OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Weston (Nebraska)

Weston és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 310 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Weston tenia 310 habitants, 132 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 386,1 habitants per km².
Dels 132 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 44.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 19.531 $. La renda per capita de la població era de 17.076 $. Aproximadament el 5,1% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Weston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Weston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Partit de la Independència d'Hongria

El Partit de la Independència d'Hongria (en hongarès Magyar Függetlenségi Párt, MFP) va ser un partit polític conservador d'Hongria en el període posterior a la Segona Guerra Mundial.

## Història

El partit va ser fundat el 28 de juliol de 1947, poc abans de les eleccions parlamentàries. Liderat per Zoltán Pfeiffer, va obtenir 49 dels 411 escons, convertint-se en el cinquè partit més gran de l'Assemblea Nacional. No obstant això, a l'octubre del mateix any el Comitè Nacional Electoral va dictaminar que el partit havia participat il·legalment en les eleccions i els seus escons van ser anul·lats.
El partit es va reorganitzar sota el lideratge de Tibor Hornyák durant la revolució hongaresa de 1956, però després de la invasió soviètica va ser prohibit novament. La majoria dels seus líders, membres i els involucrats en la seva operació i organització van ser arrestats o monitoritzats, molts dels quals van ser condemnats a presó. A través d'acords aconseguits entre el règim de János Kádár i Occident per obtenir ajuda, Hornyák, juntament amb diversos altres convictes polítics, va ser alliberat de la seva sentència original de 12 anys de presó sota amnistia general del 1963.
Es va restablir per tercera vegada el 2 d'abril de 1989, després de la caiguda del comunisme. A les eleccions parlamentàries del 1990 va obtenir menys del 0,1% dels vots, dissolent-se el mateix any.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | Govern |
| 1947 | 670,751 | 13.43 | 43 / 411 | Oposició |
| 1990 | 2,143 | 0.04 | 0 / 386 | Extraparlamentari |

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010, p. 931. ISBN 978-3-8329-5609-7.
* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010, p. 880. ISBN 978-3-8329-5609-7.
* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010, p. 909. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Trio per a piano (Smetana)

El Trio per a piano en sol menor, op. 15, va ser compost per Bedřich Smetana el 1855 després de la mort de la seva filla Bedřiška. La primera representació va tenir lloc el 3 de desembre de 1855, a la Sala Konvikt de Praga; el violinista fou Antonin Bennewitz, el violoncel·lista Julius Goltermann i el mateix pianista Smetana.

## Moviments

El Trio consta de tres moviments amb una durada d'uns 29 minuts:
* I. Moderato assai
* II. Allegro, ma non agitato - Alternativo I. Andante - Alternativo II. Maestoso
* III. Finale. Presto

## Origen i context

Un any abans de compondre el Trio en sol menor, Smetana va començar el seu autoexili a Suècia. L'11 d'octubre de 1856, després d'escriure als seus pares que «Praga no volia reconèixer-me, per tant, la vaig deixar», va partir cap a Göteborg. Va ser un moment infeliç per a Smetana i la seva dona Katerina, i no només perquè l'escola de música privada que operava a Praga va ser un fracàs econòmic. Després del seu matrimoni el 1849, els Smetana havien tingut quatre filles; tres van morir abans que la família decidís traslladar-se a Göteborg. La mort el 6 de setembre de 1855 de la primogènita Bedřiška va colpejar al compositor d'una manera especialment dura. Immediatament, es va posar a treballar en una composició que serviria com a homenatge al talent musical de Bedřiška i com a sortida per a un dolor extrem. Dos mesos després el trio estava acabat. Per acumular misèria sobre la desgràcia, l'esposa de Smetana, Katerina, donaria a llum una altra filla poc després de la mort de Bedřiška, i aquesta nena viuria només vuit mesos.
El seu estil és similar al de Robert Schumann, amb tocs de Liszt i el to general és elegíac.

