OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kaettekita Doraemon

Kaettekita Doraemon és un curtmetratge de 1998 que forma part de la saga Doraemon. Es va emetre en valencià per À Punt amb el títol El retorn de Doraemon.

## Trama

Mentre tornava de l'escola, Nobita es troba a Gegant, que vol vèncer-lo. Afortunadament, aconsegueix fugir del mató, però quan torna a casa encara té una desagradable sorpresa: per a Doraemon, de fet, el període que havia de passar amb Nobita ha acabat i necessàriament haurà de tornar al futur. Després de marxar, però, ja no podrà tornar al passat. Llavors, els dos amics fan una llarga caminada, i en Doraemon expressa el seu desig a Nobita: que en el futur puga resoldre els seus problemes pel seu compte, sense dependre constantment dels altres. En el seu darrer dia amb Doraemon, Nobita es troba de nou en Gegant, que intenta vèncer-lo de nou. En comptes de fugir cap a casa, Nobita decideix enfrontar-se al mató i després d'una llarga baralla, aquell es rendeix. Doraemon, que mentrestant ha arribat al seu amic, el felicita, i marxa tranquil, havent entès que la Nobita ho hauria aconseguit fins i tot sense ell.
Mesos més tard, pel dia dels innocents, Nobita és víctima d'una cruel broma: en Gegant i en Suneo afirmen que en Doraemon ha tornat, i després se'n burlen amargament dient-li que no era cert. En Nobita es venja utilitzant una caixa deixada per Doraemon abans de marxar, que conté un aparell especial, que en Nobita hauria pogut utilitzar si s'hagués trobat en greus dificultats. L'aparell que surt de la caixa és la poció revertidora de mentides, capaç de transformar les mentides en realitat. Amb això, Nobita es venja dels dos rivals/amics Gegant i Suneo, però encara es manté trist sabent que mai tornaria a vore al Doraemon. No obstant això, involuntàriament pronuncia aquella darrera frase davant de sa mare quan encara està baix l'efecte de la poció, i gairebé per màgia en Doraemon reapareix a l'habitació del seu amic des del calaix de l'escriptori. Nobita s'emociona, i per celebrar el retorn, a més de Shizuka, també arriben Gegant i Suneo, demanant disculpes pel seu comportament.

## Distribució

El curtmetratge es va estrenar als cinemes japonesos el 7 de març de 1998, juntament amb Doraemon: Nobita no nankai daibōken.
Posteriorment, la trama del curtmetratge es va reprendre i es va incloure el 2014 a Doraemon - The Movie.
El títol internacional del curtmetratge és Doraemon Comes Back.

## Referències

* 1 2 IV, Stuart Galbraith. The Toho Studios Story: A History and Complete Filmography (en anglès). Scarecrow Press, 2008-05-16. ISBN 978-1-4616-7374-3.
* ↑ Kunstenaar), Murakami (Takashi. リトルボーイ: 爆発する日本のサブカルチャー・アート (en anglès). Japan Society, 2005. ISBN 978-0-913304-57-0.
* ↑ «El retorn de Doraemon», 08-06-2019. [Consulta: 22 setembre 2023].
# Kaitlyn Dever

Kaitlyn Dever (Phoenix, 21 de desembre de 1996) és una actriu estatunidenca. Es va fer coneguda pels seus papers en sèries com Justified (2011-2015), Last Man Standing (2011-2021), Unbelievable (2019) i Dopesick (2021).
Dever ha tingut papers secundaris a les pel·lícules Bad Teacher (2011), The Spectacular Now (2013), Short Term 12 (2013), Detroit (2017), Beautiful Boy (2018), Dear Evan Hansen (2021) i Ticket to Paradise (2022). Els seus papers principals al cinema van ser a Them That Follow (2019), Booksmart (2019), Rosaline (2022) i No One Will Save You (2023).

