OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Papirs Chester Beatty

La Chester Beatty Papyri és una col·lecció de manuscrits de textos bíblics escrits sobre papir. Els manuscrits estan en idioma grec i són d'origen cristià. Hi ha onze manuscrits en el grup, set d'ells són llibres de l'Antic Testament, tres són del Nou Testament, i un és part del Llibre d'Henoc i de litúrgia cristiana no identificada. La major part estan datats en el segle iii i es conserven en la Biblioteca de Chester Beatty i una altra part en la Universitat de Michigan.
Els papirs foren probablement adquirits a antics comerciants il·legals. Les circumstàncies exactes de la seva troballa no estan clares. Una versió diu que els manuscrits estaven en gerres a prop de les runes de l'antiga ciutat de Atfih, a Egipte. Una altra versió afirma que la col·lecció fou trobada a prop d'el Faium, una altra ciutat egípcia.
La majoria dels papirs foren comprats a un mercader per Alfred Chester Beatty, nom amb què es bateja actualment aquests manuscrits, malgrat algunes fulles foren adquirides per la Universitat de Michigan i per alguns altres col·leccionistes i institucions. Les primeres pàgines es van presentar el 19 de novembre de 1931, malgrat la resta no seria adquirida fins a la dècada següent.
Frederic G. Kenyon, publicà un treball de 8 volums de 1933 a 1958, sobre els manuscrits: The Chester Beatty Biblical Papyri: Descriptions and Texts of Twelve Manuscripts on Papyrus of the Greek Bible. Els papirs són catalogats generalment com P. Chester Beatty seguit per la numeració romana corresponent entre I-XII, una per cada manuscrit. El nom "Chester Beatty Papyri" pot també referir-se a la col·lecció de tots els manuscrits que Alfred Chester Beatty adquirí al llarg de tota la seva vida.
# Iordan Anguelov

Iordan Anguelov (Iambol, 28 d'agost de 1953 - Sofia, 5 de maig de 2013) fou un jugador de voleibol búlgar que va competir entre les dècades de 1970 i 1990.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. Entre 1975 i 1982 va disputar diversos campionats del món i d'Europa amb la selecció búlgara i el 1981 guanyà la medalla de plata en el Campionat d'Europa que es disputà a Bulgària. A nivell de clubs jugà al Levski Sofia, amb qui guanyà la lliga búlgara de 1980, i diversos equips italians. Una vegada retirat exercí d'entrenador a Itàlia.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Yordan Angelov». [Consulta: 24 agost 2023].
# Ghats Orientals

Els Ghats Orientals (Eastern Ghats) és una cadena de muntanyes a la part oriental del sud de l'Índia paral·lela a la costa i a la cadena dels Ghats Occidentals amb la qual es troba a les muntanyes Nilgiris. El seu inici és realment a Orissa i avança al sud passant per Andhra Pradesh i Tamil Nadu. L'altura mitjana és de 620 metres i els seus punts més alts no arriben en cap cas als 2000 metres.
A la part nord les muntanyes són properes a la costa però més al sud van més a l'interior. En part són coneguts localment com les muntanyes Maliahs i hi viuen diverses ètnies com els khonds, els savares, els koyis i altres menors.
L'altura màxima és el Mahendragiri a Orissa que supera els 1500 metres. Més al sud forma la serralada de Nallamala; a causa de la manca de pluja hi ha poca vegetació i estan habitats pels chenchus. Més al sud a Tamil Nadu, les muntanyes són anomenades muntanyes Palkonda i encara altres noms. Finalment acaben a les muntanyes Nilgiris.
La cadena té pocs rius importants: el Rushikulva, el Langulya i algun dels afluents del Godavari són els únics a destacar. Més al sud són rierols sense importància.

