OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Falepipi he Mafola

Falepipi he Mafola ("Casa de la Pau") és un grup d'artesania de Niue amb seu a Nova Zelanda.
Els membres de l'organització es van reunir per primera vegada l'1 d'abril de 1993, i Falepipi he Mafola es va constituir formalment el 19 d'agost de 1994. Es va fundar amb l'objectiu d'apoderar els niueans grans i reunir-los com a comunitat, així com mantenir la seva connexió amb la seva illa natal. Els seus membres es reuneixen setmanalment al suburbi d'Ōtāhuhu d'Auckland.
Els seus membres fundadors incloïen Molima Molly Pihigia, que va emigrar de Niue a Nova Zelanda el 1970, i el seu marit Fataiki Pihigia. Entre els membres destacats hi ha Tiresa Fasi, Foufili Halagigie i Mokahele Halagigie. Tot i que la seva missió es centra en els artesans més grans, els membres oscil·len entre els 30 i els 90; són principalment dones.
Falepipi he Mafola produeix principalment artesania de teixidura de Niuean, com ara lili (tapissos de paret), iliili (ventalls), safates i cistelles. Entre les artesanies produïdes també hi ha talles i xarxes. Els seus membres generalment utilitzen materials que són més fàcils d'obtenir a Auckland, com ara la ràfia, el kaniu (costelles de fulles de coco) i plàstic reciclat, en lloc de la tradicional laufa (fulles de pandanus). El grup també ha publicat enregistraments de cançons i himnes de Niue, incloent-hi el volum 1 de Niue Haku Motu de 2005 i el volum 2 de Fanogonogo Ke He Leo de 2010, i va treballar per promoure la llengua niueana.
El 2009, l'organització va ser guardonada amb el premi Pacific Heritage Art com a part dels premis Arts Pasifika pel seu "compromís actiu de la comunitat amb la promoció de les arts patrimonials de Niue". Les peces produïdes pel grup estan incloses en la col·lecció de Te Papa, el museu nacional de Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Pihigia, Molima Molly. «Falepipi he Mafola – A House of Peace». Pantograph Punch, 16-12-2021. [Consulta: 17 agost 2022].
* 1 2 3 4 5 Udanga, Romy. «Women's group has heart for art» (en anglès). Stuff, 02-12-2009. [Consulta: 17 agost 2022].
* 1 2 3 Akeli, Safua; Pasene, Shane Tuhinga, 22, 2011.
* ↑ Hermann, Elfriede. Belonging in Oceania: Movement, Place-Making and Multiple Identifications (en anglès). Berghahn Books, 2014-09-01. ISBN 978-1-78238-416-8.
* ↑ Thode-Arora, Hilke Pacific Arts, 3/5, 2007, pàg. 46–59. ISSN: 1018-4252. JSTOR: 23412049.
* ↑ «NZ Pacific artists honoured at festival» (en anglès). Scoop, 14-11-2009. [Consulta: 17 agost 2022].
# Òxid d'arsènic(III)

El triòxid de diarsènic, de fórmula As₂O₃, és un component important en la indústria i és precursor de molts altres compostos d'arsènic.
# Mercat de Sarrià

El mercat de Sarrià és un edifici modernista situat al passeig de la Reina Elisenda de Montcada i els carrers de Pere Tarrés i Pare Miquel de Sarrià del barri del mateix nom de Barcelona, just davant de l'església de Sant Vicenç. Està catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

Va ser edificat el 1910, en el que havia estat l'Hort del Rector, un cop es van enderrocar la rectoria i les cases que hi havia al costat de l'església, per permetre la unió de la plaça de Sarrià amb el passeig de la Reina Elisenda de Montcada, que formava part de la carretera de Cornellà a Fogars de Tordera, que estava en construcció. Projectat pels arquitectes Arnau Calvet i Peyronill i Marcel·lià Coquillat i Llofriu, va substituir el mercat a l'aire lliure de la plaça de Sarrià i va ser inaugurat el 23 de desembre del 1911.
Ha sofert diverses remodelacions i reformes, la primera el 1967, i després el 2007, que va ser una actuació més integral, mantenint les façanes i l'estructura, però eliminant les escales d'accés, incorporant un ascensor i afegint-hi 20 places d'aparcament, entre d'altres actuacions. Projectada per l'arquitecta Àgata Vila i portada a terme per l'empresa G56, va durar prop d'un any.

