OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pirolàcies

Pirolàcia, Pirolàcies o Pyrolaceae és una antiga família de plantes amb flors.
L'antic Sistema Cronquist hi inclou els gèneres Chimaphila, Moneses, Orthilia, i Pyrola, i de vegades també els 8 gèneres de la família Monotropaceae.
Els estudis recents filogenètics mostren que tots aquests gèneres s'han d'incloure en la família Ericaceae.
Segons aquests autors, aquesta família pot continuar existint amb una categoria taxonòmica inferior; subfamília Pyroloideae
La família Pirolàcia adopta formes herbàcies i no pas llenyoses com la resta de la família Ericàcia.
Els gèneres són plantes natives de regions de clima temperat fresc i àrtic de l'hemisferi nord.
Moneses
       Moneses uniflora (L.) A. Gray (pírola uniflora)
Orthilia
       Orthilia secunda (L.) House (pírola secunda)
Pyrola pírola
       Pyrola chlorantha Swart,
       Pyrola minor L.,
       Pyrola rotundifolia L.
# Rondó en la major per a violí i corda, D 438 (Schubert)

El Rondó en la major per a violí i corda, D 438, és una obra de cambra de Franz Schubert composta el 1816. Com l'Adagio i Rondó concertant en fa major, D 487, del mateix període, és una peça concertant dissenyada per destacar les habilitats del violí solista.

## Antecedents

El 1816 Schubert va compondre diverses obres per a violí solista, entre les quals s'inclouen les tres sonatines (D 384/385 & D 408) i el Konzertstück en re major, D 345. Es creu que l'obra va ser composta pensant que la interpretaria el propi compositor o el seu germà Ferdinand.
La peça no va ser publicada en vida de Schubert i va caldre esperar fins al 1897, quan Breitkopf & Härtel ho va fer en una edició d'Eusebius Mandyczewski.

## Estructura

La composició està pensada per a un violí solista acompanyat d'un conjunt instrumental de violins, violes i cel·los. L'estructura és d'un sol moviment de tempo dividit en dues seccions i amb diverses indicacions de tempo. Les dues seccions són una Introducció (Adagio) i un Rondó (Allegro giusto). La seva interpretació dura al voltant de 13 - 15 minuts.

## Referències
### Notes

* ↑ (Dearling 1996, p. 3)
* ↑ (Markow 2007)
* ↑ (Simon 2008)

### Fonts

* Castillo, Patrick. «Concert Program VIII: The Solo Voice». Menlo School, 2013. [Consulta: 20 novembre 2016].
* Markow, Robert. «Concert Program Notes - Rondo in A major for Violin and Strings, D. 438 (1816)». National Arts Centre of Canada, 2007. [Consulta: 17 setembre 2016].
* Sheppard Skærved, Peter. «Franz Schubert –A Major Rondo for Violin & Strings D438-Some Unmusical Considerations». Peter-Sheppard-Skaerved.com, 23-11-2013. [Consulta: 17 setembre 2016].
* Simon, Benjamin. «Program Notes - Virtuosi, January 2008». San Francisco Chamber Orchestra, 2008. Arxivat de l'original el 29 de setembre 2014. [Consulta: 17 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Rondó en la major per a violí i corda, D 438: Partitura lliure a l'IMSLP.
* «Rondo in A major for Violin and Strings, D 487 (In version for Soloist and String Quartet)». YouTube, 16-06-2014.
* «Rondo in A major for Violin and Strings, D 487 (In version for Soloist and String Orchestra)». YouTube, 29-07-2012.
# 1466
## Esdeveniments
### Resta del món

* Fi de la Guerra dels Tretze Anys.
* Desaparició de la civilització chimú.

## Naixements
### Resta del món

* 11 de febrer - Londresː Elisabet de York, reina d'Anglaterra (m. 1503).
* 9 de setembre - Japó: Ashikaga Yoshitane, 26è shogun.
* 28 d'octubre - Rotterdam (Països Baixos): Erasme de Rotterdam, filòsof, filòleg i teòleg holandès, creador del moviment humanista (m. 1536).
* 30 de novembre - Oneglia (República de Gènova)ː Andreu Doria, almirall i home d'estat (m. 1560).

