OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ion Antolín

Ion Fernando Antolín Llorente (Villalón de Campos, 1977) és un periodista espanyol, Secretari d'Estat de Comunicació des de desembre de 2024.
Va començar la seva trajectòria estudiant comunicació audiovisual al COAR de Palència. Posteriorment va fer un MBA a The Power Business School.
Com a periodista, ha treballat per a diversos mitjans de comunicació com Antena 3 Notícies, Estrella Digital, El Plural i ha col·laborat amb mitjans com El Norte de Castilla.
Posteriorment es va especialitzar en comunicació institucional, treballant per a empreses com la Universitat Camilo José Cela, com a director de comunicació de Banca Cívica i com a responsable de comunicació externa de CaixaBank.
El 2021 es va incorporar al departament de Coordinació Informativa de la Secretaria d'Estat de Comunicació i el 2022 va ser nomenat cap de premsa del PSOE. Al desembre de 2024, després de la renúncia de Francesc Vallès, va ser nomenat secretari d'estat de comunicació.

## Referències

* ↑ Blanco, David Martínez. «Quién es Ion Antolín, el periodista al que Sánchez ha nombrado nuevo secretario de Estado de Comunicación» (en castellà), 03-12-2024. [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «Sánchez nombra secretario de Estado de Comunicación a Ion Antolín, responsable de prensa del PSOE» (en castellà), 03-12-2024. [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ AGENCIAS, RTVE es /. «Sánchez nombra secretario de Estado de Comunicación a Ion Antolín, actual director de comunicación del PSOE» (en castellà), 03-12-2024. [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «Así es el vallisoletano Ion Antolín, nombrado secretario de Estado de Comunicación: huyó de X tras sus polémicas» (en castellà), 03-12-2024. [Consulta: 4 desembre 2024].
# Molècula d'adhesió cel·lular

Les molècules d'adhesió cel·lular (MAC) són proteïnes localitzades en la superfície cel·lular, implicades en la unió amb altres cèl·lules amb la matriu extracel·lular en el procés anomenat adhesió cel·lular.

## Estructura

Aquestes proteïnes són típicament proteïnes transmembrana unipàs i estan formades per tres dominis: un domini intracel·lular que interacciona amb el citoesquelet, un domini transmembrenós i un domini extracel·lular que interacciona amb altres proteïnes d'adhesió cel·lular del mateix tipus (unions homofíliques) o amb altres MAC o amb la matriu extracel·lular (unions heterofíliques).
La majoria de les molècules d'adhesió cel·lular pertanyen a quatre famílies de proteïnes que són: La superfamília de les immunoglobulines, les integrines, les caderines i les selectines.

## Tipus

Les molècules d'adhesió cel·lular conegudes són:

### Calci dependents

* Integrines

### Calci independents

* Selectines
* Caderines
* Superfamília de les immunoglobulines

## Referències

* ↑ «Single-pass transmembrane adhesion and structural proteins». College of Pharmacy, University of Michigan.in Membranome database
* ↑ «The molecular structure of cell adhesion molecules». Annu. Rev. Biochem., 66, 1997, pàg. 823–62. DOI: 10.1146/annurev.biochem.66.1.823. PMID: 9242926.
# Cascades de Gersoppa

Les cascades de Gersoppa (Gersoppa Falls) és una cascada d'aigua a 14° 14′ N, 74° 49′ E﻿ / ﻿14.233°N,74.817°E﻿ / 14.233; 74.817 al districte de North Kanara a Karnataka a uns 28 km de Gersoppa, localment anomenada cascades de Jog o Jog Falls (per ser Jog el poble més proper) al riu Sharavati. Té una amplada de 71 metres cau amb una altura de 257 metres per mitjà de quatre cascades separades conegudes com les cascades del Raja, o també Horseshoe Fall, The Roarer, The Rocket i La Dame Blanche.
Per altura, volum i bellesa són les millors cascades de l'Índia i estan entre les millors del món. La llum a diferents hores del dia i segons les condicions, provoca espectaculars efectes.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Natural Color System

El Natural Color System (NCS) és un model de color perceptual publicat per l'Institut Escandinau del Color (Skandinaviska Färginstitutet AB) d'Estocolm (Suècia). Es basa en l'oposició visual de colors proposada per Ewald Hering. El sistema se sol fer servir per a fer correspondre colors a partir de targetes de referència, més que no pas barrejant colors.

