OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ġgantija

Ġgantija (lit. ‘la Torre del Gegant’, en maltès) és una construcció megalítica de l'illa de Gozo, al nord de Malta, erigida als voltants de la meitat del quart mil·lenni (~3500 aC), més antiga, doncs, que Stonehenge i que les piràmides egípcies. Es tracta de dues edificacions generalment interpretades com a temples i envoltades per un mur exterior d'estil ciclopi. La planta d'ambdues construccions és polilobulada, amb cinc lòbuls l'una i quatre en la més petita. A cada banda del corredor d'accés, s'hi obren dos parells de lòbuls, i a l'extrem distal a una de les construccions hi ha un altre lòbul, mentre que a la construcció més petita el lòbul distal no està desenvolupat del tot i és considerat com un nínxol. Juntament amb altres temples megalítics maltesos, fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1980.

## Vegeu també

* Hagar Qim
* Mnajdra
* Ta' Ħaġrat
* Skorba
* Temples de Tarxien
# Karsten Warholm

Karsten Warholm (Møre og Romsdal, Noruega, 28 de febrer de 1996) és un atleta noruec especialitzat en la prova de 400 metres tanques. Ha participat en 2 Olimpíades, guanyant la medalla d'or en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més, ha guanyat 3 medalles d'or en els Campionats del Món i 2 medalles d'or en els Campionats d'Europa.
Warholm és l'actual plusmarquista mundial de la prova dels 400m tanques. Va aconseguir el rècord mundial el 3 d'agost de 2021 a la final dels Jocs Olímpics de Tòquio, amb un temps de 45.94 segons, en una cursa considerada com una de les millors de la història de l'especialitat. Amb aquesta marca, va aconseguir batre el rècord del món, després de gairebé 30 anys, aconseguit per Kevin Young als Jocs Olímpics de Barcelona 1992.
Els seus inicis en l'atletisme professional foren en la prova del decatló, tot i que a partir del 2016 es va centrar primordialment en els 400m tanques. A més també va disputar la prova dels 400m llisos, sobretot en pista coberta, on va guanyar 2 medalles d'or en els Campionats d'Europa i amb una marca de 45.05 segons, actualment encara ostenta el rècord europeu.

## Marques personals

| Disciplina | Marca | Seu | Data |
| 400m tanques | 45.94 WR | Tòquio | 3 agost 2021 |
| 400m llisos | 44.87 | Floro | 10 juny 2017 |
| 400m en pista coberta | 45.05 AR | Glasgow | 2 març 2019 |

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2016 | Rio de Janeiro | 10a posició | 400m tanques |
| 2020 | Tòquio | 1 | 400m tanques |
| Campionat del Món ||||
| 2017 | Londres | 1 | 400m tanques |
| 2019 | Doha | 1 | 400m tanques |
| 2022 | Eugene | 7a posició | 400m tanques |
| 2023 | Budapest | 1 | 400m tanques |
| Campionat d'Europa ||||
| 2014 | Zúric | 31a posició | 400m llisos |
| 2016 | Amsterdam | 6a posició | 400m tanques |
| 2016 | Amsterdam | 16a posició | 4x400m relleus |
| 2018 | Berlín | 8a posició | 400m llisos |
| 2018 | Berlín | 1 | 400m tanques |
| 2022 | Múnic | 1 | 400m tanques |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «Estratosfèric rècord del món de Karsten Warholm als 400m tanques». CCMA, 03-08-2021.
* ↑ «Karsten Warholm wins "best race in Olympic history" as he breaks 400m hurdles world records» (en anglès). CNN, 03-08-2021.
* ↑ «My greatest challenge - Karsten Warholm» (en anglès). World Athletics, 27-11-2017.
* ↑ «Warholm and Bol stamp their authority on 400m heats in Istanbul 2023» (en anglès). European athletics, 03-03-2023.
# Pica d'estepa

Ochotona pusilla és una espècie de pica de la família dels ocotònids que viu a Rússia i el Kazakhstan.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Ochotona pusilla Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 9 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Pica orelluda

Ochotona macrotis és una espècie de pica de la família dels ocotònids que viu a l'Afganistan, la Xina, l'Índia, el Kazakhstan, el Kirguizstan, el Nepal, el Pakistan i el Tadjikistan.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Ochotona macrotis Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 10-05-2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Katalin Rozsnyói