## Necrològiques
### Països Catalans

* Cervera: Jaume de Cardona i de Gandia, president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món

* 30 d'octubre - París: Johann Fust, primer editor de llibres, mercader alemany que va invertir i formar societat amb Johannes Gutenberg i Peter Schoeffer, donant origen a la invenció de la impremta (n. ca. 1400).
* 13 de desembre - Florència, República de Florència: Donatello, pintor italià.

## Referències

* ↑ «Elizabeth of York. 1466-1503». English Monarchs. [Consulta: febrer 2020].
* ↑ «Erasmus | Biography & Facts» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2020].
* ↑ «Vidas paralelas (I): Andrea Doria, un alma al servicio de la fortuna» (en castellà). Archivos Historia. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ «Johann Fust | German printer» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2020].
* ↑ Paoletti, John T.. El arte en la Italia del Renacimiento. Madrid, España: Akal, 2002. ISBN 84-460-1149-2.
# Escut de Bulgària

L'escut de Bulgària és de gules, amb un lleó rampant d'or, timbrat amb la corona històrica búlgara. Com a suports, el flanquegen dos lleons rampants d'or coronats, que descansen sobre dues branques de llorer travessades i una cinta amb els colors de la bandera nacional, on es llegeix el lema Săedinenieto pravi silata ('La unió fa la força') en caràcters ciríl·lics.
El lleó rampant com a símbol de Bulgària ja es troba documentat des de final del segle xiii.

## Història de l'escut actual

Després de set anys de discussió, el 31 de juliol de 1997 el Parlament va aprovar el nou escut nacional entre tres propostes finals. L'escut va substituir el que havia estat vigent fins al 1991, de model socialista. Entre 1991 i 1997 Bulgària no va tenir escut oficial.
Les discussions s'iniciaren quan els socialistes es van oposar a la reintroducció de la corona de la dinastia de Saxònia-Coburg-Gotha, deposada després de la Segona Guerra Mundial, el 1947; aquell any una estrella roja havia reemplaçat la corona. El juliol de 1996 el Partit Socialista, llavors al govern, va aprovar un escut amb el lleó sense corona, però el president Jélev va vetar la decisió.
Finalment es va arribar a un acord entre els socialistes (a l'oposició) i altres partits, que va permetre establir un lleó coronat, encara que la corona fixada és la de l'últim emperador medieval Ivan Segimon (1371-1393). A l'escut s'hi va reintroduir el lema «La unió fa la força».

## Escuts usats històricament

* Segon Imperi Búlgar, durant el regnat d'Ivan Segimon, 1371-1393
* Regne de Bulgària, en un armorial de 1741
* Regne de Bulgària, 1881-1927
* Regne de Bulgària, 1927-1946
* República Popular de Bulgària, 1948
* República Popular de Bulgària, 1948-1967
* República Popular de Bulgària, 1968-1971
* República Popular de Bulgària, 1971-1990

## Vegeu també

* Bandera de Bulgària
# Gilles Marguet

Gilles Marguet (Pontarlier, 3 de desembre de 1967) és un biatleta francès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 2002 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Calgary, on disputà dues proves del programa de biatló. Guanyà la medalla de bronze en la prova del relleu 4x7,5 quilòmetres. Va formar equip amb Vincent Defrasne, Julien Robert i Raphaël Poirée. En aquests mateixos jocs fou seixanta-sisè en la prova dels 10 quilòmetres esprint.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del Món de biatló, de bronze el 1993 i d'or el 2001, i una de plata al Campionat d'Europa de biatló de 1995.
Entre el 1995 i el 2000 deixà de banda el biatló per centrar-se en l'esquí de fons, esport on no aconseguí resultats destacables. El millor resultat fou una vintena posició en una prova de la Copa del Món de 1997.
A partir del 2015 passà a exercir de comentarista de televisió de la Copa del Món de Biatló per L'Équipe 21.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gilles Marguet». [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ «International Biathlon Union - Athlete profile for Gilles MARGUET» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ (anglès) World Cup starts, sur fis-ski.com
* ↑ Mirko Hominal. «Biathlon : le dispositif de l'Equipe 21», 26-11-2015.
# Quadrat (àlgebra)

