OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Murex

Murex és un gènere de gastròpodes marins depredadors. Són carnívors i viuen en mars tropicals.
La paraula murex ja la va fer servir Aristòtil per a referir-se a aquest tipus de cargol, per tant és un dels noms científics més antics que encara es fa servir.

## Distribució

Murex és un gènere Indo-Pacífic com demostrà Ponder & Vokes el 1988. Les espècies de l'oest de l'Atlàntic que abans es consideraven dins d'aquest gènere i ara s'ubiquen en el gènere Haustellum.

## Hàbitat

La majoria d'espècies de Murex viuen en la zona entre marees entre roques i coralls

## Descripció

El gènere inclou espècies molt vistoses, les closques són allargades amb espines o fronds. La superfície interior sovint és amb colors brillants.

## Ús

Els antics fenicis en feien tints purpuris molt apreciats i valuosos, per a fer-los feien servir el moc de la glàndula hipobranquial dels murex de dues espècies Murex brandaris i Murex trunculus, que són els noms antics de les espècies que ara es coneixen com a Haustellum brandaris i Hexaplex trunculus.
La porpra obtinguda d'aquests cargols es feia servir en els vestits de la reialesa o els cerimonials encara es fa servir per cerimònies del judaisme com la del tzitzit.

## Taxonomia

* Murex hoplites
* Murex radula
* Murex acanthostephes
* Murex aduncospinosus :
* Murex africanus
* Murex alocatus
* Murex altispira :
* Murex antillarum :
* Murex brandaris : corn amb pues
* Murex brevispina :
* Murex brevispina brevispina
* Murex brevispina macgillivrayi
* Murex brevispina ornamentalis
* Murex carbonnieri :
* Murex concinnus
* Murex coppingeri
* Murex djarianensis
* Murex djarianensis poppei
* Murex falsitribulus
* Murex forskoehlii
* Murex hystricosus
* Murex kerslakai
* Murex megapex
* Murex occa :
* Murex pecten:
* Murex pecten soelae
* Murex philippinensis
* Murex pulcher :
* Murex queenslandicus
* Murex salomonensis
* Murex scolopax :
* Murex serratospinosus
* Murex singaporensis
* Murex somalicus
* Murex spectabilis
* Murex spicatus
* Murex surinamensis
* Murex trapa :
* Murex tribulus :
* Murex tribulus spicatus
* Murex tribulus tenuirostrum
* Murex tribulus tenuirostrum africanus
* Murex tribulus ternispina
* Murex troscheli :
* Murex antelmei

## Referències literàries

* Hi ha referència al Tirant lo Blanc, capítol 143, al discurs d'Abdal·là Salomó: "en Sidònia se peixquen les murices" (Martorell, Joanot. Tirant lo Blanc. Edició a cura de Martí de Riquer, Barcelona, Ariel, 1991, p. 477.

## Referències

* ↑ Tekhelet - Biblical Blue Dye for Tzitzit
* Ponder, W.F. & E.H. Vokes. 1988. A revision of the Indo-West Pacific fossil and Recent species of Murex s.s. and Haustellum (Mollusca: Gastropoda: Muricidae). Records of the Australian Museum, Supplement 8. 160 pp.

## Enllaços externs

* Aristotle, 350 B.C.E. A history of animals
* Biblical Blue Dye
# Jason McCaslin

Jason McCaslin (nascut el 3 de setembre de 1980), més conegut com a Cone toca el baix i realitza els cors a la banda de punk rock canadenca Sum 41. Va néixer a Toronto, Ontario i es va unir a la banda com a últim membre el Febrer de 1999, reemplaçant Mark Spicoluk. Sum 41 va signar amb Island Records mesos després que ell s'unís a la banda.
McCaslin va tocar el seu primer baix als 14 anys quan es va unir a una banda de grunge, anomenada "Second Opinion", amb el bateria de Avril Lavigne, Matt Brannan i altres veïns en el seu escola. Tots havien escollit ja un instrument i com el baix era el que quedava va haver d'aprendre a tocar-lo. Abans d'unir-se a Sum 41 va ser acomodador en una obra de teatre i va adquirir el sobrenom "Cone" que li va posar Deryck Whibley a causa del fet que a l'escola secundària solia menjar gelats en cono al dinar.
En Sum 41, Cone és probablement el membre més proper de la banda així com el més visible, ja que parla amb el públic i contesta les preguntes del lloc oficial.

