OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escut de Malàisia

L'escut de Malàisia conté el senyal dels diversos estats que conformen la Federació, amb dos tigres rampants com a suports i sobremuntat per una mitja lluna i una estrella de 14 puntes coneguda com l'estrella federal. Al peu dels lleons porta una cinta amb el lema nacional malaisi. Com que deriva de l'escut dels Estats Malais Federats durant la dominació britànica, presenta nombrosos elements heràldics occidentals.
Fou adoptat el 1948 per la Federació de Malaia i modificat el 1963 pel govern de Malàisia en incorporar Singapur (expulsat de la Federació dos anys després) i els dos estats de Borneo (Sarawak i Sabah). Fins al 1973 el senyal corresponent a Singapur no fou canviat per un hibisc, la flor nacional malàisia. Els distintius d'alguns estats com Malaca, Penang, Sarawak i Sabah han anat canviant amb el temps.

## Blasonament

L'escut porta el cap de color vermell carregat amb cinc kris –o dagues malaies– grocs, en representació dels antics Estats Malais No Federats (Johor, Terengganu, Kelantan, Kedah i Perlis). La resta de l'escut, inicialment partida mitjançant tres pals que representaven els Estats Malais Federats, Penang i Malaca, ara està dividida en quatre particions:
* A la destra, una palma areca i el pont de Penang com a senyals de l'estat homònim.
* A la part central superior, els colors dels Estats Malais Federats (vermell, negre, blanc i groc), que apareixen a les banderes d'aquests estats: vermell, negre i groc a la de Negeri Sembilan; negre i blanc a la de Pahang;, negre, blanc i groc a la de Perak, i vermell i groc a la de Selangor.
* A la part central inferior, tres particions que representaven els nous estats (el 1963) de Sabah, Singapur i Sarawak. Des del 1973, la part de Singapur, declarat independent, ha estat substituïda per la flor nacional, l'hibisc.
* A la sinistra, un Phyllanthus emblica, arbre que simbolitza Malaca.
Com a suports, dos tigres rampants afrontats, un senyal tradicional malai, que simbolitzen la força i el coratge. Com a cimera, un muntant i una estrella de 14 puntes grocs, el color de la monarquia, que representen l'islam –la religió oficial– i els tretze estats federals més els territoris federals (inicialment representaven els catorze estats federals, que incloïen Singapur fins a la seva separació el 1965).
A la part inferior de l'escut, una cinta groga amb el lema nacional en malai, escrit en alfabet llatí i jawi: Bersekutu Bertambah Mutu ('La unió fa la força').

## Escuts històrics

* Antic escut dels Estats Malais Federats i de la Unió Malaia (1895-1948), sota domini britànic
* Escut de Malàisia anterior al 1973, amb les armes de Singapur (en camper de gules, un muntant i cinc estrelles d'argent) en comptes de l'actual flor d'hibisc

## Vegeu també

* Bandera de Malàisia

## Enllaços externs

* Govern de Malàisia – La bandera i l'escut Arxivat 2008-04-11 a Wayback Machine. (anglès)
* Hubert Herald – Escut de Malàisia i escuts subestatals (neerlandès)
# Emblema de l'Afganistan

L'emblema de l'Afganistan (no confondre amb un escut heràldic) ha aparegut sempre d'alguna manera a la bandera estatal des de bon començament. Les absències més notables es van donar durant la dècada del 1980, sota el règim comunista, i al final dels anys 90 del segle xx, durant el govern dels talibans.
L'emblema porta al capdamunt el text de la Professió de Fe islàmica (la xahada) escrit en àrab: Lā ilaha il·la al-Lāh, Muhammadun rasūlu l-Lāh, «No hi ha cap més déu que Al·là i Mahoma n'és el profeta» i, a sota, el takbir: Allāhu Akbar, «Al·là és gran». Més avall, ocupant la part central, apareix una mesquita amb el mihrab encarat a la Meca; a banda i banda de la mesquita, dues banderes de l'Afganistan. A la part inferior, la data 1298 del calendari musulmà (equivalent al 1918 del calendari gregorià, data de la independència afganesa) i el nom de l'estat en una cinta, i tot al voltant una garlanda circular formada per espigues de blat.