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Rol |
| 2009 | An American Girl: Chrissa Stands Strong | Gwen Thompson |
| 2011 | Bad Teacher | Sasha Abernathy |
| 2011 | Cinema Verite | Michelle Loud |
| 2011 | J. Edgar | Palmer's Daughter |
| 2013 | The Spectacular Now | Krystal |
| 2013 | Short Term 12 | Jayden Cole |
| 2014 | Laggies | Misty |
| 2014 | Men, Women & Children | Brandy Beltmeyer |
| 2017 | All Summers End | Grace Turner |
| 2017 | We Don't Belong Here | Lily Green |
| 2017 | Detroit | Karen Malloy |
| 2017 | Outside In | Hildy Beasley |
| 2018 | The Front Runner | Andrea Hart |
| 2018 | Beautiful Boy | Lauren |
| 2019 | Them That Follow | Dilly Picket |
| 2019 | Booksmart | Amy Antsler |
| 2020 | Coastal Elites | Sharynn Tarrows |
| 2021 | Dear Evan Hansen | Zoe Murphy |
| 2022 | Ticket to Paradise | Lily Cotton |
| 2022 | Rosaline | Rosaline |
| 2023 | Next Goal Wins | Nicole Megaloudis |
| 2023 | No One Will Save You | Brynn |
| 2023 | Good Grief | Lily Kayne |

### Televisió

| Any | Títol | Rol |
| 2009 | Make It or Break It | Adorable Girl |
| 2009 | Modern Family | Bianca Douglas |
| 2010 | Private Practice | Paige |
| 2010 | Party Down | Escapade Dunfree |
| 2011 | The Mentalist | Trina |
| 2011–15 | Justified | Loretta McCready |
| 2011 | Curb Your Enthusiasm | Kyra O'Donnell |
| 2011–21 | Last Man Standing | Eve Baxter |
| 2019 | Unbelievable | Marie Adler |
| 2020 | Home Movie: The Princess Bride | Westley |
| 2020 | Monsterland | Toni / Jennifer |
| 2021 | The Premise | Abbi Miller |
| 2021 | Dopesick | Betsy Mallum |
| 2024 | The Last of Us | Abby Anderson |

## Referències

* ↑ «Kaitlyn Dever» (en anglès). Fact Monster, 07-10-2023. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Kaitlyn Dever biography and filmography» (en anglès). tribute.ca, 07-10-2023. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Kaitlyn Dever Religion And Ethnicity, Is Kaitlyn Dever Christian?» (en anglès). sarkariexam.com, 13-01-2024. [Consulta: 14 gener 2024].

## Enllaços externs

* Kaitlyn Dever - Lloc web oficial
# Liu Jianwei

Liu Jianwei (xinès simplificat: 柳建伟) (Zhenping, 1963) és un militar, escriptor i guionista xinès. Guanyador del Premi Mao Dun de Literatura de l'any 2005 per la seva novel·la 英雄时代 (yingxiong shidai), traduïda a l'anglès com Heroic Time.

## Biografia

Liu Jianwei va néixer l'octubre de 1963 a Zhenping, província de Henan (Xina). El 1979 després de la Revolució Cultural va ingressar a l'Exèrcit Popular d'Alliberament. El 1991, va anar a l'Acadèmia d'Art de l'exèrcit per estudiar i es va graduar el 1993. Va ingressar a la universitat de literatura Lu Xun i es va graduar el 1994. Posteriorment va ingressar a la Universitat Normal de Pequín. El 1997 i va anar a treballar a la regió militar de Chengdu. Des de 2004 és coronel retirat i treballa com a guionista i director adjunt en els estudis "August First Film Studio" (Bayi Fil Studio) de l'Exèrcit.
Es membre de l'Associació d'Escriptors Xinesos i de l'Associació de Cineastes Xinesos i acadèmic de l'Acadèmia de Literatura de Henan.

## Obres

El 1985 Liu va començar a publicar les primeres obres. Part de les seves obres tenen contingut autobiogràfic, però també volen ser, com diu el mateix Liu una ""visió panoràmica de la societat xinesa del canvi de segle".

