OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orella de vaca

L'orella de vaca (Pseudohydnum gelatinosum), és un fong gelatinós que viu sobre fusta i virosta de coníferes

## Sistemàtica i taxonomia

L'espècie va ser descrita l'any 1760 per Giovanni Antonio Scopoli com a Boletus acaulis amb material del que actualment és Eslovènia. L'espècie va ser sancionada per Fries (1821: 407)
L'any 1868, el micòleg finès Petter Adolf Karsten va descriure el gènere Pseudohydnum i com espècie tipus P. gelatinosum
Han escollitcom a lectotip una il·lustració que apareix a NJ Jacquin

## Iconografia seleccionada

Spirin et al (2023): Fig 7, p. 40

## Descripció

Fructificacions estipitades i lateralitzades, de barret en forma d'espàtula o llengua, de fins a 6 cm d'altura, de 2–4 mm gruix, superfície de gris aquosa a gris brunenca.
Revers cobert d'espines llargues, de fins a 3 mm de longitud, i una densitat de 5–8 per mm; pàl·lides, decurrents.
Cama de fins a 3 cm de longitud, gris aquosa, sovint cobreta d'espines fins a la base.
Carn gelatinosa, consistent, translúcida; lleugerament resinosa al tast

## Distribució

Europe, Asia (Urals, Siberia, Rússia de l'Est)

## Ecologia

Sobre restes vegetals llenyosos de coníferes; des de l'estiu a finals de tardor, en ambients frescals i humits.

## Usos

No te interès culinari.

## Referències

* 1 2 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Gràcia, Enric: La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, plana 132. Editorial Efadós, volum I, El Papiol, 2021, ISBN 978-84-18243-12-7
* ↑ «Flora Carniolica» p. 48, nº 10. Viennae, Sumptibus JT Trattner, 1760. DOI: https://doi.org/10.5962/bhl.title.6681.
* ↑ Fries, Elias Magnus. Systema mycologicum, 1821, p. 407.
* ↑ Karsten, P.A. «Polyporei et Hydnacei, in paroecia Tammela crescentes, enumerati». Notiser ur Sällskapets pro Fauna et Flora Fennica Förhandlingar p. 9: 374, 1868.
* 1 2 3 4 5 Spirin, Viacheslav; Malysheva, Vera; Viner, Ilya; Dudka, Vasiliy; Grebenc, Tine «Taxonomy and multigene phylogeny of Pseudohydnum (Auriculariales, Basidiomycota)» (en anglès). Mycological Progress, 22, 6, 19-05-2023, pàg. 40. DOI: 10.1007/s11557-023-01895-4. ISSN: 1861-8952.
* ↑ Jacquin, Nikolaus Joseph. Nicolai Josephi Jacquin Miscellanea austriaca ad botanicam, chemiam, et historiam naturalem spectantia, cum figuris partim coloratis. Vol. I-[II]. Vindobonæ: Ex officina Krausiana, 1778, p. 9. DOI 10.5962/bhl.title.46949.
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ Zhou, Hong-Min; Liu, Hong-Gao; Gates, Genevieve M.; Wu, Fang; Dai, Yu-Cheng «Phylogeny and Diversity of the Genus Pseudohydnum (Auriculariales, Basidiomycota)» (en anglès). Journal of Fungi, 8, 7, 7-2022, pàg. 658. DOI: 10.3390/jof8070658. ISSN: 2309-608X. PMC: PMC9325116. PMID: 35887415.
# Lita Torelló