## Referències

* ↑ Ottlová, Marta. Grove Music Online. Smetana, Bedřich (en anglès). Laura Macy. Secció 3.
* ↑ Wierzbicki, James. Ressenya del disc (en anglès). Interpretat per la Boston Symphony Chamber Players. Nonesuch (79128), 1986.
* ↑ Clapham, John. New Grove Music and Musicians (Edició especial en anglès) ed. Stanley Sadie. Bedřich Smetana (en anglès). 17. Londres: Macmillan, 1980, p. 65-66. ISBN 0-333-23111-2.
# El dominó azul

El dominó azul (en català «El dominó blau») és una sarsuela en tres actes, amb música d'Emilio Arrieta i llibret de Francesc Camprodon.
Va ser estrenada el 19 de febrer de 1853 al Teatre del Circo de Madrid. L'acció succeeix al Palau del Buen Retiro el 1664, on succeeixen tota mena d'intrigues palatines a la cort de Felip IV de Castella. A l'època va despertar interès per la manera de conduir l'obra, a base d'embolics per després preparar el desenllaç. En postes en escena posteriors a l'original, s'ha incorporat un narrador: un sastre anomenat Valdivieso.
L'obra també ha estat representada en format concert.
El nombre de personatges és set, cinc homes i dues dones:
Repartiment de l'estrena (1853) :
| Personatge | Interprèt |
| Marquesa de San Marín, dama de la reina | Luisa Santamaría |
| Leonor de Haro, camarista de la reina | Ángela Moreno |
| Felip IV de Castella | Francisco Calvet |
| Marquès de San Marín, montero major | Francisco Salas |
| Herman, patge del rei | José González |
| Vescomte del Jalón | Francisco Caltañazor |
| Uxier | Francisco Caltañazor |

## Referències

* ↑ Espín Templado, Pilar; Vega Martínez, Pilar de; Lagos Gismero, Manuel. Teatro lírico español. Ópera. drama lírico y zarzuela grande entre 1868 y 1925 (en castellà). Madrid: UNED, 2017.
* 1 2 «El dominó azul» (en castellà). Fundación Juan March. [Consulta: 3 juliol 2022].
* ↑ Hidalgo, Dionisio. Diccionario general de bibliografía española (en castellà). Madrid: Escuelas Pías, 1862, p. 429.
* 1 2 Camprodon, Francisco. El dominó azul (en castellà). Madrid: Imprenta de D. F. R. del Castillo, 1853.
* 1 2 «El dominó azul, de Emilio Arrieta» (en castellà). Ministeri de Cultura i Esport, 2014. [Consulta: 3 juliol 2022].
* ↑ Elias de Molins, Antoni. Diccionario biográfico y bibliográfico de escritores y artistas catalanes del siglo XIX (en castellà). vol. 1. Barcelona: Imprenta de Fidel Giró, p. 368.
* ↑ «La Sinfónica de Navarra interpreta esta tarde ‘El dominó azul’ de Arrieta en su XIII Concierto de Ciclo» (en castellà). Baluarte, 15-05-2015. [Consulta: 3 juliol 2022].
# Li Rui

    En aquest nom xinès, el cognom és Li.
Li Rui (xinès: 李锐) (Suzhou, 8 de desembre de 1768 - Suzhou, 30 de juny de 1817) va ser un matemàtic xinès. Li Rui va descobrir independentment una versió equivalent del que avui coneixem com la regla dels signes de Descartes.

## Bibliografia

* Dun, Liu; Dauben, Joseph W. «China». A: Joseph Warren Dauben, Christof J. Scriba (eds.). Writing the History of Mathematics: Its Historical Development (en anglès). Birkhäuser, 2002, p. 297-306. ISBN 3-7643-6166-2.
* Elman, Benjamin A. A Cultural History of Modern Science in China (en anglès). Harvard University Press, 2006. ISBN 978-0-674-02306-2.
* Miao, Tian «The Early Stage of the Professionalization and Institutionalization of Mathematics in Late Nineteenth-Century China» (en anglès). Chinese Annals of History of Science and Technology, Vol. 2, Num. 1, 2018, pàg. 1-33. DOI: 10.3724/SP.J.1461.2018.01001. ISSN: 2096-4226.
* Pollet, Charlotte V. «The Influence of Qing Dynasty Editorial Work on the Modern Interpretation of Mathematical Sources: The Case of Li Rui's Edition of Li Ye's Mathematical Treatises» (en anglès). Science in Context, Vol. 27, Num. 3, 2014, pàg. 385-422. DOI: 10.1017/S026988971400012X. ISSN: 0269-8897.
* Pollet, Charlotte V. The Empty And The Full: Li Ye And The Way Of Mathematics (en anglès). World Scientific, 2020. ISBN 978-981-120-947-5.
* 萬生, 洪; 鈍, 劉 «汪萊, 李銳與乾嘉學派» (en xinès). 期 漢學研究 民, Vol. 10, Num. 1, 1982, pàg. 85-103.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Li Rui» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Denver (Missouri)