## Descripció

Té una superfície d'uns 2.300 m². Les façanes són de maó vist, de dues tonalitats, de les quals es conserven els detalls originals, amb obertures que permeten l'entrada de llum i ventilació. A la part superior sobresurten deu pilars decoratius, que trenquen l'horitzontalitat de l'edifici. L'estructura està formada per cavalls de perfils laminats que es recolzen sobre pilars de fosa.

## Referències

* 1 2 «Mercat de Sarrià». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 de Oleza i Roncal, 2023, p. 125.
* ↑ «Mercat de Sarrià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Castán, Patricia «El nou mercat de Sarrià reactiva el comerç del barri». El Periódico, 16-09-2007.
* ↑ de Oleza, Jaume «El Mercat de Sarrià, un mercat centenari». El Jardí, 25-06-2019.

## Bibliografia

* de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 125. ISBN 978-84-09-55644-1.

## Enllaços externs

* «Mercat de Sarrià». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Gòral vermell

El gòral vermell (Naemorhedus baileyi) és una espècie d'artiodàctil de la família dels bòvids. Viu la Xina, l'Índia i Myanmar. Els seus hàbitats naturals són els boscos secs tropicals o subtropicals i els herbassars de plana secs tropicals o subtropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Thryonomys

Thryonomys és un gènere de rosegadors que viuen a tot Àfrica al sud del Sàhara, l'únic vivent de la família del trionòmids. La gent se'ls menja en alguns països africans i se'ls considera una plaga en molts conreus. S'alimenten principalment d'herba i canyes, però també consumeixen fruita i nous.
# Gòral comú

El gòral comú (Naemorhedus goral) és un petit remugant bòvid que viu a l'Himàlaia.
Fa entre 95 i 130 centímetres de llarg i pesa entre 35 i 42 quilograms. Té un pelatge gris o marró grisenc, potes blanques, taques blanques al coll i una ratlla més fosca al llarg de l'esquena. Els mascles tenen crineres curtes al coll. Ambdós sexes tenen banyes d'uns 18 centímetres de llarg que es corben cap enrere. La gran diferència entre aquest animal i els seus parents propers, els seraus, és que els gòrals manquen de glàndules sota els ulls.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# America, an Epic Rhapsody

America, an Epic Rhapsody (sovint escurçat a America) és una obra orquestral composta entre 1926 i 1927 pel suís Ernest Bloch, com a homenatge al país al qual va emigrar el 1916. L'obra consta de tres moviments que recorren la història dels Estats Units i estan titulats ''1620'', ''1861-1865'' i ''1926''. Es va representar per primera vegada a Nova York.
Segons Bloch, la idea d'America li va sorgir per primera vegada quan va arribar als Estats Units el 1916. Aquesta idea li va tornar a ocórrer quan estudiava algunes obres de Walt Whitman el 1925, i l'any següent va compondre l'himne de la rapsòdia mentre estava a San Francisco.
En un concurs de 1927 patrocinat per Musical America, la rapsòdia va guanyar el premi de 3.000 dòlars a la millor obra simfònica sobre un tema nord-americà d'un compositor nord-americà, superant noranta-una altres entrades per obtenir el vot unànime dels jutges. El 21 de desembre de 1928, després d'aquest èxit, America es va representar simultàniament a cinc ciutats americanes: Chicago, Nova York, Boston, Filadèlfia i San Francisco.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Upton, George P. The Standard Opera and Concert Guide, Part Two. Kessinger Publishing, 2005, p. 93–96.
* 1 2 Simmons, Walter. Voices in the wilderness: six American neo-romantic composers. Scarecrow Press, 2004, p. 76–77.
# St. Martin (Mississipi)

St. Martin és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 6.676 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Martin tenia 6.676 habitants, 2.387 habitatges, i 1.833 famílies. La densitat de població era de 589,8 habitants per km².
Dels 2.387 habitatges en un 36,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 23,2% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.167 $ i la renda mediana per família de 46.559 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.213 $ mentre que les dones 22.958 $. La renda per capita de la població era de 16.439 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Martin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Martin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Paneret d'or

El paneret d'or o paneret (Aurinia saxatilis), és una espècie de planta amb flors de la família de les brassicàcies. El calendari republicà francès dedica a aquesta espècie el dia 18 del mes floréal sota el nom de corbeille d'or. Aquesta planta rep el sinònim taxonòmic d'Alyssum saxatile.