Dolors Torelló, coneguda artísticament com a Lita Torelló (Barcelona, 11 de maig de 1946) és una cantant catalana, especialment activa en la dècada de 1960.
Comença els seus primers passos musicals sent encara una nena a finals de la dècada de 1950, quan grava el senzill La burrita Non i la cançó Yo Quiero un TBO. Dos anys després, el 1961, signa amb la discogràfica Vergara i participa en el Festival de la Cançó Mediterrània, aconseguint el segon lloc. Després d'una estada a Veneçuela, treballant en televisió, es converteix en una de les cantants més prolífiques d'Espanya, arribant a editar catorze Eps entre 1964 i 1966 i participar en diverses ocasions en el Festival Internacional de la Cançó de Benidorm.
Per aquesta època va arribar a fer unes 200 actuacions per tota la península. Només va editar un LP el 1966 amb el títol de Lita Torelló, més el recopilatori Els seus primers EP per a discos Vergara (1960-1965), publicat 1998. A més, va doblar a l'espanyol, les cançons de les bandes sonores de pel·lícules tan populars com El dia més llarg, La bruixa principiant (Eglantine Price) o Chitty Chitty Bang Bang. D'altra banda, va ser de les poques cantants que van gravar discos en català als anys seixantaː un disc amb temes originals i un altre amb versions, amb el segell Concèntric.
Quan tenia vint-i-un anys, en casar-se, va abandonar prematura i completament la seva carrera musical.

## Referències

* ↑ Pop Español. Ediciones Orbis S.A., 2000. Tomo 3, página 218.
* ↑ «Cançoner tradicional». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Lita Torelló, cantant». TVE, 2009. [Consulta: 31 gener 2024].
* 1 2 3 «Lita Torelló» (en castellà). Club Trébol, 28-12-2014. [Consulta: 9 febrer 2024].
# Douglas (Nebraska)

Douglas és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 231 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Douglas tenia 231 habitants, 91 habitatges, i 58 famílies. La densitat de població era de 405,4 habitants per km².
Dels 91 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.594 $ i la renda mediana per família de 38.889 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 15.174 $. Aproximadament el 6,9% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Douglas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Douglas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francisco de Paula Brochado da Rocha

Francisco de Paula Brochado da Rocha (Porto Alegre, 8 d'agost de 1910 - Porto Alegre, 26 de setembre de 1962) va ser un advocat, professor en l'ensenyament mitjà i superior, i polític brasiler.

## Biografia

Era fill de l'exalcalde portoalegrense Otávio Rocha i d'Inácia Brochado da Rocha, i germà d'Antônio Brochado da Rocha (també alcalde de la capital de Rio Grande do Sul i José Diogo Brochado da Rocha (diputat federal). Encara estudiant, va participar de la Revolució de 1930, on va ser ferit durant l'assalt a una caserna de Porto Alegre, el 3 d'octubre. En el transcurs de la ferida, va perdre un peu i va passar a utilitzar una pròtesi mecànica. El 1932 va diplomar-se en Dret per la Universitat Federal de Rio Grande do Sul, on més tard seria catedràtic de Dret Constitucional.
Va ser procurador de l'alcaldia de Porto Alegre i més tard va ser elegit diputat estatal pel PSD, en la legislatura de 1947 a 1951. Va ser titular de les secretaries estatals d'Educació i Cultura, i d'Interior i Justícia, durant el govern estatal de Leonel Brizola (1959-1963). Va participar activament de la Campanya de la Legalitat el 1961, fent d'enllaç entre el govern Brizola i els sectors nacionalistes del III Exèrcit, que donaria suport al moviment que va garantir la presa de possessió de João Goulart (8 de setembre) després de la renúncia de Jânio Quadros (25 d'agost).
En l'àmbit federal, va ser Consultor de la República, membre del Consell Federal d'Ensenyament, ministre d'Hisenda i president del Consell de Ministres (12 de juliol de 1962 a 18 de setembre de 1962) durant el breu règim parlamentari del govern Goulart. Va morir vuit dies després de deixar el poder.