El quadrat és la segona potència d'un nombre, és a dir, el resultat de multiplicar un nombre per ell mateix. Intervé en les equacions que donen la mida de les superfícies. L'àrea d'un quadrat (geometria) és precisament el quadrat de la longitud del costat.
En física el quadrat també apareix en moltes equacions. Per exemple, c al quadrat és la constant de transformació de la massa en energia, la velocitat al quadrat apareix en les equacions que relacionen aquesta variable amb l'energia cinètica.

## Referències

* ↑ Weisstein, Eric W. «Absolute Square» (en anglès). [Consulta: 22 desembre 2020].

## Vegeu també

* Arrel quadrada
* Equació de segon grau
Viccionari
# Francisco Garrigós Rosa

Francisco Garrigós Rosa (Móstoles, 9 de desembre de 1994) és un esportista madrileny que competeix en judo, el campió mundial l'any 2023 i tricampió d'Europa (2021, 2022 i 2024).

## Biografia

Va guanyar dues medalles en el Campionat Mundial de Judo, bronze el 2021 i or el 2023, i set medalles en el Campionat Europeu de Judo entre els anys 2017 i 2024. En els Jocs Europeus de Minsk 2019 va obtenir una medalla de plata en la categoria de –60 kg.
Ha participat en tres Jocs Olímpics d'Estiu. La seva primera medalla olímpica és una medalla de bronze als Jocs Olímpics de París 2024, en la categoria de –60 kg, aquesta medalla va ser la primera medalla espanyola a uns Jocs Olímpics d'Estiu en judo des que ho va aconseguir Isabel Fernández a Sydney 2000. A Rio de Janeiro 2016 va ser 17è i a Tòquio 2020 va ser 9è.
Va estudiar el grau en Ciències de l'Activitat Física i de l'Esport a la universitat privada de Madrid Alfonso X el Sabio, que manté un acord amb la Reial Federació Espanyola de Judo (RFEJ) per donar suport als esportistes federats que estudiïn a la universitat.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2024 | París | 3 | -60 kg |
| Campionat del Món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2021 | Budapest | 3 | -60 kg |
| 2023 | Doha | 1 | -60 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2019 | Minsk | 2 | -60 kg |
| Campionats Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2017 | Varsòvia | 3 | -60 kg |
| 2019 | Minsk | 2 | -60 kg |
| 2020 | Praga | 3 | -60 kg |
| 2021 | Lisboa | 1 | -60 kg |
| 2022 | Sofía | 1 | -60 kg |
| 2023 | Montpeller | 3 | -60 kg |
| 2024 | Zagreb | 1 | -60 kg |

## Referències

* ↑ «Fran Garrigós, triple campeón de Europa de judo para liderar la gran jornada española». Mundo Deportivo, 25-04-2024. [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ «JudoInside - Francisco Garrigós Judoka». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ Cabezas, Francisco. «Fran Garrigós logra la primera medalla para España y rompe con su bronce la maldición del judo» (en castellà), 27-07-2024. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Francisco GARRIGOS» (en castellà). [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Fran Garrigós, estudiante UAX, se corona campeón de Europa de Judo» (en castellà). Universidad Alfonso X el Sabio, 01-04-2021. [Consulta: 11 juliol 2024].
* ↑ «UAX apoya en su formación a los deportistas de la Federación Española de Judo - UAX» (en castellà). [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina web de Francisco Garrigós
* Fitxa de Francisco Garrigós - UCAM Deportes
# Economia dels Estats Federats de Micronèsia