## Vegeu també

* Pantone
* RAL

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'NCS
* Polykat NCS-RGB Konverter
* Calculadora en línia NCS Arxivat 2004-09-27 a Wayback Machine.
* Una altra calculadora NCS Arxivat 2009-06-25 a Wayback Machine.
# Ire Aderinokun

Ire Aderinokun és una desenvolupadora de programari informàtic. És la primera dona experta en Google de Nigèria.

## Primera vida i educació

Ire prové de l'estat d'Ogun, a Nigèria. Nasqué en la família de Tayo i Olunfunlola Aderinokun.
Després dels estudis secundaris a Nigèria, obtingué una selectivitat en psicologia experimental de la Universitat de Bristol. Tot i això els seus interessos per l'informàtica l'han portat a seguir un curs de disseny a Codeacademy.
Ire és autodidacta. Ha creat el seu primer lloc web amb 13 anys com a website de fans per a Neopets, en què havia aprés els seus primers codis HTML de base. Ire és també l'autora del blog anomenat bitsofcode, en què presenta astúcies sobre codis a altres desenvolupadors. Inicià el blog el 2015.

## Carrera

Ire és una experta desenvolupadora de Google, especialitzada en tecnologies frontals de base HTML, CSS i Javascript. Ire és també autora de techcabal.
Organitza Frontstack, una conferència per a l'enginyeria frontal a Nigèria i ha emés un petit programa de borses per a apadrinar dones nigerianes. És cofundadora de BuyCoins, un intercanvi de criptomoneda per a Àfrica.
Ire Aderinokun és membre fundadora de Feminist Coalició, un grup de xiques nigerianes amb l'objectiu de promoure la igualtat de les dones a Nigèria.

## Referències

* ↑ «Ire Aderinokun Is The First Nigerian Woman To Become Google Developer Expert» (en anglés). Women Africa, 09-04-2019. [Consulta: 9 març 2020].
* ↑ «17 powerful women who have shaped Nigerian culture» (en anglés). www.pulse.ng, 06-03-2019. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Girl power in a tech world» (en anglés). The Africa Report.com, 02-10-2018. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Ire Aderinokun Is The First Nigerian Woman To Become Google Developer Expert» (en anglés). Women Africa, 09-04-2019. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Women in Tech: Ire Aderinokun» (en anglès). townhall.hashnode.com. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Meet Ire Aderinokun, Nigeria's first female Google Developer Expert» (en anglès americà). Grafrica, 05-03-2017. Arxivat de l'original el 2021-12-04. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ forcreativegirls_. «Women In UX Design: Ire Aderinokun on the Illimitable World of a Developer» (en anglés). For Creative Girls, 13-09-2016. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Tech Women Lagos» (en anglés). [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «The 10 most influential people in tech this year» (en anglés). Pulse Nigeria, 13-12-2017. Arxivat de l'original el 2019-03-08. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Ire Aderinokun» (en anglés). TechCabal. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Story of Ire Aderinokun - Enabling knowledge for all» (en anglés). Udacity, 23-07-2019. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ BellaNaija.com. «From Software Engineers to Venture Capitalists & Policy Makers! These Tech Women had the AUDACITY to Pursue their Big Dreams» (en anglés). BellaNaija, 28-03-2019. [Consulta: 12 març 2020].
* ↑ «Ire Aderinokun». ireaderinokun.com. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ «Feminist Coalition». Elle. [Consulta: 24 abril 2021].
# Irene Camber

Irene Camber (Trieste, 12 de febrer de 1926 - Lissone, 23 de febrer de 2024) va ser una tiradora d'esgrima italiana especialista en floret, que va competir entre les dècades del 1940 i 1960.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1948, 1952, 1960 i 1964. No va poder disputar els Jocs de 1956 perquè estava embarassada. El 1952, als Jocs de Hèlsinki, guanyà la medalla d'or en la prova floret individual en imposar-se de manera ajustada a la dues vegades campiona olímpica Ilona Elek. Als Jocs de Roma de 1960 guanyà la medalla de bronze en la prova del floret per equips.
En el seu palmarès també destaquen vuit medalles al Campionat del món d'esgrima, dues d'or, una de plata i cinc de bronze, entre les edicions de 1952 i 1962, així com dos campionats italians, el 1953 i 1954
Una vegada retirada va exercir d'entrenadora de la selecció nacional italiana als Jocs de Múnic de 1972.