## Vegeu també

* Nimgiri

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Càrter

El càrter és una caixa fabricada en fosa de ferro o alumini que conté i suporta un mecanisme, contenint l'oli i protegint-lo de l'exterior.
És una paraula d'argot mecànic, en honor del seu inventor J. Harrison Carter (1816—1896), que el va fer servir en les bicicletes Sunbeam per protegir i greixar la cadena, i així parlarem del càrter motor o bloc motor, càrter del canvi, càrter del diferencial

## Referències

* ↑ Pagina Sunbeam en el site Museu de les indústries Wolverhampton (Londres)(http://www.localhistory.scit.wlv.ac.uk/Museum/Transport/bicycles/Sunbeam.htm Arxivat 2009-02-21 a Wayback Machine.) (anglès)
# Irena Degutienė

Irena Degutienė (1 de juny de 1949, Šiauliai, RSS de Lituània, URSS) és un política lituana i membre del partit polític conservador Unió Patriòtica - Democristians Lituans, que ha estat Presidenta del Seimas, el Parlament lituà, i ministra.
Després de graduar-se de secundària, el 1978 va obtenir el títol de medicina i el corresponent doctorat per la Universitat de Vílnius. Durant gairebé vint anys va treballar a l'Hospital de la Creu Roja de Vílnius, primer com a anestesiòloga-reanimatòloga, després com a gastroenteròloga, cap de departament, metgessa en cap adjunta i metgessa en cap, abans de ser nomenada Ministra de Salut el 1994.
El 1996 va ser elegida com a membre del Seimas i reelegida el 2000. Va ser dues vegades la primera ministra de forma interina; la primera ho va ser des del 4 de maig de 1999 fins al 18 de maig de 1999 i la segona des del 27 d'octubre de 1999 fins al 3 de novembre de 1999. També ha ocupat els càrrecs de ministra de Treball i Seguretat Social des de 1996 fins al 2000.
Des del 17 de setembre de 2009 fins al 2012 Irena Degutienė va ser la Presidenta del Seimas, essent aleshores la primera dona a ocupar aquest càrrec en la història de Lituània. Des de 2012 fins al 13 de novembre de 2020 n'ocupà la vicepresidència.

## Premis

Gran Creu de la Gran Orde de Vytautas (2019).

## Referències

* ↑ Jalalzai, Farida. Shattered, Cracked, or Firmly Intact?: Women and the Executive Glass Ceiling Worldwide (en anglès). Oxford University Press, 2013-02-12. ISBN 978-0-19-994355-5.
* 1 2 3 «Irena DEGUTIENĖ». Seimas of the Republic of Lithuania. [Consulta: 26 abril 2024].
* 1 2 Mockienė, Jurgita. «Irena Degutienė» (en lituà). Visuotinę lietuvių enciklopediją (Enciclopèdia Universal Lituana), 25-04-2023. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Irena DEGUTIENĖ. Kandidato biografija» (en lituà). Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai, 08-11-2004. [Consulta: abril 2024].
| Precedit per: Gediminas Vagnorius | Primer Ministre de Lituània (maig) 1999 | Succeït per: Rolandas Paksas |
| Precedit per: Rolandas Paksas | Primer Ministre de Lituània (octubre-novembre) 1999 | Succeït per: Andrius Kubilius |
# Eptesicus

Eptesicus és un gènere de ratpenats de la família Vespertilionidae.

## Taxonomia

El gènere Eptesicus està format per les següents espècies:
* Subgènere Eptesicus
** E. andinus
** E. bobrinskoi
** E. bottae
** E. brasiliensis
** E. chiriquinus
** E. diminutus
** E. furinalis
** E. fuscus
** E. gobiensis
** E. guadeloupensis
** E. hottentotus
** E. innoxius
** E. isabellinus
** E. japonensis
** E. kobayashii
** E. lobatus
** E. matroka
** E. nasutus
** E. nilssonii
** E. pachyotis
** E. platyops
** E. serotinus
** E. taddeii
** E. tatei
** E. ulapesensis
* Subgènere Rhinopterus
** E. floweri

## Referències

* ↑ Eptesicus a Mammal Species of the World (MSW) (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Estació de Montijo-El Molino

Montijo-El Molino és un baixador situat en el municipi espanyol de Montijo a la província de Badajoz, Extremadura. Disposa de serveis de Mitjana distància operats per Renfe.

## Situació ferroviària

L'estació es troba en el punt quilomètric 478,4 de la línia de ferrocarril d'ample Ciudad Real-Badajoz, d'ample ibèric, a 203,30 msnm.
També hi circula, sense parada i de manera paral·lela, la línia d'alta velocitat Plasència-Badajoz.