L'economia dels Estats Federats de Micronèsia consisteix principalment d'agricultura i pesca de subsistencia. Les illes tenen pocs recursos minerals explorables, excepte fosfat. Existeix potencial per al turisme, però la ubicació remota, la falta d'instal·lacions adients i les poques línies aèries que serveixen l'arxipèlag dificulten el desenvolupament. Pels termes originals del Pacte de Lliure Associació, els Estats Units van subministrar US$ 1,3 miliards en ajuda durant el període 1986-2001, posteriorment el nivell d'ajuda va ser reduït. Les perspectives de mig term de l'economia del país semblen fràgils a caEstats Units de la reducció de l'ajuda dels Estats Units i també a ca de l'actual reducció del creixement del sector privat.
Los Estats Federats de Micronèsia són un país que no té lleis sobre patents.

## Referències

* 1 2 3 4 CIA - The World Factbook. Pàgina consultada el 30 de desembre 2008
* ↑ «Gazetteer - Patents». Arxivat de l'original el 2018-09-26. [Consulta: 31 desembre 2017].
# Gimax

Gimax (Lainate, 1 de gener de 1938 - Busto Garolfo, 13 de gener de 2021) és el pseudònim del pilot de curses automobilístiques italià Carlo Franchi, que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Gimax va debutar a la catorzena cursa de la temporada 1978 (la 29a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 10 de setembre del 1978 el G.P. d'Itàlia al circuit de Monza.
Va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint classificar-se per disputar la cursa, i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1978 | Team Surtees | Surtees | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | MON | BEL | ESP | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA NVQ | USA | CAN | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 (0) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* ↑ Jenkins, Richard. «The World Championship drivers - Where are they now?». OldRacingCars.com. [Consulta: 14 gener 2021].
* 1 2 Addio a Gimax, una vita vissuta a “200 all’ora”. Intervista alla moglie Mirella (italià)
# Dasyprocta

Dasyprocta és un gènere de rosegadors que viuen a àrees de Centreamèrica, el Carib i el nord de Sud-amèrica. Les espècies d'aquest grup estan relacionades amb els conills porquins i tenen un aspecte bastant similar, però amb potes més llargues. Les espècies varien en color des d'un lleonat a un marró fosc, amb la part inferior més clara. El seu cos està cobert de pèl bast que s'eriça quan l'animal s'alarma. Mesuren uns 50 cm de llarg, amb una curta cua calba.

## Taxonomia

* D. azarae
* Agutí de Coiba (D. coibae)
* D. cristata
* Agutí negre (D. fuliginosa)
* D. guamara
* D. iacki
* D. kalinowskii
* Agutí (D. leporina)
* D. mexicana
* D. prymnolopha
* Agutí centreamericà (D. punctata)
* D. ruatanica
* D. variegata
* Dibuix d'un agutí
* Agutí mexicà menjant fruita
* Dasyprocta leporina
# Club Deportivo Alcalá

El Club Deportivo Alcalá és un club de futbol espanyol amb seu a Alcalá de Guadaíra, a la comunitat autònoma d'Andalusia. Fundat l'any 1945 juga a la Divisió d'Honor Andalusa - Grup 1, i juga a casa al Nuevo Estadio Ciudad de Alcalá, amb una capacitat de 2.261 places. El CD Alcalá va debutar a la Segona Divisió B d'Espanya l'any 2004-05. Van arribar a jugar 5 anys en aquesta divisió.