## Referències

* ↑ Vanetti, Flavio. «Irene Camber morta a 98 anni primo oro olimpico della scherma femminile italiana» (en italià), 23-02-2024. [Consulta: 23 febrer 2024].
* 1 2 3 «Olympedia – Irene Camber-Corno». [Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ «Campionati italiani di scherma». [Consulta: 5 maig 2012].
# Francis Millard

Francis Millard (North Adams, 31 de maig de 1914 - North Adams, 19 d'octubre de 1958) va ser un lluitador estatunidenc, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va guanyar la medalla de plata en la prova del pes ploma del programa de lluita lliure.
El 2005 fou inclòs al National Wrestling Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Frank Millard». [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ Francis Millard. nwhof.org. Retrieved April 8, 2024.
# Eleccions legislatives portugueses de 1976

Les eleccions legislatives portugueses de 1976 es van celebrar el 25 d'abril de 1976, dos anys després de la revolució dels clavells, i hi va guanyar el PS, que assolí el 35% dels vots. Mario Soares fou nomenat Primer Ministre de Portugal.
Els líders dels partits més votats foren:
* PS, Mário Soares.
* PCP, Álvaro Cunhal.
* PPD, Francisco Sá Carneiro.
* CDS, Freitas do Amaral.

## Resultats

| | Partit Socialista (PS) | 1,912,921 | 34.89 | –2.98 | 107 / 263 | 9 |
| | Partit Socialdemòcrata (PSD) | 1,335,381 | 24.35 | –2.04 | 73 / 263 | 8 |
| | Centre Democràtic Social (CDS-PP) | 876,007 | 15.98 | +8.37 | 42 / 263 | 26 |
| | Partit Comunista (PCP) | 788,830 | 14.39 | +1.93 | 40 / 263 | 10 |
| | Unió Democràtica Popular (UDP) | 91,690 | 1.67 | +0.88 | 1 / 263 | = |
| | Front Socialista Popular (FSP) | 42,162 | 0.77 | –0.39 | 0 | = |
| | Mov. Reorganitzatiu del Partit del Proletariat | 36,200 | 0.66 | Nou | 0 | Nou |
| | Moviment d'Esquerra Socialista (MES) | 31,332 | 0.57 | –0.45 | 0 | = |
| | Partit Democristià (PDC) | 29,874 | 0.54 | Nou | 0 | Nou |
| | Partit Popular Monàrquic (PPM) | 28,320 | 0.52 | –0.05 | 0 | = |
| | Lliga Comunista Internacionalista (LCI) | 16,269 | 0.30 | +0.11 | 0 | = |
| | Partit Comunista (marxista-leninista) | 15,830 | 0.29 | Nou | 0 | Nou |
| | Aliança Obrera-Camperola (AOC) | 15,778 | 0.29 | Nou | 0 | Nou |
| | Partit Revolucionari dels Treballadors (PRT) | 5,171 | 0.09 | Nou | 0 | Nou |
| Total | Total | 5,225,765 | 95.30 | | 263 | +13 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 5,225,765 | 95.30 | +2.25 | | |
| Invàlids / vot en blanc | Invàlids / vot en blanc | 257,696 | 4.70 | –2.25 | | |
| Total | Total | 5,483,461 | 100.00 | | | |
| Votants registrats | Votants registrats | 6,564,667 | 83.53 | –8.13 | | |
| Font: Comissão Nacional de Eleições Arxivat 2010-06-01 a Wayback Machine. |||||||

## Enllaços externs

* (portuguès) Comissão Nacional de Eleições Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine..
# Gerard Sesé Lara

Gerard Sesé Lara (Barcelona, 18 d'octubre de 1986) és un periodista i cantautor català nascut a la Vila de Gràcia.
Llicenciat en Ciències Polítiques per la UAB, ha estat periodista polític des dels 18 anys. El 2020 va començar a treballar de cap de premsa del Consell de la República. Com a músic, és autor de l'Himne de la Via Catalana amb Narcís Perich. Ha publicat la discografia de franc, que permet descarregar.

