OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thylacosmilus atrox

Thylacosmilus atrox és una espècie extinta de mamífer esparassodont de la família dels tilacosmílids. Se n'han trobat restes fòssils a Sud-amèrica. És considerat l'única espècie del gènere Thylacosmilus, car una altra espècie descrita, T. lentis, és amb tota seguretat un sinònim de T. atrox. El gènere Achlysictis és un parent proper o, potser, fins i tot un sinònim més antic de Thylacosmilus.

## Referències

* 1 2 Entrada «Thylacosmilus atrox» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* 1 2 Switek, B. «There's More Than One Way to Make a Sabertooth» (en anglès). Wired, 20 novembre 2010. [Consulta: 21 setembre 2021].
# Publi Manli Vopisc

Publi Manli Vopisc (en llatí Publius Manlius Vopiscus) va ser un magistrat romà del segle ii.
Va ser nomenat cònsol durant el regnat de l'emperador Trajà, l'any 114, juntament amb Quint Ninni Hasta. L'esmenten els Fasti. El seu nom complet era Publius Manilius Vopiscus Vicinillianus Lucius Elufrius Julius Quadratus Bassus. La versió curta Publius Manilius Vopiscus apareix en les dates sobre els cònsols. Una inscripció trobada a Tibur mostra que el praenomen de son para era Publius.
Ja de molt jove, Vopiscus va començar la seva carrera comva un dels tresviri monetales, la més prestigiosa de les divisions dels Vigintisexviri.

## Referències

* ↑ «Vopiscus, P. Mani'lius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Corpus Inscriptionum Latinarum, XIV, 04242
* ↑ Anthony Birley, The Fasti of Roman Britain (Oxford: Clarendon Press, 1981), pp. 4f
# Mercat del Clot

El Mercat del Clot és un edifici del barri homònim de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

Els seus orígens es remunten al segle xix, quan shi 'inicià un mercat a l'aire lliure. Tanmateix, a causa del creixement de l'activitat i de la demografia del barri es decidí construir un mercat cobert en un dels terrenys de la família Buxó per a resguardar la gent de les inclemències meteorològiques. Aquest va ser projectat el 1884 per Pere Falqués i Urpí, arquitecte municipal de Sant Martí de Provençals, i inaugurat el 1889.
El mercat va ser reformat als anys 1960 i de nou el 1994-1995.

## Descripció

D'estil premodernista, és de planta rectangular i coberta a dues vessants, i interiorment està dividida en tres naus. L'estructura és metàl·lica i està formada per tres naus a base d'encavallades i tancament d'obra vista amb elements decoratius de pedra. A les dues façanes principals hi ha elements decoratius de ceràmica. A la darrera reforma (1995), els paraments de lamel·les de fusta que permetien la ventilació han estat substituïts per panys vidriats.

## Referències

* 1 2 3 «Mercat del Clot». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 «Mercat del Clot». Arxivat de l'original el 2009-09-30.
* ↑ «Mercat del Clot». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Mercat del Clot». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 1952 - Descens femení

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1952 celebrats a la ciutat d'Oslo (Noruega) es disputà una prova de descens d'esquí alpí en categoria femenina que formà part del programa d'esquí alpí als Jocs. La competició se celebrà el dia 17 de febrer de 1952 a les instal·lacions d'equí alpí d'Oslo.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 42 esquiadors de 13 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (4) Argentina (1) Àustria (4) Canadà (4) Estats Units (4) | França (3) Hongria (1) Itàlia (3) Noruega (4) Polònia (3) | Regne Unit (4) Suècia (3)  Suïssa (4) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Trude Jochum-Beiser | Annemarie Buchner | Giuliana Minuzzo |

