OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frank van den Broek

Frank van den Broek (Warmond, 28 de desembre de 2000) és un ciclista neerlandès, professional des del 2023. Actualment corre a l'equip Team DSM-Firmenich PostNL.
Estudiant d'informàtica, Frank van den Broek es va donar a conèixer durant la temporada 2022 guanyant el Tour de Namur. Posteriorment, el 2023, es va incorporar a l'equip continental À Block CT, amb qui guanyà la Ronde de l'Oise. El 2024, a l'equip Team DSM-Firmenich PostNL, guanyà la general de la Volta a Turquia.

## Palmarès

* 2022
** 1r al Tour de Namur
** 1r a la Ronde Van Midden-Brabant
* 2023
** 1r a la Ronda de l'Oise i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour del llac Qinghai
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Alsàcia
* 2024
** 1r a la Volta a Turquia i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «Team DSM». UCI. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Hans Fruyt. «Nederlandse clubrenner na winst in Ronde van Namen: “Hoop meer voor de koers te kunnen leven”», 14 août 2022.
* ↑ «Frank van den Broek rijdt zich in kijker», 19 août 2022.
* ↑ «Frank van den Broek slaat dubbelslag op slotdag Ronde de l'Oise», 4 juin 2023.
* ↑ «Frank van den Broek se adjudica el Tour de Turquía que queda sin último ganador de etapa» (en spanish), 28-04-2024. [Consulta: 7 maig 2024].
# François-Louis Tremblay

François-Louis Tremblay (Alma, Quebec, Canadà, 13 de novembre de 1980) és un patinador de velocitat en pista curta canadenc, un dels més destacats a la dècada del 2000. Al llarg de la seva carrera ha guanyat vint medalles en Campionat del Món de patinatge de velocitat en pista curta, destacant vuit medalles d'or.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) en única prova, els 5.000 metres relleus masculins, en la qual aconseguí la medalla d'or amb l'equip canadenc. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia) aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova de 500 metres i en la prova de 5.000 metres relleus, sent desqualificat així mateix en els 1.000 metres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà) aconseguí guanyar dues noves medalles, la medalla d'or en els 5.000 metres relleus i la medalla de bronze en els 500 metres.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – François-Louis Tremblay». [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ «Panthéon des sports du Québec». [Consulta: 3 novembre 2023].

## Enllaços externs

* http://www.speedskating.ca/eng/highperformance/bios_st/tremblay_f_l.htm Arxivat 2006-05-27 a Wayback Machine.
* http://isu.cyberscoreboard.com/interlynx/index.asp?SUBSPORTID=5&VIEW=BIO&SCOPE=BIO&PERSONID=4458 Arxivat 2005-05-06 a Wayback Machine.
* https://web.archive.org/web/20060504210042/http://www.cbc.ca/olympics/athletes/athletesnamebio.shtml?francois-louis_tremblay.html
* http://www.nbcolympics.com/athletes/5065971/detail.html Arxivat 2018-02-20 a Wayback Machine.
# Esperit (revista)

La Revista Esperit és una revista digital catalana de política, cultura i pensament d'orientació nacionalista i de tendència conservadora.
La revista no accepta subvencions ni publicitat i depèn únicament de subscripcions i mecenatge. El seu contingut no és obert sense subscripció. Fou creada el 2020 i el seu director actual (2025) es Frederic J. Porta, sent membres del seu consell editorialː Dolors Clotet, Marc Comerma, Bernat Mallén, Oriol de Marcos, Marc Maynou, Bernat Roca, David Silvestre, Joan Simó i Guillem València.

## Referències

* ↑ «Qui som - Esperit». [Consulta: 16 febrer 2025].
* 1 2 Vilallonga, Borja. «La Revista «Esperit»», 16-10-2020. [Consulta: 16 febrer 2025].
* ↑ «Frederic J. Porta: “Els catalans hem de pensar com podem construir poder i com exercir-lo”». [Consulta: 16 febrer 2025].

