OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Còdec

Un còdec (de l'anglès coder/decoder, és a dir codificador/descodificador) és un esquema que regula una sèrie de transformacions en un senyal o informació. Els còdecs tant poden transformar un senyal a una forma codificada (usada per la transmissió o encriptació) com fer-ho al revés, donar el senyal adequat per a la seva visualització o edició (no necessàriament la forma original) a partir de la forma codificada.
Els còdecs són utilitzats en arxius multimèdia per comprimir àudio, imatges o vídeo, ja que la forma original d'aquest tipus de dades és massa gran per processar-lo i ser transmès pels sistemes de comunicació dels que es disposen avui dia. També s'utilitza en la compressió de dades per tal d'obtenir una mida de fitxer més petita.
No s'ha de confondre el còdec amb el format d'arxiu, ja que aquests poden contenir diferent informació codificada amb diversos còdecs. Un exemple d'això pot ser que un arxiu avi pot contenir vídeos codificats amb els còdecs DivX o Xvid i també tenir codificat l'àudio en Ogg o Mp3.
Podem dividir els codificadors en còdec amb pèrdues i còdec sense pèrdues, depenent si la informació que es recupera coincideix exactament amb l'original.

## Tipus de còdecs

Bàsicament hi ha dos tipus de còdecs, segons pel que han estat dissenyats.
Per una banda hi ha els còdecs sense pèrdues (en anglè], lossless) caracteritzats per ser esquemes reversibles, és a dir, que les dades originals poden ser reconstruïdes. Aquests còdecs són usats quan mantenir la qualitat és essencial. La compressió sense pèrdues no pot garantir un grau concret de compressió per qualsevol informació a reduir, ja que aquesta pot estar prou «empaquetada».
L'altre tipus de còdecs són anomenats còdecs amb pèrdues (en anglès, lossy) i es basen a descartar informació menys important o menys rellevant, per tant són esquemes irreversibles. Són utilitzats quan es necessita un grau de compressió més elevat. Amb aquest mètode, la informació comprimida pot ser diferent a l'original, però és "semblant" i encara reuneix els requeriments mínims perquè sigui útil en determinades aplicacions.

## Vegeu també

* Còdecs sense pèrdues
* Còdecs amb pèrdues
* Còdec d'àudio
* Codificació d'imatges fixes
* Còdec de vídeo
* Llista de còdecs
# Bòlid

En astronomia, un bòlid (del grec βολίς, míssil) és un meteor molt brillant que, en tenir una massa de més de 10 grams, causa un gran solc al penetrar en l'Atmosfera terrestre. La Unió Astronòmica Internacional no accepta el terme, que tanmateix és usat àmpliament.
Un bòlid presenta l'aparença d'una esfera de foc, i no un aspecte puntual o estel·lar. El solc lluminós que deixa al seu pas per l'atmosfera persistix un temps superior a les desenes de segons i pot arribar a ser de diversos minuts i fins i tot de mitja hora. Arriba acompanyat de fenòmens acústics com una explosió i a vegades es poden trobar en el sòl alguns fragments del meteor que resistixen a la completa volatilització en el seu pas per l'atmosfera.

## Referències

* ↑ Belton, MJS (2004). Mitigation of hazardous comets and asteroids. Cambridge University Press. ISBN 0521827647.
* ↑ Stephen P. Maran. Astronomy For Dummies. John Wiley & Sons, 11 de març del 2010. ISBN 978-1-118-05456-7 [Consulta: 15 febrer 2013].
* ↑ RAE (traduït del castellà): Meteor. Massa de matèria còsmica de dimensions apreciables a simple vista que, amb l'aparença d'un globus inflamat, travessa ràpidament l'atmosfera i sol esclatar i dividir-se en trossos.
* ↑ (traduït del castellà) Lexis: Astron. Meteorit de grans dimensions que, a causa de la fricció, es torna incandescent en travessar l'atmosfera. Generalment exploten abans d'arribar a la superfície terrestre i es disgreguen en petits fragments que s'enfonsen a terra.