## Escuts utilitzats anteriorment

* 1901-1919
* 1919-1926
* 1926-1928
* 1928-1929
* 1929-1931
* 1931-1973
* 1992-1996
* 2002-2004
* 2004-2013

## Vegeu també

* Bandera de l'Afganistan

## Enllaços externs

* Hubert Herald – Escut de l'Afganistan (anglès)
# Aliança Liberal (Dinamarca)

Aliança Liberal (danès Liberal Alliance) és un partit polític danès liberal, fundat el maig de 2007 amb el nom de Ny Alliance (Nova Aliança) i que el 27 d'agost de 2008 el canvià a Aliança Liberal. Fou fundat per Naser Khader i Anders Samuelsen (Det Radikale Venstre) i la conservadora Gitte Seeberg. A les eleccions legislatives daneses de 2007 va obtenir 5 escons.
El 5 de gener de 2009, però, només dos dels diputats encara formen part del nou partit. Es formà per l'oposició al fet que el DRV tingués influència dels socialdemòcrates i que el Partit Popular Conservador tingués influència del Partit Popular Danès. Cap al 2008, però, girà cap a la dreta i el liberalisme clàssic. Proposa reduir impostos (impost de renda taxa fixa), política d'immigració real i integradora, pro UE, energies alternatives i augmentar l'1% del Producte Interior Brut a l'ajuda exterior i fer una mena de pla Marshall per a Orient Mitjà.
El 2008 Gitte deixà el partit perquè creia que anava massa a la dreta i és nomenada cap de la secció danesa del Fons Mundial per la Natura; el diputat Malou Aamund es passa al Venstre i Jorgen Poulsen n'és expulsat; el gener de 2009 Naser Khader també deixà el partit.

## Líders del partit

El partit ha tingut els següents líders des de la seua fundació:
| Núm. | Líder | Inici del càrrec | Fi del càrrec | Durada |
| 1 | Naser Khader(nascut 1963) | 7 de maig de 2007 | 5 de gener de 2009 | 1 any, 243 dies |
| 2 | Anders Samuelsen(nascut 1967) | 5 de gener de 2009 | 6 de juny de 2019 | 10 anys, 152 dies |
| 3 | Alex Vanopslagh(nascut 1991) | 9 de juny de 2019 | Actual | 3 anys, 226 dies |

## Resultats electorals
### Parlament

| Any | Vots | % | Escons | +/- | Govern |
| 2007 | 97,295 | 2.8 (#7) | 5 / 179 | 5 | Oposició |
| 2011 | 176,585 | 5.0 (#7) | 9 / 179 | 4 | Oposició |
| 2015 | 265,129 | 7.5 (#5) | 13 / 179 | 4 | Suport extern (2015–16) |
| 2015 | 265,129 | 7.5 (#5) | 13 / 179 | 4 | Coalició (2016–19) |
| 2019 | 82,228 | 2.3 (#10) | 4 / 179 | 9 | Oposició |
| 2022 | 278,656 | 7.9 (#6) | 14 / 179 | 10 | Oposició |

### Parlament Europeu

| Any | Grup | Vots | % | Escons | +/- |
| 2009 | | 13,796 | 0.6 (#9) | 0 / 13 | Nou |
| 2014 | | 65,480 | 2.9 (#8) | 0 / 13 | = |
| 2019 | | 60,693 | 2.2 (#10) | 0 / 14 | = |
| 2024 | EPP | 170,199 | 6.95 (#8) | 1 / 15 | 1 |

## Referències

* ↑ Thompson, Wayne C. Nordic, Central, and Southeastern Europe 2013 (en anglès). Rowman & Littlefield, 2013-08-28. ISBN 978-1-4758-0489-8.
* ↑ Bengtsson, Åsa; Hansen, Kasper; Harõarson, Ólafur Þ; Narud, Hanne Marthe; Oscarsson, Henrik. The Nordic Voter: Myths of Exceptionalism (en anglès). ECPR Press, 2013-11-15. ISBN 978-1-907301-50-6.
* ↑ Larsen, Af Erling Tind. «Naser Khader forlader Liberal Alliance» (en danès), 05-01-2009. [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ Miles, Af James Kristoffer. «Samuelsen trækker sig» (en danès), 06-06-2019. [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ «Nyudnævnt LA-leder: Nu starter vi et nyt kapitel» (en danès). Berlingske Media, 09-06-2019. [Consulta: 22 gener 2023].
# Illa Medveji