Katalin Rozsnyói (Budapest, 20 de novembre de 1942) és una piragüista d'aigües tranquil·les hongaresa, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1960. Es casà amb el també piragüista László Fábián.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de plata en la prova del K-2, 500 metres del programa de piragüisme. Formà parella amb Anna Pfeffer.
Una vegada retirada va exercir d'entrenadora, sent una de les més destacades a Hongria. Durant la dècada del 2000 fou nomenada sis vegades entrenadora de l'any pels membres de l'Associació Hongaresa de Periodistes Esportius. L'octubre del 2018 fou reconeguda la seva tasca com a entrenadora pel Comitè Olímpic Internacional.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Katalin Sági-Rozsnyói». [Consulta: 14 juny 2024].
* ↑ «Szávay és Talmácsi az év magyar sportolói» (en hungarian). SportOldal.ro, 19-12-2007. [Consulta: 10 setembre 2013].
* ↑ «An evening of winners at IOC awards ceremony in Buenos Aires». IOC, 05-10-2018.
# Perley

Perley és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 121 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perley tenia 121 habitants, 53 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 194,7 habitants per km².
Dels 53 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 31,4% de 45 a 60 i un 7,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.528 $ mentre que les dones 19.063 $. La renda per capita de la població era de 13.998 $. Entorn del 10,5% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Perley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Estanislau Clariana Fonts

Estanislau Clariana Fonts (Reus, 23 d'octubre de 1836 - València, 16 de març de 1898) va ser poeta i professor.
Fill de Salvador Clariana, propietari, i de Maria Antònia Fonts, tots dos de Reus, va estudiar magisteri a Tarragona i va fundar un col·legi a Falset. Més endavant va tornar a Reus. Col·laborava assíduament al Diari de Reus i a El Eco del Centro de Lectura amb poemes i textos literaris. L'any 1859 Víctor Balaguer va incloure alguns poemes seus a l'obra Los trobadors moderns. El 1870 participava a Saragossa en un acte d'homenatge a José Zorrilla, on va llegir, davant del dramaturg, un poema seu.
El 13 de gener de 1875, la comissió que s'havia creat a Reus per tal d'erigir un monument a Marià Fortuny, va celebrar al Teatre Principal una funció per recaptar diners, on es van llegir poemes d'Antoni de Bofarull, Josep M. de Barberà, Estanislau Clariana, Josep Martí Folguera i Víctor Rosselló.
Segons Josep Olesti, es va casar l'any 1875 i va anar a viure a València, on l'havien contractat com a catedràtic a la Universitat. Era jugador, un vici que el dominava, i això li va comportar moltes dificultats en el seu matrimoni i en la seva feina de docent. El 1898 va pujar a un dels edificis més alts de la ciutat, a la casa número 2 de la plaça de Na Jordana, i es va tirar des del terrat. El jutge va trobar una nota a la seva butxaca on explicava que la seva passió pel joc l'havia portat al suïcidi. Diu també que havia estat un poeta i professor molt popular, i que l'any 1872 va ser nomenat Comanador de l'Orde d'Isabel la Catòlica.

## Obres

* La Torre de la doncella: (leyenda del siglo XI): original y en verso. Barcelona: Impr. á cargo de A. Sierra, 1868.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. 1. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 194.
* ↑ Balaguer, Víctor. Los trovadors moderns. Barcelona: Llibreria Nacional y Estrangera de Salvador Manero, 1859, p. 200, 258-259.
* ↑ Blecua, José Manuel. La vida como discurso: temas aragoneses y otros estudios. Saragossa: Heraldo de Aragón, 1981, p. 77. ISBN 8485492404.
* ↑ «Cultura» A: Diario de Reus (15-I-1875), pàg. 2
* ↑ «La torre de la doncella». CCUC. Universitats de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2024].
# Sèrie galvànica

Una sèrie galvànica (o sèrie electropotencial) determina la noblesa d'un metall o d'un semimetall. Quan dos metalls se submergeixen en un electròlit, i són sotmesos a un corrent elèctric, el menys noble (base) patirà corrosió galvànica. La taxa de corrosió serà determinada per l'electròlit i la seva diferència de noblesa. La diferència pot ser mesurada en potencial voltaic. La reacció galvànica és el principi en el que es basen les piles.

