OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barraca Vinyes de Broja

La barraca Vinyes de Broja, o barraca D-11, o barraca Cb-25, és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), en un marge de les vinyes de Cal Revella, a 260 m al sud-est de la capella de Sant Sebastià d'Ordal.
És una construcció aixecada en pedra seca situada en un desnivell al costat d'un camp de vinya. La seva planta és circular i de forma troncocònica. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre). Té un diàmetre de 4,4 m i una alçada total de 2,5 m. El portal, orientat al sud, té una alçada de 126 cm, una amplada de 50 cm i un gruix de 85 cm. El sostre està cobert de terra amb lliris plantats amb l'objectiu que les arrels actuïn com a consolidant de la volta.
Els codis utilitzats en la denominació d'aquesta barraca procedeixen de dos estudis diferents que han intentat sistematitzar la informació sobre aquests elements arquitectònics al terme de Subirats. El primer codi (lletra + número) procedeix d'un estudi realitzat per Araceli Soler i Jaume Rovira. El segon codi (dues lletres + número) correspon a l'estudi realitzat per Crestabocs, Grup de Muntanya d'Ordal. Barraca Vinyes de Broja és el nom popular.

## Referències

* 1 2 «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
* 1 2 3 «Barraca D-10 / CB-24». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Wikipedra». Observatori del Paisatge de Catalunya.
# Família de corbes

Una família de corbes és un conjunt de corbes, cada una de les quals és definida per una funció o parametrització en què un o més paràmetres són variables. En general, els paràmetres influeixen en la forma de la corba d'una manera que és més complicada que una simple aplicació lineal. Els conjunts de corbes donats per una relació implícita també poden representar famílies de corbes.
Les famílies de corbes apareixen freqüentment en les solucions d'equacions diferencials; quan s'introdueix una constant d'integració additiva, generalment es manipularà algebraicament fins que ja no representi una transformació lineal simple.

## Referències

* 1 2 Weisstein, Eric W. «Family of Curves» (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ WolframMathWorld. Family of curves (consultat l'1 de abril de 2018)
* ↑ EDO-Geo. Ecuaciones diferenciales Còpia de fitxer a la Wayback Machine. (consultado el 1 de abril de 2018)
# Jacques Brodin

Jacques Brodin (Les Andelys, 22 de desembre de 1946 - Rouen, 1 d'octubre de 2015) va ser un tirador d'esgrima francès, especialista en espasa, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970. Era germà del també tirador d'esgrima Claude Brodin.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'espasa per equips del programa d'esgrima. Vuit anys més tard, als Jocs de Munic, va disputar dues proves del programa d'esgrima. Fou quart en la prova d'espasa per equips i sisè en la d'espasa individual.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues d'or i dues de plata entre les edicions de 1965 i 1974, així com el campionat nacional francès de 1968, 1969, 1971, 1972 i 1974.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Jacques Brodin». [Consulta: 27 novembre 2024].
# Cérvol de Thorold

El cérvol de Thorold (Cervus albirostris) és una espècie de cérvol que té una relació distant amb el cérvol comú asiàtic i el uapití. Viuen a les altes i fredes de l'altiplà del Tibet, a l'est del Tibet i a la província xinesa de Qinghai.
També es coneix com el cérvol de llavis blancs (Baichunlu, 白唇鹿, en xinès simplificat, ཤྭ་བ་མཆུ་དཀར།་ en tibetà estàndard) per les taques blanques al voltant del seu musell.
Aquest cérvol ocupa un nínxol ecològic similar al del shou (Cervus affinis affinis) (una subespècie del cérvol comú). Hi ha uns 100 cérvols de Thorold en zoos i entre 50.000 i 100.000 en llibertat.
Va ser descrit científicament per primera vegada per Nikolai Przhevalsky l'any 1883 i els primers exemplars van ser adquirits per G. W. Thorold, de qui porta el nom de l'espècie. A principis de 2011, més de 100 cérvols de Thorold es mantenen als zoològics registrats per ISIS, i el 1998 es va estimar que uns 7000 romanen en estat salvatge.