## Vegeu també

* Meteoroide
# Tròpic

Tròpic prové del grec tropos, que significa volta, i correspon a cadascun dels paral·lels terrestres situats a una distància de 23° 27′ de l'equador.
L'existència de paral·lels, així com de meridians, ve marcada per la necessitat de situar un punt concret de la superfície terrestre, i d'assignar-li les coordenades de latitud i longitud (ex. 32° N, 27° 15′ E).
Els paral·lels són les interseccions produïdes sobre l'esfera terrestre per uns plans imaginaris, paral·lels entre ells, i alhora perpendiculars a l'eix de gir de la Terra. Sobre aquestes línies es mesura la latitud, que pot variar entre els 90° N i els 90° S.
La Terra realitza el seu moviment de translació seguint una òrbita el·líptica al voltant del Sol, que és en un dels focus de l'el·lipse. Aquesta òrbita, el centre de la Terra i el centre del Sol són tots en un pla imaginari anomenat eclíptica. Com que l'eix de gir de la Terra no és perpendicular al pla de l'eclíptica amb la qual manté un angle de 23,5º, la intersecció d'aquest pla amb l'esfera no coincideix amb un pla paral·lel, sinó que ho fa amb aquest mateix angle.
La latitud màxima amb què aquest pla talla l'esfera terrestre és de 23° 27′ N i 23° 27′ S; per això els paral·lels que passen per aquestes latituds tenen una rellevància especial i s'anomenen Tròpic de Càncer (en l'hemisferi Nord) i Tròpic de Capricorn (en l'hemisferi Sud). Coincideixen amb la latitud en què en el moment del solstici d'estiu del respectiu hemisferi el sol es troba al migdia al zenit de l'observador.

## Vegeu també

* Línia equatorial
* Zona climàtica
* Zona tropical
# Precious (pel·lícula)

Precious, també coneguda com a Precious: Based on the Novel 'Push' by Sapphire és un drama estatunidenc de 2009 dirigit per Lee Daniels. La pel·lícula és una adaptació cinematogràfica de la premiada novel·la de Sapphire Push: A Novel. La major part del seu repartiment és femení, entre el qual s'hi troba a: Gabourey Sidibe en el paper principal, i Mariah Carey, Mo'Nique, Paula Patton i Lenny Kravitz en rols secundaris. La cinta significa el debut dramàtic de Lenny Kravitz i Sidibe. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Argument

1987: Claireece "Precious" Jones (Gabourey Sidibe) té setze anys, és afroamericana, obesa i analfabeta, a més de viure al barri de Harlem de Nova York amb una família completament trencada. El seu propi pare la va violar i deixar embarassada quan tenia dotze anys, i la seva mare es dedica a devorar el menjar que Precious li prepara i a sotmetre-la a constants abusos físics i psíquics. Ara, mentre el seu primer fill amb Síndrome de Down és cuidat per la seva àvia, n'espera el segon i l'escola la força a deixar els estudis per enviar-la a un Centre Alternatiu que l'ajudi a redirigir la seva vida.

## Repartiment

* Gabourey Sidibe com Claireece "Precious" Jones
* Mo'Nique com Mary Lee Johnston
* Paula Patton com Srta. Blu Rain
* Mariah Carey com Sra. Weiss
* Lenny Kravitz com l'infermer John McFadden
* Sherri Shepherd com Cornrows
* Nealla Gordon com Sra. Lichtenstein
* Stephanie Andujar com Rita
* Chyna Layne com Rhonda

## Premis

Oscars
* Guanyadora per:
** Millor actriu secundària per Mo'Nique
** Millor guió adaptat per Geoffrey Fletcher
* Nominada per:
** Millor pel·lícula
** Millor actriu per Gabourey Sidibe
** Millor muntatge per Joe Klotz
Globus d'or
* Guanyadora per:
** Millor actriu secundària per Mo'Nique
* Nominada per:
** Millor pel·lícula dramàtica
** Millor actriu dramàtica per Gabourey Sidibe
Premis BAFTA
* Guanyadora per:
** Millor actriu secundària per Mo'Nique
* Nominada per:
** Millor pel·lícula
** Millor actriu per Gabourey Sidibe
** Millor guió adaptat per Geoffrey Fletcher

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir
* ↑ «Precious». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 gener 2023].