## Història

El club es va fundar el 13 d'octubre de 1945, fruit de l'esforç d'un grup d'aficionats al futbol. Entre ells hi havia Julio Garcia, que en realitat va ser qui va fundar el club.
El gener de 2019 Federico Martínez Gamez es va convertir en el nou entrenador del club.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 1944–62 | 4 | Regional | — | |
| 1962/63 | 4 | 1ª Reg. | 2n | |
| 1963/64 | 4 | 1ª Reg. | 3r | |
| 1964/65 | 4 | 1ª Reg. | 1r | |
| 1965/66 | 3 | 3a | 12è | |
| 1966/67 | 3 | 3a | 13è | |
| 1967/68 | 3 | 3a | 6è | |
| 1968/69 | 3 | 3a | 10è | |
| 1969/70 | 3 | 3a | 11è | Segona ronda |
| 1970/71 | 4 | Reg. Pref. | 6è | |
| 1971/72 | 4 | Reg. Pref. | 6è | |
| 1972/73 | 4 | Reg. Pref. | 11è | |
| 1973/74 | 4 | Reg. Pref. | 14è | |
| 1974/75 | 4 | Reg. Pref. | 20th | |
| 1975/76 | 5 | 1ª Reg. | 14è | |
| 1976/77 | 6 | 2ª Reg. | — | |
| 1977/78 | 6 | 1ª Reg. | — | |
| 1978/79 | 6 | 1ª Reg. | 1r | |
| 1979/80 | 5 | Reg. Pref. | 10è | |
| 1980/81 | 5 | Reg. Pref. | 1r | |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1981/82 | 4 | 3a | 17è |
| 1982/83 | 4 | 3a | 12è |
| 1983/84 | 4 | 3a | 18è |
| 1984/85 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1985/86 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1986/87 | 5 | Reg. Pref. | 4t |
| 1987/88 | 5 | Reg. Pref. | 3r |
| 1988/89 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 1989/90 | 5 | Reg. Pref. | 8è |
| 1990/91 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1991/92 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1992/93 | 5 | Reg. Pref. | 9è |
| 1993/94 | 5 | Reg. Pref. | 3r |
| 1994/95 | 5 | Reg. Pref. | 1r |
| 1995/96 | 5 | Reg. Pref. | 1r |
| 1996/97 | 5 | Reg. Pref. | 17è |
| 1997/98 | 6 | 1ª Reg. | 2n |
| 1998/99 | 5 | Reg. Pref. | 9è |
| 1999/00 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 2000/01 | 5 | Reg. Pref. | 1r |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 2001/02 | 4 | 3a | 12è | |
| 2002/03 | 4 | 3a | 4t | |
| 2003/04 | 4 | 3a | 1r | |
| 2004/05 | 3 | 2a B | 15è | Segona Ronda |
| 2005/06 | 3 | 2a B | 8è | |
| 2006/07 | 3 | 2a B | 14è | |
| 2007/08 | 3 | 2a B | 18è | |
| 2008/09 | 4 | 3a | 4t | |
| 2009/10 | 4 | 3a | 1r | |
| 2010/11 | 3 | 2a B | 17è | Segona Ronda |
| 2011/12 | 4 | 3a | 7è | |
| 2012/13 | 4 | 3a | 7è | |
| 2013/14 | 4 | 3a | 3r | |
| 2014/15 | 4 | 3a | 10è | |
| 2015/16 | 4 | 3a | 4t | |
| 2016/17 | 4 | 3a | 17è | |
| 2017/18 | 4 | 3a | 19th | |
| 2018/19 | 5 | Honor Senior | 9è | |
| 2019-20 | 5 | Honor Senior | 16è | |
# Dalasi

El dalasi és la moneda nacional de Gàmbia, adoptada oficialment el 1971. El seu codi ISO 4217 és GMD i s'acostuma a abreujar D.
Va substituir la lliura gambiana a raó de 5 dalasis per lliura.

## Monedes i bitllets

Els bitllets gambians són de 100, 50, 25, 10 i 5 dalasis. Les monedes són d'1 dalasi, i de la unitat fraccionària del dalasi, anomenada butut, molt poc utilitzades. De bututs, n'hi ha monedes de 50, 25, 10, 5 i 1, i només circulen les dues de més valor.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 62,6192 GMD (26 de gener del 2021)
* 1 USD = 51,5930 GMD (26 de gener del 2021)

## Imatges dels bitllets

Els bitllets tenen una circulació normalitzada arreu del país. En canvi, les monedes són usades més limitadament.
* 5 i 100 dalasis, anvers
* 5 i 100 dalasis, revers
* 10 i 25 dalasis, anvers
* 10 i 25 dalasis, revers
* 50 dalasis, anvers i revers

## Enllaços externs

* Banc Central de Gàmbia (Central Bank of The Gambia) (anglès)
# Àpids

Els àpids (Apidae) són una família d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Inclou insectes tan conegut com les abelles i els borinots.

