OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Argelagó

L'argelagó o argilaga i cascaula (al País Valencià) (Genista hispanica) és una espècie de planta fanerògama de la família de les fabàcies.

## Morfologia

Forma una mata intricada de 30-60 cm d'altura de color verd fosc i aspecte semiesfèric i encoixinat, amb espines ramificades i verdes amb puntes de 5 a 15 mm de longitud. Fulles lanceolades de 6 a 11 mm de longitud. Flors grogues en grups terminals. Els llegums són curts i corbats d'1 cm de longitud. Floreix a la primavera originant un paisatge un color groc daurat molt viu. Els nombres cromosòmics de Genista hispanica (Fam. Leguminosae) i tàxons infraespecífics = Genista hispanica subsp. hispanica L.: n=18; 2n=36.

## Distribució i hàbitat

Es distribueix por la zona mediterrània de la península Ibèrica i sud de França. L'argelagó entapissa carrascars, rouredes de carrasca i grevoledes aclarides. També cobreix vores de fagedes xeròfiles i rouredes, així com matollars i pastures de muntanya en els contraforts de la Serralada Cantàbrica por Palència i Lleó i nord de Burgos. Abunda en la Sierra de la Demanda i nord de Sòria per la Sierra Cebollera. A les muntanyes de Miranda de Ebro arriba a créixer fins en el garrigar. És una espècie heliòfila que ocupa les clarianes del boscs o les pastures i rasos a partir de 1.000 metres d'altitud fins als 1.500. En general ocupa tan sols calcaris i margosos i més rarament terrenys silícics, essent indicadora de substrats neutres. És més exigent en humitat que l'argelaga borda (Genista scorpius).

## Importància econòmica i cultural

Planta decorativa molt utilitzada a Europa com a ornamental en jardins de rocall i vores per la seva preciosa floració estiuenca. Es multiplica per llavor en febrer o per esqueix verd en agost.
Els cavalls que viuen semisalvatges a les muntanyes, com passa amb els de la raça losina i els asturcons, la cerquen amb fruïció en hivern. Fins i tot arriben a llevar la neu amb els unglots per a accedir a aquesta deliciosa menja per a ells, si bé que espinós farratge.

## Referències

* ↑ «Argelagó». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Diccionari català-valencià-balear». [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Variabilidad cromosómica de las Genisteas de la flora española en relación con su ecología. Sañudo, A. Ci. Biol. Ecol. Sist. 1(2): 43-52 (1972).
* ↑ «Genista hispanica». Real Jardín Botánico: Flora Ibérica. [Consulta: 10 desembre 2010].
* ↑ Oria de Rueda, J.A.; Diez J. Guía de árboles i arbustos de Castilla y León. Palencia:Cálamo, 2003. ISBN 84-95018-46-2.

## Bibliografia

* Heywood, V.H. & Ball, P.W. (1968) Leguminosae. In: Flora Europaea Vol. 2. ed. Tutin, T.G. et al.
* Linnaeus, C. von (1753) Sp. Pl.
* Vicioso, C. (1953) Genisteas Espaniolas 1. Min. de Agric. Madrid No. 67
* Stace, C. (1991) New Flora of the British Isles. Cambridge Univ. Press
* Chittenden, F.J. (1951) The RHS Dictionary of Gardening II. Oxford Univ. Press
* Polunin, O. & Smythles, B.E. (1973) Fls. of South-West Europe. Oxford Univ. Press
* Polunin, O. (1969) Flowers of Europe.O.U.P.
# João Café Filho

João Fernandes Café Filho (Natal, Rio Grande do Norte 1899 - Rio de Janeiro 1970) fou un polític brasiler. Era periodista i advocat, militant de l'Aliança Liberal, i educat en la Primera Església Presbiteriana de Natal (fou el primer president brasiler protestant).
Participà en el cop d'estat revolucionari que donà el poder a Getúlio Vargas (revolució de 1930). Fou diputat socioprogressista del 1934 al 1937, però s'exilià a l'Argentina després del viratge dictatorial de Vargas. Tornà al Brasil el 1939, i es mantingué a l'oposició fins al 1950, quan esdevingué vicepresident de la República. Fou nomenat President del Brasil a la mort de Getúlio Vargas el 24 d'agost del 1954, però el 8 de novembre del 1955 fou destituït per un cop d'estat militar.