## Enllaços externs

* Precious - Lloc web oficial
* Precious a Goita què fan, ara!
Viccionari
# Companys inseparables

Companys inseparables (títol original en anglès: Longtime Companion) és una pel·lícula estatunidenca de 1989 dirigida per Norman René i amb guió de Craig Lucas, que relata l'avanç de la sida en un grup d'amics. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'inici de l'anomenat "càncer gai" (SIDA) als Estats Units. Tot comença el 1981 quan els diaris comencen a parlar d'una espècie de "càncer" que afecta el col·lectiu homosexual, i com aquesta nova malaltia va causant estralls en un grup d'amics a mesura que va transcorrent la dècada dels vuitanta. Un grup de personatges ha de fer front a la malaltia d'un d'ells, afectat per la SIDA. David, el seu amant, l'acompanya el deu anys de la seva malaltia.

## Al voltant de la pel·lícula

El títol original "Longtime Companion" (literalment; "company de llarga durada") es refereix a la forma "políticament correcta" com els diaris de l'època recreada a la pel·lícula, designaven amb aquesta expressió a la parella del mort la secció necrològica (esqueles) dels propis diaris.

## Repartiment

* Campbell Scott: Willy
* Patrick Cassidy: Howard
* John Dossett: Paul
* Mary-Louise Parker: Lisa
* Stephen Caffrey: Fuzzy
* Tanya Berezin: Secretari
* Welker White: Pochelle
* Bruce Davison: David
* Mark Lamos: Sean
* Dermot Mulroney: John
* Michael Schoeffling: Michael
* Brian Cosís: Bob
* Keith Charles: Martin
* Dan Butler: Walter
* Robi Martin: Travestit
* Robert Joy: Ron
* Tony Shalhoub: el doctor de Paul

## Premis i nominacions
### Premis

* 1991. Globus d'Or al millor actor secundari per Bruce Davison
* 1990. Premi del públic per Norman René al Festival de Sundance
* 1990. Millor paper secundari per Bruce Davison als New York Film Critics Circle Awards

### Nominacions

* 1991. Oscar al millor actor secundari per Bruce Davison

## Referències

* ↑ esadir.cat. Companys inseparables. esadir.cat.
* ↑ «Longtime Companion». The New York Times.

## Enllaços externs

* Comentaris a Homocine.com Arxivat 2007-10-31 a Wayback Machine.
# Per Gàmbia la nostra Pàtria

Per Gàmbia la nostra pàtria és el títol de l'himne nacional de Gàmbia adoptat a l'esdevenir el país independent el 1965.

## Història

En el període previ a la independència de Gàmbia del Regne Unit el 18 de febrer de 1965, es va crear un Comitè de Selecció de l'Himne Nacional per acceptar les presentacions per a un himne nacional per al país. Finalment, el Comitè rebria tres al·legacions. Una presentació, del reverend John Colley Faye, encara que es va reconèixer com a “excel·lent” pel seu contingut, va ser rebutjada per ser massa llarga, i el Comitè va preferir alguna cosa més concreta i fàcil de memoritzar.

## El text

El seu text diu:
Lletra en català
Lletra en Wòlof
Per Gàmbia la nostra pàtria
ens esforcem, treballem i preguem,
perquè tots podem viure units,
en llibertat i pau cada dia.
Que la justícia guií les nostres accions
cap al benestar comú
i ajunti els nostres pobles diversos
per demostrar la fraternitat humana.
Prometem lleialtat ferma
i renovarem aquesta nostra promesa
el gran Déu de les nacions guardi
a Gàmbia, de veritat
Gambia mede sunyu rewe.
Nyu nge jaim di liggaye de nyan
Ndakh nyun nyep nyu bolloh nek a bena
Am sunyu affier ak jama base bu neka.
Na degga sama sunyu jefye
Nyeal jef yu bakh ye ngu digalleh
Tay bolleh sunyu girr ye
Ndakh wonneh ni dom adama wara nekeh bena.
Nyunge tailleh Sunyu degga deggi nangu
Tei essal sunyu diggeh
Yalla mu maggame omba askanwe
Sahal nyu chi Gambia beh fau. :

## Notes

* ↑ De vegades s'escriu com "persones".