## Referències

* ↑ «Alyssum saxatile». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ GRIN (anglès)
# Made in China

Made in China (Fabricat a la Xina) és una etiqueta d’origen que indica que un producte ha estat fabricat totalment o parcialment a la República Popular de la Xina (PRC). Va guanyar importància a la dècada de 1990 quan moltes empreses dels Estats Units, Europa i Àsia van traslladar la seva producció a la Xina per aprofitar els baixos costos de fabricació. Els productes amb aquesta etiqueta formen part de cadenes de subministrament globals en què diversos països intervenen en diferents etapes del procés de producció.
L’expressió té antecedents històrics a la dècada del 1940, durant la Segona Guerra Sinojaponesa, quan es van promoure boicots als productes japonesos com a mesura de resistència econòmica. No obstant això, la industrialització xinesa era limitada en aquell moment. Al segle XXI, el significat de “Made in China” ha evolucionat, i ja no només està associat a la producció de baix cost, sinó també a la innovació tecnològica. El pla governamental Made in China 2025, llançat el 2015, busca modernitzar la indústria nacional i potenciar sectors com la intel·ligència artificial i els semiconductors.
Pel que fa a la percepció de qualitat, estudis com el de 2011 del Banc Central Europeu han indicat que els productes xinesos exportats a la UE tenen una qualitat elevada en comparació amb altres economies en desenvolupament. Tot i el preu baix, la qualitat ha millorat amb el temps i s’ha aproximat a la dels països tecnològicament més avançats. Segons una enquesta del Pew Research Center del 2023, la qualitat dels productes tecnològics xinesos és generalment ben valorada, però considerada inferior als productes nord-americans, amb opinions especialment negatives en països com Israel i l’Índia.

## Referències

* ↑ «"Made in China"». 30 minuts. TV3, 24-02-2013. [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ David Barboza «'Made in China' labels don't tell whole story». , 08-02-2006.
* ↑ Elizabeth O'Brien Ingleson. Made in China: When US-China Interests Converged to Transform Global Trade. Harvard University Press, 2024, p. 266. ISBN 978-0674251830.
* ↑ Elizabeth O'Brien Ingleson. Made in China: When US-China Interests Converged to Transform Global Trade. Harvard University Press, 2024, p. 266. ISBN 978-0674251830.
* ↑ Amy Wang. «Made in China: Past and Present». Business Today, 20-12-2018. [Consulta: 18 gener 2024].
* ↑ James McBride and Andrew Chatzky. «Is 'Made in China 2025' a Threat to Global Trade?». Council on Foreign Relations, 13-05-2019. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ Pula, Gabor; Santabárbara, Daniel «Is China climbing up the quality ladder? Estimating cross country differences in product quality using Eurostat's COMEXT trade database». ECB Working Papers. European Central Bank, 3-2011, pàg. 9–29. ISSN: 1725-2806.
* ↑ Silver, Laura. «Comparing Views of the U.S. and China in 24 Countries». Pew Research Center, 06-11-2023.
# Castor de muntanya

El castor de muntanya (Aplodontia rufa) és un rosegador primitiu; malgrat el seu nom, ni té una relació propera amb els castors, ni viu sempre en zones muntanyoses. És l'única espècie vivent del seu gènere, Aplodontia, i la seva família, Aplodontiidae.

## Bibliografia

* NCBI: Aplodontidae, Aplodontia rufa
# Paneret de plata

El paneret de plata (Arabis caucasica), és una planta amb flors de la família de les brassicàcies.

## Descripció

L'alçada màxima de les tiges és d'uns 40 cm. Les fulles són ovalolanceolades i fortament dentades. Les flors (típiques de la gran majoria de les crucíferes) són blanques i tenen quatre pètals. El fruit és una síliqua (llarga i prima).