### Novel·les

* 北方城郭 (The Great Wall)
* 突出重围 (Breakthrough)
* SARS危机 (SARS Crisis)
* 石破惊天 (The Rock)
* 惊涛骇浪 (The Terrifying Waves)
* 爱在战火纷飞时 (Love in the Anti-Japanese War)

### Reportatges

* 红太阳白太阳 (The Red Sun and the White Sun)
* 日出东方 (The Sun Comes Up in the East)
* 纵横天下 (The World Is Not Enough)

### Guions de cinema

| Any | Títol xinès | Títol anglès | Director |
| 2011 | 飛天 | The Sspace of Dream | Shen Dong i Wang Jia |
| 2014 | 天河 | Tian He/ The Galaxy on Earth | Shen Dong i Ning Haiqiang |
| 2015 | 天使：生命處方 | The Angel: Prescription for Life | Yang Hu |
| 2017 | 血戰湘江 | Battle of Xiangjiang River | Chen Li |

## Premis

A part del Mao Dun, ha guanyat el premi "Five One Project" del Departament Central de Propaganda, el primer premi de literatura Feng Mu, el primer premi del setè premi de literatura cinematogràfica Xia Yan, el premi de literatura de l'Exèrcit, i el premi Feitian.

## Referències

* 1 2 «Laureate Writers Awarded». [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «柳建伟_中国作家网». [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «August First Film Studio». [Consulta: 18 juny 2024].
# Joan de Montcada i Gralla

Joan de Montcada i Gralla (València, ? - Barcelona, 1622). Arquebisbe de Tarragona (1613-1622) i Bisbe de Barcelona (1610-1612).

## Antecedents familiars

Fill de Francesc I de Montcada, primer marquès d'Aitona i comte d'Osona, i la seva esposa Lucrècia Gralla. Pertanyent a la noble família dels Montcada, el seu germà Gastó II de Montcada i de Gralla heretà la immensa fortuna familiar i el seu nebot Francesc de Montcada i de Montcada li va dedicar la seva crònica Expedición de los catalanes y aragoneses contra turcos y griegos (en català: Expedició dels catalans i aragonesos contra turcs i grecs) el 1620.

## Carrera eclesiàstica

Des de ben jove fou destinat a l'Església Catòlica, fou destinat a Salamanca (Regne de Castella) com a Ardiaca i Canonge, posteriorment fou prior de Santa Anna de Barcelona fins que substituí Rafael de Rovirola com a Bisbe de Barcelona el 1610.

## Arquebisbe de Tarragona

El maig de 1612 li comunicaren la seva adscripció a l'Arxidiòcesi de Tarragona, però mentrestant actuaria com a bisbe auxiliar Joan Estelric, fins al moment Bisbe de Drago. No fou fins al 23 d'abril de 1613 que fou nomenat oficialment Arquebisbe de Tarragona pel Papa Pau V però, degut als seus enfrontaments amb les autoritats civils de la ciutat, no va entrar a la seu metropolitana fins al gener de 1617.
Va presidir dos concilis provincials i fou caritatiu, tot i que la seva vanitat li valgueren l'amonestació per part del Rei Felip II d'Aragó i III de Castella que li demanà que utilitzés amb moderació el seu títol de Senyor de Tarragona per evitar conflictes amb els cònsols de la ciutat. L'Arquebisbe defensà els seus drets sobre la ciutat fins i tot en litigis judicials fins a la seva defunció, en què les autoritats municipals intentaren incorporar Tarragona a la Corona.
Va morir el 23 de novembre de 1622 a Barcelona i fou enterrat al Monestir de Pedralbes, amb vincles molt íntims amb la família dels Montcada. Anys més tard, es va construir un sepulcre al paviment del cor de la Catedral de Tarragona, actualment presbiteri, on hi traslladaren les seves despulles per a descansar-hi de manera definitiva.
| Precedit per: Rafael de Rovirola | Bisbe de Barcelona 1610 – 1612 | Succeït per: Lluís de Sanç i Còdol |
| Precedit per: Joan Vich i Manrique de Lara | Arquebisbe de Tarragona 1613 – 1622 | Succeït per: Juan de Hoces |

## Referències

* Web de l'Arquebisbat de Tarragona
# Jerico Springs

Jerico Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 259 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jerico Springs tenia 259 habitants, 104 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 149,3 habitants per km².
Dels 104 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,7% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.188 $ i la renda mediana per família de 30.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era d'11.094 $. Entorn del 8% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jerico Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jerico Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Michael Pichler

Michael Pichler (Bruck an der Mur, 28 de juliol de 1982) és un ciclista austríac, professional del 2002 fins al 2010.

