Amt), Alemanya
* Loire-Divatte, França