## Distribució

Aquesta planta creix a les serralades muntanyoses d'Euràsia i de l'Àfrica del Nord, especialment a les zones calcàries, en esquerdes de les roques i repeus poc o molt humits de parets. Als Països Catalans és més aviat rara i només la trobem en muntanyes (Pirineus, Rosselló i arribant fins al Montseny).

## Taxonomia

Hi ha els següents sinònims d'Arabis hirsuta:
| Arabis albida Steven ex M.Bieb. Arabis alpina Georgi Arabis alpina var. flavescens Griseb. Arabis billardieri DC. Arabis caucasica subsp. flavescens (Griseb.) F.K.Mey. Arabis longifolia DC. Arabis olympica Sibth. ex DC. Arabis sicula Steven | Arabis tenorei A.Huet ex Nyman Arabis thyrsoidea Sm. Arabis viscosa DC. Cardamine viscosa S.G.Gmel. ex DC. Cheiranthus mollis Hornem. Crucifera albida E.H.L.Krause Erysimum albidum (Steven ex M.Bieb.) Kuntze Turritis verna Lam. |
* 1 2 No s'ha de confondre amb Arabis alpina L.

## Referències

* ↑ «Arabis caucasica». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 5 maig 2022].
* 1 2 «Arabis caucasica» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 5 maig 2022].
* ↑ M. A. Koch, C. Kiefer, D. Ehrich, J. Vogel, C. Brochmann & K. Mummenhoff «Three times out of Asia Minor: the phylogeography of Arabis alpina L. (Brassicaceae)». Molecular Ecology, 15, 2006, pàg. 825–839. DOI: 10.1111/j.1365-294X.2005.02848.x.
* ↑ O de Bolós, J.Vigo. Flora dels Països Catalans. Volum 2, pàgina 100. 1989

## Enllaços externs

* The Linnean Plant Name Database Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine. (anglès).
# Manatí amazònic

El manatí amazònic (Trichechus inunguis) és una espècie de manatí que viu als hàbitats d'aigua dolça de la conca del riu Amazones. Viu al Brasil, el Perú, Colòmbia, l'Equador, Guaiana i Veneçuela. Els manatís amazònics són animals aquàtics i herbívors. El 2015 es descrigué T. pygmaeus, una presumpta espècie nova de manatí, però les dades genètiques indiquen que es tracta d'exemplars immadurs de manatí amazònic.

## Referències

* ↑ «Trials of a Primatologist» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-10-14. [Consulta: 15 abril 2017].
# José Navarro Morenés

José Navarro Morenés (Madrid, 8 de desembre de 1897 - Madrid, 13 de desembre de 1974) fou un genet madrileny, guanyador de dues medalles olímpiques. Ostentà el títol nobiliari de Conde de Casa Loja.
Va fer estudis militars a l'Acadèmia de Cavalleria de Valladolid, on va descobrir la seva afició per l'hípica. Posteriorment va fer dos cursos a l'Escola d'Equitació Militar.
Va participar, als 26 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 realitzats a París (França), on finalitzà vuitè en la prova per equips del concurs de salts i trentè en la prova individual. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 realitzats a Amsterdam (Països Baixos) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova per equips al costat de José Álvarez i Julio García, així com cinquè en la prova individual, guanyant així un diploma olímpic, amb el cavall Zapatazo. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), vint anys després de la seva victòria i amb 50 anys, aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova per equips i finalitzà desè en la prova individual amb el cavall Quórum.
Com a militar va estar destinat tres vegades, entre 1916 i 1924, a les campanyes de la guerra del Rif al Protectorat espanyol del Marroc. Va entrar en combat amb diversos regiments de cavalleria i va participar en la batalla d'Annual. Pel seu exercici allí va ser ascendit a capità de Cavalleria i li van ser atorgades la Medalla Militar del Marroc i la Creu del Mèrit Militar. De tornada a Espanya va servir a la Guàrdia Reial. En els primers anys de la postguerra va ser tinent d'alcalde del districte madrileny de Chamberí. El 1941 va ser nomenat ajudant de camp de Franco. El 1952 va ser ascendit a coronel de cavalleria.