Medveji (en rus: Медвежий Остров; Medvezhy Ostrov) és una petita illa de les illes Xantar, al mar d'Okhotsk. Administrativament pertany al Krai de Khabàrovsk, al Districte Federal de l'Extrem Orient de Rússia.

## Geografia

És la més occidental de les illes Xantar. Es troba a tan sols 4 km del continent, separada per l'estret de Xevtxenko. S'estén de nord-oest a sud-est durant 14 km de llargada i té una amplada que varia dels 150 metres a 4,5 km. La seva alçada màxima és de 233 msnm.

## Història

Entre 1852 i 1874 els baleners estatunidencs van fondejar a Medveji per obtenir fusta o refugi de les tempestes. També fou emprada com a punt de descans per enviar baleneres més petites per capturar balenes de Groenlàndia a badies i estrets propers. L'anomenaven illa Elbow Island.
La nit de l'11 d'octubre de 1858, la bricbarca Phoenix, de Nantucket, sota el comandament del capità Bethuel Handy, va naufragar al costat oest de l'illa durant un vendaval. El capità Handy i una desena d'homes van creuar l'estret gelat de Xevtxenko i van viatjar per la costa fins a Txumikan, a la desembocadura del riu Uda, on els caçadors nadius els van portar terra endins fins a l'assentament militar rus d'Udskoie, on van passar l'hivern. Per la seva banda, el primer oficial Charles Chester i la resta de la tripulació van passar l'hivern en una barraca de fusta i veles que havien construït a Medveji. El juny de 1859 els homes d'Udskoie van viatjar a la desembocadura del riu Uda on van ser rescatats pel vaixell Java; la tripulació que estava a Medveji va ser salvada per altres vaixells.
Forma part del Pac Nacional de les illes Xantar.

## Referències

* ↑ «N-53». [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ United States. (1918). Asiatic Pilot, Volume 1: East coast of Siberia, Sakhalin Island and Chosen. Washington: Hydrographic Office.
* ↑ Lexington, of Nantucket, Aug. 23 and 31, 1855, Nantucket Historical Association; Louisa, of New Bedford, July 13, 1858, Sep. 18, 1859, Nicholson Whaling Collection (NWC); Mary Frazier, Aug. 25–26, 1858, NWC; Cicero, of New Bedford, Aug. 15–18, Aug. 31, Sep. 5, 1861, July 14, 1862, Kendall Whaling Museum; Java, of New Bedford, July 27, 1865, NWC; Sea Breeze, of New Bedford, July 27-28, 1874, George Blunt White Library.
* ↑ Chatfield, Thomas. Reminiscences of Captain Thomas Chatfield. Archive.org: self-published, 1902, p. https://archive.org/details/reminiscencesofc00chat/page/n157.
* 1 2 Daily Alta California (Vol. 11, Nos. 332-335, Nov. 30-Dec. 3, 1859).
* ↑ Starbuck, Alexander. History of the American Whale Fishery from Its Earliest Inception to the year 1876. Castle, 1878. ISBN 1-55521-537-8.
* ↑ «Шантарские острова (национальный парк)» (en rus). [Consulta: 21 setembre 2019].
# Illes Anjou

Les illes Anjou (iacut: Анжу арыылара; rus: острова́ Анжу́, ostrovà Anjú, de vegades transcrit Anzhu) són un subgrup de l'arxipèlag de Nova Sibèria, situat a l'Àrtida entre el mar de Làptev i el mar de la Sibèria Oriental. La superfície total de les illes Anjou és d'uns 29.000 km². Van rebre el nom en honor de l'explorador rus Piotr Anjou.
Les illes d'aquest subgrup són (D'oest a est hi ha tres illes: Belkovski, el conjunt format per Kotelni, la Terra de Bunge i Faddèievski i finalment Nova Sibèria.
Totes aquestes illes constitueixen una zona pràcticament deshabitada que només rep visites ocasionals. Foren descobertes per l'industrial rus Ivan Liàkhov el 1773. Administrativament les illes Anjou formen part de la república de Sakhà de la Federació Russa.