## Discografia

* Sota la Dutxa (PICAP, 2008)
* Ajuda'm a canviar el món (Autopublicat, 2010)
* De peus al Cel (2013)

## Referències

* ↑ «Gerard Sesé: "Amb el meu nou àlbum m'estic tirant a la piscina"». L'Independent de Gràcia, 22-03-2024. [Consulta: 29 març 2024].
* 1 2 «Gerard Sesé Lara - Editorial Tirant Lo Blanch». [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ «Narcís Perich presenta la cançó "Ets Alella"». Revista Alella, 16-09-2014. [Consulta: 2 agost 2020].
* ↑ Notícia a Vilaweb
* ↑ «Ajuda'm a canviar el món». Enderrock.cat. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Notícia a DiariWin

## Enllaços externs

* gerardsese.cat
# Posició

En física la posició és una magnitud vectorial que serveix per fer referència a un punt en un sistema de coordenades. Se sol representar per la lletra ${\vec {r}}$ o per ${\vec {x}}$ i en unitats del sistema internacional es mesura en metres. Per determinar la posició d'un objecte necessitem fer-ho respecte d'un sistema de referència fix. Així doncs, la posició serà la distància de l'objecte fins a l'origen del sistema de referència. Té un signe o un altre segons el costat de l'eix on se situï.
En mecànica la posició d'una partícula en l'espai es representa com una magnitud física respecte a un sistema de coordenades de referència. En relativitat general, la posició no és representable mitjançant un vector euclidià, ja que l'espaitemps és corb en aquesta teoria, per la qual cosa la posició necessàriament ha de representar-se mitjançant un conjunt de coordenades curvilínies arbitràries, que en general no poden ser interpretades com les components d'un vector físic genuí. En mecànica quàntica, la representació de la posició d'una partícula és encara més complexa, a causa de l'efecte de no localitat relacionat amb el problema de la mesura de la mecànica quàntica.
En general, en un sistema físic o d'un altre tipus, que s'utilitza el terme posició per a referir-se a l'estat físic, situació distingible que exhibeix el sistema o la trajectòria d'un cos des del més gran fins al més petit en la física. Així és comú parlar de la posició del sistema en un diagrama que il·lustra variables d'estat del sistema.

## Aplicacions
### Geometria diferencial

Col·loca camps de vector, són solguts, descriu espai continu i diferenciable corbes, en quin cas les necessitats de paràmetre independents no ser temps, però pot ser durada d'arc de la corba.

### Mecànica

En qualsevol equació de moció, el vector de posició r(t) és usualment en la majoria quantia cotitzada perquè aquesta funció defineix la moció d'una partícula (i.e. una massa de punt) – la seva ubicació relativa a un sistema de coordenada donat en algun moment.
Per definir la moció dins anomena de posició, cada coordenada pot ser parametritzat per temps; des de cada valor successiu de temps correspon a una seqüència de les ubicacions espacials successives donades per les coordenades, el límit de contínuum de moltes ubicacions successives és un camí les traces de partícula.
En el cas d'un dimensiona, la posició té només u component, així que ell eficaçment degenera a una coordenada escalar. Podria ser, digues, un vector dins el x direcció, o el radial r direcció. Les notacions equivalents inclouen.