## Història

Tot i que la línia Badajoz-Mèrida fou inaugurada el 20 d'octubre de 1864, no es va construir el baixador fins molt més tard, puix que el municipi de Montijo ja comptava amb una estació de tren a l'est d'aquesta.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana distància

Els trens de Mitjana Distància, operats per Renfe, tenen com a principals destinacions les ciutats de Villanueva de la Serena, Badajoz, Puertollano i Alcázar de Sant Joan.
Serveis :
| Trens | Origen/Destinació | Destinació/Origen |
| Regional Exprés | Alcázar de Sant Joan | Badajoz |
| MD | Cabeza de Bey | Badajoz |
| Regional Exprés | Villanueva de la Serena Puertollano | Badajoz |

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento
* 1 2 3 «37608 Montijo El Molino - Adif». [Consulta: 12 març 2024].
* ↑ Spanishrailway

## Enllaços externs

* Mitjana distància Extremadura a la web de Renfe.
# Talísies

Les Talísies (en grec antic: Θαλύσια) eren unes festes que se celebraven a l'antiga Grècia en honor de Dionís o de Demèter. Del seu desenvolupament no se'n tenen detalls, i els pocs que es coneixen són contradictoris.
Se celebrava a la tardor de cada any, després de la collita, per a agrair als déus els beneficis que els havien concedit. Cal·límac de Cirene hi té un himne dedicat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Thalysia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 27-XI-2020].
# El Quidditch de totes les èpoques

El Quidditch de totes les èpoques és un llibre relacionat amb la coneguda sèrie de llibres Harry Potter escrita per J. K. Rowling, que tracta sobre la història de l'esport màgic quidditch. El llibre és esmentat a la sèrie Harry Potter com un llibre de la biblioteca de Hogwarts. Les vendes del llibre van dirigides a la fundació Comic Relief, i conté il·lustracions de J. K. Rowling.
El seu títol original és Quidditch Through the Ages, i va ser publicat en català el 2001 per l'Editorial Empúries, gràcies a la traducció de Josep Joan Moral.

## Introducció

| « | Si alguna vegada t'has preguntat d'on prové la papallona daurada, com adquireixen vida les bombes o per què els Wigtown Wanderers duen un ganivet de carnicer dibuixat a l'uniforme, llavors has de llegir aquest llibre. Aquesta edició limitada és una còpia de l'exemplar que està a la biblioteca del Col·legi Hogwarts i que els joves fanàtics del Quidditch consulten gairebé diàriament. Els beneficis de la venda d'aquest llibre es destinaran a Comic Relief, que utilitzarà els seus diners per a continuar salvant i millorant vides, un treball que és més important i sorprenent que els tres segons i mig que va trigar Roderick Plumpton a capturar la papallona daurada el 1921… | » |
Aquest llibre va ser escrit per Rowling després de Harry Potter i el calze de foc. Va declarar que no li va costar gens de treball fer-lo. És una edició limitada que funciona amb motius solidaris, ja que el que es recapti d'aquest llibre serà distribuït per Comic Relief a les persones més pobres del món.

## Capítols d'El Quidditch de Totes les Èpoques

* Pròleg
* L'evolució de l'escombra voladora
* Antics jocs d'escombres voladores
* El joc del pantà Queerditch
* L'aparició de la papallona daurada
* Precaucions antimuggles
* Canvis en el quidditch a partir del segle xiv: Camp; Pilotes; Jugadors; Regles; Àrbitres
* Equips de quidditch de Gran Bretanya i Irlanda
* L'expansió del quidditch pel món
* El desenvolupament de l'escombra de carreres
* El quidditch en l'actualitat
# AMD Am386

L'AMD Am386 va ser un microprocessador fabricat per AMD i presentat l'any 1991; era 100% compatible amb el Intel 386 a causa del fet que era una versió clonada del producte d'Intel.
La seva acollida al mercat va ser notable, ja que en 7 mesos AMD havia venut un milió d'Am386, consolidant-se com a seriós competidor d'Intel en lloc de ser un segon fabricant de xips Intel.