## Referències

* ↑ «New Siberian Islands» (en anglès). Rossiya Segodnya & Russian Geographical Society, 20-10-2015. [Consulta: 9 març 2024].
* 1 2 Hund, Andrew J. Antarctica and the Arctic Circle: A Geographic Encyclopedia of the Earth's Polar Regions (en anglès). Londres: Bloomsbury Publishing, 2014-10-14. ISBN 979-8-216-04832-9.
# Economia de la República de Guinea

L'economia de la República de Guinea és la d'un dels països més pobres del món i depèn de l'ajuda internacional, malgrat tenir importants reserves minerals, d'energia hidroelèctrica i agrícoles. De fet, el producte interior brut va disminuir un 16% durant la dècada de 1990.
# Illes Schouten (Papua Nova Guinea)

Les illes Schouten són un grup de sis petites illes volcàniques que es troben a la província d'East Sepik, a Papua Nova Guinea, al nord de l'illa de Nova Guinea. El grup també és anomenat illes Schouten orientals o Illes Le Maire per diferenciar-les de les illes Schouten, a Indonèsia. Les illes que formen aquest arxipèlag són: Bam, Blup Blup, Kadovar, Koil, Vokeo i Wei, que sumen un total de 50 km².
El primer europeu en veure l'illa va ser el navegant espanyol Yñigo Ortiz de Retez el 21 de juliol de 1545, quan a bord de la carraca San Juan intentava tornar de Tidore a Nova Espanya.
El grup rep el nom de Willem Schouten, que va visitar el grup d'illes el 1616, abans de visitar i donar el mateix nom a les illes Schouten a la costa nord-oest de Nova Guinea, a l'actual Indonèsia.

## Referències

* 1 2 «Papua New Guinea - Schouten Islands», 24-11-2010. Arxivat de l'original el 2010-11-24. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ Coello, Francisco "Conflicto hispano-alemán" Boletín de Sociedad Geográfica de Madrid, t.XIX. 2º semestre 1885, Madrid, p.317.
* ↑ «Vol. 58, No. 7 ( Jul. 1, 1987)» (en anglès). [Consulta: 5 maig 2024].
# Rumex graminifolius

Rumex graminifolius és una planta perenne que pot arribar a créixer des dels 0,1 metres als 0,5 metres. Habita les roques costaneres i les regions àrtiques de Terranova.

## Referències

* http://www.ibiblio.org/pfaf/cgi-bin/arr_html?Rumex+graminifolius
# Economia de Corea del Nord

La Corea del Nord té una de les últimes economies planificades del món. La majoria de les seves indústries necessiten manteniment, com a resultats de la baixa inversió i de la falta de peces de manutenció. El país té poques relacions amb uns altres, i rep ajuda de l'ONU en aliments.

## Referències

* ↑ La Corea del Nord no publica estimacions econòmiques confiables. Aquestes dades són una estimació feta per Angus Maddison en 1999 per a l'Organització de Cooperació per al Desenvolupament Econòmic (OCDE) i actualitzades per The World Factbook
* ↑ https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/kn.html Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine.
# Economia de Cap Verd