## Referències

* 1 2 «José Navarro Morenés | Real Academia de la Historia». [Consulta: 14 octubre 2024].
* ↑ «Olympedia – José, Conde Navarro». [Consulta: 14 octubre 2024].
* ↑ «Comité Olímpico Español». [Consulta: 14 octubre 2024].
# Dunsum

Dunsum (frisó septentrional Dunsem) és un dels municipis de l'illa de Föhr (Illes Frisones) que forma part del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Föhr-Amrum, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Segons el cens de 2022 te una població de 77 habitants.

## Història

El nom significa "assentament de Donni". Com a part de Westerland Föhr, Dunsum pertanyia als enclavaments reials de Dinamarca i, per tant, va ser part directa de la corona danesa, mentre que Osterland Föhr pertanyia al ducat de Schleswig. Només quan Dinamarca va perdre Schleswig davant Prússia en la Guerra dels Ducats, Dunsum es va convertir en una part de Schleswig-Holstein.

## Referències

* ↑ «Schleswig-Holstein (Germany): Cities and Communes in Counties - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 15 març 2025].

## Enllaços externs

* Dunsum
# José Peón i Contreras

José Peón i Contreras (Mérida, 12 de gener de 1843 - Mérida, 18 de febrer de 1907) va ser un metge, poeta i dramaturg mexicà.

## Biografia

Des dels seus començaments estudiantils va demostrar la seva habilitat i gust per l'escriptura. És aquesta ciutat on es van presentar els seus dos primers drames, El castigo de Diós i María la Loca.
Va estudiar la carrera de medicina a la seva ciutat natal, i obtingué el títol de metge el 1862. Exercí la professió a Mérida, Veracruz i Orizaba, i es traslladà posteriorment, el 1863, a la Ciutat de Mèxic. El 1865 es va casar amb Leonor del Valle. Va obtenir per oposició la direcció de l'Hospital de Dements de San Hipólito i la Càtedra de Malalties Mentals. El 1873 va ingressar en la Societat Mexicana de Geografia i Estadística.
El 1896 va ocupar la cadira número IX de l'Acadèmia Mexicana de la Llengua. Aquell mateix any va viatjar a Europa amb el seu fill gran. Va tornar a Mèxic a causa d'una paràlisi ocasionada per una trombosi cerebral que el deixà impedit de moviment. Va morir a Mèxic el 18 de febrer de 1907.
Va combinar el seu treball com a metge amb l'activitat literària.

## Obres

* Hasta el cielo. Comèdia.
* Gil González de Ávila. Drama històric.
* La hija del Rey. Drama.
* Un amor de Hernán Cortés.
* Luchas de amor y honra
* Antón de Alaminos
* Esperanza.
* El sacrificio de una vida.
* El conde de Peñalva.
* Entre mi tio y mi tía.
* Por el joyel del sombrero
* Leonor de Sarabia
* Vivo o muero
* El capitan Pedreñales
* Soledad
* El padre José
* Laureana
* A Juárez
* Flérida y Garcilaso
* Romanços històrics: La ruina de Azcapotzalco; Tezcotzingo; El señor de Ecatepec; Tlahuicole; Moctezuma; Xocoyotzín (sic); El último azteca

## Referències

* ↑ Sobre José Peón Contreras
* 1 2 3 «Académicos» (en castellà). Academia Mexicana de la Lengua. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ Academia Mexicana de la Lengua, Anuario 1993; México, 1993, 162 p.
* ↑ Fernández del Castillo, Francisco. «Nuestros humanistas José Peón Contreras» p. 313, 1975. Arxivat de l'original el 15 de abril de 2009. [Consulta: 12 diciembre 2009].
# Airport Drive

Airport Drive és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 622 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Airport Drive tenia 622 habitants, 248 habitatges, i 176 famílies. La densitat de població era de 120,7 habitants per km².
Dels 248 habitatges en un 25,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 21,4% entre 25 i 44, un 29,1% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 42.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.167 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 19.678 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Airport Drive». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Airport Drive». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].