## Posició en mecànica quàntica

En mecànica quàntica no-relativista per a la majoria dels sistemes no pot parlar-se de la posició d'una determinada partícula o fins i tot de la seva trajectòria. Això és una conseqüència del principi d'incertesa de Heisenberg. En aquesta teoria les coordenades intervenen només com a argument de la funció d'ona que descriu un sistema, però en general aquestes coordenades no designen la posició de cap partícula.
Viccionari
# Qilian Shan

El Qilian Shan (xinès: 祁连山; pinyin: qí lián shān, també Nan Shan, 南山 'muntanyes del sud', com es veia des de la Ruta de la Seda) és una cadena muntanyosa al nord del Kunlun, formant la frontera del nord-est de la província de Qinghai i Gansu, a la República Popular de la Xina.
La serralada s'estén des del sud de Dunhuang aproximadament 800 km al sud-est, formant la frontera occidental del corredor de Gansu. Anteriorment la serralada s'havia anomenat Richthofen, en honor de Ferdinand von Richthofen.
El cim epònim Qilian Shan, aproximadament situat a 60 km al sud de Jiuquan, a 39° 12′ N, 98° 32′ E﻿ / ﻿39.200°N,98.533°E﻿ / 39.200; 98.533, s'alça fins a 5.547 m, constituint l'elevació més alta de Gansu. És el cim més alt de la serralada principal, però hi ha dos cims més alts més al sud, Kangze'gyai a 38° 30′ N, 97° 43′ E﻿ / ﻿38.500°N,97.717°E﻿ / 38.500; 97.717 amb 5.808 m i Qaidam Shan a 38° 2′ N, 95° 19′ E﻿ / ﻿38.033°N,95.317°E﻿ / 38.033; 95.317 amb 5.759 m.
La serralada continua a l'oest amb el Yema Shan (5.250 m) i Altun Shan (5.798 m). A l'est, passa pel nord del llac Qinghai, acabant en el Daban Shan i Xinglong Shan a prop de Lanzhou, amb el cim Maoma Shan (4.070 m). Seccions de la Gran muralla de la dinastia Ming recorren els seus pendents del nord, i cap al sud i al nord del cim Longshou Shan (3.616 m).
# Pyrodictium

Pyrodictium és un gènere d'arqueus hipertermòfils, quimiolitòtrofs i anaeròbics estrictes, que creixen a pH neutre en fonts termals submarines emprant sofre elemental com a acceptor d'electrons. Una característica sorprenent d'aquest gènere, és que la seva temperatura òptima de creixement (105 °C) està per sobre la temperatura d'ebullició de l'aigua (a 1 atm), fet, tanmateix, no exclusiu d'aquest gènere (Pyrolobus creix a una temperatura de 113 °C).
Són bacteris amb forma de discs desiguals amb nombroses fibres proteiques amb funció adherent, constituïdes a nivell molecular de manera semblant a com ho fa la flagelina en el flagel bacterià.
# Irene de Palawan

La irene de Palawan (Irena tweeddalii) és una espècie d'ocell de la família dels irènids. És endèmica de l'illa de Palawan a les Filipines.

## Descripció

És un habitant dels boscos amb els ulls vermells com la sang, endèmic de Palawan i les illes més petites que l'envolten. Es mou en grup pels arbres fruiters i en flor. Mostra dimorfisme sexual en què el plomatge dels mascles és negre i blau elèctric mentre que el de la femella és color turquesa fosc amb les puntes de les ales fosques.

## Ecologia i comportament

La dieta d'aquesta espècie específica i l'ecologia de cria encara s'han d'estudiar exhaustivament, però es creu que la dieta és molt semblant a l'irene asiàtica, que s'alimenta principalment de baies, figues i nèctar. També complementa la dieta amb alguns insectes. Forma petits estols i també s'uneix a altres estols d'espècies mixtes d'insectívors per alimentar-se. El niu és una copa petita i poc profunda feta de branques disposades fràgilment i normalment és construïda per la femella. La mida de la posta és de 2 ous, de vegades 3.

## Hàbitat i estat de conservació

Els hàbitats naturals són els boscos tropicals humits de les terres baixes i està disminuint a causa de la destrucció de l'hàbitat i la desforestació. L'espècie habita en boscos primaris i boscos secundaris fins a 1.000 metres sobre el nivell del mar.
Segons l'IUCN l'estat de conservació és de gairebé amenaçat, amb poblacions que es creu que estan disminuint a causa de la pèrdua d'hàbitat, la desforestació, la caça i el comerç d'ocells en gàbia. Tot Palawan va ser designat com a Reserva de la Biosfera; no obstant això, la protecció i l'aplicació de les lleis ha estat difícil i aquestes amenaces encara continuen. Es troba a l'àrea protegida del Parc Nacional del Riu Subterrani de Puerto Princesa.

