OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Moresby

L'illa Moresby (en haida: Gwaii Haanas) és una gran illa que forma part de l'arxipèlag Haida Gwaii, a la Colúmbia Britànica, Canadà. Està separada per l'estret canal Skidegate de l'altra illa principal del grup, al nord, l'illa de Graham. Amb una superfície de 3.399,39 km² és la 174a illa més gran de la Terra i la 32a del Canadà. El cim és alt es troba a 1.148 msnm.
El 2016 tenia una població de tan sols 340 habitants, la majoria dels quals ho fan a la comunitat de Sandspit, a l'extrem septentrional.
L'illa rep el nom del contraalmirall Fairfax Moresby, comandant en cap de l'estació del Pacífic entre 1850 i 1853 de la Royal Navy.
El 27 d'octubre de 2012 un terratrèmol de magnitud 7,7 va tenir lloc a una profunditat de 17,5 quilòmetres sota l'illa.

## Referències

* 1 2 3 4 «BC Geographical Names». [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Community Profile: Skeena-Queen Charlotte Regional District Electoral Area E, British Columbia; Statistics Canada Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
* ↑ Sandspit unincorporated place, Skeena-Queen Charlotte Regional District Electoral Area E, British Columbia; Statistics Canada Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
* ↑ U.S. Geological Survey October 28, 2012 Haida Gwaii earthquake
# Inxal·lah

Inxal·lah o inxal·là (àrab: إن شاء الله, in xāʾ Allāh) és una expressió àrab que expressa l'esperança que un determinat fet s'esdevindrà. En català es pot traduir per ‘si Déu ho vol’, i els mots en espanyol ojalá i en portuguès oxalá en deriven. És considerada un signe distintiu de la comunitat musulmana. L'expressió és esmentada a l'Alcorà.

## Vegeu també

* Bàsmala
* Salam
* Takbir
* Ma-xa-Al·lah

## Referències

* ↑ «inxal·lah - Consulteca | Demcat». [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ «ésAdir > inxal·là». [Consulta: 1r gener 2023].
# Eleccions legislatives hongareses de 1953

Les eleccions legislatives hongareses de 1953 se celebraren el 17 de maig de 1953 per a renovar els 298 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. La candidatura única del Front d'Independència Popular Hongarès va passar a tenir només membres del Partit Hongarès dels Treballadors, que en aquesta ocasió va obtenir 206 escons, i representants independents, que va rebre 92, situació que s'aniria repetint en properes eleccions.
Aquestes eleccions van succeir en el context de la mort de Stalin, que provocaria grans canvis en tot el bloc comunista. En el context hongarès, la posició de Mátyás Rákosi es va veure enormement afeblida, després de les mateixes es va veure obligat a dimitir en favor del nou govern d'Imre Nagy, de caràcter més reformista. Entre altres qüestions, es va refundar l'aliança àmplia, des del 1949 el Front d'Independència Popular Hongarès, com a Front Popular Patriòtic el 1954, amb un caràcter més obert i transversal.

## Resultats

| | Front d'Independència Popular Hongarès | | Partit Hongarès dels Treballadors | 6,256,653 | 99.03 | 206 / 298 | 79 |
| | Front d'Independència Popular Hongarès | | Independents | 6,256,653 | 99.03 | 92 / 298 | 90 |
| En contra | En contra | En contra | En contra | 61,257 | 0.97 | – |
| Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | 52,609 | 0.83 | – |
| Total | Total | Total | Total | 6,370,519 | 100 | 298 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 6,501,869 | 97.98 | – |
| Font: Nohlen & Stöver ||||||||

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. Ed. Baden-Baden, Germany: Nomos, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Illa Popof

L'illa Popof (en aleuta Siitikdax̂) és una illa de les illes Shumagin, a la península d'Alaska, a l'estat d'Alaska, Estats Units. Fa uns 16 km de llargada per 8 d'amplada i té una superfície de 93,651 km². La seva alçada màxima és de 470 msnm. Es troba a l'est d'Unga.
El 2020 hi vivien 578 persones, totes a Sand Point, a la costa nord-oest de l'illa, única localitat de l'arxipèlag.
L'illa va ser cartografiada per primera vegada el 1852 per l'hidrògraf rus Mikhail Tebenkov amb el nom de Popovskoi. Pirate Cove, al nord-est de l'illa, havia estat una important base de pesca de bacallà.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* 1 2 «Geographic Names Information System». [Consulta: 22 març 2024].
* ↑ Donald J. Orth. Dictionary of Alaska Place Names. Glacier House Publications, 1967. ISBN 0-94478-002-4.
* ↑ «Statistics of the Population of Alaska». United States Census Bureau, 1880.
* ↑ «Pirate Cove & Cod | Alaska Historical Society».
# Jan Schur