## Informació general

Es tracta del processador equivalent al 386 d'Intel. Igual que aquest, també s'ofereix en 2 versions: la DX/DXL i SX/SXL. El rang de velocitats que van oferir aquests processadors van ser 25, 33 i 40 MHz per als primers i de 20, 25 i 33 per als segons.
Tot i ser compatibles amb Microsoft Windows, aquests processadors no funcionaven bé amb el Microsoft Windows 95. I és que aquests microprocessadors van estar pensats com a versions econòmiques per ordinadors personals o sistemes encastats que feien funcionar programes de MS-DOS i Windows 3.1x.

### Am386 DX/DXL

La versió equivalent al 386 DX. Té les mateixes característiques que el seu homònim d'Intel.
El Am386 DX 40 Mhz va ser molt popular, perquè oferia un rendiment similar al d'un Intel 486 a un preu assequible; part d'aquest rendiment era que podia fer funcionar el seu bus frontal (FSB) a 40 Mhz (quan els 486 més ràpids el giraven a 33 mhz).
El rendiment d'aquest podia ser augmentat amb la instal·lació d'un co-processador Intel 80387, encara que el rendiment en coma flotant no era el mateix que el del 486.
L'encapsulat era CPGA de 132 pins o PQFP de 132 pins.

### Am386 SX/SXL

L'equivalent al 386 SX. Igual que amb aquest, es tracta d'una versió econòmica del Am386 DX/DXL amb un bus de 24 bits, amb el qual només pot gestionar 16 Mb (en comptes de les 4 Gb del DX/DXL). Destaca la geometria: 0,8 µm, igual que la dels Intel 486.
L'encapsulat era PQFP de 100 pins.
La versió Am386 SXLV tenia gestió d'energia SMM, una característica que el faria equivalent al 386 SL. Cal esmentar que en consum era un 35% més baix que el disseny d'intel, superant fins i tot a l'eficiència del 386 SL.

### Controvèrsia Intel-AMD

El processador havia estat enllestit per presentar-lo abans del 1991; el que ho impedí va ser el plet Intel-AMD.
AMD havia estat un segon fabricant de dissenys de processadors Intel, amb el qual volia dir que s'inclou tota la gamma de processadors (segons AMD), però a visió d'Intel, només cobria els processadors 286 i anteriors. Al cap d'uns anys es va fallar a favor d'AMD, amb el qual aquesta tenia el dret a vendre el seu Am386.
Aquest punt és important perquè a partir d'ara s'iniciarà una competició en el mercat de microprocessadors que farà que baixin els costs d'adquisició d'un PC.

## Enllaços externs

* Informació al detall sobre el Am386SX (inclou diferències entre Am386DX) (anglès)
* Informació sobre el Am386 a Cpu-collection.de (anglès)
* Imatges de processadors Am386 Arxivat 2008-04-16 a Wayback Machine.(anglès)

## Referències

* ↑ «History of Advanced Micro Devices, Inc. – FundingUniverse». [Consulta: 26 juliol 2012].
# Brachycephalus didactylus

Brachycephalus didactylus és una espècie de granota de la família Brachycephalidae que viu al Brasil.
És la granota més petita de l'hemisferi sud.

## Referències

* Telles & Potsch de Carvalho-e-Silva (2004). Brachycephalus didactylus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 de maig del 2008 (en anglès).
# Estadio de Bata

L'Estadio de Bata és un estadi multi usos de la ciutat de Bata, a la Guinea Equatorial.
Estrenat el 2007, es fa servir sobretot en partits de futbol. Fins a l'any 2012, tenia capacitat per 20.600 espectadors. Quan a Guinea Equatorial se li va atribuir la seu de la Copa d'Àfrica de Nacions 2012, l'estadi es va ampliar fins a 35.000 places i es va convertir en l'estadi més gran del país. Es va construir una coberta galvanitzada per 15.000 seients, dissenyada per resistir les condicions del clima tropical de la regió i una zona VIP. Aquestes millores van permetre que els aficionats poguessin gaudir de la cerimònia d'obertura de la CAN i dels partits de les semifinals en un entorn totalment modernitzat. La reforma es va completar en un termini rècord de 11 mesos.
Va ser seu de la Copa d'Àfrica de Nacions femenina de 2008 i una de les quatre seus de la Copa d'Àfrica de Nacions 2015.
L'any 2021, l'estadi va partir danys per les explosions del 7 de març i roman tancat per a esdeveniments esportius.