## The Operation M.D.

Cone ha començat un projecte anomenat The Operation M.D. amb Todd Morse el 2002, però han començat a treballar recentment. L'operació M.D. ja va llançar el seu primer àlbum en el seu My Space "We have an Emergency" (tenim una emergència) que va ser lliurat el 20 de febrer del 2007 per Aquarius Records, el seu sobrenom en aquesta banda és Dr Dynamite (Dr Dinamita).
Ell canta cançons, toca teclat i baix a la banda.

## Filmografia

| Año | Pel·lícula | Personatge | Director |
| 2005 | Dirty Love | Jason | John Mallory Asher |

## Discografia de Sum 41

* Half Hour of Power (1999/2000).
* All Killer No Filler (2001).
* Motivation EP (2002).
* Does This Look Infected? (2002)
* Does This Look Infected Too? (2002).
* Chuck (2004)
* Go Chuck Yourself (2005/2006).
* Underclass Hero (2007).
* 8 Years of Blood, Sake, and Tears: The Best of Sum 41 2000-2008 (2008).
* Complicity (2009).
* Screaming Bloody Murder (2011).

## Enllaços externs

* LLoc web oficial
* MySpace
# John Cooper (atleta)

John Cooper (Bromyard, 18 de desembre de 1940 - París, 3 de març de 1974) fou un atleta anglès, especialista en curses de tanques, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En ambdues, els 400 metres tanques i els 4x400 metres, guanyà la medalla de plata. En els 4x400 metres formà equip amb Adrian Metcalfe, Timothy Graham i Robbie Brightwell. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, quedà eliminat en sèries en la cursa dels 400 metres tanques.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze a les Universíades de 1961 i una altra medalla de bronze, competint amb Anglaterra, en els Jocs de l'Imperi Britànic i de la Comunitat de 1966.
Va morir en l'accident del vol 981 de Turkish Airlines al bosc d'Ermenonville, prop de París, el 3 de març de 1974.

## Millors marques

* 400 metres llisos. 47.6" (1964)
* 400 metres tanques. 50.1" (1964)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – John Cooper». [Consulta: 27 agost 2023].
* 1 2 «John Cooper» (en anglès britànic). [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 27 agost 2023].
# Houston Texans

Els Houston Texans són una franquícia de futbol americà amb seu a Houston (Texas). En l'actualitat són membres de la divisió sud de l'American Football Conference (AFC) de la National Football League.
Els Texans es van unir a l'NFL l'any 2002 com un equip d'expansió completant la llista de 32 equips actuals. L'anterior equip de la ciutat, els Houston Oilers, va marxar a Nashville (Tennessee) i va canviar de nom a Tennessee Titans l'any 1999. És un dels sis equips de l'NFL que encara no ha jugat cap Super Bowl.

## Palmarès

* Campionats de lliga (0)
* Campionats de divisió (0)
* Campionats de conferència (4):
** AFC Sud: 2011, 2012, 2015, 2016.

## Estadis

* NRG Stadium (2002–present) Té una capacitat per 71.795 espectadors.

## Referències

* ↑ McClain, John «How the Oilers left Houston and set the stage for the Texans». Houston Chronicle, 19-08-2016 [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ http://www.chron.com/news/politics/houston/article/Reliant-Park-will-now-be-NRG-5331970.php
* ↑ «America's Game». Arxivat de l'original el 2010-12-23. [Consulta: 6 novembre 2007].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial dels Houston Texans (anglès)
* Sports E-Cyclopedia.com (anglès)
# Jaume Dalmau i Llibre