Jan Schur (Leipzig, 27 de novembre de 1962) és un ciclista alemany, ja retirat, que va córrer professionalment entre 1990 i 1994, tot i que els seus principals èxits van ser com amateur competint per l'Alemanya de l'Est. El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on va guanyar la medalla d'or en la prova em contrarellotge per equips del programa de ciclisme. Formà equip amb Uwe Ampler, Mario Kummer i Maik Landsmann.
Entre 1981 i 1989 va ser un informador de l'Stasi amb el nom en clau "Reinhold".
És fill del també ciclista Gustav-Adolf Schur.

## Palmarès

* 1982
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
* 1986
** Vencedor d'una etapa del Circuit Franco-belga
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Grècia
* 1988
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Seül a la prova de Contrarellotge per equips, amb Uwe Ampler, Mario Kummer i Maik Landsmann.
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Guillem Tell
** Vencedor d'una etapa del Tour de Valclusa
* 1989
** Campió del món dels 100 km contrarellotge per equips en ruta, amb Mario Kummer, Maik Landsmann i Falk Boden
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Grècia

### Resultats al Tour de França

* 1990. 105è de la classificació general
* 1991. 139è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 91è de la classificació general
* 1992. 124è de la classificació general

## Referències

* ↑ «SCHUR Jan». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 «Olympedia – Jan Schur». [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jan SCHUR» (en italià). [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ «Jan Schur war IM Reinhold | radsport-news.com». [Consulta: 30 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Eleccions legislatives hongareses de 1985

Les eleccions legislatives hongareses de 1985 se celebraren el 8 de juny de 1985 per a renovar els 387 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria.
Les eleccions van tenir lloc sota noves normes promulgades el 1983 que van permetre una participació més àmplia en el procés electoral. A més de les 352 circumscripcions uninominals, 35 diputats més van ser escollits sense oposició mitjançant una llista nacional. Segons Mihaly Korom, membre del Politburó , això era necessari per garantir la "representació de personalitats destacades" les activitats de les quals s'estenia "més enllà dels límits dels seus districtes electorals".
Hi havia d'haver almenys dos candidats a les circumscripcions uninominals, cosa que es va aconseguir a tot arreu excepte Keszthely, on un candidat va retirar la seva nominació. Més tard es van celebrar eleccions parcials per a l'escó a la primavera de 1986. En 54 circumscripcions electorals, principalment en zones urbanes, almenys tres i fins a quatre candidats van aparèixer a la votació.

## Resultats

| Partit | Partit | Partit | Partit | Vots | % | Vots | % | Escons | +/– |
| | Front Popular Patriòtic | | Partit Socialista Hongarès dels Treballadors | 6,636,685 | 98.8 | 7,145,601 | 99.1 | 288 / 387 | 36 |
| | Front Popular Patriòtic | | Independents | 6,636,685 | 98.8 | 7,145,601 | 99.1 | 98 / 387 | 2 |
| Vacant | Vacant | Vacant | Vacant | – | – | – | – | 1 / 387 | – |
| En Contra | En Contra | En Contra | En Contra | 79,702 | 1.2 | 64,894 | 0,9 | – | – |
| Invàlids/Vots en blanc | Invàlids/Vots en blanc | Invàlids/Vots en blanc | Invàlids/Vots en blanc | 386,759 | – | 55,420 | – | – | – |
| Total | Total | Total | Total | 7,103,146 | 100 | 7,256,915 | 100 | 387 | +35 |
| Votants registrats/participación | Votants registrats/participación | Votants registrats/participación | Votants registrats/participación | 7,586,480 | 93.9 | 7,728,208 | 94.0 | – | – |

## Referències

* 1 2 Elections in Europe: a data handbook. 1. Ed. Baden-Baden, Germany: Nomos, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
* 1 2 Hungary: a country study (en anglès).
# Illa Zayas

L'illa Zayas és una illa deshabitada de la costa nord de la Colúmbia Britànica, Canadà, situada al costat est de l'entrada Dixon, a l'oest de l'illa Dundas. Tres parcel·les de terra a les costes nord, est i sud de l'illa són reserves de la Primera Nació Lax Kw'alaams.
El capità Frederick C. Learmonth de l'HMS Egeria, que va estudiar l'illa el 1908, va anomenar tres punts (Jacinto Point, Caamaño Point i Aranzazu Point) en honor de l'explorador espanyol que va descobrir l'illa, Jacinto Caamaño.
L'illa rep el cognom del segon pilot de Jacinto Caamaño, Juan Zayas, a bord de la corbeta Aránzazu durant el viatge pel Nord-oest del Pacífic liderat per l'Imperi espanyol.