## Vegeu també

* Taula de potencials estàndards de reducció
* Corrosió galvànica

## Enllaços externs

* Corrosion Doctors
# Mathilde Touvier

Mathilde Touvier (La Sanha, 23 de gener de 1980) és una científica francesa de l'Institut national de la santé et de la recherche médicale i directora de recerca en epidemiologia nutricional.
L'any 1999 es va incorporar a l'AgroParisTech per a fer un curs d'enginyeria especialitzada en nutrició humana, on es va graduar el 2002 i després va fer les pràctiques a la Universitat de Califòrnia a Davis.
L'11 d'abril de 2023 va dur a terme la lliçó inaugural al Collège de France, institució a la qual es va incorporar per a ocupar la càtedra anual de Salut Pública.

## Referències

* ↑ «Mathilde Touvier, prix Recherche 2019» (en français). inserm.fr.
* ↑ «Mathilde TOUVIER Research Director - Nutritional Epidemiology». aviesan.fr.
* ↑ «Rôle de la nutrition dans la prévention des maladies chroniques : état des connaissances scientifiques et recommandations | Collège de France» (en francès). www.college-de-france.fr, 11-07-2022. [Consulta: 11 abril 2023].
# Porter (Minnesota)

Porter és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 190 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Porter tenia 190 habitants, 88 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 32,9 habitants per km².
Dels 88 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 27.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.875 $ mentre que les dones 21.500 $. La renda per capita de la població era de 12.910 $. Entorn del 17,7% de les famílies i el 18,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Porter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Porter». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari
# Estany Gelat de Coma Arnau

L'estany gelat de Coma Arnau (en aragonès, Ibón Chelat de Coma Arnau) a 2,765 m d'alçada, és l'estany més important sota la Tuca d'Arnau al municipi de Montanui, Ribagorça.
Té una extensió d'1.1 hectàrees. Format per l'aigua de la glacera que baixava per la vall de Llauset es troba en un paisatge de pura roca, amb grans blocs erràtics dipositats pel retrocés de la glacera. Actualment forma part del Parc Natural de Pocets-Maladeta.

## Referències

* 1 2 «Chelat de Coma Arnau». Arxivat de l'original el 2023-02-10. [Consulta: 4 gener 2025].
* ↑ «Estan primer de Coma Arnau - Vall de Barrabès» (en castellà). [Consulta: 4 gener 2025].
# Jos Hoevenaers

Joseph "Jos" Hoevenaers (Anvers, 30 de novembre de 1932 - Wilrijk, 14 de juny de 1995) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1956 i 1967. Era fill del també ciclista Henri Hoevenaers, medallista als Jocs Olímpics de 1924.
Durant els seus anys com a professional aconseguí una trentena de victòries, en què destaquen la Fletxa Valona de 1959 i una etapa a la Volta a Catalunya de 1957. Disputà set edicions del Tour de França, cursa en la qual va vestir el mallot groc de líder durant quatre etapes entre les edicions de 1958 i 1959. Al Giro d'Itàlia, que disputà en cinc ocasions, fou cinquè i vestí el mallot rosa durant vuit etapes el 1960.

## Palmarès

* 1957
** 1r del Circuit de les 3 Províncies
** 1r del Circuit del Centre de Bèlgica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1958
** 1r al Gran Premio Ciclomotoristico
** 1r del Circuit Mandel-Lys-Escaut
* 1959
** 1r a la Fletxa Valona
** 1r del Circuit del Centre de Bèlgica
** 1r al Circuit de l'Oest
* 1960
** Vencedor d'una etapa als Tres dies d'Anvers
* 1961
** Campió de Bèlgica de clubs
** 1r a la Copa Sels
** 1r del Critèrium de Florenville
** 1r del Critèrium de Louvain
* 1962
** 1r del Circuit del Centre de Bèlgica
* 1964
** 1r al Grote Scheldeprijs
** 1r al Tour del Nord-oest
** 1r al Circuit de Brabant Central
* 1965
** 1r al Circuit dels Polders-Campine

### Resultats al Tour de França

* 1958. 10è de la classificació general. Porta el mallot groc durant 1 etapa
* 1959. 8è de la classificació general. Porta el mallot groc durant 3 etapes
* 1960. Abandona (12a etapa)
* 1961. 11è de la classificació general
* 1962. 18è de la classificació general
* 1963. 23è de la classificació general
* 1964. Abandona (12a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1959. Abandona (15a etapa)
* 1960. 5è de la classificació general. Porta el mallot rosa durant 8 etapes
* 1961. Abandona (1a etapa)
* 1962. Abandona (14a etapa)
* 1964. Abandona (13a etapa)

## Referències

* 1 2 «HOEVENAERS Joseph "Jos"». [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Palmarès de Joseph Hoevenaers (Bel)». [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Joseph HOEVENAERS» (en italià). [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Cyclisme : Décès de Jos Hoevenaers», 15 juin 1995.
* ↑ Rodrigo Beenkens. «Ces Belges qui ont porté le maillot jaune: Joseph Hoevenaars», 17 avril 2019.