Jaume Dalmau i Llibre (Calella, 1883 - Calella, 21 de setembre de 1946) va ser un industrial i polític català que va exercir com a alcalde de Calella en diverses ocasions, destacant el seu mandat entre 1925 i 1929 durant la Dictadura de Primo de Rivera. Nascut en el si d'una família vinculada a la indústria tèxtil, Dalmau va ser propietari de diverses fàbriques de gèneres de punt, un sector que tenia una gran rellevància a la ciutat. Durant el seu mandat com a alcalde, Dalmau va impulsar importants transformacions urbanístiques que van marcar el desenvolupament de Calella.
Entre les seves iniciatives destaca la promoció de la construcció de la balustrada del Passeig de Manuel Puigvert, una obra de gran valor arquitectònic dissenyada per l'arquitecte municipal Jeroni Martorell i Terrats. Aquesta obra no només va embellir el passeig marítim, sinó que també forma part del patrimoni històric de la ciutat. Dalmau va gestionar també la compra de la finca coneguda com "Can Pelayo", que es va convertir en el Parc Dalmau, un dels principals espais d'oci i natura de Calella.
A més, va ser el promotor de Can Dalmau, una residència d'estil noucentista construïda per Jeroni Martorell al carrer Jovara, considerada un exemple destacat del patrimoni arquitectònic de la ciutat. També, durant el seu mandat es va construir l’edifici dels mestres del Grup Escolar, l’escorxador, el mercat municipal, la biblioteca Costa i Fornaguera, es va portar a terme la pavimentació de diversos carrers i es va finalitzar la totalitat de la xarxa de clavegueram iniciada per governs anteriors.
Com empresari, l'activitat industrial de Jaume Dalmau va contribuir al creixement econòmic de Calella durant les primeres dècades del segle XX, ja que era hereu d'una tradició industrial important, amb el seu pare cofundant la fàbrica “Prat i Dalmau”, que més tard esdevindria Vilaró i Llobet, una de les empreses capdavanteres de la ciutat.
L'any 1939, acabada la Guerra Civil, fou de nou alcalde dins d’una comissió gestora, però la seva actitud compassiva cap als vençuts va provocar la seva destitució a finals del mateix any. No obstant, les obres promogudes per Jaume Dalmau han deixat una empremta significativa en el patrimoni de Calella, convertint-lo en un dels alcaldes més recordats de l'època. El Parc Dalmau, que duu el seu nom i que acull un bust d'homenatge, és avui un símbol del llegat cultural i natural del municipi.

## Referències

* ↑ «Necrológicas». La Vanguardia, 22-09-1946, pàg. 11.
* 1 2 «Jaume Dalmau Llibre». Biblioteca Can Salvador de la Plaça, 20-09-2011.
* ↑ «Necrológica». Estela, 2, 05-10-1946, pàg. 6 [Consulta: 19 desembre 2024].
* ↑ «Parc Dalmau». Inventari de Jardins de Catalunya, 21-04-2024.
* ↑ «Can Dalmau». Mapes de patrimoni cultural, 14-03-2024.
* ↑ «Història del monument a Jaume Dalmau», 14-03-2024.
* ↑ «Can Dalmau (habitatge privat)». Gaudir la cultura, 21-10-2022.
* ↑ «Monument a Jaume Dalmau». Mapes de patrimoni cultural, 11-06-2024.
# Acorus

Acorus és un gènere de plantes amb flor monocots. Pertany a la família de les aràcies segons la classificació clàssica, o a la de les acoràcies segons la classificació filogènica.

## Llista d'espècies

Actualment són acceptades dues espècies dins d'aquest gènere:
* Acorus calamus L.
** Acorus calamus var. americanus Raf.
** Acorus calamus var. angustatus Besser
** Acorus calamus var. calamus
* Acorus gramineus

## Referències

* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
# Parahip

Els parahips (Parahippus) són un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels èquids que visqueren al Miocè inferior. Estaven emparentats amb els cavalls actuals. Se n'han trobat restes fòssils a Nord-amèrica. Vivien en boscos i es nodrien principalment de fulles. Tenien tres dits a cada pota. El nom genèric Parahippus significa ‘al costat del cavall’.

## Referències

* ↑ Benton et al., 2020, p. 288.
* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 120.
* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 119.

## Bibliografia

* Benton, M. J.; Cunningham, J.; Davies, T.; Donoghue, P. C. J.; Fraass, A.; Janis, C.; Pisani, D.; Rayfield, E.; Schmidt, D.; Vinther, J.; Williams, T. Cowen's History of Life (en anglès). 6a edició. Wiley-Blackwell, 2020. ISBN 9781119482208.
* Fariña, R. A.; Vizcaíno, S. F.; De Iuliis, G. Megafauna: Giant Beasts of Pleistocene South America (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 978-0-253-00719-3.
# Norma Torres