## Referències

* 1 2 «Zayas Island». BC Geographical Names. «Relative Location: W of Dundas Island at E end of Dixon Entrance, NW of Prince Rupert, Range 5 Coast Land District»
* ↑ «Zayas Island 32A». BC Geographical Names. «Feature Type: Indian Reserve-Réserve indienne - Tract of land set apart for the use and benefit of a particular Indian band.»
* ↑ Pacific NorthWest LNG (February 2014). «Section 27: Aboriginal Rights and Related Interests». Environmental Impact Statement and Environmental Assessment Certificate Application. p. 27-13.
* ↑ Walbran, John T. British Columbia coast names, 1592-1906, to which are added a few names in adjacent United States territory ; their origin and history, with map and illustrations (en english). Ottawa: Government Printing Bureau, 1909. «Pg. 537: On making a survey of Zayas island in 1908, Captain Learmonth, of H.M.S. Egeria, named three points on the island, Jacinto, Caamano, and Aranzazu, after Lieut. Commander Caamano and his vessel.»
# Li Rui

    En aquest nom xinès, el cognom és Li.
Li Rui -李锐 en xinès, Lǐ Ruì en pinyin- (1768-1817) va ser un matemàtic xinès. Li Rui va descobrir independentment una versió equivalent del que avui coneixem com la regla dels signes de Descartes.

## Bibliografia

* Dauben, Joseph Warren; Scriba, Christof J. Writing the History of Mathematics: Its Historical Development (en anglès). Birkhäuser, 2002, p. 302-303. ISBN 3-7643-6166-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Li Rui» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Economia de Nauru

L'economia de Nauru depèn de les exportacions de fosfat, actualment molt reduïdes. El 2005, una companyia australiana va signar un acord per explotar les últimes reserves. Els altres béns de consum han de ser importats, principalment d'Austràlia.

## Bancarrota de l'estat i desastre ecològic

Illa abans fèrtil, plena de plantacions de palmeres de coco i de taro, l'elit econòmica va trobar una font d'ingressos molt important en la mineria de fosfats, que va començar al segle xix.
La prosperitat provenia, principalment, de la gran quantitat de dipòsits de fosfats d'origen marítim que hi havia a l'illa. La majoria dels fosfats de Nauru, usats com a fertilitzant arreu del món, s'exportaven a Austràlia. Un cop exhaurits tots els fosfats, les zones on es varen extreure romanen com a zones degradades, plenes d'agulles calcàries, de molt difícil recuperació. Actualment Nauru s'encara a un futur incert: a la dècada de 1990 va provar d'aconseguir noves fonts d'ingressos postulant-se com a paradís fiscal, però es va haver de desestimar el juliol del 2004.
L'illa va obtenir la independència d'Austràlia el 1968. Arran de la bancarrota econòmica del 2003, l'illa va patir un període d'inestabilitat política amb sis canvis de govern en un any.
Segons Naomi Klein, Nauru és un exemple de país que dilapida els fons i degrada el mateix territori, després de seguir polítiques a curt termini sense visió de futur per al país i la societat, essent un clar exemple de l'anomenat capitalisme salvatge.

## Referències

* 1 2 «CIA The World Factbook». Arxivat de l'original el 2008-09-17. [Consulta: 22 abril 2009].
* 1 2 «Nauru Statistics». Arxivat de l'original el 2019-07-18. [Consulta: 16 juliol 2017].
* ↑ «View on Nauru Between a mined-out rock and a hard place». Arxivat de l'original el 2005-10-23. [Consulta: 13 desembre 2009].
* ↑ «Nauru on the verge of bankruptcy». Arxivat de l'original el 2000-09-25. [Consulta: 13 desembre 2009].
* ↑ Naomi Klein, The Shock Doctrine: The Rise of Disaster Capitalism, ISBN 0805079831
# Chladniïta

La chladniïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la fil·lowita. Rep el seu nom de Ernst Florens Friedrich Chladni (1756-1827), de la Universitat de Riga, Letònia.