## Referències

* ↑ Pitra, Christian; Fickel, Joerns; Meijaard, Erik; Groves, Colin «Evolution and phylogeny of old world deer» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 33, 3, 01-12-2004, pàg. 880–895. DOI: 10.1016/j.ympev.2004.07.013. ISSN: 1055-7903.
* 1 2 Leslie, David M. «Przewalskium albirostre (Artiodactyla: Cervidae)». Mammalian Species, 42, 25-01-2010, pàg. 7–18. DOI: 10.1644/849.1. ISSN: 0076-3519.
* ↑ Wilson, Don E.; Reeder, DeeAnn M. «Przewalskium albirostris». A: Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). JHU Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* 1 2 Harris, R. B. «Cervus albirostris». IUCN Red List of Threatened Species, 17-11-2014.
* ↑ Murray, Thomas. «Thorold's Deer (Cervus albirostris)» (en anglès australià). wilddeer.net.au, 11-09-2019. [Consulta: 30 octubre 2021].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Jacques Lataste

Jacques Lataste (La Grand Comba, 7 de juny de 1922 - 19è districte de París, 10 de novembre de 2011) va ser un tirador d'esgrima francès, especialista en floret, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla d'or en la competició de floret per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, revalidà la medalla d'or en la mateixa prova, mentre en la prova individual fou quart. El 1956, a Melbourne, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics. En ells guanyà la medalla de plata el la prova de floret per equips, mentre en la prova individual quedà eliminat en sèries. En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat del Món d'esgrima, dues d'or, dues de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1949 i 1955.
El 2001 va ser condecorat com a Cavaller de la Legió d'Honor.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jacques Lataste». [Consulta: 30 juliol 2023].
* ↑ «Décret du 13 juillet 2001 portant promotion et nomination». [Consulta: 30 juliol 2023].
# Jakten på nyresteinen

Jakten på nyresteinen (noruec: a la recerca del càlcul renal), és una pel·lícula infantil noruega del 1996 dirigida per Vibeke Idsøe, protagonitzada per Torbjörn T. Jensen i Kjersti Holmen.

## Argument

Simon, de vuit anys, s'encongeix fins a una mida microscòpica per viatjar pel cos del seu avi malalt a la recerca d'una pedra renal. En el seu viatge coneix personatges antropomòrfics com les papil·les gustatives, els glòbuls blancs i els glòbuls vermells, i les cordes vocals.

## Producció

La pel·lícula està basada en el llibre Jakten på nyresteinen, també escrit per Idsøe.
Va ser la pel·lícula noruega més taquillera de l'any.

## Premis

| Premi | Categoria | Resultat |
| 1997 Festival Internacional de Cinema Infantil de Chicago | Premi del Jurat Adult | Guanyador |
| 1997 Premis Amanda | Millor debut | Guanyador |
| 1997 Fantafestival | Millors efectes especials, Gran Premi de pel·lícula fantàstica europea de plata | Guanyador |
| 1997 Fantasporto | Gran Premi de Cinema Fantastic Europeu d'Or | Nominat |
| 1997 Setmana Internacional del Cinema Fantàstic de Màlaga | Millor director, Millor pel·lícula, Millors efectes especials | Guanyador |
| XXX Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya | Premi Meliès | Nominat |

## Referències

* ↑ «Review: Chasing the Kidneystone». CommonsenseMedia, 23-05-2012. [Consulta: 12 abril 2013].
* ↑ Idsøe, Vibeke. Jakten på nyresteinen. J.W. Cappelens Forlag, 1994. ISBN 978-82-02-14511-8
* ↑ «Norway: The box office facts». Screen International. 15 August 1997: VIII.
* ↑ «Boody Tropers (Jakten på nyresteinen)». NFI. Arxivat de l'original el 3 March 2016. [Consulta: 12 abril 2013].

## Enllaços externs

* Jakten på nyresteinen a Filmweb.no (Norwegian)
* Jakten på nyresteinen al Norwegian Film Institute
# James Butts

James Butts (Los Angeles, 9 de maig de 1950) és un atleta estatunidenc, ja retirat, especialista en triple salt, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Montreal, on guanyà la medalla de plata en la prova del triple salt del programa d'atletisme. Aquesta era la primera medalla estatunidenca en aquesta prova des que Levi Casey guanyés la medalla de plata el 1928. No aconseguí classificar-se per als Jocs de 1972 i 1980 en quedar quart als trials classificatoris.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en triple salt als Jocs Panamericans de 1979, així com el campionat de l'NCAA de 1972 i el de l'AAU de 1978. El 2014 fou inclòs a l'UCLA Athletics Hall of Fame.