## Resultats

| Posició | Dorsal | Esquiador | Temps | Diferència |
| 1 | 3 | Trude Jochum-Beiser | 1:47.1 | |
| 2 | 5 | Annemarie Buchner | 1:48.0 | +0.9 |
| 3 | 13 | Giuliana Minuzzo | 1:49.0 | +1.9 |
| 4 | 2 | Erika Mahringer | 1:49.5 | +2.4 |
| 5 | 8 | Dagmar Rom | 1:49.8 | +2.7 |
| 6 | 7 | Madeleine Berthod | 1:50.7 | +3.6 |
| 7 | 24 | Margit Hvammen | 1:50.9 | +3.8 |
| 8 | 34 | Joanne Hewson | 1:51.3 | +5.8 |
| 9 | 30 | Evi Lanig | 1:53.0 | +5.9 |
| 10 | 18 | Ida Schöpfer | 1:53.0 | +5.9 |
| 10 | 19 | Hannelore Franke | 1:53.8 | +6.7 |
| 12 | 14 | Idly Walpoth | 1:54.1 | +7.0 |
| 13 | 27 | Barbara Grocholska | 1:54.6 | +7.5 |
| 14 | 33 | Rosemarie Schutz | 1:54.9 | +7.8 |
| 15 | 6 | Celina Seghi | 1:54.9 | +7.8 |
| 15 | 23 | Silvia Glatthard | 1:54.9 | +7.8 |
| 17 | 4 | Andrea Mead-Lawrence | 1:55.3 | +8.2 |
| 18 | 28 | Sarah Thomasson | 1:55.5 | +8.4 |
| 19 | 21 | Betty Weir | 1:55.7 | +8.6 |
| 20 | 12 | Rhoda Wurtele-Eaves | 1:56.4 | +9.3 |
| 21 | 38 | Dagny Jørgensen | 1:56.5 | +9.4 |
| 22 | 29 | Marysette Agnel | 1:56.8 | +9.7 |
| 23 | 15 | Katy Rodolph | 1:57.4 | +10.3 |
| 24 | 16 | Trude Klecker | 1:57.9 | +10.8 |
| 25 | 25 | Margareta Jacobsson | 1:58.2 | +11.1 |
| 26 | 41 | Sheena Mackintosh | 1:59.6 | +12.5 |
| 27 | 35 | Lucille Wheeler | 1:59.7 | +12.6 |
| 28 | 31 | Ana María Dellai | 2:00.3 | +13.2 |
| 29 | 40 | Ingrid Englund | 2:01.3 | +14.2 |
| 30 | 1 | Andrée Bermond | 2:03.1 | +16.0 |
| 31 | 26 | Karen-Sofie Styrmoe | 2:15.5 | +28.4 |
| 32 | 43 | Ildikó Szendrődi | 2:18.5 | +31.4 |
| 33 | 42 | Fiona Campbell | 2:18.6 | +31.5 |
| 34 | 37 | Maria Kowalska | 2:27.4 | +40.3 |
| 35 | 11 | Lia Leismüller | 2:37.6 | +50.5 |
| — | 9 | Jacqueline Martel | DSQ | |
| — | 10 | Borghild Niskin | DSQ | |
| — | 17 | Jannette Burr | DSQ | |
| — | 22 | Maria Grazia Marchelli | DSQ | |
| — | 36 | Hilary Laing | DSQ | |
| — | 44 | Teresa Kodelska | DSQ | |
| — | 45 | Vora Mackintosh | DSQ | |
    DSQ: desqualificada

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Downhill, Women». [Consulta: 25 desembre 2024].
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 1976

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 celebrats a la ciutat d'Innsbruck (Àustria) es disputaren sis proves d'esquí alpí, tres en categoria masculina i tres més en categoria femenina. Les proves es realitzaren entre els dies 5 i 10 de febrer de 1976, sent disputades les proves de descens a les instal·lacions de Patscherkofel i la resta a les instal·lacions d'Axamer Lizum.
Hi participaren un total de 181 esquiadors, entre ells 125 homes i 56 dones, de 33 comitès nacionals diferents.
Els resultats d'aquestes proves són considerats, així mateix, vàlids per al Campionat del Món d'esquí alpí.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Franz Klammer | Bernhard Russi | Herbert Plank |
| Eslàlom gegant detalls | Heini Hemmi | Ernst Good | Ingemar Stenmark |
| Eslàlom detalls | Piero Gros | Gustav Thöni | Willi Frommelt |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Rosi Mittermaier | Brigitte Totschnig | Cindy Nelson |
| Eslàlom gegant detalls | Kathy Kreiner | Rosi Mittermaier | Danielle Debernard |
| Eslàlom detalls | Rosi Mittermaier | Claudia Giordani | Hanni Wenzel |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RFA | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 | Itàlia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | Suïssa | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 4 | Àustria | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Liechtenstein | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 7 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Suècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Alpine Skiing at the 1976 Winter Olympics». [Consulta: 26 desembre 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com Arxivat 2011-05-26 a Wayback Machine.
# Notaden bennettii

Notaden bennettii és una espècie de granota que viu a Austràlia (oest de Nova Gal·les del Sud i sud-oest de Queensland).