## Referències

* ↑ «João Fernandes Café Filho». GEC. [Consulta: 30 setembre 2023].
* 1 2 «JOAO CAFE FILHO» (en portuguès brasiler). Centro de Pesquisa e Documentação História Contemporânea do Brasil. Fundació Getúlio Vargas. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ Silva, Hélio. Café Filho, a crise institucional, 1954-1955 (en portuguès brasiler). Grupo de Comunicação Três, 1983.

## Vegeu també

* Getúlio (pel·lícula)
# Lactulosa

La lactulosa és un sucre sintètic no digerible (prebiòtic) que s'empra com a laxant en el tractament del restrenyiment crònic i en l'encefalopatia hepàtica. Es tracta d'un disacàrid basat en la fructosa i en la galactosa, l'enllaç que els uneix no pot ser escindit pels enzims del tracte digestiu. La lactulosa es produeix a partir de la lactosa i la fructosa mitjançant la β-galactosidasa, un enzim produït pel bacteri termòfil Sulfolobus solfataricus. També s'han trobat enzims candidats en altres bacteris del gènere Arthrobacter.
S'administra per via oral per al restrenyiment, i per via oral o rectal per a l'encefalopatia hepàtica. En general, comença a funcionar després de 8-12 hores, però pot trigar fins a 2 dies a millorar el restrenyiment.

## Referències

* ↑ «Lactulose». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 4 September 2017. [Consulta: 11 agost 2015].
* ↑ «Lactulose». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 4 September 2017. [Consulta: 11 agost 2015].
* 1 2 «Milk lactose and lactulose determination by the differential pH technique». Le Lait, vol. 83, 5, 9-2003, pàg. 409–16. DOI: 10.1051/lait:2003022.
* ↑ «Gastrointestinal Symptoms». A: Oxford textbook of palliative care for children. 2nd. Oxford: Oxford University Press, 2006, p. 352. ISBN 9780198526537.
* ↑ «Constipation and diarrhea». A: Textbook of therapeutics : drug and disease management. 8th. Philadelphia, Pa. [u.a.]: Lippincott Williams & Wilkins, 2006, p. 1310. ISBN 9780781757348.
# Kagan

Un kagan, kakhan (turc: kaɣan; mongol: хаган; xinès: 可汗, kèhán) o gran kan és un títol equivalent al d'emperador en les llengües mongola i turca. El títol el duu qui dirigeix un kaganat (‘imperi’, més gran que un kanat). Khagan també es pot traduir per ‘kan de kans', és a dir, ‘rei de reis'. El seu origen es trobaria en els juanjuan. A Europa va arribar amb els àvars al segle vi (llatí: kaganus).
Fou el títol dels grans kans dels juanjuan al segle v, que després va passar als kans turcs (Turcs Occidentals i Turcs Orientals) al segle vi, i als kans uigurs al segle viii. Genguis Kan, abans de ser proclamat kakhan (equivalent a ‘sobirà suprem’, o ‘emperador’) fou només kan dels mongols. Kagan es va traduir per ‘gran kan’ per viatgers occidentals com Plan Carpin, Guillaume de Roubrouck, Marco Polo i Oderic de Pordenone. En realitat, «gran kan» es diu genguis khan. Alguns historiadors pensen que Genguis Kan realment mai va portar el títol de kagan, perquè Genguis Kan ja era un títol. Així el 1206 Genguis Kan no hauria estat proclamat com a «kagan de les tribus turcomongoles» sinó com a «kan de les tribus turcomongoles».

## Referències

* ↑ Fairbank 1978, p. 367.
* ↑ Principalment M. Pelliot a Les Mongols et la Papauté, Revue de l'Orient Chretien, 1923, i Notes sur les Turkestan, Toung pao 1930, on indica que el seu autèntic títol era Tching-gis-qan o Tchinggiz-qan que vol dir ‘gran kan’.
* ↑ Ja havia estat proclamat kan, però només dels mongols, el 1194.
# Juan Carlos Zabala

Juan Carlos Zabala (Rosario, 11 d'octubre de 1911 - Buenos Aires, 24 de gener de 1983) va ser un atleta argentí, especialista en curses de llarga distància, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930. Era conegut amb el sobrenom de "El Ñandú Criollo".
Zabala va córrer la seva primera marató a finals d'octubre de 1931. Deu dies després va establir un nou rècord mundial en els 30 km amb un temps d'1h 42'30.4".
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or en la marató del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, fou sisè en la cursa dels 10.000 metres, mentre en la marató, tot i posar-se al capdavant des de la sortida, una caiguda al quilòmetre 28 el va dur a abandonar pocs quilòmetres més tard. En aquests Jocs fou l'abanderat argentí en la cerimònia inaugural.
El 1983 va ser nomenat atleta argentí del segle.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 55.8" (1932)
* 10.000 metres. 30' 56.2" (1936)
* Marató. 2h 31' 36" (1932)