## Millors marques

* Triple salt. 17,24m (1978)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – James Butts». [Consulta: 25 setembre 2023].
* 1 2 «James Butts (2014) - Hall of Fame» (en anglès). [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ Hymans, Richard (2004) The history of the U.S. Olympic trials : track & field Arxivat March 27, 2016, a Wayback Machine.. USA Track & Field
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 25 setembre 2023].
# Damat Ibrahim Paixà

Damat Ibrahim Paixà (vers 1550-1601), fou un gran visir otomà (1596, 1596–1597, i 1599–1601) d'origen bosnià, suposadament d'un lloc anomenat en italià Chianichii, a un dia de Dubrovnik.
Va ocupar alguns càrrecs a palau i el 1574, al pujar al tron Murat II fou designat sihladar i el 1580 agha dels geníssers. El 1582 fou nomenat beglerbegi de Rumèlia; aquest mateix any es va prometre amb Ayixa una de les filles de Murat II i fou promogut al rang de visir. El 1583 fou nomenat beglerbeg d'Egipte i a la tornada per Síria apareix en lluita contra els drusos del Líban el 1585. En tornar a Istanbul es va casar amb Ayixa; en els següents anys la seva biografia és poc coneguda però apareix com a 5è, 4t i 3r visir entre 1583 i 1585 i com a segon visir (notícies de 1590 i 1592).
Per un temps curt fou kapudan paixà (juliol del 1587 a abril del 1588, però el sultà no n'estava content i el va substituir per Uludj Hasan Pasha. El 1595 va pujar al trom Mehmet III. En la guerra contra Àustria (1593-1606) el gran visir Ferhad Pasha va fer campanya a Valàquia (abril de 1595) i Ibrahim fou nomenat kaimakan del gran visir a Istanbul.
El gran visir Koca Sinan Paixà va morir l'abril de 1596 i llavors Damad Ibrahim Paixà fou nomenat gran visir, càrrec que va exercir prop de set mesos. Els otomans van conquerir en aquest temps Eger (Erlau, turc Egri) i van derrotar els imperials de Rodolf II a la batalla d'Hac Ovasi o Mezö-Keresztes (octubre de 1596). Després d'això fou substituït per Cighalazade Sinan Pasha que només va ocupar el càrrec unes setmanes, i al desembre Ibrahim tornava a ser gran visir i va ocupar aquesta posició fins al novembre del 1597.
El gener de 1599 fou cridat per tercera vegada a ocupar el càrrec de gran visir, i aquesta vegada el va conservar fins a la seva mort. Com a sardar o comandant en cap de l'exèrcit otomà a Hongria, va fer campanya el 1599 per recuperar les fortaleses de frontera i va adoptar mesures per guanyar el suport de la població hongaresa. Va passar l'hivern a Belgrad i el 1600 va atacar la fortalesa de Kanizsa (Kanije) que va conquerir després d'un curt setge quan els presoners turcs van fer volar el polvorí; només resistia la ciutadella quan un exèrcit de vint mil homes dirigit per l'imperial Filip Manel de Savoia va arribar en ajut dels assetjats; Ibrahim els va derrotar i llavors els assetjats es van rendir. Tiryaki Hasan Pasha en fou nomenat governador i Kanije fou transformada en una base otomana. La lluita va seguir sense cap èxit notable més. Va morir quan era a Zemun, prop de Belgrad, el 10 de juliol de 1601.

## Nota

* ↑ de nazione schiavone, a les fonts venecianes; i també: nativo della Provincia di Herzecovina

## Bibliografia

* Ismet Parmaksizoglku, Ibrahim Paşa
Gran visir otomà :
# Hipocòtil

L'hipocòtil és el terme botànic, que deriva del grec amb el significat de "per sota els cotilèdons", utilitzat per a referir-se a l'espai entre la radícula i la plúmula; és la part de la planta que germina d'una llavor. Es divideix en l'eix hipocotílic, situat a continuació de la radícula i l'eix epicotílic que es troba per damunt dels cotilèdons. Es converteix en una tija.
A mesura que l'embrió creix durant la germinació, envia un brot (la radícula), que es convertirà en l'arrel primària en introduir-se al sòl. Després de la sortida de la radícula, l'hipocòtil emergeix elevant la punta de la plàntula (i normalment també l'envoltura de la llavor) sobre el nivell del sòl, portant les fulles embrionàries (anomenades cotiledons i la plúmula, que dona origen a les primeres fulles verdaderes. L'hipocòtil és el primer òrgan d'expansió de la planta jove, i es desenvolupa fins a formar la tija de la planta.
# Capreolins

Els capreolins (Capreolinae) són una subfamília de cèrvids. Conté 21 espècies vivents repartides en nou gèneres. Els capreolins són originaris del Nou Món, però actualment tenen una distribució molt més extensa.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Ctònic