Norma Judith Torres (Escuintla, Guatemala; 4 d'abril de 1965) és una política nord-americana. És membre de la Cambra de Representants dels Estats Units pel 35è districte congressual de Califòrnia. Prèviament, va ser membre del Senat Estatal de Califòrnia representant al districte 32è. És demòcrata.
Torres va néixer a Guatemala. Quan tenia cinc anys, la seva mare va morir, i ella, el seu pare i els seus germans es van traslladar a Los Angeles. Va servir a l'Ajuntament de Pomona abans de ser triada Alcaldessa de la ciutat el 2006. El 2008, va avalar el llavors candidat a la Presidència Barack Obama abans que Hillary Clinton renunciés a la carrera, i va esdevenir superdelegada a la Convenció Nacional Demòcrata de 2008. Va ser triada per a l'Assemblea Estatal el novembre de 2008, ocupant la vacant de l'anterior legislador Nell Soto, qui es va jubilar. Va ser la Tresorera el 2008/2009 per a la Conferència Nacional d'Alcaldes Demòcrates.

## Referències

* ↑ «Biography». house.gov, n.d.. [Consulta: 9 juny 2017].
* ↑ Chief Clerk of the California State Assembly, Secretary of the California State Senate, 2009-10 California Legislature, State of California, <http://www.assembly.ca.gov/clerk/billslegislature/116112_CA_Legi_HndBk.pdf>. Consulta: 11 agost 2011 Arxivat de novembre 16, 2010, a Wayback Machine.
* ↑ «Dangers Propelled Norma Torres to Move to U.S., Then to Politics». The New York Times, 15-02-2015.
* ↑ «Congresswoman Norma Torres» (en anglès). Federal Communications Commission, 17-04-2019. [Consulta: 13 agost 2020].
* ↑ «Biography» (en anglès). Congresswoman Norma Torres, 11-12-2012.
* ↑ «California's 35th Congressional District» (en anglès). Ballotpedia. [Consulta: 13 agost 2020].
# Política Exterior i de Seguretat Comuna

La Política Exterior i de Seguretat Comuna (CFSP, sigles en anglès) és una política de la Unió Europea sobre afers exteriors, seguretat, defensa i acció diplomàtica. Tan sols es refereix a una part de les Relacions internacionals de la Unió Europea, que inclouen principalment els àmbits de Comerç i Política Comercial i altres àrees com el finançament a països tercers, etc. Aquesta política és la segona dels tres pilars de la Unió Europea tal com estableix el Tractat de Maastricht del 1992. Les decisions requereixen la unanimitat dels estats membres al Consell de la Unió Europea. La PESC està dirigida per l'Alt Representant de la Unió per a Afers Exteriors i Política de Seguretat, càrrec actualment ocupat per Josep Borrell.

## Referències

* ↑ «Tractat de la Unió Europea» (en anglès), 13-12-2007. [Consulta: 3 abril 2017].
# Ramiro Pérez-Maura de Herrera

Ramiro Pérez-Maura de Herrera (Mortera, Piélagos, Cantàbria, 25 d'agost de 1934 - Madrid, 13 de març de 2001) fou un polític i diplomàtic espanyol, quart duc de Maura i net d'Antoni Maura.

## Biografia

Fill gran de Ramiro Pérez de Herrera i Gabriela Maura de Herrera, III duquessa de Maura va estudiar batxillerat a La Salle de Santander. Es va llicenciar en Dret en la Universitat de Madrid i va obtenir el doctorat en 1963. És doctor Honoris causa en Ciències Polítiques per la Universitat de Manguk. Fou professor ajudant de dret internacional públic el 1963-1965 i de Dret Polític en la Universitat Complutense de 1970 a 1972.

## Carrera diplomàtica

Va ingressar en la carrera diplomàtica espanyola l'any 1964. El 1965 prestà serveis en l'Ambaixada d'Espanya a Veneçuela i el 1967 a la de Trinitat i Tobago. El 1969 fou destinat al Gabinet Tècnic del Subsecretari d'Afers exteriors. Ha estat ambaixador a la República de Corea en 1982, i a Luxemburg de 1996 a 2000 i anteriorment ho va estar a Jamaica, Antigua i Barbuda, Saint Kitts and Nevis, Saint Vincent i les Grenadines, Grenada i Dominica. Ha estat representant del Ministeri d'Afers Exteriors en la Comissió Permanent d'Armes i Explosius, i també representant en la Junta Reguladora d'Exportació d'Armes. Ha actuat com a vicepresident per a la Negociació de Cooperació Militar amb França en el camp terrestre naval i aeri.