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Olympedia – Juan Carlos Zabala». [Consulta: 21 juny 2024].
* ↑ «Olympedia – Marathon, Men». [Consulta: 21 juny 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 21 juny 2024].
# Federació Comunista Catalanobalear

La Federació Comunista Catalanobalear (FCCB) fou una organització política comunista de Catalunya i de les Illes Balears. Va organitzar-se a la tardor del 1924 a partir del grup que publicava La Batalla. El seu principal dirigent fou Joaquim Maurín, i a Mallorca Miquel Llabrés i García. En fundar-se el Partido Comunista de España (PCE) s'hi va integrar. No obstant les diferències ideològiques (primordialment sobre les qüestions sindical i nacional) i la clandestinitat a la que obligava la dictadura de Miguel Primo de Rivera van fer que progressivament la FCCB s'allunyés del PCE fins que es consumà el trencament el 1930. El 1930 va fundar amb el Partit Comunista Català (PCC) el Bloc Obrer i Camperol (BOC). La Federació, amb tot, continuà funcionant com a nucli polític del BOC. El juny del 1933 la FCCB es transformà en Federació Comunista Ibèrica (FCI), en adoptar com a àmbit d'acció el conjunt de la Península. Fins al 1931 formà part de la Internacional Comunista.

## Referències

* 1 2 «Federació Comunista Catalano-Balear | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Tret de Marxists.org (sota llicència GFDL).
# Lalla Khadija

La princesa lalla Khadija (àrab: لَالَّة خديجة, lālla Ḫadīja) (Rabat, 28 de febrer de 2007) és la filla del rei del Marroc Mohammed VI i de la princesa lalla Salma. El seu germà gran és el príncep hereu mulai El-Hassan. Porta el títol de Sa Altesa Reial, la Princesa del Marroc.
En honor al seu naixement, el rei Mohammed VI va concedir un indult reial a poc menys de nou mil presos. Lalla Khadija està sent educada al Col·legi Reial de Rabat.

## Referències

* 1 2 «The Alawi Dynasty» (en anglès). Royal Ark. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Morocco inmates get royal pardon» (en anglès). BBC News, 02-03-2007. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Grâce royale à l’occasion de la naissance de SAR la Princesse Lalla Khadija» (en francès). Aujourd'huy Le Maroc, 02-03-2007. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Grâce royale à l’occasion de la naissance de SAR la Princesse Lalla Khadija» (en francès). Infos du Maroc, 02-03-2007. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «SAR Lalla Khadija … la princesse des cœurs» (en francès). MJT, 18-12-2019. [Consulta: 21 agost 2023].
# Juan José Brugera Clavero