## Història natural

Molts àpids són abelles socials, especialment les de la subfamília Apinae, però d'altres són abelles solitàries i algunes són paràsites, és a dir, ponen els ous als nius d'altres abelles. El comportament social sembla haver evolucionat independentment en més d'un grup. A les societats d'abelles hi ha diferents castes, amb una reina (o reines) que s'ocupa de la reproducció i nombroses obreres no reproductives que fan totes les tasques de manteniment de niu. A més, hi ha els mascles, coneguts com a abellots.
Hi ha exemples de diferents graus de socialitat a diferents espècies. L'abella de la mel (Apis mellifera) és un exemple d'eusocialitat, és a dir, del grau més avançat de socialitat, amb colònies permanents. Altres, com els borinots (Bombus), presenten un grau de socialitat menys complex, amb una reina que inicia una colònia nova cada any.
Totes les espècies no paràsites, en especial les eusocials, són excel·lents pol·linitzadors, atès que visiten nombroses flors per tal de recol·lectar nèctar i pol·len.

## Taxonomia

La família dels àpids inclou 5.749 espècies repartides en tres subfamílies:
* Subfamília Apinae Latreille, 1802
* Subfamília Nomadinae Latreille, 1802
* Subfamília Xylocopinae Latreille, 1802

## Diversitat

La subfamília dels apins (Apinae) és la més àmplia, amb uns 130 gèneres, entre els quals destaquen Apis (abelles amb agulló productores de mel), Melipona (abelles sense agulló productores de mel) o Bombus (borinots típics). Es caracteritzen per la possessió d'una corbícula, una adaptació de la tíbia posterior dissenyada per a l'emmagatzematge i transport de pol·len.
La subfamília del nomadins (Nomadinae) inclou uns 30 gèneres que parasiten nius de moltes espècies diferents d'abelles. No recol·lecten pol·len i, per tant, no tenen corbícula, cosa que els dona un aspecte més similar a les vespes que a les abelles.
La subfamília dels xilocopins (Xylocopinae) inclou uns 30 gèneres i 500 espècies. La gran majoria fan nius a la fusta o a tiges herbàcies que perforen amb les seves fortes mandíbules. Són solitàries, però algunes fan nius comunals, altres presenten rudiments de socialitat i fins i tot d'eusocialitat, como és el cas d'alguns gèneres de la tribu Allodapini.

## Galeria

* Eucera longicornis (Apinae)
* Anthophora (Apinae)
* Mormodes buccinator (Apinae)
* Bombus (Apinae)
* Xylocopa (Xylocopinae)
* Nomada (Nomadinae)

## Referències

* 1 2 «BioLib - Apidae» (en anglès). [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ Aguiar, A.P.; Deans, A.R.; Engel, M.S.; Forshage, M.; Huber, J.T.; Jennings, J.T.; Johnson, N.F.; Lelej, A.S.; Longino, J.T. «Order Hymenoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal Biodiversity: An Outline of Higher-level Classification and Survey of Taxonomic Richness (Addenda 2013)». Zootaxa, 3703, 2013, pàg. 1–82.
* ↑ «ITIS - Apidae» (en anglès). [Consulta: 13 agost 2023].
# Club Deportivo Choco de Redondela