En mitologia i religió, i en particular en l'antiga Grècia, el terme ctònic (del grec antic χθόνιος, khthónios, ‘pertanyent a la terra’, ‘de terra’) designa o fa referència als déus o esperits de l'inframon, per oposició a les deïtats celestes. De vegades, també se'ls anomena tel·lúrics (del llatí tellus).
La paraula grega χθών, khthốn, n'és una de les diverses que s'usen per a terra i es refereix típicament a l'interior de la terra més que a la superfície (com designen γαιη, gaie, o γε, ge) o a la terra com a territori (com χορα, khora). Evoca al mateix temps l'abundància i la tomba.
El gran santuari de Samotràcia acull una religió mistèrica que dedica un panteó a les divinitats ctòniques, de les quals la més important era la Gran Mare. A Acragas (actual Agrigent), hi ha un temple dedicat a les divinitats ctòniques.
Alguns cultes ctònics practicaven el sacrifici ritual, que sovint es feia de nit. Les ofrenes eren normalment cremades del tot o enterrades, en comptes de ser cuinades i repartides entre els devots.

## Referències

* ↑ Chthonios, Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek–English Lexicon, at Perseus.
# Escut del Senegal

L'escut del Senegal fou adoptat el desembre de 1965, segons un disseny de l'heraldista francesa Suzanne Gauthier, i porta els colors panafricans (verd, groc i vermell) i l'estrella de la bandera estatal. Es tracta d'una combinació dels símbols presents en el segell presidencial (el lleó) i en el segell d'Estat (el baobab).
És un escut partit: al primer, de gules, un lleó d'or; al segon, d'or, un baobab al natural acompanyat a la punta d'una faixa ondada de sinople en representació del riu Senegal. L'escut és voltat de dues palmes d'argent passades en sautor que porten una cinta d'argent amb el lema nacional en francès: UN PEUPLE – UN BUT – UNE FOI ('Un poble – Una meta – Una fe'). Acoblat darrere l'escut, de la punta en penja l'Orde Nacional del Lleó, la màxima condecoració del Senegal. Per timbre, una estrella de cinc puntes de sinople.
Segons la interpretació oficial, el lleó és un senyal freqüent del grup ètnic nord-sudanès, al qual pertany la major part dels senegalesos. Abans de la presència francesa, era l'animal simbòlic del poder; el rei era, doncs, un rei-lleó-sol-déu. A partir de la independència esdevindrà l'animal simbòlic de l'Estat, al·lusiu al coratge i la lleialtat del poble senegalès.
El baobab, per la seva banda, és un arbre típic de la flora senegalesa. Sovint la plaça dels antics poblats es caracteritza per la presència d'un grup de baobabs centenaris. A més a més, és un arbre del qual s'extreuen diversos productes alimentaris i fibra per confeccionar cordes sòlides.

## Vegeu també

* Bandera del Senegal

## Enllaços externs

* Govern del Senegal – Els símbols Arxivat 2010-06-26 a Wayback Machine. (francès)
* Hubert Herald – Escut del Senegal (anglès)
# James Willard

Arthur James «Jim» Willard (Tambaroora, Nova Gal·les del Sud, 22 d'abril de 1893 − 10 de juny de 1968) fou un jugador de tennis australià.
Va guanyar dos títols de Grand Slam en dobles mixts junt a Daphne Akhurst. Va disputar un total de set finals de Grand Slam: una individual, dues de dobles masculins i quatre de dobles mixts. També va participar en els Jocs Olímpics de París de 1924 en categoria individual i dobles masculins, i va formar part de l'equip australià de Copa Davis en l'edició de 1930.

## Torneigs de Grand Slam
### Individual: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Oponent | Marcador |
| Finalista | 1. | 1926 | Australasian Championships | John Hawkes | 1−6, 3−6, 1−6 |

### Dobles masculins: 2 (0−2)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1928 | Australasian Championships | Edgar Moon | Jean Borotra Jacques Brugnon | 2−6, 6−4, 4−6, 4−6 |
| Finalista | 2. | 1930 | Internationaux de France | Harry Hopman | Henri Cochet Jacques Brugnon | 3−6, 7−9, 3−6 |

### Dobles mixts: 4 (2−2)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1924 | Australasian Championships | Daphne Akhurst | Esna Boyd Robertson Gar Hone | 6−3, 6−4 |
| Guanyador | 2. | 1925 | Australasian Championships (2) | Daphne Akhurst | Sylvia Lance Harper Robert Schlesinger | 6−4, 6−4 |
| Finalista | 1. | 1926 | Australasian Championships | Daphne Akhurst | Esna Boyd Robertson John Hawkes | 2−6, 4−6 |
| Finalista | 2. | 1927 | Australian Championships (2) | Youtha Anthony | Esna Boyd Robertson John Hawkes | 1−6, 3−6 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jim Willard». [Consulta: 30 octubre 2024].