Joan Josep Bruguera i Clavero, també anomenat Juan José Brugera Clavero segons altres fonts (Badajoz, Extremadura, 15 d'octubre de 1946) és un enginyer, professor, banquer i dirigent empresarial establert a Catalunya.
Va arribar a Barcelona des d'Extremadura seguint al seu pare, funcionari de Correus, i fill d'un destacat socialista represaliat. Es formà com a enginyer tècnic industrial, en la seva especialitat d'electrònica industrial a l'Escola Universitària d'Enginyers de Terrassa. Posteriorment cursà un màster en administració d'empreses per ESADE i es diplomà per l'IESE. Adjunt de la càtedra d'electrònica de l'Escola Industrial de Terrassa entre 1967 i 1968, posteriorment fou enginyer al Laboratori Industrial Inter-Grundig entre els anys 1968 i 1970, participant en el desenvolupament de la televisió en color. Entre 1971 i 1975 treballà als serveis centrals del Banc Atlàntic, d'on passà a exercir càrrecs de direcció al Banc Sabadell (1975-87). Entre 1987 i 1994 fou conseller delegat de Sindibank (Sindicat de Banquers de Barcelona), una petita entitat en la qual va contribuir a la sortida a Borsa.
El 1994 La Caixa li va proposar fer-se càrrec d'Inmobiliaria Colonial, per a modernitzar la companyia i treure-la a Borsa. Així ho va fer, i a partir de 1999 va centrar la companyia a comprar edificis d'oficines de "zones prime" de Barcelona i Madrid, i va començar el seu procés d'internacionalització, amb la compra de Société Foncière Lyonnaise. En 2006 quan la companyia va passar a les mans de GrupoInmocaral, Brugera va sortir d'ella. Després d'estar un any a Mútua Madrileña com a director general, al poc temps va tornar a la immobiliària, quan els bancs que havien finançat la venda a Inmocaral van prendre el control, davant la desastrosa situació de la companyia, i li van demanar tornar, per fer-se càrrec de la seva direcció a partir del 2008. El 2010 també fou nomenat president de Société Foncière Lyonnaise.
Ha exercit durant 15 anys com a professor d'Esade, i ha estat el president del seu patronat entre 1999 i 2006, i des de l'any 2016 presideix el barceloní Cercle d'Economia, succeint a Antón Costas, després que durant uns anys fos vocal a la seva junta directiva. El juliol del 2019 fou succeït per Xavier Faus Santasusana. S'oposà frontalment a l'independentisme català i la política del govern de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 «Juan José Brugera Clavero». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 Galtés, Mar «La junta del Cercle proposa Brugera com a president». La Vanguardia, 19-07-2016, p.52 [Consulta: 27 maig 2024].
* 1 2 3 «Juan José Brugera, el curioso emperador del mercado de oficinas». Cinco Días. El País, 18-11-2017 [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ Sala, Agustí «Brugera completa su junta directiva para el Cercle d'Economia». El Periódico, 05-12-2016 [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ Font Manté, Àlex «Juan José Brugera: “No volem aventures”». Diari ARA, 21-05-2017 [Consulta: 1r desembre 2019].
# Lambert Malatesta de Montecodruzzo

Ramberto Malatesta, també anomenat Roberto o Lamberto. Fill de Leonida Malatesta, mort el 1557, i de Cassandra Cini, descendia de la branca dels comtes de Sogliano. Va ser comte de Tornano. Casat amb Girolama Veralli, que va quedar com a governadora del seu feu. Representant tardà de la societat de condottieros i caps de faccions a Itàlia, és considerat l'ovella negra de la família Malatesta, va actuar com a bandoler i sicari, alguns diuen que empès pel seu cosí Sempronio, i va dirigir una banda de bandits activa als Estats Pontificis. A causa dels seus actes va ser decapitat a Roma el 13 d'agost de 1587.

## Referències

* 1 2 Grottanelli, L. «Alfonso Piccolomini» (en italià). La Rassegna nazionale, vol. 65, 1892, pàg. 556.
* 1 2 3 Antonioli, Andrea. Ramberto Malatesta, Monografia e catalogo della mostra su Ramberto Malatesta, principe e astrologo (en italià). Cesena: Biblioteca Malatestiana, 2014, p. 275.
* ↑ Bassi Angelini, Claudia. Donne nella storia: nel territorio di Ravenna, Faenza e Lugo dal Medioevo al XX. secolo (en italià). Longo, 2000, p. 51.
* 1 2 Falcioni, Anna. La signoria di Giacomo Malatesti, 1566-1600 (en italià). B. Ghigi, 2009, p. 5, 24.
# Núria Balada i Cardona