## Enllaços externs

* Palmarès de Jos Hoevenaers (francès)
# Erísim

Erísim (Erysimum) és un gènere de plantes amb flors de la família brassicàcia.

## Característiques

Són espècies originàries de les regions temperades del reialme holàrtic, la majoria mediterrànies, eurosiberianes o iranoturanianes.
El gènere Cheiranthus de vegades s'inclou en Erysimum.
Recentment Erysimum s'ha adscrit a una tribu (Erysimeae) amb un sol gènere. Aquesta tribu està caracteritzada per tricomes sèssils estel·lats o malpigiacis, flors grogues o taronja i síliqües amb moltes llavors.
Inclou unes 180 espècies, algunes de les quals són utilitzades en jardineria. Les cultivars de jardí deriven en la seva major part d'E. cheiri (sovint identificat com a Cheiranthus), del sud d'Europa. Creixen millor en sòls secs amb molt bon drenatge. Als Països Catalans es troben com a autòctones: Erysimum incanum, Erysimum repandum, Erysimum sylvestre i Erysimum grandiflorum.

## Algunes espècies

* Erysimum aetnense - (Etna)
* Erysimum allionii - (Sibèria)
* Erysimum amasianum- (Turquia)
* Erysimum ammophilum
* Erysimum angustatum -
* Erysimum arenicola -
* Erysimum asperum
* Erysimum baeticum
* Erysimum bicolor
* Erysimum bonannianum
* Erysimum caboverdeanum - (Cap Verd)
* Erysimum capitatum -
* Erysimum cazorlense
* Erysimum cheiranthoides -
* Erysimum cheiri
* Erysimum creticum - (Creta)
* Erysimum diffusum -
* Erysimum drenowskii
* Erysimum duriaei
* Erysimum durum
* Erysimum franciscanum -
* Erysimum gomezcampoi -
* Erysimum grandiflorum - ravenissa groga o erísim austral
* Erysimum hedgeanum (syn. Arabidopsis erysimoides)
* Erysimum helveticum
* Erysimum hieracilifolium
* Erysimum incanum
* Erysimum inconspicuum
* Erysimum insulare
* Erysimum kykkoticum
* Erysimum kotschyanum
* Erysimum linifolium
* Erysimum mediohispanicum
* Erysimum menziesii
* Erysimum moranii
* Erysimum mutabile
* Erysimum myriophyllum
* Erysimum nervosum
* Erysimum nevadense - (Sierra Nevada)
* Erysimum occidentale
* Erysimum ochroleucum
* Erysimum odoratum (syn. Erysimum pannonicum)
* Erysimum pallasii -
* Erysimum perofskianum
* Erysimum pieninicum
* Erysimum popovii
* Erysimum pseudorhaeticum
* Erysimum pulchellum
* Erysimum raulinii - (Creta)
* Erysimum repandum
* Erysimum rhaeticum - (Suïssa)
* Erysimum ruscinonensis
* Erysimum scoparium - (Teide)
* Erysimum siliculosum
* Erysimum semperflorens
* Erysimum teretifolium - (Santa Cruz de Tenerife)
* Erysimum wahlenbergii
* Erysimum wilczekianum
* Erysimum wittmanii

## Galeria

* Erysimum wittmanii, inflorescència
* Erysimum "Chelsea Jacket"
* Erysimum helveticum
* Erysimum allionii, inflorescència

## Enllaços externs

* Evoflor, sobre l'evolució floral d'Erysimum Arxivat 2019-01-05 a Wayback Machine..
* Erysimums.org, webpage of a UK collector of erysimums Arxivat 2012-03-18 a Wayback Machine..
* Herbario del Instituto Pirenaico de Ecología, CSIC (Jaca, Aragó) Arxivat 2007-08-11 at Archive.is.
* Botánica Sistemática, una web oberta.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1990
# Katie Schide

Katie Schide (Gardiner, 24 de febrer de 1992) és una corredora de muntanya estatunidenca establerta a Sant Dalmaç lo Selvatge.