## Característiques

La chladniïta és un fosfat de fórmula química Na₂CaMg₇(PO₄)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1993. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 4,5 i 5. Els minerals químicament propers, també anhidres inclouen czochralskiïta, brianita i merrillita, tots trobats en meteorits. La johnsomervilleïta, del mateix grup, també és químicament similar.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la chladniïta pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en un únic gra de 975 x 175 micròmetres en el meteorit Carlton, juntament amb clorapatita, olivina, piroxè, plagioclasa, schreibersita i troilita. El meteorit va ser trobat al comtat de Hamilton, a Texas, Estats Units. També ha estat descrita al meteorit GRA95209, trobat a l'Antàrtida, i a la regió de Córdoba, a l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Chladniite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d'agost 2019. [Consulta: 7 setembre 2017].
# Eleccions legislatives noruegues de 1912

Les eleccions legislatives noruegues de 1912 se celebraren el 1912 per a renovar els 123 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els que obtingueren més escons foren els liberals, que primer formaren govern amb el conservador Jens Bratlie com a primer ministre de Noruega fins que el 1913 fou nomenat cap de govern el liberal Gunnar Knudsen.

## Suports

| Diari | Partit recolzat | Partit recolzat |
| Aftenposten | | Partit Conservador |

## Resultats

Escons :
| Partits | # | % | # | ± |
| Partit Liberal | 195,526 | 39.99 | 76 / 123 | 24 |
| Laboristes Demòcrates | 195,526 | 39.99 | 6 / 123 | 4 |
| Partit Conservador de Noruega | 162,074 | 33.15 | 20 / 123 | 21 |
| Partit d'Esquerra Liberal | 162,074 | 33.15 | 4 / 123 | 19 |
| Partit Laborista Noruec | 128,455 | 26.27 | 23 / 123 | 12 |
| Total | 100% | 100% | 123 | 123 |

## Referències

* ↑ Kjølås, Harald. Norske statsministrar (en noruec). Norske Samlaget, 1999, p.123. ISBN 8252154905.
* ↑ «Nasjonalbiblioteket». [Consulta: 16 febrer 2024].

## Enllaços externs

* (noruec) Statistisk Sentralbyrå
# Portaavions Sōryū

El Sōryū (japonès: 蒼龍 Drac blau marí) va ser un portaavions de la Marina Imperial Japonesa durant la Segona Guerra Mundial, que va participar en l'atac a Pearl Harbor i a la batalla de Midway. Va ser construït a les drassanes de la Marina a Kure, sent comissionat el 29 de desembre de 1937.
A inicis de la Guerra del Pacífic, sent comandat pel capità Yanagimito Ryusaku, el Sōryū va ser un dels sis portaavions que formaven la Kido Butai (Força de Xoc) que van atacar la base de Pearl Harbor el 7 de desembre de 1941. Es van llançar dues onades d'avions contra la base naval americana, sent els primers objectius l'USS Nevada, l'USS Tennessee i el USS West Virginia, sent atacats amb bombes perforants, mentre que al USS Utah, USS Helena, USS California i USS Raleigh se'ls torpedinà. Els caces d'escorta van destruir a terra els avions de Barbers Point. La segona onada atacà al California, al Raleigh, la població de Kaneohe i instal·lacions portuàries.
Des del 21 al 23 de desembre de 1941, el Sōryū va ser desviat del seu rumb cap al Japó, llançant diversos atacs aeris amb el Hiryu contra l'illa de Wake, per així afeblir les seves defenses.
El gener de 1942 recolzà la invasió de les illes Palau i participà en la batalla d'Ambon. El 19 de febrer de 1942 participà en bombardeig de Darwin, a Austràlia i, finalment, participà en la batalla del mar de Java al mes de març, contribuint a enfonsar el petrolier USS Pecos.
L'abril del 1942 participà en l'atac de l'oceà Índic, atacant bases de la Royal Navy a Colombo i Trincomalee (Ceilan), recolzant a enfonsar els creuers HMS Cornwall i HMS Dorsetshire, el portaavions HMS Hermes i el destructor australià d'escorta HMAS Vampire. El 19 d'abril de 1942 perseguí als portaavions nord-americans USS Hornet i USS Enterprise, després que llencessin la incursió Doolittle, però no aconseguí establir-hi contacte.
Al juny de 1942, el Sōryū era un dels sis portaavions del vicealmirall Nagumo a la batalla de Midway. El 4 llançà una onada d'avions contra la base americana de l'atol Midway. A les 10:25, mentre que es preparava per a llençar un segon atac contra un grup de portaavions estatunidencs, va ser atacat per 13 bombarders en picat del USS Enterprise, dirigits pel capità Clarence McKlusky.
El Sōryū rebé 3 impactes directes a un dels seus ascensors, iniciant-se incendis que van fer explotar els aparells amb l'armament preparat i els dipòsits plens que es trobaven als hangars. A les 10:40, el portaavions es va detenir, i la tripulació supervivent va ser evacuada pels destructors Isokaze i Hamakaze. El Sōryū s'enfonsà les 19:13 amb la pèrdua de 718 membres de la tripulació, incloent amb el capità Ryusaku, que escollí enfonsar-se amb el seu vaixell.