## Referències

* 1 2 3 Senghor, Jeggan C. The Very Reverend J. C. Faye:His Life and Times: A Biography (en anglès). AuthorHouse, 2014-05-14, p. 281. ISBN 978-1-4918-6981-9.
* ↑ The Gambia Trade Guide and Business Directory (en anglès). Toplink Communications in collaboration with the Ministry of Trade, Industry and Employment, 1997.
* ↑ Pope John Paul II. Pope John Paul II Greets The Gambia: The Complete and Official Text of the Holy Father's Speeches to Us in the Gambia in February, 1992 (en anglès). Gambia Pastoral Institute, 1992, p. 2.
* ↑ «What Has Happened At Manduar Village?» (en anglès americà). Gambia.com, 30-06-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «UDP Leader hopes a victory in December election -» (en anglès americà). The Voice Newspaper Gambia, 19-02-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
# Giordano Cottur

Giordano Cottur (Trieste, 24 de maig de 1914 - Trieste, 8 de març de 2006) fou un ciclista italià, professional entre 1938 i 1950. Els seus èxits més importants els aconseguí al Giro d'Itàlia, on acabà tres vegades tercer de la general, el 1940, 1948 i 1949 i guanyà sis etapes. Una vegada retirat exercí de director esportiu.

## Palmarès

* 1935
** 1r a la Bassano-Monte Grappa
* 1936
** 1r a la Bassano-Monte Grappa
* 1937
** 1r de la Biella-Oropa
* 1938
** 1r de la Trieste-Postumia-Trieste
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1939
** 1r del Giro dell'Umbria
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1943
** 1r del Gran Premi de l'Imperi
* 1945
** 1r de la Trieste-Opicina
* 1946
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1947
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1948
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1938. 33è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1939. 7è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1940. 3r de la classificació general
* 1946. 8è de la classificació general i vencedor de 2 etapes. Porta el mallot rosa durant una etapa
* 1947. Abandona (14a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1948. 3r de la classificació general i vencedor d'una etapa. Porta el mallot rosa durant 8 etapes
* 1949. 3r de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1938. 25è de la classificació general
* 1947. 8è de la classificació general
* 1948. Abandona (14a etapa)

## Referències

* 1 2 «COTTUR Giordano». [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ «Palmarès de Giordano Cottur (Ita)». [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Giordano COTTUR» (en italià). [Consulta: 18 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Giordano Cottur (francès)
# Giovanni I Malatesta de Sogliano

Giovanni I Malatesta de Sogliano (Sogliano, s. XIII) va ser un noble i condottiero italià, membre de la família Malatesta i senyor del castell de Sogliano.
Parent dels Malatesta de Rímini i creador de la branca de la casa de Sogliano. Els seus orígens no estan clars, segons Tonini hauria estat germà de Malatesta da Verucchio, basant-se en fonts que diuen que ambdós germans van marxar de Penna per anar l'un a Verucchio i l'altre a Sogliano; i que també tant Pius II com un anònim de 1295 els esmenten com germans. Tanmateix, altres autors han cregut que era Giovanni di Ramberto, que hauria estat fill de Giovanni i net de Malatesta, avantpassat epònim de la dinastia, d'acord amb altres fonts, com, per exemple, una escriptura de 1305, on apareixen els seus tres fills i d'ell es diu que va ser fill de Ramberto de Sogliano.
Pel que sembla, amb avançada edat va accedir a la senyoria de Sogliano, però després de 1278 no es tenen notícies d'ell o d'altres membres de la seva família que utilitzin aquesta intitulació, tot i que Tonini, seguint la seva teoria, creu que va morir l'any 1299, quan s'esmenten els seus hereus. Va ser membre de la facció gibel·lina, probablement a causa del seu matrimoni amb una membre de la família Della Faggiuola, cosa que el va enfrontar als seus parents de Rímini, que eren güelfs. Segons Litta, va ser cavaller i nomenat podestà de Forlì el 14 de gener de 1276, quan va subscriure un compromís amb l'arquebisbe de Ravenna per tal de trobar a la pau entre les diferents faccions a la regió de la Romanya, però la promesa va durar poc, atès que l'any següent els bàndols es van dividir encara més, i la pau no va arribar fins al 28 de març de 1290, i a pesar d'això sempre va oposar-se a Malatesta da Verucchio. Després de 1295 no es tenen més notícies d'ell, però Litta situa la seva mort, basant-se en altres documents, el 20 de setembre de 1299.
Es desconeix qui va ser la seva esposa, encara que se la suposa membre de la casa Della Faggiuola, de la branca que va originar els comtes de Carpegna i els de Montefeltro. Del seu matrimoni en van néixer tres fills: Ramberto, Guglielmo i Malatestino, a partir dels quals la línia genealògica descendent d'aquesta branca dels Malatesta és clara.