## Referències

* Barker, J.; Grigg, G.C. & Tyler, M.J.. A Field Guide to Australian Frogs. Surrey Beatty & Sons, 1995. ISBN 0-949324-61-2.
# Discofins

Dyscophinae és una subfamília de granotes de la família Microhylidae.

## Gèneres

* Calluella (Stoliczka, 1872)
* Dyscophus (Grandidier, 1872)

## Referències

* IUCN (anglès)
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 1976

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 celebrats a la ciutat d'Innsbruck (Àustria) es disputaren set proves d'esquí de fons, quatre en categoria masculina i tres en categoria femenina. En aquesta edició la prova femenina de relleus 3x5 km. fou substituïda per la de 4x5 quilòmetres.
Les proves es realitzaren entre els dies 5 i 14 de febrer de 1976 a les instal·lacions esportives d'Innsbruck. Hi participaren un total de 165 esquiadors, entre ells 114 homes i 51 dones, de 24 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 15 km detalls | Nikolay Bazhukov | Yevgeny Belyayev | Arto Koivisto |
| 30 km detalls | Sergey Savelyev | Bill Koch | Ivan Garanin |
| 50 km detalls | Ivar Formo | Gert-Dietmar Klause | Benny Södergren |
| 4x10 km relleus detalls | FinlàndiaMatti Pitkänen Juha Mieto Pertti Teurajärvi Arto Koivisto | NoruegaPål Tyldum Einar Sagstuen Ivar Formo Odd Martinsen | Unió SovièticaYevgeny Belyayev Nikolay Bazhukov Sergey Savelyev Ivan Garanin |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 5 km detalls | Helena Takalo | Raïssa Smetànina | Nina Fyodorova |
| 10 km detalls | Raïssa Smetànina | Helena Takalo | Galina Kulakova |
| 4x5 km relleus detalls | Unió SovièticaNina Fyodorova Zinaida Amosova Raïssa Smetànina Galina Kulakova | FinlàndiaLiisa Suihkonen Marjatta Kajosmaa Hilkka Riihivuori Helena Takalo | RDAMonika Debertshäuser Sigrun Krause Barbara Petzold Veronika Schmidt |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 4 | 2 | 4 | 10 |
| 2 | Finlàndia | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 3 | Noruega | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | RDA | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Suècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 7 | 7 | 7 | 21 |

## Notes

* 1 2 «Olympedia – Cross Country Skiing at the 1976 Winter Olympics». [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ La soviètica Galina Kulakova finalitzà en tercera posició, si bé el Comitè Olímpic Internacional (COI) i la Federació Internacional d'Esquí (FIS) li retiraren la medalla per ús d'efedrina. Tot i aquesta sanció pogué participar en la resta de proves.
# Mola (gènere)

Mola és un gènere de peix actinopterigi tetraodontiforme de la família dels mòlids. Les espècies que pertanyen a aquest gènere viuen en aigües temperades d'arreu del món, i arriben a grans mides.
Viccionari
# Circuito San Juan Villicum

El Circuito San Juan Villicum és un circuit de curses situat a la província de San Juan de l'Argentina, a prop de la Ruta Nacional 40. El circuit es recorre en sentit antihorari i té una longitud de 4,276 km. Hi ha set revolts a la dreta i deu a l'esquerra. Els seus contorns ondulats es van crear artificialment movent més de 700.000 metres cúbics de terra.
La pista va ser dissenyada per Leonardo Stella, un arquitecte especialista en autòdroms, i cercarà un grau d'homologació A1 de la FIA.

## Història

La prova inaugural va ser el 14 d'octubre de 2018, en què s'hi disputà la ronda argentina del Campionat del Món de Superbike. La primera cursa d'automobilisme s'hi va córrer el 18 de novembre del mateix any i va ser puntuable per als campionats argentins Turismo Carretera i Súper TC 2000.