## Referències

* ↑ Grill, Igor Gastal «BASES SOCIAIS, REPRESENTAÇÕES E USOS DE ESPÓLIOS SIMBÓLICOS EM “FAMÍLIAS DE POLÍTICOS”». Revista Pós Ciências Sociais, 17, 33, 24-01-2020, pàg. 125. Arxivat de l'original el 2020-10-30. DOI: 10.18764/2236-9473.v17n33p125-162. ISSN: 2236-9473 [Consulta: 9 octubre 2023].
* ↑ Moreira Bento, Cláudio. «Ex-alunos ilustres do Casarão da Várzea - Atual Caserna do Colegio Militar de Porto Alegre». A: História do Casarão da Várzea (1885-2008) (en portuguès brasiler). Federação de Academias de História Militar Terrestre do Brasil, 2009. ISBN 9780061143496.
* 1 2 «Francisco de Paula Brochado da Rocha» (en portuguès brasiler). Govern del Brasil. Arxivat de l'original el 2022-10-25. [Consulta: 9 octubre 2023].
* ↑ «Os 170 Anos do Parlamento Gaúcho. Volume III. O Parlamento em Tempos Interessantes. Breve perfil da Assembléia Legislativa e de seus deputados – 1947-1982» ( PDF) (en portuguès brasiler). Assembléia Legislativa do Estado do Rio Grande do Sul, 2005. Arxivat de l'original el 2013-09-14.
* ↑ da Costa Franco, Sérgio. Porto Alegre: guia histórico (en portuguès). UFRGS Editora, 2006. ISBN 978-85-7025-882-3. Arxivat 2024-05-21 a Wayback Machine.
* 1 2 «Brochado da Rocha» (en portuguès brasiler). UOL, 07-10-2009. Arxivat de l'original el 2021-03-07. [Consulta: 9 octubre 2023].
# Judith (Honegger)

Judith, op. H 57, és una obra d'Arthur Honegger composta entre el desembre de 1924 (o gener 1925) i l'abril de 1925 sobre un llibret en francès de René Morax. Es va estrenar el 13 de juny de 1925 a Mézières (Suïssa), al Théâtre du Jorat, amb Claire Croiza en el paper principal i sota la direcció de Paul Boepple. El 13 de febrer de 1926 es va estrenar com a òpera a l'Òpera de Montecarlo, a instàncies del director Raoul Gunsbourg. El 1927 la va rervisar com a oratori.
Hi ha 3 versions: versió de música escènica (H 57 A), barrejant lletres i cançons, per al drama bíblic de René Morax; versió òpera seriosa (H 57 B), la més completa, plenament cantada, amb l'addició dels papers d'Holofernes i Ozias; versió acció musical o oratori (H 57 C), la més freqüentment realitzada, en la qual s'eliminen algunes parts de la versió de l'òpera seriosa.

## Estructura

* Acte I : Lamentations; La trompe d'alarme; Prière; Chant funèbre; Invocation
* Acte II : Incantation; Fanfare; Scène à la fontaine; Musique de fête
* Acte III : Nocturne; Cantique de la bataille; Cantique des vierges; Cantique de victoire

## Referències

* 1 2 Lécroart, Pascal. «Biografia de Honegger» (en francès). arthur-honegger.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2018. [Consulta: 23 novembre 2018].
* ↑ Judith (Honegger): Partitura lliure a l'IMSLP.
* ↑ Warszawski, Jean-Marc. «Biografia de Honegger» (en francès). Musicologie. [Consulta: 23 novembre 2018].
* 1 2 «Dades de l'obra» (en francès). BNF. [Consulta: 23 novembre 2018].
# Liu Shiying

Liu Shiying (Yantai, Xina, 24 de setembre de 1993) és una atleta xinesa, especialitzada en el llançament de javelina. Ha participat en 2 Olimpíades, guanyant la medalla d'or en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020. Amb aquesta victòria, es va convertir en la primera dona asiàtica en guanyar l'or olímpic en aquesta prova. A més ha guanyat 1 medalla de plata en els Campionats del Món i 2 medalles (1 d'or) en els Campionats d'Àsia.

## Marca personal

| Disciplina | Marca | Seu | Data |
| Llançament de javelina | 67.29m | Shaoxing | 15 setembre 2020 |

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2016 | Rio de Janeiro | 13a posició | Llançament de javelina |
| 2020 | Tòquio | 1 | Llançament de javelina |
| Campionat del Món ||||
| 2017 | Londres | 8a posició | Llançament de javelina |
| 2019 | Doha | 2 | Llançament de javelina |
| 2022 | Eugene | 4a posició | Llançament de javelina |
| 2023 | Budapest | 6a posició | Llançament de javelina |
| Campionat d'Àsia ||||
| 2015 | Wuhan | 1 | Llançament de javelina |
| 2023 | Bangkok | 2 | Llançament de javelina |