Denver és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 40 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Denver tenia 40 habitants, 20 habitatges, i 11 famílies. La densitat de població era de 40,6 habitants per km².
Dels 20 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 45% no eren unitats familiars. En el 45% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.750 $ i la renda mediana per família de 16.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.750 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 7.283 $. Entorn del 33,3% de les famílies i el 40% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Denver». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Denver». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Acàcia de tres punxes

L'acàcia de tres punxes (Gleditsia triacanthos) és una espècie d'arbre de la família de les fabàcies. Originària de l'est d'America del Nord des de Dakota del Sud fins Nova Orleans i del centre de Texas, fins a Pennsilvània.
Aquesta acàcia és altament adaptables a diferents ambients i l'espècie s'ha introduït a tot el món. Fora del seu rang natural pot ser una espècie invasora agressiva i perjudicial.

## Descripció

Arbre de fulla caduca pot arribar a fer de 20 a 30 m de ràpid creixement i relativament poca longevitat (120 anys). Les fulles són pinnades compostes en els arbres vells però bipinnades en els joves. Les flors (molt oloroses) apareixen a finals de primavera.
El fruit és un llegum pla de 7 a 34 cm, la polpa dels quals és comestible i els indis americans la consumien.
Com el seu nom indica tenen espines que fan de 10 a 20 cm de llarg.
Té ús com a arbre ornamental que resisteix freds intensos, sòls de males condicions i l'ambient urbà.
La fusta és d'alta qualitat, duradora i que es poleix bé.

## Imatges

* Acàcia de tres punxes - Gleditsia triacanthos
* Espines
* Llegum madur

## Referències

* ↑ IUCN «Gleditsia triacanthos: Stritch, L.» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2018:, 09-02-2018. DOI: 10.2305/iucn.uk.2018-2.rlts.t62026061a62026063.en.
* ↑ «Gleditsia triacanthos L.» (en anglès). Plants of the World Online | Kew Science. [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ Romero, D.; Sosa, B.; Brazeiro, A.; Achkar, M.; Guerrero, J. C. «Factors involved in the biogeography of the honey locust tree (Gleditsia triacanthos) invasion at regional scale: an integrative approach» (en anglès). Plant Ecology, 222, 6, 01-06-2021, pàg. 705–722. DOI: 10.1007/s11258-021-01139-z. ISSN: 1573-5052.
* ↑ Heil, Kenneth D. Flora of the four corners region :vascular plants of the San Juan River drainage, Arizona, Colorado, New Mexico, and Utah / Kenneth D. Heil...[et al..]. St. Louis : Missouri Botanical Garden,, 2013, p. 548-549.
* ↑ Lesnik, Julie J «The Colonial/Imperial History of Insect Food Avoidance in the United States». Annals of the Entomological Society of America, 112, 6, 11-09-2019, pàg. 560–565. DOI: 10.1093/aesa/saz023. ISSN: 0013-8746.
* ↑ Li, Hui-Lin. Shade and Ornamental Trees: Their Origin and History (en anglès). University of Pennsylvania Press, 1996, p. 172. ISBN 978-0-8122-1605-9.

## Enllaços externs

* Gleditsia triacanthos images at Forestry Images
* Gleditsia triacanthos at US Forest Service Silvics Manual
# Südermarsch

Südermarsch (danès Sydmarsk) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Nordsee-Treene, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Es troba a 5 kilòmetres de Husum. El 31 de desembre del 2023 tenia 134 habitants.

## Referències

* ↑ «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2023» (en alemany), 28-10-2024. [Consulta: 16 març 2025].
# Meroplàncton

El meroplàcton o plàncton no permanent, està constituït per sers, tant autòtrofs com heteròtrofs, que estan en aquest comunitat durant una part de la seva vida, ja que després, en créixer, passen a formar part d'altres comunitats (del necton o del bentos).
Així, formen part del meroplàncton larves de molts invertebrats, com els coralls, d'equinoderms, de crustacis i de cucs poliquets entre d'altres.
Una fracció important del meroplàncton són els ou i les larves dels peixos, que al mateix temps constitueixent l'ictioplàncton.