L'arxipèlag de Cap Verd té escassos recursos naturals, incloent aigua, que és agreujada per les perllongades sequeres. L'economia és basada en serveis, amb el turisme, el transport i els serveis públics responent per 3/4 del producte interior brut.
El 70% de la població viu a la zona rural. Arrel de la independència del país i l'eliminació del model colonial, per poder autoabastir el consum es va haver de canviar el model productiu tradicional, basat en agricultura de secà per producció de blat de moro i llegums, per una agricultura més basada en el regadiu i la ramaderia, que tenen una participació en el PIB del 9%. Prop de 75% dels aliments han de ser importats. El potencial de la pesca, principalment llagosta i tonyina no és completament explorat. Hi ha indústries associades a la pesca i a l'alimentació a Mindelo, Praia i Sal.
El turisme és una altra font d'ingressos important, contribuint amb més del 10% dels 820 milions d'Euros del PIB de Cap Verd l'any de 2005.
La seva situació estratègica al mig de l'Atlàntic ha permès que el transport hi tingui un paper important, disposa del port de Mindelo (Porto Grande) i aeroports internacionals a Sai i Praia, amb industries i instal·lacions associades, com la reparació naval.
El principals socis comercials són Austràlia, l'Estat Espanyol, Portugal, França, Xina i Rússia (2017).
El país té anualment un gran dèficit comercial, finançat per l'ajuda internacional i pels molts emigrants escampats pel món, que contribueixen amb remissions financeres que complementen el PIB en més del 20%.

## Referències

* 1 2 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2020-08-31. [Consulta: 26 gener 2016].
* 1 2 de Albuquerque i Madeira Santos, 1991, p. 18.
* ↑ INE 2005

## Bibliografia

* de Albuquerque, Luís; Madeira Santos, Maria Emília. História Geral de Cabo Verde (en portuguès). vol.1. Lisboa: Centro de Estudos de História e Cartografia Antiga, Instituto de Investigação Científica Tropical, 1991. ISBN 972-672-537-2.
# Imma Tor Faus

Imma Tor Faus (Sant Julià de Lòria, 12 d'abril de 1966) és una professora i diplomàtica andorrana que és ministra d'Afers Exteriors del país des del 17 de maig de 2023.

## Trajectòria

Tor Faus va ser professora i és catedràtica de llengua i literatura franceses per les universitats de Tolosa i de París. Es va diplomar en Relacions Internacionals al Centre d'Estudis Diplomàtics i Estratègics de París.
L'any 1998, Tor Faus va ser nomenada representant permanent d'Andorra al Consell d'Europa, càrrec que va exercir fins al 2004. També va ser ambaixadora a França des de 1999 fins a 2007 i delegada permanent a la UNESCO de 2004 a 2007. Del 2007 al 2010 va ser ambaixadora d'Andorra a la Unió Europea a Brussel·les.
El desembre de 2010, Tor Faus va esdevenir subdirectora de llengua francesa a l'⁣Organisation internationale de la Francophonie. Des del 2016 en fou l'encarregada de la llengua francesa i la diversitat lingüística. Hi va treballar fins al 2023.
El maig de 2023, es va anunciar que Tor Faus seria ministra d'Afers Exteriors del Govern de Xavier Espot.

## Distincions honorífiques
### Condecoracions
#### Nacionals

* Dama Gran Creu de l'Orde de Carlemany, Principat d'Andorra

#### Estrangeres

* Dama de l'Orde de la Legió d'Honor, República Francesa
* Dama de l'Orde de les Arts i les Lletres, República Francesa

### Altres distincions

* Medalla Senghor de la Francofonia, atorgada per Organització Internacional de la Francofonia

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Ministra d’Afers Exteriors» (en francès). Government of Andorra.
* 1 2 «Andorra tendrá un Gobierno paritario para afrontar los retos de futuro» (en castellà), 23-05-2023. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Tor Faus, Imma «La Francophonie et le réseau des Trois espaces linguistiques (TEL): une réponse au défi politique de la diversité». Langues néo-latines: Revue des langues vivantes romanes, 381, 2017, pàg. 75–82. ISSN: 0184-7570.
* ↑ «Une délégation de l’OIF aux Seychelles -Archive -Seychelles Nation». [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Solanelles, Toni. «Imma Tor comandarà la diplomàcia andorrana» (en francès). Altaveu, 09-05-2023. [Consulta: 11 juny 2023].
* ↑ BOPA. «Decret 217/2024, del 22-5-2024, d’aprovació del Reglament de l’Orde de Carlemany», 22-05-2024. [Consulta: 29 maig 2024].
* ↑ BOPA. «Decret 283/2024, del 10-7-2024, pel qual es formalitzen diversos atorgaments de la Creu dels Set Braços i de l’Orde de Carlemany», 17-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
# Economia de Liechtenstein

Malgrat el seu petit territori, Liechtenstein posseeix una economia pròspera de lliure mercat i altament industrialitzada, a més de diversificada amb petits negocis. Els baixos impostos - el màxim és 20% - i regles senzilles per a la incorporació d'empreses van atreure moltes companyies per al país, les quals responen actualment per 30% del producte interior brut.