## Carrera política

En 1973 fou nomenat Sotsdirector de Promoció a l'INI. En 1975 fou nomenat director d'Assumptes Generals de Cooperació Tècnica i Internacional i delegat d'Espanya en l'Agència Espacial Europea. En 1976 fou nomenat Governador Civil de Balears en el primer govern de la monarquia. Fou president del Partit Liberal Balear el 1977 i senador per Mallorca per la UCD a les eleccions generals espanyoles de 1977. De 1977 a 1979 fou president de la Comissió d'Obres Públiques i Urbanisme, Transports i Comunicacions del Senat d'Espanya Després fou Conseller de Transports i Comunicacions en el Consell General Interinsular de les Illes Balears d'agost de 1978 a juny de 1979.

## Honors

Ramiro Pérez-Maura de Herrera havia estat president de la Reial Lliga Naval Espanyola i de la Fundación Antonio Maura, també fou cavaller d'honor i devoció de la Sobirana Orde de Malta i era en possessió de la Gran Creu del Mèrit Naval i la Gran Creu del Mèrit Militar.

## Referències

* ↑ Ramiro Pérez-Maura de Herrera, 4. duque de Maura, 6. conde de la Mortera a geneall
* 1 2 «Ramiro Pérez-Maura, duque de Maura, diplomático» (en castellà). El País, 15-03-2001. [Consulta: 1r febrer 2014].
* ↑ El duque de Maura Arxivat 2015-05-03 a Wayback Machine., obituari a l'ABC
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Esquela al diari ABC
# Parahip

Els parahips (Parahippus) són un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels èquids que visqueren durant el Miocè inferior. Estaven emparentats amb els cavalls actuals. Se n'han trobat restes fòssils a Nord-amèrica. Vivien en boscos i es nodrien principalment de fulles. Tenien tres dits a cada pota. El nom genèric Parahippus significa ‘al costat del cavall’.

## Referències

* ↑ Benton et al., 2020, p. 288.
* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 120.
* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 119.

## Bibliografia

* Benton, M. J.; Cunningham, J.; Davies, T.; Donoghue, P. C. J.; Fraass, A.; Janis, C.; Pisani, D.; Rayfield, E.; Schmidt, D.; Vinther, J.; Williams, T. Cowen's History of Life (en anglès). 6a edició. Wiley-Blackwell, 2020. ISBN 9781119482208.
* Fariña, R. A.; Vizcaíno, S. F.; De Iuliis, G. Megafauna: Giant Beasts of Pleistocene South America (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 978-0-253-00719-3.
# Woodsiàcies

Les woodsiàcies (Woodsiaceae) són una família de falgueres de l'ordre Polypodiales. Consta d'uns 15 gènere segons la definició de Smith et al. 2006, amb unes 700 espècies, un 85% de les espècies pertany als dos gèneres principals, Athyrium i Diplazium, els dos probablement són parafilètics.
* Athyrium (probablement parafilétic, Wang et al. 2003)
* Diplazium (incl. Callipteris, Monomelangium. Probablement parafièétic, Wang et al. 2003)
* Acystopteris
* Anisocampium
* Athyrium
* Cornopteris
* Cystopteris
* Deparia
* Diplaziopsis
* Diplazium
* Gymnocarpium
* Hypodematium
* Pentarhizidium
* Rhachidosorus
* Woodsia

## Referències

* Pryer, Kathleen M., Harald Schneider, Alan R. Smith, Raymond Cranfill, Paul G. Wolf, Jeffrey S. Hunt y Sedonia D. Sipes. 2001. "Horsetails and ferns are a monophyletic group and the closest living relatives to seed plants". Nature 409: 618-622 (resumen en inglés aquí).
* Pryer, Kathleen M., Eric Schuettpelz, Paul G. Wolf, Harald Schneider, Alan R. Smith y Raymond Cranfill. 2004. "Phylogeny and evolution of ferns (monilophytes) with a focus on the early leptosporangiate divergences". American Journal of Botany 91:1582-1598 (resumen en inglés aquí Arxivat 2010-08-26 a Wayback Machine.).
* A. R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P. G. Wolf. 2006. "A classification for extant ferns". Taxon 55(3), 705-731 (pdf aquí Arxivat 2008-02-26 a Wayback Machine.)
* Schuettpelz, E. y K. M. Pryer. 2008. Fern phylogeny inferred from 400 leptosporangiate species and three plastid genes. Taxon 56(4): 1037-1050 (pdf aquí)
# Lycodes pallidus

Lycodes pallidus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 90-93.
* Aletes pèlviques petites.