## Referències

* 1 2 «San Juan Villicum - Racing Circuits» (en anglès). Racingcircuits.info. [Consulta: 23 juliol 2023].
* ↑ «Pirelli is on the way to Argentina for the penultimate round of the FIM Superbike World Championship betting on rear solutions in soft compounds» (en anglès). Pirelli.com, 07-10-2019. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ «Inédito: Una vuelta en el nuevo autódromo de El Villicum» (en castellà).

## Enllaços externs

* Circuito San Juan Villicum - Lloc web oficial (castellà)
# Francesc d'Assís Altimira Motiñó

Francesc d'Assís Altimira i Motiñó (Barcelona, ca. 1825 - Barcelona, 21 de maig de 1872) fou un pianista i compositor català. Conreà la música religiosa i la música profana, àmbit en el qual compongué diverses sarsueles en català.

## Obres

Entre les obres conegudes hi ha:
* Despedida a la Vírgen Santísima (1886), motet conservat a la Biblioteca Nacional d'Espanya.
* Romanza, i Composiciones de música religiosa (1887, Barcelona)', obres conservades a la Biblioteca Nacional d'Espanya.
* Una cita á las foscas (ca.1870)
* El soldado y la criada (?)
* El Tutor burlado (?)
* Flor de las Flores americana para canto y piano (entre 1864 i 1874)
* Caramellas a voces Solas para cantarse en la noche de Pascua (1870)
* Tu pinré. Canción andaluza para piano (entre 1870 i 1872)

## Referències

* ↑ Es dedueix del registre civil del matrimoni amb Francesca Sarroca, celebrat el 30 de desembre de 1853. Registre número 1377 de l'any de 1853.
* ↑ «Esquela de defunció». La Imprenta, Any 1872, número 168, 16-06-1872, pàg. 3801 (9a del dia).
* 1 2 3 Fernández Junquera, Enrique Mª. «Altamira Motia, Francisco de Asís». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, 1, pàg. 345.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Altamira, Francisco de Asís (m. 1872)» (en castellà). Biblioteca Nacional d'Espanya. [Consulta: 5 gener 2021].
# Llissa galta-roja

La llissa galta-roja, llissaura, llíssera, llissa galta-roig, galti-roig o galta-roig (Liza aurata) és un peix teleosti de la família dels mugílids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Pot arribar als 59 cm de llargària total.
* El cos és allargat i de secció cilíndrica.
* El cap és curt amb la boca transversal.
* Els llavis són fins i llisos, sense papil·les.
* El maxil·lar es troba ocult pel preorbitari.
* La parpella adiposa és escarransida.
* L'espai jugular és ample.
* Les aletes pectorals són molt llargues.
* El dors és de color gris i els costats platejats on hi ha una sèrie de franges longitudinals fosques.
* Presenta una taca daurada a l'opercle.

## Reproducció

Té lloc durant la tardor.

## Alimentació

Es nodreix de petits invertebrats, d'algues i de matèria orgànica.

## Hàbitat

És litoral de poca fondària principalment a fons fangosos i sorrencs fins als 10 m. També pot aparèixer en aigües salabroses i a l'interior de ports. No aguanta bé les variacions brusques de temperatura, per això prefereix la mar abans que els estuaris i albuferes, ja que en aquests indrets les variacions són brusques.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental (des d'Escòcia i Noruega fins a Cap Verd) i el Senegal, de la mar Mediterrània i de la mar Negra.

## Costums

És gregari i forma bancs que neden per superfície contra corrent. És eurihalí (resisteix variacions de salinitat).

## Espècies semblants

Hi ha altres llisses com la llíssera (Liza ramada) que és molt semblant i té una taca negra a la base de les pectorals, l'espai jugular ample i el preorbitari no tapa el maxil·lar. La llissa agut (Liza saliens) també és molt semblant i es diferencia per tindre l'espai jugular estret.

## Referències

* ↑ https://www.termcat.cat/ca/cercaterm/fitxa/MTY0MTIy
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'Introducció a la Naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Planes 256-257.
# Koxpinîg

Koxpinîg (en turc: Ballıdut) és un poble del districte de Pêrtag, província de Tunceli, Turquia. El poble està poblat per kurds de la tribu Xakak i tenia 38 l'any 2021, en comparació amb els 170 que tenia el 1985.