## Referències

* ↑ Argegni, Corrado. Condottieri, capitani, tribuni. Corrado Argegni, 1936, p. 146.
* 1 2 Jones, P. J. The Malatesta of Rimini and the Papal State (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 1974, p. 40.
* 1 2 3 Tonini, Luigi. Rimini nella signoria de' Malatesti (en italià). vol. 4. Rímini: Albertini e C., 1880, p. 351-352.
* 1 2 Tonini, Luigi. Rimini nel secolo XIII (en italià). Rímini: Malvolti ed Ercolani, 1862, p. 243-244.
* 1 2 Tonini, Luigi. Rimini dal principio dell' era volgare all' anno MCC (en italià). vol. 2. Rimini: Malvolti ed Ercolani, 1856, p. 407-408.
* ↑ Zannetti, Guid'Antonio. Memorie istoriche di Rimino e de' suoi signori (en italià). Bolonya: Lelio dalla Volpe, 1789.
* 1 2 3 4 Litta, Pompeo. «Malatesta di Rimini». A: Famiglie celebri di Italia (en italià), 1850.
# Girasoles silvestres

Girasoles silvestres és una pel·lícula espanyola de 2022 dirigida per Jaime Rosales i protagonitzada per Anna Castillo. La pel·lícula compta també amb Oriol Pla, Quim Àvila, Lluís Marquès, Manolo Solo i Carolina Yuste en el repartiment.

## Sinopsi

La Julia és una jove de 22 anys a l'atur i mare de dos nens que s'enamora de l'Óscar, un noi apassionat i conflictiu acabat de sortir de la presó. L'Óscar vacil·la contínuament entre un amor exaltat, brots de violència i tornar a l'amor cec. Una nit, tot acaba en una forta pallissa després d'una discussió per gelosia. Ella denuncia l'agressió i se l'emporten detingut. Dies després decideix tornar amb el pare dels seus fills, en Marcos, un jove militar destinat a Melilla. Transcorren uns mesos feliços abans que tot torni a l'apatia i a una nova separació. La Julia acaba treballant en un mercat. L'Álex, un antic amic de l'institut, es converteix en la seva nova parella.

## Repartiment

* Anna Castillo com a Julia
* Oriol Pla com a Óscar
* Quim Ávila com a Marcos
* Lluís Marquès com a Álex
* Manolo Solo com a Roberto
* Carolina Yuste com a Maite
* Neus Pàmies com a Muriel

## Premis

67a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor actriu en pel·lícula espanyola | Anna Castillo | Guanyadora |

## Referències

* ↑ «Jaime Rosales estrena ‘Girasoles silvestres' el 29 de octubre» (en castellà). Cine con Ñ, 17-05-2021. [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ «Girasoles silvestres» (en castellà). Catalan Films. [Consulta: 8 setembre 2021].
# Gitaneta de prat

La gitaneta de prat (Zygaena trifolii) és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels zigènids (Zigaenidae), freqüent a Europa.

## Característiques

És una espècie d'arna diürna de mida petita (envergadura 3-4 cm). Les seves característiques més destacables són les seves antenes dentades i la seva coloració aposemàtica (coloració d'advertència, donat que és tòxica). Les ales són de color negre metàl·lic, cada una amb 5 taques vermelles, que la distingeix de la seva congènere la gitaneta de la filipèndula (Z. filipendulae) que presenta 6 taques en cada ala.