## Alimentació

Menja bivalves i crustacis petits, poliquets i detritus.

## Subespècies

* Lycodes pallidus marisalbi (només a la Mar Blanca).

## Hàbitat

És un peix marí, de clima polar i demersal que viu entre 19-1.750 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Alaska, el Canadà, Groenlàndia, Islàndia, Noruega (incloent-hi Svalbard) i Rússia.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Reinhardt J. C. H., 1831. (Bidrag til vor Kundskab om Grönlands Fiske). Pp. 18-24. A: H. C. Örsted. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1830-31. 1-40.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Collett, R., 1879. Fiske fra Nordhavs-Expeditionens sidste Togt, Sommeren 1878. Forhandlinger i Videnskabs-selskabet i Christiania (for 1878) Núm. 14: 1-106.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Andriashev, A.P., 1986. Zoarcidae. p. 1130-1150. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Volum 3. UNESCO, París.
* ↑ Andriashev, A.P., 1986. Zoarcidae. p. 1130-1150.
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004. Annotated list of the arctic marine fishes of Canada. Can. MS Rep. Fish Aquat. Sci. 2674:iv:+112 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Criptodirs

Els criptodirs (Cryptodira) són un subordre de Testudines que inclou la majoria de tortugues de terra i d'aigua. Els criptodirs es diferencien dels pleurodirs en què abaixen el coll i amaguen el cap directament dins la closca, en lloc de plegar el coll lateralment al llarg del cos.

## Classificació i evolució

Els criptodirs evolucionaren principalment durant el període Juràssic, a finals del qual ja havien substituït gairebé totalment les Pleurodira en llacs i rius, i havien començat a desenvolupar espècies terrestres. Cryptodira té quatre superfamílies principals:
Superfamília Chelonioidea (tortugues marines)
* Família Protostegidae †
* Família Thalassemyidae
* Família Toxochelyidae †
* Família Cheloniidae (Tortugues verdes i similars)
* Família Dermochelyidae
Superfamília Kinosternoidea
* Família Dermatemydidae (Tortugues de riu i d'estany)
* Família Kinosternidae
* Família Platysternidae
Superfamília Testudinoidea
Els criptodirs amb més èxit pertanyen a la família Testudinidae, que comprèn totes les tortuges actuals. La tortuga més gran coneguda és l'espècie extinta Testudo atlas, que es troba en el mateix gènere que la ben coneguda tortuga grega. S'han trobat exemplars de T. atlas amb una llargària de 2,5 metres i un pes de quatre tones.
* Família Haichemydidae †
* Família Lindholmemydidae †
* Família Sinochelyidae †
* Família Emydidae
* Família Geoemydidae
* Família Testudinidae
Superfamília Trionychoidea
La família Trionychidae comprèn la majoria de les tortugues de closca tova actuals, i inclou més de trenta-dues espècies que viuen als llacs i rius d'aigua dolça d'Amèrica del Nord, Àsia i Àfrica.
* Família Adocidae †
* Família Carettochelyidae
* Família Trionychidae

## Bibliografia

* Baur, George «On the Classification of the Testudinata». The American Naturalist, 24, 282, 6-1890, pàg. 530-536.
# Parahip

Els parahips (Parahippus) són un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels èquids que visqueren durant el Miocè inferior. Estaven emparentats amb els cavalls actuals. Se n'han trobat restes fòssils a Nord-amèrica. Vivien en boscos i es nodrien principalment de fulles. Tenien tres dits a cada pota. El nom genèric Parahippus significa ‘al costat del cavall’.

## Referències

* ↑ Benton et al., 2020, p. 288.
* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 119 i 120.

## Bibliografia

* Benton, M. J.; Cunningham, J.; Davies, T.; Donoghue, P. C. J.; Fraass, A.; Janis, C.; Pisani, D.; Rayfield, E.; Schmidt, D.; Vinther, J.; Williams, T. Cowen's History of Life (en anglès). 6a edició. Wiley-Blackwell, 2020. ISBN 9781119482208.
* Fariña, R. A.; Vizcaíno, S. F.; De Iuliis, G. Megafauna: Giant Beasts of Pleistocene South America (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 978-0-253-00719-3.