## Referències

* ↑ «La CAF descarta el estadio de Bata para albergar los partidos internacionales de marzo | Revista Real Equatorial Guinea» (en espanyol europeu), 01-02-2023. [Consulta: 21 juliol 2024].
* 1 2 «30/09/2015 Stade de Bata» (en francès). [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «ESTADIO DE BATA: LA AFICIÓN DENUNCIA MAQUINACIÓN CON PRETEXTOS DE 7M - Huella Deportiva» (en castellà), 27-10-2023. [Consulta: 21 juliol 2024].
# Estances

Estances és un llibre de poemes de Carles Riba, publicat en dues parts. La primera, titulada El primer llibre d'estances, es va publicar el 1919 i reflecteix la influència de l'etapa noucentista, amb una estructura formal rigorosa i una temàtica amorosa introspectiva. La segona part, afegida posteriorment, es va completar amb la reflexió sobre la condició del poeta i inclou una evolució estilística influïda pel simbolisme i la poesia pura. El llibre mostra l'evolució de Riba des de les influències de l'escola noucentista fins a la transició a la poesia postsimbolista, marcada per un període de crisi poètica i un canvi de direcció impulsat per l'estudi amb Karl Vossler i l'encontre amb Paul Valéry.

## Edicions en vida de l'autor

* "La Revista", Barcelona 1919 ("Primer llibre d'estances").
* “La Mirada”, Sabadell 1930.
* "La Rosa dels Vents", Barcelona, 1937.
* "Selecta", Barcelona, 1947.

## Referències

* ↑ Serra, Montserrat «Fragment: ‘Llibres de poesia’ de Carles Riba». Vilaweb, 13-07-2019.
* ↑ Riba, Carles. Les estances. Barcelona: Els Llibres de l'Escorpí Poesia (Edicions 62), 1984, p. 5. ISBN 84-297-1768-4.
* ↑ Malé, Jordi «Carles Riba». Revista digital de literatura i traducció del PEN català, 4-2008.
* ↑ «Estances». Diccionari de literatura catalana (enciclopèdia.cat). [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ Malé, Jordi «Carles Riba». Lletra.
* ↑ «Carles Riba | Patrimoni Cultural. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 16 abril 2020].
# Estanys Forcats

Els Estanys Forcats són un conjunt de tres estanys d'origen glacial situats entre els 2.630 i 2.710 metres d'altitud al nord d'Arinsal i del pla de l'Estany, al Pirineu andorrà, dins del Parc Natural Comunal de les Valls del Comapedrosa, al terme de la parròquia de La Massana.

### Etimologia

Forcats prové del participi/adjectiu singular del verb forcar que deriven del mot llatí furca: forca. El topònim enforcats o forcats és molt estès en el domini català, en una clara referència a un accident geogràfic, riu, vall, barranc o camí que bifurca.

## Localització

Els Estanys Forcats són gairebé a la confluència dels límits territorials del Principat d'Andorra, el Pallars Sobirà i l'Arieja.
Els estanys queden enclotats al sud dels Bassers del Bancal Vedeller, en la petita valleta o coma tancada pels vessants dels pics de Medacorba, la Roca Entravessada, i el pic de Racofred
La coma que acull els estanys, resta enlairada i penjada al nord-oest sobre la gran muralla del circ d'origen glacial que envolta el pla de l'Estany.

## Hidrografia

Les aigües dels estanys davallen pel riu del Bancal Vedeller, primer cap a l'est i més endavant es precipiten al sud sobre l'ample pla de l'Estany. Al pla (2.000 m), on hi ha un petit estany, també hi conflueixen el riu del Port Dret i el riu de Montmantell, a més de les aigües que baixen del Forat dels Malhiverns i del vessant oriental del Comapedrosa.
Al pla, sobre les bordes de la Coruvilla, s'inicia el riu del Pla de l'Estany que davalla fins a l'indret d'Aigües Juntes (1.750 m) on s'ajunta amb el riu Pollós. Ambós rius fomen el riu d'Arinsal, que és afluent de la Valira del Nord.