## Palmarès

Palmarès.
* 2004
** Campió d'Àustria sub-23 en ruta
* 2009
** 1r a la Völkermarkter Radsporttage

## Referències

* 1 2 «Michael PICHLER» (en anglès). Museo del Ciclismo. [Consulta: 30 juny 2024].
* 1 2 Michael Pichler a ProCyclingStats
# Poecilia

Poecilia és un gènere de peixos de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Poecilia amazonica (Garman, 1895)
* Poecilia boesemani (Poeser, 2003 )
* Poecilia butleri (Jordan, 1889)
* Poecilia catemaconis (Miller, 1975 )
* Poecilia caucana (Steindachner, 1880)
* Poecilia caudofasciata (Regan, 1913)
* Poecilia chica (Miller, 1975 )
* Poecilia dauli (Meyer & Radda, 2000 )
* Poecilia elegans (Trewavas, 1948)
* Poecilia formosa (Girard, 1859)
* Poecilia gillii (Kner, 1863)
* Poecilia hispaniolana (Rivas, 1978 )
* Poecilia koperi (Poeser, 2003 )
* Poecilia kykesis (Poeser, 2002 )
* Poecilia latipinna (Le Sueur, 1821)
* Poecilia latipunctata (Meek, 1904 )
* Poecilia marcellinoi (Poeser, 1995 )
* Poecilia maylandi (Meyer, 1983 )
* Poecilia mechthildae (Meyer, Etzel & Bork, 2002)
* Poecilia mexicana (Steindachner, 1863 )
* Poecilia nicholsi (Myers, 1931)
* Poecilia orri (Fowler, 1943)
* Poecilia petenensis (Günther, 1866)
* Poecilia reticulata (Peters, 1859)
* Poecilia rositae (Meyer, Schneider, Radda, Wilde & Schartl, 2004 )
* Poecilia salvatoris (Regan, 1907 )
* Poecilia sphenops (Valenciennes, 1846)
* Poecilia sulphuraria (Alvarez, 1948)
* Poecilia teresae (Greenfield, 1990 )
* Poecilia vandepolli (Van Lidth de Jeude, 1887 )
* Poecilia velifera (Regan, 1914)
* Poecilia vivipara ((Bloch & Schneider, 1801)
* Poecilia wandae (Poeser, 2003 )
* Poecilia wingei (Poeser, Kempkes & Isbrücker, 2005)

## Referències

* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ MarineSpecies.org (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Incident de Corfú

L'incident de Corfú va ésser una crisi diplomàtica que va enfrontar el Regne de Grècia i el Regne d'Itàlia l'any 1923.
Grècia i Albània van portar una disputa fronterera a la Conferència d'Ambaixadors, que va crear una comissió per a determinar els límits, autoritzada per la Societat de Nacions per a resoldre el conflicte. Uns quants països (incloent-hi Itàlia) van proporcionar petits destacaments de soldats per ajudar la comissió a fer l'enquesta.
El 27 d'agost de 1923 el general italià Enrico Tellini i tres dels seus ajudants van ésser assassinats per agressors desconeguts (segons algunes fonts per nacionalistes grecs, segons altres, per bandits albanesos) a Kakavija en territori grec.
Itàlia va fer arribar un ultimàtum a Grècia el 29 d'agost, de 1923, demanant 50 milions de lires en concepte de reparacions i execució dels assassins. Grècia va ésser incapaç d'identificar els assassins, i les forces italianes van bombardejar i ocupar l'illa grega de Corfú el 31 d'agost, de 1923, matant com a mínim quinze civils. En general, l'assassinat de Tellini es considera un pretext per amagar el veritable motiu per a la invasió: la posició estratègica de Corfú a l'entrada de l'Adriàtic.
Grècia va portar el cas davant la Societat de Nacions, que inicialment va condemnar l'ocupació italiana. La disputa es va deixar en mans de la Conferència d'Ambaixadors, i Itàlia i Grècia van acceptar que la decisió fos vinculant. La Conferència en gran part va acceptar les peticions nominals italianes, imposant a Grècia l'obligació de demanar perdó i pagar reparacions, la qual cosa va ésser acceptada per Grècia.
Les forces italianes van sortir de Corfú el 27 de setembre de 1923.