## Referències

* ↑ «Türkiye Mülki İdare Bölümleri Envanteri» (en turc). T.C. İçişleri Bakanlığı. [Consulta: 19 desembre 2022].
* ↑ «Address-based population registration system (ADNKS) results dated 31 December 2021» (XLS) (en turc). TÜİK. [Consulta: 30 gener 2023].
* ↑ Aşiretler raporu (en turc). 3rd. Kaynak Yayınları, 2014, p. 303.
* ↑ «[YerelNET BALLIDUT KÖYÜ]» (en turc), 23-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-23. [Consulta: 1r març 2024].
# Tetraodontiformes

Els tetraodontiformes són un ordre de peixos actinopterigis de la subclasse dels acantopterigis.

## Particularitats

Es troben repartits en 330 espècies, 90 gèneres i 8 famílies (entre les quals destaquen la dels balístids, amb la ballesta; la dels tetraodòntids, amb el peix globus comú; la dels diodòntids, amb el peix eriçó; la dels mòlids, amb el bot, única espècie d'aquesta família existent als Països Catalans; i la dels ostràcids, amb el peix cofre).

## Morfologia

* La principal característica és la fusió de les dents (premaxil·lars i maxil·lars) en forma de bec.
* Cos curt, alt, i adopta sovint formes comprimides, polièdriques o més o menys globoses.
* Cap gros.
* Boca i feses branquials petites.
* No tenen escames, però la pell es troba recoberta d'espines, de plaques òssies o d'escates rugoses i gruixudes.
* Tenen entre 16-30 vèrtebres.
* Aletes pectorals, quan n'hi ha, en posició toràcica.
* No tenen aletes ventrals.
* Bufeta natatòria del tipus dels fisoclists.

## Hàbitat

Generalment marins i costaners.

## Distribució geogràfica

Apareixen principalment en aigües tropicals i temperades.

## Costums

Per nedar empren simultàniament la dorsal i l'anal.

## Observacions

N'hi ha algunes espècies verinoses.

## Famílies
### Vivents

* Aracanidae
* Balistidae
* Diodontidae
* Molidae
* Monacanthidae
* Ostraciidae
* Tetraodontidae
* Triacanthidae
* Triacanthodidae
* Triodontidae

### Fòssils

* Bolcabalistidae
* Cretatriacanthidae
* Eoplectidae
* Eospinidae
* Moclaybalistidae
* Plectocretacicidae
* Protobalistidae
* Protriacanthidae
* Spinacanthidae

## Referències

* ↑ «Tetraodontiformes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'Introducció a la Naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Plana 259.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Circumscripció proporcional de Hokuriku-Shin'etsu

La Circumscripció proporcional de Hokuriku-Shin'etsu o bloc proporcional de Hokuriku-Shin'etsu (japonès: 比例北陸信越ブロック, Hirei Hokuriku-Shin'etsu burokku) és una de les onze circumscripcions electorals de representació proporcional de la Cambra de Representants del Japó, a la Dieta Nacional del Japó. El seu àmbit son les prefectures de Ishikawa, Fukui, Niigata, Nagano i Toyama. A partir de l'introducció del vot proporcional, el districte va elegir tretze diputats en les eleccions de 1996. Des de les eleccions del 2000, va estar representat per onze. El 2024 es va reduir fins els 10 representants.