## Enllaços externs

* https://esperit.cat
# Zetta-

Zetta (símbol Z) és un prefix del Sistema Internacional que indica un factor de 10$^{21}$, o 1.000.000.000.000.000.000.000.
Adoptat el 1991, prové del francès sept, que significa set, ja que és igual a 1000$^7$
Per exemple;
    1 Zettàmetre = 1 Zm = 10$^{21}$ metres
    1 Zettagram = 1 Zg = 10$^{21}$ grams
    1 Zettasegon = 1 Zs = 10$^{21}$ segons
# Zepto-

Zepto (símbol z) és un prefix del Sistema Internacional que indica un factor de 10$^{-21}$ o 1/1.000.000.000.000.000.000.000 o, cosa que és equivalent, 0,000 000 000 000 000 000 001.
Adoptat el 1991, prové del francès sept, que significa set, atès que equival a 1/1000$^7$.
Per exemple:
    1 zeptòmetre = 1 zm = 10$^{-21}$ metres = 0,000 000 000 000 000 000 001 metres
    1 zeptogram = 1 zg = 10$^{-21}$ grams = 0,000 000 000 000 000 000 001 grams
    1 zeptosegon = 1 zs = 10$^{-21}$ segons = 0,000 000 000 000 000 000 001 segons
# Houston Stewart Chamberlain

Houston Stewart Chamberlain (Southsea, Anglaterra, 9 de setembre de 1855 - Bayreuth, 9 de gener de 1927) va ser un pensador britànic, nacionalitzat alemany, conegut per les seves teories racistes i germanistes (Els fonaments del segle XIX), que el van configurar com un dels precursors ideològics del nazisme.
Es va casar amb la filla més jove de Richard Wagner. A la seva obra Els fonaments del segle XX ja va exposar el fonament del pangermanisme. Propugnava la conservació de la pura sang germànica gràcies a la lluita per mantenir vorejats tots els elements estranys, i sobretot el judaisme i el catolicisme. Tan obsessionat estava amb la victòria que havien d'obtenir els exèrcits del Kàiser en la Primera Guerra Mundial, que va arribar a l'extrem de nacionalitzar-se alemany. El 1923 va conèixer personalment Adolf Hitler, en els festivals de música de Bayreuth en honor del seu sogre. Segons Chamberlain, el caos s'encarnava al segle xvi i, concretament, afirmava que Ignasi de Loiola era «el prototipus d'antigermànic». I en to apocalíptic sentenciava: «Si no es produeix aviat entre nosaltres un renaixement vigorós, si no aconseguim deslliurar el nostre cristianisme dels oripells estrangers que arrosseguen amb si, si no aconseguim crear una religió tan exactament adaptada a l'essència particular del nostre tipus germànic, llavors ens preparem a veure sorgir de les ombres del futur un segon Innocenci III, amb un nou Concili del Laterà IV, ens preparem a veure com es revifen les fogueres de la Inquisició». Era la premonició d'una apocalipsi que es desencadenaria no més de deu anys més tard, i no debades havia escrit: «La corrupció de la sang i la influència desmoralitzadora del judaisme, vet aquí les causes principals dels nostres fracassos.»
Va morir el 1927 i Adolf Hitler va assistir a les seves exèquies.

## Vegeu també

* Qüestió jueva
# Giampaolo Calanchini

Giampaolo Calanchini (Argenta, 4 de febrer de 1937 - Bolonya, 19 de març de 2007) va ser un tirador d'esgrima italià, especialista en sabre, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla de bronze en la prova de sabre per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, va guanyar la medalla de plata en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'esgrima de 1965.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Giampaolo Calanchini». [Consulta: 25 novembre 2023].
# Corona mural

La corona mural és un ornament que s'atorgava a l'antiga Roma a aquell combatent que durant l'assetjament d'una ciutat era el primer a escalar les muralles. Era feta d'or i decorada amb torretes i era una de les més altes condecoracions militars. No s'atorgava sense una estricta investigació prèvia.
Cíbele sempre es representa amb aquesta corona sobre el seu cap.
En heràldica la corona mural és usada per a representar el timbre.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (en anglès). 2a ed.. Boston: Little Brown and Company, 1859. CORONA pàg. 311
# Sextet de corda núm. 2 (Brahms)

El Sextet de corda núm. 2 en sol major, Op. 36 de Johannes Brahms fou compost durant els anys 1864-1865 i publicat per Fritz Simrock. Va ser estrenat a Boston, Massachusetts, l'11 d'octubre de 1866.