## Referències

* ↑ CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2020-05-01. [Consulta: 31 maig 2013].
# Imre Harangi

Imre Harangi (Nyíradony, 16 d'octubre de 1913 - Budapest, 4 de febrer de 1979) va ser un boxejador hongarès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes lleuger del programa de boxa. El 1934 també guanyà la medalla de plata al Campionats d'Europa. Entre 1933 i 1938 guanyà sis campionats nacionals del pes lleuger.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Imre Harangi». [Consulta: 17 octubre 2024].
# Imre Rajczy

Imre Rajczy (Szombathely, 8 de novembre de 1911 - Buenos Aires, 31 de març de 1978) fou un tirador d'esgrima phongarès, especialista en el sabre, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1936 va prendre part al Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va guanyar la medalla d'or en la prova de sabre per equips del programa d'esgrima. En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del món d'esgrima, tres d'or i una de plata, entre les edicions de 1934 i 1937, així com diversos campionats nacionals d'esgrima.
Va estudiar dret a la Universitat Pázmány Péter de Budapest, on es va doctorar el 1935. Des de 1935 va ser secretari general de l'Associació Nacional d'Estudiants Hongaresos i des de 1941 va ser secretari general del Centre Nacional de les Associacions Esportives Universitàries d'Hongria i va treballar com a secretari del Comitè Olímpic Hongarès. El 1945 passà a viure a l'Argentina amb la seva família. Durant 10 anys fou l'entrenador nacional de la selecció argentina d'esgrima i des del 1955 secretari general del Comitè Olímpic Argentí.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Imre Rajczy». [Consulta: 1r setembre 2023].
* 1 2 Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 1r setembre 2023].
# Corègon blanc

El corègon blanc (Coregonus albula) és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.
Els mascles poden assolir els 45 cm de llargària total i 1 kg de pes.
Menja crustacis planctònics.
Es troba a Euràsia: des d'Anglaterra fins al nord-oest de Rússia.
Viu al voltant dels 10 anys.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i P. Dahlström 1968. Süßwasserfische. BLV Verlagsgesellschaft, Múnic, Alemanya. 224 p.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* ↑ Berg, L.S. 1962. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 1, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.

## Enllaços externs

* «Coregonus albula». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Trompa (arquitectura)

La trompa, en arquitectura, és un element estructural de sustentació que permet transformar, de baix a dalt, una planta quadrada en una octogonal. És utilitzada per aguantar cimboris i cúpules, ja que aquestes es farien sobre la planta octogonal. Sembla una volta semi-cònica amb el vèrtex a l'angle entre dos murs i la part ampla cap a fora.
Amb freqüència se sol confondre la trompa amb la petxina, ja que són dos elements que tenen una funcionalitat molt semblant.

## Construcció

Com es pot veure en el dibuix, si volem passar d'una planta quadrada IJKL a una octogonal ABCDEFGH, sobre la planta quadrada hauríem d'unir, entre d'altres, els vèrtexs HA i això es podria fer, per exemple, amb un arc de mig punt en HA i unint aquest arc amb el vèrtex I amb una volta volada, la trompa.

## Història

Es va fer servir per primera vegada en l'arquitectura islàmica, probablement a l'Iran. Es va estendre a l'arquitectura romana d'Orient i l'arquitectura romànica

## Enllaços externs

* «SOBRE PECHINAS Y TROMPAS: ELEMENTOS ESTRUCTURALES DE LAS CÚPULAS.» (en castellà), 08-03-2012. Arxivat de l'original el 23 de juny 2013. [Consulta: 27 juliol 2013].
* Institut d'estudis catalans Diccionari de la llengua catalana
Viccionari