## Referències

* ↑ Palmowski, Jan. Historia Universal del siglo XX (en castellà). Madrid: Complutense, 1998, p. 167. ISBN 9788489784574.
# Cristina Rodríguez Armigen

Cristina Rodríguez Armigen (Alacant, 11 de octubre de 1977) és una política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la IX legislatura.
És enginyera agrònoma, professora de secundària de l'assignatura de matemàtiques, i té estudis de psicologia . Ha sigut portaveu d'agricultura i de drets humans per Compromis en Les Corts Valencianes. Alhora és coportaveu de Verds Equo del País Valencià . Fou escollida diputada dins la Coalició Compromís, per Alacant, a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015. Va ser vicepresidenta de la Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports, Presidenta de la Comissió de Política social i Ocupació, així com les Comissions especials d'estudi de la situació del sector ramader i de la Discapacitat al País Valencià de les Corts Valencianes. Alhora, a les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou escollida regidora de l'ajuntament d'Elda.

## Referències

* 1 2 «Ficha del diputado/a. Cristina Rodríguez Armigen». Corts Valencianes. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ La nueva corporación de Elda, Diario Información, 25 de maig de 2015

## Enllaços externs

* Articles de Cristina Rodríguez a petreraldia.com
# Kalaât El Andalous

Kalaât El Andalous (àrab: قلعة الأندلس, Qalʿat al-Andalus) és una ciutat de la governació d'Ariana, a Tunísia, capital de la delegació homònima, a la conca del riu Medjerda. El seu únic monument rellevant és la mesquita amb el seu minaret. Els seus habitants són d'origen andalusí, origen del qual es mostren molt orgullosos. La ciutat té uns 15.000 habitants i la delegació uns 25.000 habitants.

## Economia

La seva economia és agrícola amb producció important de melons.

## Història

A la comarca va estar l'antiga Castra Cornelia del romans, destruïda pels vàndals a la meitat del segle v i despoblada.
El 1608 els germans Alí i Ramdhan, expulsats de Batalyaws (Badajoz) s'hi van instal·lar. Després s'hi van afegir habitants de la zona i altra gent d'origen andalusí. L'historiador Haj Meki Boubaker El Andalousi (1885-1975) va néixer i viure a la ciutat i en va estudiar la història.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 12 54 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en sis sectors o imades:
* Kalaat El Andalous Est (12 54 51)
* Kalaat El Andalous Ouest (12 54 52)
* Pont de Bizerte (12 54 53)
* Bou Hanach (12 54 54)
* El Hessiane (12 54 55)
* Ennahli (12 54 56)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 12 14) que s'estén pels sis sectors o imades de la delegació o mutamadiyya.

## Enllaços externs

* Kalaât El Andalous - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 38-40. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ «أمر حكومي عدد 602 لسنة 2016 مؤرخ في 26 ماي 2016 [Decret governamental núm. 2016-602 del 26 de maig de 2016]». الرائد الرسمي للجمهورية التونسية [Diari Oficial de la República Tunisiana], any 159 núm. 43, 27-05-2016, pàg. 1970-1998. ISSN: 9061 0330 9061 [Consulta: 7 desembre 2023].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 133. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Lake Tapawingo

Lake Tapawingo és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Tapawingo tenia 843 habitants, 350 habitatges, i 259 famílies. La densitat de població era de 957,3 habitants per km².
Dels 350 habitatges en un 22,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,7% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,6% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 20,5% entre 25 i 44, un 38,2% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.500 $ i la renda mediana per família de 77.493 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.708 $ mentre que les dones 31.518 $. La renda per capita de la població era de 32.141 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Tapawingo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Tapawingo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Longtown (Missouri)

Longtown és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 76 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Longtown tenia 76 habitants, 31 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 225,7 habitants per km².
Dels 31 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71% hi vivien parelles casades, en un 3,2% dones solteres, i en un 22,6% no eren unitats familiars. En el 12,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 36,8% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.000 $ i la renda mediana per família de 55.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.094 $ mentre que les dones 20.750 $. La renda per capita de la població era de 22.724 $. Entorn del 14,3% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Longtown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Longtown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].