## Anàlisi musical

L'obra està composta per a dos violins, dos violes, i dos violoncels, i consta de quatre moviments:
* I. Allegro non troppo
* II. Scherzo - Allegro non troppo - Presto giocoso
* III. Adagio
* IV. Poco allegro
Brahms va compondre la major part de l'obra en l'entorn confortable de Lichtental, prop de Baden-Baden. Segons el biògraf de Brahms Karl Geiringer, oculta una referència al primer nom de Agathe von Siebold en el primer moviment (compassos 162–168, amb les notes a-g-a-h-e), una cantant de la qual estava enamorat en aquella època.
L'any 1939 el compositor suec Kurt Atterberg va arranjar el sextet per a orquestra de corda.

## Referències

* ↑ Keller, James M. Chamber Music: A Listener's Guide. Nova York: Oxford University Press US, p. 102. ISBN 978-0-19-538253-2 [Consulta: 29 juliol 2011].
* ↑ «Streichsextett Nr. 2» (en alemany). Klassika, 28-10-2011. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ Geiringer, Karl. Brahms: His Life and Work New York: Da Capo Press, ISBN 0-306-80223-6, pp 60, 91, 230–231
# Gilles Bertould

Gilles Bertould (Plumaudan, 16 de maig de 1949) és un atleta francès, ja retirat, especialista en els 400 metres, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En el 4×400 metres fou vuitè, mentre en els 400 metres quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Munic, va guanyar la medalla de bronze en els 4×400 metres. Formà equip amb Daniel Velasques, Francis Kerbiriou i Jacques Carette. En la cursa dels 400 metres quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en els 4x400 metres al Campionat d'Europa d'atletisme de 1969 i una de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme en pista coberta de 1972 en el 4x2 voltes. A les Universíades de 1970 guanyà una medalla de bronze en el 4x400 metres.

## Millors marques

* 400 metres. 46.14" (1972)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gilles Bertould». [Consulta: 24 juny 2024].
* 1 2 «Gilles Bertould - les Sélections Internationales». [Consulta: 24 juny 2024].
* ↑ «Gilles BERTOULD | Profile | World Athletics». [Consulta: 24 juny 2024].
# Gimer de Carcassona

Gimer de Carcassona (Carcassona, Aude, s. IX - 931) fou un bisbe de Carcassona. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Gimer havia nascut a Carcassona, al barri que avui porta el seu nom. Destacà per la seva caritat envers els necessitats, als que donà el producte de la venda dels béns que havia heretat de la seva família. Llavors anà a viure a la comunitat de canonges regulars de la catedral. A la mort del bisbe Gislerand, fou elegit com a tretzè bisbe de Carcassona entre 902 i 931. Bisbe reformista, assistí als concilis de Barcelona (906), Sent-Tiberi, Magalona i Fontcouverte. Va traslladar la seu de Carcassona de l'església de Santa Maria de Sant Salvador a la dels Sants Nazari i Cels.

### Llegenda del pa

Una llegenda deia que, de petit, feia enrabiar la seva mare perquè sempre li prenia el pa que feia. Un dia, la mare veié com el pa que tenia al forn es multiplicava, ja que Gimer l'agafava per repartir-lo entre els pobres.