## Taxonomia

Antigament, era coespecífic amb l'irene asiàtica, però es van separar a causa de les diferències de plomatge amb els mascles que tenen un blau elèctric més clar en comparació amb el blau més fosc del primer. Les femelles són de colors més apagats i de color més turquesa.

## Referències

* ↑ «Irene de Palawan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 25 gener 2025].(català)
* ↑ «irene de Palawan». eBird. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ Wells, David; Elliott, Andrew; Kirwan, Guy M.; Rasmussen, Pamela C.; Boesman, Peter F. D. Palawan Fairy-bluebird (Irena tweeddalii) (en anglès). Cornell Lab of Ornithology, 2023-10-24. DOI 10.2173/bow.asifab2.01.
* ↑ Desmond, Allen. Birds of the Philippines. Barcelona: Lynx Edicions, novembre 2020. ISBN 978-84-16728-32-9.
* 1 2 IUCN «Irena tweeddalii: BirdLife International» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2018, 09-08-2018. DOI: 10.2305/iucn.uk.2018-2.rlts.t103775167a132193456.en.
* ↑ Moltesen, Maria; Irestedt, Martin; Fjeldså, Jon; Ericson, Per G.P.; Jønsson, Knud A. «Molecular phylogeny of Chloropseidae and Irenidae – Cryptic species and biogeography» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 65, 3, 12-2012, pàg. 903–914. DOI: 10.1016/j.ympev.2012.08.012.
# Ko (kana)

En l'escriptura japonesa, els caràcters こ (hiragana) i コ (katakana) són dues mores que ocupen la desena posició en el sistema modern d'ordenació alfabètica gojūon (五十音), entre け i さ; i el 33è en el poema iroha, entre ふ i え. En la taula a la dreta, que segueix l'ordre gojūon (per columnes, i de dreta a esquerra), es troba en la segona columna (か行, "columna KA") i la cinquena fila (お段, "fila O"). En fonologia, una mora és la unitat superior al segment i inferior a la síl·laba.
Tant こ com コ provenen del kanji 己.
Poden dur l'accent dakuten: ご, ゴ.

## Romanització

Segons els sistemes de romanització Hepburn modificat, Kunrei-shiki i Nihon-shiki:
* こ, コ es romanitzen com a «ko».
* ご, ゴ es romanitzen com a «go».

## Escriptura

* El caràcter こ s'escriu amb dos traços:
* Traç horitzontal que al final forma angle i es gira una mica cap a l'esquerra.
* Traç horitzontal a sota del primer. Comença essent corb, ja que se segueix el moviment natural de la mà després d'escriure el primer traç.
* El caràcter コ s'escriu amb dos traços:
* Traç horitzontal que forma angle ia baixa.
* Traç horitzontal que toca la part final del primer.

## Altres representacions

* Sistema Braille:
* Alfabet fonètic: 「子供のコ」 (la «ko de kodomo», on kodomo vol dir xiquet)
* Codi Morse: －－－－

## Referències

* ↑ «escriptura japonesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bernabé, Marc. Japonès en vinyetes. Norma editorail, maig del 2005, p. 17-19 i 26-28. ISBN 84-9814-162-1.
* ↑ Gilhooly, Helen. Beginner's Japanese Script (en anglès). Teach Yourself, 2003. ISBN 978-0-340-86024-3.
* ↑ «mora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Romanization of Japanese Kana – Modified Hepburn System» (pdf) (en anglès) p. 2. Government Digital Service (GDS) – The National Archives (Regne Unit), 01-10-2016.
* ↑ «the Braille Authority of Japan» (en japonès, anglès). [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Ohta, Satoru. «The Earliest Japanese Telecommunication Technology» (en anglès). IEEE Conference Publication. Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE), 01-08-2017. DOI: 10.1109/histelcon.2017.8535723. [Consulta: 4 febrer 2024].

## Bibliografia

* López i Vidal, Lluc López i. L'escriptura japonesa. Editorial UOC, 2008. ISBN 978-84-9788-772-4.
* Nolla i Cabellos, Albert. L'escriptura en kanji (pdf). Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, p. 40.