Núria Balada i Cardona (Barcelona, 1978) és una advocada i política catalana. Va ser presidenta de l'Institut Català de les Dones entre el 2017 i el 2019.
És llicenciada en Dret per la Universitat Pompeu Fabra i té un màster en Alta Funció Directiva per l'Escola d'Administració Pública de Catalunya. Des del 2005, és membre de l'Il·lustre Col·legi de l'Advocacia de Barcelona. Especialitzada en dret societari, va exercir professionalment d'advocada fins al 2011, quan va esdevenir directora executiva de l'Institut Català de les Dones i de vicepresidenta del Consell Nacional de Dones de Catalunya. El 12 de juny del 2017, arran de la destitució de Teresa Pitarch, va ser elegida la presidenta de l'organisme. Finalment, se'n va desvincular el 3 de setembre del 2019. Poc després, va ser nomenada adjunta al gabinet de Meritxell Budó. Aleshores presidia el Consell Nacional de les Dones de Catalunya.
Algunes de les seves actuacions més destacables són l'impuls del Pla de Polítiques de Dones del Govern de Catalunya 2012-2015 i el Programa d’intervenció integral contra la violència masclista 2012-2015. A més, ha col·laborat en tant que jurista en l'elaboració el Pla de Polítiques de Dones del Govern de la Generalitat 2008-2011 en la Llei d’igualtat efectiva de dones i homes del 2015.
Marcadament independentista, va militar a la Joventut Nacionalista de Catalunya del 2006 al 2011. Del 2016 al 2020, va formar part del Partit Demòcrata Europeu Català i va presidir la divisió de Gràcia, però després va abandonar la formació per Junts per Catalunya. Va deixar el càrrec a Carme Lleó, que també era la portaveu del districte. Anteriorment, també ha pertangut a Convergència Democràtica de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 «El Govern nomena Núria Balada presidenta de l’Institut Català de les Dones en substitució de Teresa Pitarch». La Vanguardia, 13-06-2017. [Consulta: 22 maig 2023].
* 1 2 «“Hi ha una estratègia mundial que posa al centre de la seva batalla tots els drets que han aconseguit les dones durant segles”». Col·legi de Professionals de la Ciència Política i de la Sociologia de Catalunya, 03-09-2019. [Consulta: 22 maig 2023].
* 1 2 «Catalunya: Núria Balada nova presidenta de l’Institut Català de les Dones / La Independent / Notícies gènere». La Independent, 22-06-2017. [Consulta: 22 maig 2023].
* 1 2 3 «El Govern recoloca en 48 horas a un alto cargo de PDeCAT (con sueldazo incluido)» (en castellà). El Español, 07-09-2019. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Laura Martínez Portell nueva presidenta del Institut Català de les Dones. La concejal de Junts per Catalunya en Vilassar de Mar impulsará temas como el Pacto Nacional contra la Violencia Machista». La Vanguardia, 09-09-2019 [Consulta: 31 juliol 2020].
* ↑ «Núria Balada serà la nova presidenta de l'Institut Català de les Dones». Social.cat, 13-06-2017. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «L'executiva del PDECat Gràcia es passa a Junts; els consellers, no». L'independent de Gràcia, 06-09-2020. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Núria Balada: "Deixo la casa endreçada; vam fer una evolució i el temps ens ha donat la raó"». L'independent de Gràcia, 23-09-2022. [Consulta: 22 maig 2023].
# Genètica clàssica

La genètica clàssica és una part de la genètica que s'ocupa dels fenòmens macroscòpics i individuals de l'herència biològica. Nascuda en la segona meitat del segle xix a partir dels experiments de Gregor Mendel, la genètica clàssica es veurà complementada ja en el segle xx per la genètica de poblacions i la genètica molecular, per formar totes tres les disciplines bàsiques de la genètica.

## Bibliografia

* Griffiths, J .F. A. et al. (2002). Genética. McGraw-Hill Interamericana. ISBN 84-486-0368-0. (castellà)
# Juan José Castillo Barreto

Juan Castillo Barreto (Las Palmas de Gran Canària, 3 d'octubre de 1955) és un exfutbolista i exentrenador espanyol que jugava com a davanter, generalment per l'esquerra.

## Clubs

| Club | País | Any |
| U. D. Las Palmas | Espanya | 1974-1983 |
| R. CD Mallorca | Espanya | 1983-1984 |
| CD Màlaga | Espanya | 1984 |
| U. D. Las Palmas | Espanya | 1985-1987 |
| U. D. Telde | Espanya | 1985-1989 |

## Referències

* ↑ «Juani, Juan José Castillo Barreto - Futbolista». www.bdfutbol.com. [Consulta: 15 abril 2019].
# Centertown (Missouri)

Centertown és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 257 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Centertown tenia 257 habitants, 117 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 110,3 habitants per km².
Dels 117 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 34,2% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.750 $ i la renda mediana per família de 47.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.591 $ mentre que les dones 20.769 $. La renda per capita de la població era de 17.321 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Centertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Centertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Charlack

Charlack és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.431 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Charlack tenia 1.431 habitants, 572 habitatges, i 364 famílies. La densitat de població era de 2.125 habitants per km².
Dels 572 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,8% hi vivien parelles casades, en un 21,9% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 34,4% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.493 $ i la renda mediana per família de 39.412 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.604 $ mentre que les dones 25.143 $. La renda per capita de la població era de 18.147 $. Entorn del 9% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Charlack». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Charlack». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].