## Veneració

Fou sebollit a la catedral. Sobre la casa on havia nascut, al carrer de la Barbacana, s'edificà l'església de Sant Gimer; destruïda, fou reconstruïda per Eugène Viollet-le-Duc al segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Saint Gimer» (en francès). [Consulta: 22 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Iglesia de San Gimer. Arxivat 2008-08-28 a Wayback Machine.
* Saint Gimer.
# Simple Mail Transfer Protocol

SMTP és l'acrònim de Simple Mail Transfer Protocol, és a dir protocol simple de transferència de correu i és un protocol de xarxa basat en text utilitzat per a l'intercanvi de missatges de correu electrònic entre ordinador i/o diversos dispositius (PDAs, mòbils, etc.). Per poder adaptar-se a les necessitats sorgides del creixement i la popularitat d'Internet s'han creat diverses ampliacions d'aquest protocol, com ara poder enviar text amb format o fitxers adjunts.
SMTP es basa en el model client-servidor, on un client envia un missatge a un o a diversos receptors.
En el conjunt de protocols TCP/IP, l'SMTP va per damunt del TCP i utilitza normalment el port 25 al servidor per establir la connexió.

## Exemple de comunicació

En primer lloc cal establir una connexió entre l'emisor (client) i el receptor (servidor). Això es pot fer automàticament amb un programa client de correu o mitjançant un client TELNET.
A l'exemple es poden veure les ordres bàsiques d'SMTP:
* HELO per obrir una sessió amb el servidor
* MAIL FROM per indicar qui envia el missatge
* RCPT TO per indicar el destinatari
* DATA per indicar l'inici del missatge, que finalitzarà quan hi hagi una línia amb tan sols un punt.
* QUIT per tancar la sessió
Les respostes que dona el servidor poden ser de diverses classes:
* 2XX per a una resposta afirmativa
* 3XX per a una resposta temporal afirmativa
* 4XX per a una resposta d'error. S'espera fins que es repeteixi la instrucció
* 5XX per a una resposta d'error
Un cop el servidor rep el missatge finalitzat amb un punt el pot:
* Emmagatzemar si és per a un destinatari que pertany al seu domini
* Retransmetre'l a un altre servidor perquè finalment arribi a un servidor del domini receptor
# Gravimetria

La gravimetria, o estudi del camp gravitatori terrestre, és una branca de la Geofísica entre les aplicacions de la qual es troben establir la forma de la Terra (Geodèsia), deduir l'estructura de la litosfera, calcular la massa i densitat de les distintes capes, explicar els moviments verticals dels blocs corticals o siostàsia, així com descobrir els jaciments minerals d'interès econòmic, o els jaciments arqueològics o paleontològics abans d'iniciar-ne l'excavació. És a dir, la mesura de la força gravitatòria, el pes o la densitat. Es pot utilitzar tant per estudiar la força i el camp gravitatori terrestres com les propietats dels cossos que hi són sotmesos.

## Referències

* ↑ «Arqueòlegs d'Osona fan noves troballes al jaciment iber de Puig Ciutat.». 3cat24.cat, 01-07-2010. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Isabel Valls i Domènech

Isabel Valls i Domènech (2 d'octubre de 1981) és una actriu de doblatge catalana que va començar la seva trajectòria com a tal el 1997. Ha estat la veu habitual d'Audrey Tautou (per exemple, en pel·lícules com Amélie), Kristen Stewart (a Crepuscle), Jennifer Lawrence (a Els jocs de la fam) i Penélope Cruz (tant en català com en castellà).
També va posar la veu a Elliot Page a Origen, a Amanda Seyfried en el paper de Sophie Sheridan a Mamma Mia!, al personatge de Lisbeth Salander interpretada per l'actriu Rooney Mara a Millennium: Els homes que no estimaven les dones i al personatge de la Barbie (interpretada per Margot Robbie) a la pel·lícula de Barbie de 2023.
A més, ha interpretat personatges de pel·lícules d'animació com el de Lola Bunny al doblatge en català de Space Jam: Noves llegendes i el de la reina Iduna a Frozen II.
Altres doblatges inclouen el de Taylor Swift a El dia de Sant Valentí, de Rihanna a Gresca fins al final, Selena Gomez a Hotel Transsilvània i, en castellà, Emma Stone a La La Land.
El 2020 va rebre un premi Retake com a millor actriu de doblatge en televisió d'imatge real per la sèrie Jamestown, on va doblar l'actriu Naomi Battrick.
És filla dels també actors de doblatge Esperança Domènech i Paco Valls.