## Accés

La ruta normal que accedeix als estanys és el GR-11-1 (variant del GR-11) que passa per la collada dels Estanys Forcats (2.743 m) i uneix la Vall Ferrera i la vall d'Arinsal. L'accés de menys durada es fa des de la banda andorrana.

## Refugis

A prop del primer estany, sota el promontori rocallós que tanca la coma dels estanys, hi ha una petita cabana de fusta: el Refugi d'Estanys Forcats (no guardat) 2.640 m. Molt a prop, també hi ha una vella barraca metàl·lica en molt mal estat.
Altres refugis pròxims:
Refugi Josep Maria Montfort
Refugi del Pla de l'Estany

## Referències

* 1 2 «Estanys Forcats». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mapa topogràfic base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2023. [Consulta: 8 setembre 2023].
* ↑ Coromines, J.. Onomasticon Cataloniae. Volum: IV. Curial Edicions Catalanes, 1989, p. Pàgina: 265 Columna: b Línia: 37. ISBN 9788472568440, 847256844X.
* 1 2 «Estanys Forcats». Turisme, Comú de la Massana, 2023. [Consulta: 8 setembre 2023].
* 1 2 3 «Mapa Muntanyes d'Andorra, escala 1:10.000, full 01». Govern d'Andorra, 2023. [Consulta: 8 setembre 2023].
* ↑ «Refugi d'Estanys Forcats». pirisport.com, 2008. [Consulta: 8 setembre 2023].
# Mesohip

El mesohip (Mesohippus) és un gènere extint de cavalls de la família dels èquids. Visqué durant el Rupelià en el que actualment és Nord-amèrica. En comparació amb els seus avantpassats directes, presentaven una molarització progressiva de les dents molars, de manera similar a l'orohip, l'epihip i el miohip.

## Referències

* ↑ Rose, 2006, p. 247.

## Bibliografia

* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Caputxí carablanc

El caputxí carablanc (Cebus capucinus) és una espècie de mico de la família dels cèbids que es troba als boscos de Sud-amèrica i Centreamèrica.
Menja fruits, insectes, crancs i petits rèptils i aus.

## Referències

* ↑ «caputxí carablanc». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 3 gener 2024].
# Segona guerra anglo-afganesa

La Segona guerra anglo-afganesa (1878-1880) va ser un conflicte armat entre l'Afganistan i la Gran Bretanya que tenia l'objectiu de refermar la influència britànica a la zona en detriment de Rússia.
El 1877 una missió militar russa va arribar a l'Afganistan i va signar un tractat amb l'emir Shir Ali. Al mateix temps una missió britànica no fou rebuda i els britànics van llençar un ultimàtum que no fou contestat i el 21 de novembre de 1878 van despatxar tropes iniciant la guerra.
Al cap de cinc mesos Shir Ali havia mort i el seu fill i successor Muhammad Yakub Khan el va succeir, però no va rebre ajut de Rússia i finalment en el tractat de Gandamak de maig de 1879, Yakub va acceptar el control britànic de les seves relacions exteriors, l'establiment d'un enviat britànic a Kabul, el control britànic dels passos de muntanya i un subsidi de 60.000 rúpies.
L'enviat britànic Louis Cavagnari es va establir a Kabul però el setembre de 1879 la missió britànica fou massacrada. Els britànics van reactivar les seves tres columnes militars, i al cap de sis setmanes van ocupar Kabul i van deposar a Yakub. Abd al-Rahman Khan, net de Dost Muhammad, fou cridat al tron. Yakub va abdicar el gener de 1880 i Abd al-Rahman va ser proclamat.
Les forces britàniques mentre s'havien d'enfrontar a Ayyub Khan fill de Shir Ali i cosí d'Abd al-Rahman que van derrotar els britànics a Maywand el juliol. Després de la famosa marxa forçada de Kabul a Kandahar, les forces britàniques van sorprendre a les d'Ayyub Khan i les van derrotar.
La primavera següent (1881) els britànics es van retirar de l'Afganistan.

## Bibliografia

* H. B. Hanna, The Second Afghan War, 1878-1879-1880. Its Causes, its Conduct, and its Consequences, 3 vols., Westminster i Londres, 1899-1910
* H. Hensman, The Afghan War of 1879-80, Londres, 1881