## Trajectòria

Schide va créixer fent senderisme i practicant a hoquei sobre herba, i més endavant va treballar en refugis de muntanya a les muntanyes Blanques de Nou Hampshire. Va assistir al Middlebury College on es va llicenciar en geologia i va començar a córrer com a estudiant de màster a la Universitat de Utah. El seu doctorat sobre geologia la va portat a l'ETH Zürich.
Schide ha guanyat o ha fet podi en moltes de les ultramaratons més importants del món. L'any 2024 va batre el rècord femení de l'Ultra Trail del Mont Blanc completant la cursa en 22 hores, 9 minuts i 31 segons, 21 minuts més ràpid que el rècord anterior que tenia la també estatunidenca Courtney Dauwalter, en la que va ser la seva segona victòria a la prova.

## Referències

* ↑ «Katie Schide: trail running, skimo and big smiles» (en anglès americà). Alpine Mag | International Magazine, 21-02-2024. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «Sidelines: Gardiner native Katie Schide finds a passion in trail running». Kennebec Journal and Morning Sentinel, 03-10-2020. [Consulta: 7 juliol 2024].
* 1 2 Mayer, Doug. «From the White Mountain Huts to the Giant Races: Meet Katie Schide and Hillary Gerardi» (en anglès americà). Appalachian Mountain Club (AMC), 04-04-2023. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ Mayer, Doug. «From Maine to Mercantour: The Rise of Trail Running's Quiet Champion Katie Schide» (en anglès americà). Run. Outside Online, 26-06-2024. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «Katie Schide». Ultrasignup.
* ↑ Brady, Sarah. «2023 Diagonale des Fous Results: Commanding Wins by Schide and Dunand-Pallaz» (en anglès). iRunFar, 21-10-2023. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ Levene, Abby. «Defending UTMB Champion Katie Schide Takes Second at OCC» (en anglès americà). Trail Runner Magazine, 31-08-2023. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «Katie Schide». UTMB World. UTMB. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ Kahler, Theo. «American Katie Schide Shatters Courtney Dauwalter’s Course Record to Win UTMB». Runner's World. Hearst Digital Media. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ Sanabria, Dani. «Katie Schide destrona a Courtney Dauwalter batiendo el récord femenino de UTMB» (en castellà). Mundo Deportivo, 31-08-2024. [Consulta: 1r setembre 2024].
# Tití emperador

El tití emperador (Saguinus imperator) és una espècie de mico de la família dels cal·litríquids que viu a Sud-amèrica.

## Subespècies

* S. i. imperator
* S. i. subgrisescens

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Hershkovitz Philip. 1979. "Races of the emperor tamarin, Saguinus imperator Goeldi (Callitrichidae, Primates)"
* ↑ «Wildfacts - Emperor tamarin» (en anglès). BBC. Arxivat de l'original el 2013-08-06. [Consulta: 28 desembre 2024].
# Joseba Andoni Aurrekoetxea Bergara

Joseba Andoni Aurrekoetxea Bergara (Bilbao, 1960) és un advocat i polític basc.
Llicenciat en Dret i expert en política social i serveis socials per la Universitat de Deusto, va ser membre de l'Executiva del Partit Nacionalista Basc a Biscaia (1992-2000).
Va ser tinent d'alcalde i regidor de l'ajuntament de Portugalete el 1987-1992, diputat per Biscaia a les eleccions al Parlament Basc de 1990 i 1994 i senador a les eleccions generals espanyoles de 2000.
Des del 2009 és vicepresident, a més de president de la comissió de control, de la Bilbao Bizkaia Kutxa. També forma part del consell d'Enagas.

## Referències

* 1 2 M, C. «Irala abandona el consejo de Enagás, en el que entra Oman Oil» (en castellà), 28-07-2009. [Consulta: 1r juny 2024].
* 1 2 ORTEGA, JESÚS L. «El diputado vizcaíno de Hacienda, nuevo vicepresidente de la BBK» (en castellà), 28-07-2009. [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ Revolucionaria, Eloy Val · Izquierda. «La verdadera cara del PNV: un partido de derechas, al servicio de los ricos y contaminado por la corrupción» (en espanyol europeu), 11-05-2017. [Consulta: 1r juny 2024].
# Mario Valota

Mario Valota (8 de febrer de 1918 - 30 de setembre de 2000) va ser un tirador d'esgrima suís, especialista en espasa, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de bronze en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món d'esgrima de 1953.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Mario Valota». [Consulta: 5 setembre 2023].