## Referències

* ↑ «Isabel Valls: matices y calidad de doblaje» (en castellà). 35mm, 16-12-2020. [Consulta: 16 gener 2023].
* 1 2 3 4 «La veu de Margot Robbie a "Barbie": "Hem tingut por de perdre el català"». CCMA, 06-09-2023. [Consulta: 6 setembre 2023].
* ↑ «Memento - Kristen Stewart, per Isabel Valls: la princesa indie». CCMA. [Consulta: 13 setembre 2024].
* 1 2 3 4 5 «La Vermella - Isabel Valls, la veu d'Audrey Tautou, Kristen Stewart i Penélope Cruz». Catalunya Ràdio. [Consulta: 16 gener 2023].

## Enllaços externs

* Isabel Valls a Eldoblatge.com
# Suaeda

Suaeda és un gènere de plantes amb flor de la subfamília Salsoloideae. Algunes espècies de Suaeda es troben en perill d'extinció a causa de la pèrdua d'hàbitat, deguda a la urbanització excessiva de moltes zones costaneres. El nom d'aquest gènere prové de la paraula llatina "soda" perquè moltes espècies es cremaven antigament per obtenir sosa. D'altres espècies s'obtenia colorant roig o negre. Hi ha tipus de Suaeda comestibles que es poden preparar com a verdura o amanida.

## Distribució

El gènere té unes 115 espècies que es troben a Àsia, Amèrica i Europa. Són plantes halòfites que poden créixer en sòls salins i alcalins en condicions molt dures per altres plantes, proveint refugi per a les aus, crancs, llangardaixos i insectes de la zona. Normalment creixen a les costes, en primera línia del mar, però es poden trobar també a l'interior. Poden ser plantes anuals o perennes que creixen en forma de mata o arbust menut. A la costa del mar Mediterrani algunes d'aquestes plantes es coneixen amb el nom genèric de "salat" i sovint formen els anomenats matollars de salat junt amb plantes del gènere Salsola.

## Taxonomia

* Suaeda aralocaspica, syn. Borszczowia aralocaspica
* Suaeda australis - Salat austral
* Suaeda calceoliformis
* Suaeda californica - Salat de California
* Suaeda conferta
* Suaeda corniculata - Jiao guo jian peng
* Suaeda esteroa - Salat d'estuari
* Suaeda glauca - Jian peng
* Suaeda linearis - Salat de fulla estreta
* Suaeda maritima - Canyametes
* Suaeda mexicana - Salat mexicà
* Suaeda moquinii - Salat del Mojave
* Suaeda nigra
* Suaeda occidentalis
* Suaeda rolandii
* Suaeda salina - Salat del Namib
* Suaeda splendens
* Suaeda suffrutescens - Salat del desert
* Suaeda tampicensis
* Suaeda taxifolia
* Suaeda torreyana
* Suaeda vera - Salat ver, salat fruticós

## Referències

* ↑ López González, Ginés A. Guía de los árboles y arbustos de la Península Ibérica y Baleares (en castellà). Editorial Paraninfo, 2007, p. 661. ISBN 8484763129.
* ↑ Suaeda names Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Quenopodiàcies (Chenopodioideae).
# Canyametes

Canyametes, canyameta o salat (Suaeda maritima) és una planta del gènere Suaeda.

## Distribució i hàbitat

Aquesta planta es troba a tota la costa occidental del mediterrani. És especialment comuna a les Illes Balears i a les costes de la Marina Baixa, el Baix Segura i el Baix Vinalopó a la vora de les platges. Junt amb plantes del gènere Salsola les canyametes sovint formen els anomenats matollars de salat en salobrars i llocs de sòls salins. Molt rarament és una planta ruderal.