## Referències

* ↑ «Perfil d'atleta» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ «Liu Shiying claims Asia's first-ever Olympic gold in women's javelin» (en anglès). Olympics.com, 06-08-2021.
# Franco Chioccioli

Franco Chioccioli (Castelfranco di Sopra, 25 d'agost de 1959) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1982 i 1994. Durant la seva carrera professional aconseguí una trentena de victòries, sent la més destacada el Giro d'Itàlia de 1991. En aquesta mateixa cursa guanyà set etapes i la Classificació dels joves de 1983. També va guanyar una etapa al Tour de França de 1992.
Un cop retirat va dirigir diferents formacions ciclistes.

## Palmarès

* 1977
** 1r al Giro de la Lunigiana
* 1981
** 1r al Giro del Valdarno
* 1983
** 1r de la Classificació dels joves al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Giro del Trentino
* 1984
** 1r a la Coppa Agostoni
** 1r al Giro del Trentino i vencedor d'una etapa
* 1985
** 1r al Giro del Friül
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1986
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 1987
** Vencedor d'una prova del Trofeo dello Scalatore
* 1988
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Giro di Puglia
* 1990
** Vencedor d'una etapa al Giro del Trentino
* 1991
** 1r al Giro d'Itàlia i vencedor de 3 etapes
** 1r a la Coppa Sabatini
* 1992
** 1r a l'Euskal Bizikleta i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Giro del Trentino
* 1993
** Vencedor d'una etapa a l'Euskal Bizikleta

### Resultats al Tour de França

* 1992: 16è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1994: 42è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1982. 25è de la classificació general
* 1983. 16è de la classificació general. 1r de la Classificació dels joves
* 1984. 24è de la classificació general
* 1985. 9è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1986. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1987. 14è de la classificació general
* 1988. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1989. 5è de la classificació general
* 1990. 6è de la classificació general
* 1991. 1r de la classificació general. Vencedor de 3 etapes
* 1992. 3r de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1993. 19è de la classificació general
* 1994. 46è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «CHIOCCIOLI Franco». [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ «Palmarès de Franco Chioccioli (Ita)». [Consulta: 28 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès de Franco Chioccioli a memoire-du-cyclisme.eu
* Fitxa de Franco Chioccioli a sitiodeciclismo.net
# La canterina

La Canterina (La cantant o La diva), Hob. 28/2, és una breu òpera bufa en dos actes amb música de Joseph Haydn, la primera que va compondre per al príncep Esterházy. Està basada en un llibret de Carl Friberth, que al seu torn estava inspirat en l'intermezzo del tercer acte de l'òpera L'Oringille de Niccolò Piccinni (1760). Va ser composta en 1766, i estrenada a la tardor d'aquest mateix any a Eisenstadt. Originalment va ser concebuda per ser un parell de intermezzi, amb cada un dels seus dos actes entre els actes d'una òpera seriosa. Se sol considerar aquesta òpera com un treball similar a La serva padrona de Pergolesi i Pimpinone de Telemann.
Aquesta obra poques vegades es representa en l'actualitat; en les estadístiques de Operabase apareix amb només 6 representacions en el període 2005-2010, sent la setena de Haydn.

## Argument

Gasparina és la cantant, guiada per la vida per Apollonia. Gasparina assisteix a classes de cant amb Don Pelagio, un home una mica més gran que està enamorat de Gasparina i imagina que ella també l'estima a ell. En realitat Gasparina l'únic que vol d'ell són els seus ensenyaments, però li juga amb ell i li permet que es faci il·lusions. Don Ettore és el veí, també enamorat de la cantant, més jove que don Pelagio i certament ric, de manera que Gasparina accepta els seus valuosos regals. Don Pelagio sorprèn Gasparnia amb Don Ettore i la tira del seu pis, ja que el rei Pelagi li havia deixat viure en un pis de la seva propietat. Gasparina fingeix estar entristida i desemparada i aconsegueix avivar la simpatia de Don Pelagio. Acaba l'òpera amb Gasparina habiéndoselas arreglat per tenir tant al senyor Ettore com al senyor Pelagio menjant de la seva mà. L'aspecte còmic de l'òpera es ressaltava representant al senyor Ettore com una dona vestida d'home, i Apollonia com un home vestit de dona.
# Liu Yulin

Liu Yulin (xinès simplificat: 刘雨霖) (Pequín, 1987) és una directora xinesa de cinema.