## Representants

| Candidatura | Candidatura | Candidatura | 1996 | 2000 | 2003 | 2005 | 2009 | 2012 | 2014 | 2017 | 2021 | 2024 |
| | Partit Liberal Democràtic | PLD | 5 | 4 | 5 | 5 | 4 | 4 | 5 | 5 | 6 | 4 |
| | Partit Democràtic Constitucional | PDC | - | - | - | - | - | - | - | 2 | 3 | 3 |
| | Partit Democràtic Popular | PDP | - | - | - | - | - | - | - | - | 0 | 1 |
| | Kōmeitō | KMT | - | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
| | Partit Comunista del Japó | PCJ | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 |
| | Nippon Ishin no Kai | Ishin | - | - | - | - | - | 3 | 1 | 0 | 1 | 1 |
| | Partit Socialdemòcrata | PSD | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Partits desapareguts |||||||||||||
| | Partit Democràtic | PD | 2 | 3 | 5 | 4 | 6 | 2 | 3 | - | - | - |
| | Partit de la Nova Frontera | PNF | 4 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| | El Vostre Partit | VP | - | - | - | - | 0 | 1 | - | - | - | - |
| | Nou Partit del Poble | NPP | - | - | - | 1 | 0 | 0 | - | - | - | - |
| | Partit Liberal | PL | - | 1 | - | - | - | - | - | - | - | - |
| | Partit de l'Esperança | PE | - | - | - | - | - | - | - | 2 | - | - |
| Total | Total | Total | 13 | 11 | 11 | 11 | 11 | 11 | 11 | 11 | 11 | 10 |

## Referències

* ↑ «自民復調、首相続投へ». Asahi Shinbun, 21-10-1996.
* ↑ «House of representatives 2000 election» (en japonès). Election resources. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 09-11-2003. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 11-09-2005. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 30-08-2009. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 21-12-2021. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 19-12-2014. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 27-10-2017. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 09-11-2021. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 01-11-2024. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ S'inclouen els resultats del Partit de la Restauració del Japó i del seu successor del mateix nom (en japonés) a partir de 2014
* ↑ S'inclouen els resultats del Partit Democràtic (1996-1998) i del seu successor del mateix nom (1998-2014)
# Tambor (arquitectura)

En arquitectura, el tambor és un element que serveix de base per a una cúpula. En la majoria de casos és de forma circular o octogonal i té una alçada proporcional a la de la cúpula que sosté.
El tambor pot ajudar a la transició i distribució de càrregues de la cúpula cap a altres elements estructurals. Tanmateix, pot comptar amb finestres que permetin una entrada de llum, donant-li a la cúpula un efecte de lleugeresa o d'estar "flotant en l'aire".
Viccionari
# Kurt Roland Hamrin

Kurt Roland Hamrin (suec: Kurt Hamrin) (Estocolm, 19 de novembre de 1934 - Florència, 4 de febrer de 2024) va ser un futbolista suec dels anys 1950 i 1960. És considerat com un dels millors futbolistes suecs de tots els temps, així com un dels millors jugadors de l'ACF Fiorentina.
Després de jugar a Suècia a l'AIK Fotboll marxà a Itàlia on l'any 1956 fitxà per la Juventus FC. Més tard jugà al Padova i a l'ACF Fiorentina. Al club florentí jugà 289 partits de Serie A, marcà 150 gols i guanyà dues copes els anys 1961 i 1966. Fitxà per l'AC Milan el 1967 on guanyà la lliga el 1968, la Recopa d'Europa del mateix any i la Copa d'Europa de 1969. Finalment jugà al Nàpols, abans de retornar a Suècia. Amb 190 gols és un dels màxims golejadors en la història de la Serie A.
Jugà 32 partits amb la selecció sueca, en els quals marcà 17 gols. Va ser membre de l'equip suec que va arribar a la final del Mundial de 1958.

## Palmarès

* Lliga italiana de futbol: 1968 (AC Milan)
* Copa italiana de futbol: 1961, 1966 (ACF Fiorentina)
* Copa d'Europa de futbol: 1969 (AC Milan)
* Recopa d'Europa de futbol: 1961 (ACF Fiorentina), 1968 (AC Milan)
* Copa Mitropa: 1966 (ACF Fiorentina)

## Referències

* ↑ «È morto Kurt Hamrin, addio alla leggenda della Fiorentina» (en italià). La Nazione, 04-02-2024. [Consulta: 4 febrer 2024].
* 1 2 «Hamrin, 1958 World Cup final's last survivor, dies». BBC Sport, 04-02-2024.
* ↑ «10 Best Swedish Soccer Players of All Time». Soccer Mavericks. [Consulta: 2 gener 2024].
* 1 2 «Quando Uccellino era Hamrin» (en italià). La Gazzetta dello Sport, 08-05-2005.
* ↑ «Kurt Hamrin SvFF Spelarstatistik». www.svenskfotboll.se. [Consulta: 21 juny 2021].