## Distribució

Normalment la trobem al sud de la Gran Bretanya, Europa i les costes de Marroc.

## Cicle de vida

Les erugues s'alimenten del gran trèvol Lotus pedunculatus, groc i generalment vertical i, per tant, molt més alt. Aquest trèvol es produeix només als prats humits. Zigaena trifolii hiverna (de vegades durant dos hiverns) com una larva; es converteix en pupa a principis d'estiu dins d'un capoll unit a un bri d'herba.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «Funet - Zygaena». [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «Zygaena trifolii» (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-12-23. [Consulta: 8 desembre 2014].
* 1 2 3 «La zygaena trifolii» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-12-25. [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ «La papallona Zygaena Trifolii → Distribució» (en castellà). [Consulta: 8 desembre 2014].
# Giulio Gaudini

Giulio Gaudini (Roma, 28 de setembre de 1904 - Roma, 6 de gener de 1948) fou un tirador d'esgrima italià, guanyador de nou medalles olímpiques en tres Jocs Olímpics.

## Biografia

Va néixer el 28 de setembre de 1904 a la ciutat de Roma, capital en aquells moments del Regne d'Itàlia i avui dia de la República italiana. Va morir el 6 de gener de 1948 a la seva residència de Roma.

## Carrera esportiva

Especialista en les modalitats de floret i sabre, va participar als 19 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 realitzats a París (França), on va finalitzar quart en la competició masculina per equips de floret. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 realitzats a Amsterdam (Països Baixos) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de floret per equips així com la medalla de bronze en la competició individual. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 aconseguí revalidar la seva medalla de bronze en la competició de floret individual, alhora que guanyà la medalla de plata en la competició per equips d'aquesta modalitat. Així mateix, en aquests Jocs, aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova individual i per equips en la modalitat de sabre. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 realitzats a Berlín (Alemanya nazi) fou l'abanderat de la selecció italiana en la cerimònia inaugural dels Jocs i guanyà la medalla d'or en les proves de floret individual i per equips, així com la medalla de plata en la prova de sabre per equips, alhora que en la competició individual d'aquesta última modalitat finalitzà sisè.
Al llarg de la seva carrera 17 medalles en el Campionat del Món d'esgrima, entre elles vuit medalles d'or.

## Referències

* ↑ «GAUDINI, Giulio - Enciclopedia» (en italià). [Consulta: 3 novembre 2024].
* 1 2 3 «Olympedia – Giulio Gaudini». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Fechten – Weltmeisterschaften (Herren – Florett), Fechten – Weltmeisterschaften (Säbel – Herren). sport-komplett.de
# Càrrega útil

La càrrega útil d'un vehicle és la part d'aquest que constitueix allò que es vol transportar d'un punt a un altre o, des d'un punt de vista més general, allò que justifica la seva utilitat. El terme s'usa principalment en el camp militar, en l'aviació i en l'astronàutica, on la massa bruta de la càrrega útil és sovint el factor més important que limita la utilització del vehicle, cosa que s'adapta bé al concepte de càrrega.
Exemples de càrrega útil en diferents vehicles serien:
* En un cotxe: Les persones i el seu equipatge.
* En un camió: Les mercaderies que transporta.
* En un coet: El satèl·lit artificial a posar en òrbita.
* En un vaixell petroler: El petroli.
* En un míssil: L'explosiu, gas o agent biològic.
* En un avió espia: Les càmeres i equips d'escolta electrònica.
En canvi, no serien considerats càrrega útil els elements que són necessaris per al funcionament del vehicle però que no necessiten ser desplaçats. Exemples:
* El conductor d'un camió.
* El combustible d'un avió.
* La roda de recanvi d'un cotxe.
* El sistema de navegació d'un míssil.

## Referències

* ↑ «Payload» (en anglès americà). [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «7.3 Payload» (en anglès americà). [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «Observatorio de mercado del transporte de mercancías por carretera» (pdf). Ministerio de Fomento. [Consulta: 18 desembre 2021].