## Biografia

Liu Yulin va néixer el 1987 a Pequín (Xina). Filla de l'escriptor Liu Zhenyun (Premi Mao Dun de Literatura de l'any 2011). Va estudiar a la Tish School of the Arts de la Universitat de Nova York on va obtenir el títol de Master en Belles Arts (MFA).
El 2016 va dirigir el seu primer llargmetratge, "Someone To Talk To" (一句顶一万句), adaptació de la novel·la homònima del seu pare, que va escriure el guió. En realitat, la pel·lícula es basa en la segona meitat de la novel·la: la història se centra en la història de dues persones que busquen constantment algú amb qui parlar. És protagonitzada per actors coneguts, com : Mao Hai (毛孩), Li Qian (李倩), Liu Bei (刘蓓), i Fan Wei (范伟).
El 2022 va presentar "In Our Prime "(普通男女) al 27è Festival Internacional de Cinema de Busan i el 2023 al 29è Festival Internacional des Cinémas d’Asie de Vesoul. La pel·lícula amb l'actriu Huang Lu (黄璐) en el paper principal, i els actors Guo Tao (郭涛), Zhang Guoli (张国立) i Duan Bowen (段博文), també està basada en una obra del seu pare.

## Filmografia

| Any | Títol anglès | Títol xinès | Notes |
| 2013 | Door God | | Curtmetratge. Va guanyar el Premi a la millor dona estudiant de cinema al "20th Annual Directors Guild of American Student Fils Awards" de l'any 2014. |
| 2016 | Someone to Talk To | 一句頂一萬句 | Adaptació d'una novel·la del seu pare i amb nominacions a diferents festivals. |
| 2018 | Half the Sky | 半边天 | Protagonitzada per Wang Luodan |
| 2019 | | Sheng Ming Zhong De Guang | Curtmmetratge. Protagonitzada per, Zhao Wei, Zhou Dongyu i Joan Chen |
| 2021 | We are Glorius and Prosperus | | Protagonitzada per Huang Lu, Guo Tao, Wang Jiajia, Wu Yufang i Li Qian |
| 2022 | Just For Meeting You | 念念 相 忘 | Protagonitzada per Liu Han Cun i Song Wei Long |

## Referències

* 1 2 T, Generation. «Liu Yulin» (en anglès), 12-12-2018. [Consulta: 21 agost 2022].
* 1 2 «chinesemovies.com.fr». [Consulta: 23 febrer 2024].
* 1 2 «Half the Sky (Cine.com)» (en castellà). [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «Liu Yulin“s new movie “We Are Prosperous and Prosperous“ is launched and produced by Han Sanping» (en anglès), 26-10-2020. Arxivat de l'original el 2022-08-21. [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ «Just For Meeting You» (en anglès americà). [Consulta: 20 agost 2022].
# Gibbon (Nebraska)

Gibbon és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.759 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gibbon tenia 1.759 habitants, 641 habitatges, i 464 famílies. La densitat de població era de 808,5 habitants per km².
Dels 641 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,4% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.955 $ i la renda mediana per família de 42.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.813 $ mentre que les dones 19.297 $. La renda per capita de la població era de 15.013 $. Aproximadament el 4,7% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gibbon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gibbon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Verona (Mississipi)

Verona és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 3.334 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Verona tenia 3.334 habitants, 1.276 habitatges, i 831 famílies. La densitat de població era de 344,2 habitants per km².
Dels 1.276 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,1% hi vivien parelles casades, en un 22,6% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,1% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.117 $ i la renda mediana per família de 30.255 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 18.305 $. La renda per capita de la població era de 12.092 $. Entorn del 18,5% de les famílies i el 22,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Verona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Verona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.