## Vegeu també

* Holoplàncton
# Manuel Ríos Fernández

Manuel Ríos Fernández (Calzada de Calatrava, Ciudad Real, 17 de desembre de 1998) és un actor i cantant espanyol, conegut pel seu paper de Patrick Blanco a la sèrie de Netflix Élite.

## Biografia

Manu va néixer el 17 de desembre de 1998 a Calzada de Calatrava (Ciudad Real). Va començar la seva carrera en el món de l'entreteniment molt jove, amb tan sols 9 anys, quan va participar en un programa de telerealitat (reality show) de Castella-la Manxa. Amb aquesta edat també va començar a pujar versions de cançons famoses a la plataforma Youtube. Va estudiar ballet clàssic i dansa urbana, i va arribar a ser un dels membres de la banda infantil Parchís en el seu rellançament de l'any 2012. A més, ha participat en l'obra teatral musical Els Miserables, interpretant a Gavroche Thénardier.
En 2014 va debutar en la interpretació a la sèrie de televisió de Telecinco Chiringuito de Pepe, on va interpretar a Mauri Martínez, tot i que prèviament havia participat en els concursos musicals Tú si que vales i Cántame una canción. El 2021 s'incorpora com a personatge principal a la quarta temporada de la sèrie de Netflix Élite, on interpreta a Patrick Blanco Commerford.

## Filmografia

| Any | Títol | Rol | Canal | Notes |
| 2014 | Chiringuito de Pepe | Mauricio Martínez | Telecinco | 6 episodis |
| 2021 - 2022 | Élite | Patrick Blanco Commerford | Netflix | 24 episodis |
| 2021 | Élite historias breves: Patrick | Patrick Blanco Commerford | Netflix | 3 episodis |
| 2022 | La edad de la ira | Marcos | Atresplayer Premium | 4 episodis |
| 2023 | El silencio | Eneko | Netflix | 6 episodis |

## Referències

* ↑ «Portfolio - Manu Ríos» (en castellà). FRIENFH Magazine. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Quién es Manu Ríos, el cantante e 'influencer' que vuelve locos a Ander y Omar en la temporada 4 de 'Élite'» (en castellà). Sensacine, 15-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Manu Ríos, el instagramer español con más seguidores del mundo es portada de Neo2. Aquí tienes la entrevista y fotos en exclusiva.» (en castellà). Neo2. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «El pasado de Manu Ríos, de 'Élite', como ficha roja de Parchís» (en castellà). Formula TV, 08-08-2020. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Manu Ríos se une a Élite como Patrick: esto fue lo que nos reveló» (en castellà). Revista GQ, 11-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
# Eagleville (Missouri)

Eagleville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 321 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eagleville tenia 321 habitants, 143 habitatges, i 95 famílies. La densitat de població era de 121,5 habitants per km².
Dels 143 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.821 $ i la renda mediana per família de 29.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.406 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 15.299 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 17,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eagleville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eagleville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Joan de Castella