## Morfologia

Les canyametes són plantes anuals, halòfites i teròfites. Tenen color verda, sovint glauca, que pot canviar al vermell o porpra a la tardor. La mata fa entre 10 i 30 cm d'alçada i es ramifica molt des de la base. Li agraden sòls rics en nitrats. Les fulles són lineals, crassulàcies i de secció arrodonida. En llocs molt ventosos la planta creix prostrada o gairebé ajaguda. Les canyametes tenen alts continguts salins, podent concentrar fins a 400 mM de ClNa en les seves fulles (o 14,5% del seu pes en sec) sense problemes. La planta floreix de juny a octubre i té inflorescències bisexuals molt petites i discretes. Les flors són verdoses, amb forma de botó i estan reunides en espigues. Les llavors són de forma oval i negres; fan entre 1.2 i 1.5 mm de diàmetre.

## Usos

Les canyametes es feien servir per produir cendres riques en sosa (carbonat de sodi) fins al segle xix. La sosa d'aquestes plantes s'obtenia antigament cremant-les i s'utilitzava per a fer sabó i vidre. Va tindre una certa importància local fins que la sosa es va començar a obtenir a escala industrial segons el mètode Leblanc. Les fulles tendres són comestibles i es poden menjar en amanida, condimentant els altres ingredients (enciam, tomàquet) amb llur gust salat i un xic picant.

## Vegeu també

* Llista de plantes de fulla comestible

## Referències

* ↑ Dades ambientals - Suaeda maritima Arxivat 2008-04-07 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ - Low-Affinity Na+ Uptake in the Halophyte Suaeda maritima (anglès)
* ↑ UIB - Herbari virtual - Suaeda maritima
# Noctuoïdeus

Els noctuoïdeus (Noctuoidea) són una superfamília de lepidòpters heteroneures del clade Ditrysia.

## Taxonomia

La classificació d'aquesta superfamília ha estat força inestable i ha patit nombrosos canvis. En la classificació antiga tenia més de 70.000 espècies. Segons la classificació de van Nieukerken inclou unes 42.000 espècies repartides en sis famílies:
* Família Erebidae
* Família Euteliidae
* Família Noctuidae
* Família Nolidae
* Família Oenosandridae
* Família Notodontidae

## Cladograma

* Rhopalocera
* Papilionoidea
* Papilionidae
* Pieridae
* Riodinidae
* Lycaenidae
* Nymphalidae
* Hesperiidae
* Coeliadinae
* Euschemoninae
* Eudaminae
* Pyrginae
* Heteropterinae
* Trapezitinae
* Hesperiinae
* Hedylidae
* Geometroidea
* Drepanoidea
* Axiidae
* Callidulidae
* Noctuoidea
* Bombycoidea
* Lasiocampoidea
* Mimallonidae

## Referències

* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
* Kitching, I. J. and Rawlins, J. E. (1999). The Noctuoidea. Lepidoptera, Moths and Butterflies, Volum 1, Kristensen, pp. 355–401. Walter de Gruyter, Berlin.
* Firefly Encyclopedia of Insects and Spiders, editat per Christopher O'Toole, ISBN 1-55297-612-2, 2002

## Enllaços externs

* Tree of Life
# Gundlakamma

Gundlakamma (llit de pedres) és un riu d'Andhra Pradesh. Neix als Nalla Mallai Hills prop de Gundla Brahmesvaram, i rep dos torrents de muntanya, el Jampaleru i el Yenamaleru; creua per la gorja Cumbum (Kambham), lloc on forma un llac conegut com a Cumbum Tank, de 21 km de circumferència. Després passa per diversos districtes i desaigua a la badia de Bengala a uns 20 km al nord d'Ongole, per dues boques, la Pata Gundlakamma i la Nova Boca.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.