## Referències

* ↑ Wiest, Andrew A.; Mattson, Gregory Louis. The Pacific War (en anglès). Zenith Imprint, 2001, p.166. ISBN 0760311463.

## Enllaços externs

* Fotografies del Soryu Arxivat 2006-11-25 a Wayback Machine. (En anglès)
* WW2DB: Soryu (En anglès)
# Economia de Mongòlia

Els vasts dipòsits minerals de Mongòlia i el creixement de la mineria van transformar l'economia del país, que era tradicionalment basada en la ramaderia i en molta menor mesura a l'agricultura. Els jaciments de coure, or, carbó, fluorspar, molibdè, urani, estany, i tungstè, entre d'altres, va atreure inversions estrangeres directes.
L'ajuda soviètica que representava un terç del producte interior brut de Mongòlia va desaparèixer pràcticament immediatament amb el col·lapse de la Unió Soviètica de 1991, per aquest motiu, Mongòlia va sofrir una gran recessió econòmica. El govern democràtic del període 1996-2000 va adoptar l'economia de mercat deixant enrere l'economia socialista d'economia planificada que hi havia a Mongòlia des de la dècada del 1920.
Mongòlia va crear la seva primera borsa l'any 1991 i es va adherir a l'Organització Mundial del Comerç en 1997 i ha buscat participar en els blocs econòmics i comercials de la regió. Entre els anys 2004 i 2008 l'economia va créixer una mitjana anual de 9%. Durant el final de 2008 el país va ser afectat per la recessió mundial, i la seva economia va disminuir un 1.3% el 2009. Entre 2010 i 2013 el país va tornar a créixer una mitjana superior a 10% a l'any.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2010-12-29. [Consulta: 5 desembre 2015].
* ↑ Montsame News Agency. Mongolia. 2006, Foreign Service Office of Montsame News Agency, ISBN 9992906278, p. 72
# Moles del Don

Les Moles del Don és una muntanya de 672 metres que es troba al municipi d'Arnes, a la comarca catalana de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Economia d'Andorra

El turisme, vendes al detall, i les finances són els pilars de la petita i ben-a-fer economia d'Andorra, el que representa més de tres quartes parts del PIB. Atractiu per als compradors d'Espanya i França per la seva condició de zona franca, el país ha desenvolupat un important complex turístic molt actiu en la temporada d'hivern (gràcies als camps d'esquí) i, en menor mesura, en estiu. El país rep 11,6 milions de turistes tots els anys.
Encara que menys del 2% de la terra és cultivable, l'agricultura, conjuntament la ramaderia, eren els principals suports de l'economia andorrana fins al sorgiment del turisme. La ramaderia ovina ha estat tradicionalment la principal activitat econòmica, però les plantacions de tabac són més lucratives i és al que està destinada ara la major part de la superfície conreada del país. La pràctica totalitat del menjar d'Andorra és importada.
A part de l'artesania, es fabrica cigars, cigarrets i mobles per a mercats domèstics i d'exportació. Una planta hidroelèctrica en Les Escaldes, amb una capacitat de 15 megawatts, proveeix el 20% de l'electricitat d'Andorra; la resta de l'electricitat consumida prové d'Espanya.
Els avantatges econòmics d'Andorra van ser ordides en anys recents, després que França i Espanya obrissin seves economies, oferint béns de consum diversos a preus baixos. El sector bancari, amb el seu estatus parcial de "paradís fiscal" també contribueix substancialment per a l'economia. Es calcula que els bancs andorrans representen el 16% del Producte Interior Brut del país.

## Vegeu també

* Associació de Bancs Andorrans
* Autoritat Financera Andorrana (AFA)
* TAG Systems
* Escale
* Pyrénées Andorra
* Palmir Espineta, S.A.

## Referències

* 1 2 3 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2010-07-10. [Consulta: 5 maig 2013].
* ↑ «Forces Elèctriques d'Andorra - La central hidroeléctrica». Arxivat de l'original el 2007-08-16. [Consulta: 5 maig 2013].
* ↑ «Les entitats bancàries obtenen 201 milions d'euros de beneficis». El Periòdic d'Andorra, 07-09-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 8 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Explicacions sobre l'Economia i la Societat del segle XIX i XX en català (pàgina web allotjada a Buxaweb.com)