Joan de Castella (Burgos, 1359 - Batalla d'Aljubarrota, Portugal, 1385) fou un Infant delRegne de Castella i Lleó. Fou el fill de l'Infant D. Tello Alfons de Castella i Núñez de Gúzman i de Joana de Lara de Biscaia, XIX senyora de Biscaia, nascuda vers l'any 1333.
Va néixer amb el nom de Joan de Borgonya, Infant de Castella, més conegut com a Joan Téllez de Castella. (Téllez que significa fill de Tello). Era net del rei Alfons XI de Castella i nebot dels reis Pere I de Castella i d'Enric II de Castella.
De molt jove va abandonar la cort deBurgos i s'instal·là a Cantàbria, la terra on el seu pare era marquès d'Aguilar de Campoo.
Amant de la natura, va establir-se a Toranzo,(Cantàbria), on podia centrar-se en la falconeria i en la cria de porcs seglars. Va succeir al marquesat de Aguilar en 1370 i es va fer un dels homes més poderosos del seu temps. Va obtenir de la Corona de Castella el 1371, la possessió dels senyorius de Aguilar de Campoo, Liébana, Castañeda (a Toranzo), a més de moltes altres possessions al nord de Castella i Astúries. Enric II de Trastamara, rei de Castella li va atorgar el càrrec d'Alto Mayorazgo. El 1378 es casà amb l'aristòcrata càntabra Elionor de Lasso, senyora de La Vega, senyora de Villa Carrión, Santillana del Mar i de Torrelavega.
D. Joan Tellez de Castella tingué dos fills, Joan Enrique Téllez de Castella, tercer marquès de Aguilar de Campoo i que morí jove i a Aldonça Téllez de Castella, o coneguda com a Aldonça de Castañeda, que es casà amb Garcia Fernández-Manrique, de la coneguda família dels Lara i Gran d'Espanya. Aldonça fou l'hereva de D. Joan Téllez de Castella des de 1385, any en què morí el seu pare en la batalla d'Aljubarrota, Portugal, quan acompanyà al seu cosí Joan I de Castella a la guerra contra Portugal. El rei de Castella els atorgà el títol de Primers comtes de Castañeda (a Toranzov- Cantàbria).
La seva vídua es tornà a casar amb Íñigo López de Mendoza, primer marquès de Santillana i fill major del duc del Infantado.
Després de la seva mort, hi va haver un gran enfrontament entre els descendents d'Aldonça i els descendents del segon matrimoni de la seva esposa Elionor, per obtenir el senyoriu de Liébana. La guerra familiar acabaria el 1576.

## Referències

* http://www.cantabria102municipios.com/pas_miera/castaneda/personajes.htm
* http://www.geneall.net/H/per_page.php?id=1147
* http://grandesp.org.uk/historia/gzas/aguilarcampoo.htm
# Jocs Macabeus

Els Jocs Macabeus (en hebreu, מַכַּבִּיָּ) són un esdeveniment esportiu jueu similars als Jocs Olímpics o els Jocs de la Commonwealth. Celebrats per primer cop el 1932, tenen lloc cada quatre anys des de 1957. Importants esportistes, com ara Mark Spitz, Larry Brown, Nicolás Massú o Frank Spellman hi han participat al llarg dels anys.
Els Jocs Macabeus se celebren sota l'auspici de la Federació Maccabi, la qual forma part, al seu torn, de la Maccabi World Union. Tot i que van dirigits en especial a esportistes jueus, també són oberts als àrabs de nacionalitat israeliana.
En nombre de participants, els Jocs són avui dia un dels cinc esdeveniments esportius més grans del món, i són considerats com a esdeveniment regional pel Comitè Olímpic Internacional.

## Organització

Els Jocs Macabeus se celebren sempre a Israel cada quatre anys. Tot ciutadà israelià (jueu o no) pot ser escollit per a participar en qualsevol de les tres categories (Open, Júniors o Màsters), sempre que compleixi els requeriments de cadascuna. Alhora hi poden participar tots els jueus d'arreu del món.
La norma bàsica dels Jocs diu que les diferents competicions només podran tenir lloc si hi ha com a mínim participants de quatre països diferents. En el cas de la categoria júnior i la competició femenina, aquest límit és de tres països.

## Els XVIII Jocs Macabeus

Els Jocs Macabeus de 2009, celebrats entre el 12 i el 24 de juliol, han estat fins ara els que han comptat amb més participants; més de 6000 esportistes de 55 països van unir-se als 3.000 participants israelians. Les majors del·legacions van ser les dels Estats Units (1500), Austràlia (800) i la Gran Bretanya (650).
Israel va ser el clar guanyador, amb 138 medalles d'or, seguit a distància pels Estats Units amb 44 i Rússia amb 12.

## Notes

* ↑ El moviment Maccabi s'originà l'any 1895 i pren el seu nom de Judes Macabeu. L'organització treballa avui dia en els àmbits esportiu, cultural, social i educatiu.
* ↑ Arab Israeli wins Maccabiah gold - ynetnews.com
* 1 2 'The Maccabiah Games' - International Jewish Sports Hall of Fame

## Enllaços externs

* Pàgina oficial dels Jocs Macabeus
* Resum de cadascun dels jocs (anglès)