El Club Deportivo Choco de Redondela és un club de futbol gallec amb seu a Redondela, província de Pontevedra, Galícia. Fundat l'any 1953, l'equip actualment juga a Tercera Divisió RFEF – Grup 1. La seu del club és el Camp Municipal de Santa Mariña.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1954–55 | 5 | 1a Reg. | 6è |
| 1955–56 | 4 | Serie A | 7è |
| 1956–57 | 4 | Serie A | 1r |
| 1957–58 | 4 | Serie A | 2n |
| 1958–59 | 4 | Serie A | 4t |
| 1959–60 | 4 | Serie A | 2n |
| 1960–61 | 3 | 3a | 8è |
| 1961–62 | 3 | 3a | 15è |
| 1962–63 | 4 | Serie A | 1r |
| 1963–64 | 3 | 3a | 9è |
| 1964–65 | 3 | 3a | 7è |
| 1965–66 | 3 | 3a | 16è |
| 1966–67 | 4 | Serie A | 4t |
| 1967–68 | 4 | Serie A | 2n |
| 1968–69 | 4 | Serie A | 5è |
| 1969–70 | 4 | Serie A | 5è |
| 1970–71 | 4 | Reg. Pref. | 6è |
| 1971–72 | 4 | Reg. Pref. | 14è |
| 1972–73 | 4 | Reg. Pref. | 16è |
| 1973–74 | 4 | Reg. Pref. | 20è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1974–75 | 5 | 1a Reg. | 8è |
| 1975–76 | 5 | 1a Reg. | 3r |
| 1976–77 | 5 | 1a Reg. | 3r |
| 1977–78 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 1978–79 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 1979–80 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 1980–81 | 4 | 3a | 17è |
| 1981–82 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1982–83 | 5 | Reg. Pref. | 17è |
| 1983–84 | 5 | Reg. Pref. | 11è |
| 1984–85 | 5 | Reg. Pref. | 13è |
| 1985–86 | 5 | Reg. Pref. | 10è |
| 1986–87 | 5 | Reg. Pref. | 6è |
| 1987–88 | 5 | Reg. Pref. | 13è |
| 1988–89 | 5 | Reg. Pref. | 18è |
| 1989–90 | 6 | 1a Reg. | 2n |
| 1990–91 | 6 | 1a Reg. | 11è |
| 1991–92 | 7 | 2a Reg. | 1r |
| 1992–93 | 6 | 1a Reg. | 14è |
| 1993–94 | 6 | 1a Reg. | 16è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1994–95 | 7 | 2a Reg. | 3r |
| 1995–96 | 7 | 2a Reg. | 1r |
| 1996–97 | 6 | 1a Reg. | 3r |
| 1997–98 | 6 | 1a Reg. | 3r |
| 1998–99 | 6 | 1a Reg. | 2n |
| 1999–2000 | 5 | Reg. Pref. | 18è |
| 2000–01 | 6 | 1a Reg. | 9è |
| 2001–02 | 6 | 1a Reg. | 12è |
| 2002–03 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 2003–04 | 5 | Pref. Aut. | 10è |
| 2004–05 | 5 | Pref. Aut. | 15è |
| 2005–06 | 5 | Pref. Aut. | 15è |
| 2006–07 | 5 | Pref. Aut. | 15è |
| 2007–08 | 5 | Pref. Aut. | 10è |
| 2008–09 | 5 | Pref. Aut. | 17è |
| 2009–10 | 5 | Pref. Aut. | 3r |
| 2010–11 | 5 | Pref. Aut. | 9è |
| 2011–12 | 5 | Pref. Aut. | 3r |
| 2012–13 | 5 | Pref. Aut. | 2n |
| 2013–14 | 4 | 3a | 6è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 2014–15 | 4 | 3a | 4t |
| 2015–16 | 4 | 3a | 4t |
| 2016–17 | 4 | 3a | 10è |
| 2017–18 | 4 | 3a | 8è |
| 2018–19 | 4 | 3a | 7è |
| 2019–20 | 4 | 3a | 5è |
| 2020–21 | 4 | 3a | 5è / 2n |
| 2021–22 | 5 | 3a RFEF | 13è |
| 2022–23 | 5 | 3a Fed | 16è |
* 14 temporades a Tercera Divisió
* 1 temporada a Tercera Divisió RFEF

## Enllaços externs

* Web oficial
* Perfil de Futbolme.com