## Enllaços externs

* James Willard a l'ATP (anglès)
* James Willard a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* James Willard a la Copa Davis (anglès)
# Jammerbugt

El municipi de Jammerbugt és un municipi danès que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Brovst, Fjerritslev, Pandrup i Aabybro. El municipi és situat al nord de la península de Jutlàndia, a la Regió de Nordjylland, abasta una superfície de 872,92 km².
La ciutat més important i capital del municipi és Aabybro (5.199 habitants el 2009). Les altres ciutats són:
* Brovst
* Fjerritslev
* Pandrup
Altres poblacions del municipi:
* Arentsminde
* Biersted
* Birkelse
* Blokhus
* Bonderup
* Gjøl
* Gøttrup
* Halvrimmen
* Hune
* Ingstrup
* Kås
* Klim
* Moseby
* Nørhalne
* Østerby
* Saltum
* Skovsgård
* Tranum
* Vester Hjermitslev
* Vester Torup

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 7559 | 36,0 |
| Det Radikale Venstre | 218 | 1,0 |
| Det Konservative Folkeparti | 927 | 4,4 |
| Socialistisk Folkeparti | 1899 | 9,0 |
| Kristendemokraterne | 171 | 0,8 |
| Dansk Folkeparti | 1190 | 5,7 |
| Borgerlisten Jammerbugten | 743 | 3,5 |
| Venstre | 8288 | 39,5 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Mogens Christen Gade | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Venstre |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats de les eleccions municipals al municipi de Jammerbugt
# Jan Hijzelendoorn

Johannes "Jan" Hijzelendoorn (Amsterdam, 20 de març de 1929 - Uithoorn, 24 d'octubre de 1998) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1955 i 1959. Es dedicà al ciclisme en pista, especialitzant-se en la velocitat. Com a ciclista amateur va guanyar una medalla de bronze al campionats del món de la modalitat de 1950 i va participar en dues edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1948 i 1952.

## Palmarès

* 1948
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat
* 1949
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat
* 1950
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat
* 1951
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat
* 1952
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat
* 1953
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat
* 1954
** Campió dels Països Baixos amateur de velocitat

## Referències

* ↑ «Libération», 14-08-1950. [Consulta: 7 març 2023].
* ↑ «L'Équipe», 15-08-1950. [Consulta: 7 març 2023].
* ↑ «Olympedia – Jan Hijzelendoorn». [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ «Nieuwe aanwinsten» (en neerlandès). [Consulta: 16 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Jan Thoresen

Jan Thoresen (Oslo, 1 de desembre de 1968) és un jugador de cúrling noruec, ja retirat, que va competir durant les dècades del 1990 i del 2000.
El 1998 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Nagano, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del cúrling. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món de cúrling de 2006 i una altra medalla de bronze al Campionat d'Europa de 1995.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jan Thoresen». [Consulta: 15 desembre 2024].
* ↑ «Personal details». [Consulta: 15 desembre 2024].
# Pteridium

Pteridium és un gènere de falgueres de la família Dennstaedtiaceae que es troba en terres humides. D'entre les falgueres aquest gènere és el que té una més ampla distribució al món mancant només a l'Antàrtida.
Des del punt de vista evolutiu Pteridium ha estat una de les falgueres amb més èxit i és també una de les falgueres més antigues amb fòssils de 55 milions d'anys.
Anteriorment es considerava que el gènere Pteridium només tenia una espècie, la falguera aquilina o de Sant Joan (Pteridium aquilinum), que a més és l'única que es troba en els Països Catalans, però actualment s'ha subdividit en diverses espècies.

## Característiques

Són plantes herbàcies amb els teixits durs i perennes. Tenen fulles triangulars i rizomes que poden fer més d'un metre de llarg, essent plantes fàcilment invasores. Només són caducifolis en els ambients més freds del seu hàbitat.

## Galeria

* Pteridium aquilinum var. decompositum
* fulla jove
* fulla jove
* secció transversal d'una tija
* rizoma
* tardor

## Referències

* ↑ «Pteridium aquilinum». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Oriol de Bolòs i Josep Vigo Flora dels Països Catalans 1980