OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tavistock (Nova Jersey)

Tavistock és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 30 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tavistock tenia 24 habitants, 7 habitatges, i 7 famílies. La densitat de població era de 37,1 habitants/km².
Dels 7 habitatges en un 57,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,4% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 0% no eren unitats familiars. En el 0% dels habitatges hi vivien persones soles el 0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,43.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,5% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.750 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 76.250 $ mentre que les dones 46.250 $. La renda per capita de la població era de 14.600 $. Aproximadament el 20% de les famílies i el 21,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tavistock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tavistock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Llengüeta blanca

La llengüeta blanca, gobi cristal·lí, jonquillo, xanguet o cabotí (Crystallogobius linearis) és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. El nom del seu gènere fa referència a la seva transparència.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,7 cm de llargària total i les femelles 3,9.
* Presenta dimorfisme sexual.
* Nombre de vèrtebres: 29-31.

## Reproducció

La fresa té lloc quan arriben a l'any d'edat i els ous, en forma de pera, són protegits pel mascle.

## Alimentació

S'alimenta de zooplàncton.

## Depredadors

És depredat per Trisopterus minutus i Chelidonichthys gurnardus.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat (70°N - 35°N, 11°W - 25°E) entre 1 - 400 m de fondària i sobre fons fangosos i/o sorrencs.

## Distribució geogràfica

Viu al Mediterrani occidental, a l'Atlàntic nord-occidental (des de Lofotens, Noruega, fins a Gibraltar) i a l'illa de Madeira.

## Observacions

Té una longevitat d'1 any.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1863. On the gobioids of the eastern coast of the United States. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 267-271.
* ↑ Düben, M. W. von 1845. Norriges Hafs-Fauna. Öfversigt af Kongl. Veterskaps-Akademiens Förhandlingar v. 1 (1844): 110-116.
* ↑ «Crystallogobius linearis». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ TERMCAT Arxivat 2010-09-18 a Wayback Machine. (català)
* 1 2 Mas Ferrà, Xavier; Canyelles Ferrà, Xavier. Peixos de les Illes Balears. Palma: Moll, maig 2000 (Manuals d'Introducció a la Naturalesa, 13). ISBN 84-273-6013-4.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.): Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Volum 3. UNESCO, París, França.
* 1 2 «Crystallogobius linearis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Miller, P.J. 1986.
* ↑ Muus, B.J. i J.G. Nielsen, 1999.
* ↑ Wheeler, A. 1992. A list of the common and scientific names of fishes of the British Isles. J. Fish Biol. 41(1):1-37.
* ↑ Armstrong, M J. 1982. The predator-prey relationships of Irish Sea poor-cod (Trisopterus minutus L.), pouting (Trisopterus luscus L), and cod (Gadus morhua L.). J. Cons. Int. Explor. Mer. 40(2):135-152.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i J.G. Nielsen 1999. Sea fish. Scandinavian Fishing Year Book, Hedehusene, Dinamarca. 340 p.
* ↑ Wirtz, P., R. Fricke i M.J. Biscoito 2008. The coastal fishes of Madeira Island-new records and an annotated check-list. Zootaxa 1715: 1-26.
* ↑ Whitehead, P.J.P., M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) 1986. Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vols. I-III:1473 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
# Nóvia per contracte

Nóvia per contracte (originalment en anglès, Failure to Launch) és una pel·lícula de comèdia romàntica estatunidenca de 2006 dirigida per Tom Dey i protagonitzada per Matthew McConaughey i Sarah Jessica Parker. La pel·lícula se centra en un home de 35 anys que viu amb els seus pares i que no mostra gens d'interès a abandonar la vida còmoda que ells, sobretot la seva mare, li han fet. Es va estrenar el 10 de març de 2006 i va recaptar més de 128 milions de dòlars. S'ha doblat al valencià amb el títol de Nóvia per contracte per À Punt, que va emetre-la per primer cop el 13 de novembre de 2022.

## Repartiment

* Matthew McConaughey com a Tripp
* Sarah Jessica Parker com a Paula
* Zooey Deschanel com a Katherine "Kit"
* Justin Bartha com a Philip "Ace"
* Bradley Cooper com a Demo
* Terry Bradshaw com a Al
* Kathy Bates com a Sue
* Adam Alexi-Malle com el senyor Axelrod
* Tyrel Jackson Williams com a Jeffrey
* Katheryn Winnick com a Melissa
* Rob Corddry com a venedor d'armes
* Patton Oswalt com a noi tècnic
* Mageina Tovah com a barista
* Stephen Tobolowsky com a Bud
* Kate McGregor-Stewart com a Bev

## Referències

* 1 2 «Programació». À Punt. [Consulta: 12 novembre 2022].
* ↑ Zacharek, Stephanie. «Failure to Launch». Salon.com, 10-03-2006.
* ↑ «Cherokee Rock Village». encyclopediaofalabama.org.
* ↑ «Failure to Launch». [Consulta: 12 novembre 2022].
* ↑ «Failure to Launch» (en anglès). [Consulta: 12 novembre 2022].
# Altiplà de Khorat

L'altiplà de Khorat o altiplà de Korat, és un altiplà que es troba a l'Isaan, al nord-est de Tailàndia. El seu nom prové de la ciutat més gran de la zona, Nakhon Ratchasima, que es coneix popularment com a Khorat de forma abreviada.

## Descripció

L'altiplà de Khorat té una superfície de 155.000 km² amb altitud d'entre 90 a 200 m sobre el nivell del mar. Ocupa pràcticament tot l'Isaan. S'estén d'est a oest entre el riu Mekong i les muntanyes de Phetchabun i les Muntanyes de Dong Phaya Yen a l'oest. Al sud limita amb les Muntanyes de Sankamphaeng al sud-oest i amb les muntanyes de Dangrek que el separen de la plana de Cambodja. L'altitud mitjana d'aquest altiplà és d'uns 200 m.
L'altiplà està dividit en dos planes separades per les elevacions de Phu-Phan: La plana de Khorat al sud amb les conques dels rius Chi i Mun, i la plana de Sakon Nakhon al nord, amb les conques dels rius Loei i Songkhram.

## Condicions climàtiques

Les muntanyes que delimiten l'altiplà de Khorat retenen gran part de les pluges del monsó, l'estació de les pluges que va de maig a octubre. Aquesta retenció fa que la diferència entre l'estació seca i l'estació humida sigui molt més marcada que a la Tailàndia Central.
A les zones del centre de Tailàndia l'índex mitjà de precipitació anual és de 1.500 mm, mentre que a l'altiplà de Khorat és de 1.150 mm. Com a conseqüència, gran part de l'Isaan és una zona semiàrida i relativament poc fèrtil per al conreu de l'arròs, aliment bàsic dels seus habitants.

## Ecologia

La vegetació natural de l'altiplà de Khorat són boscos esclarissats i secs. Aquests però ocupen una extensió molt reduïda a causa de l'excessiva desforestació causada per l'activitat humana.
Malgrat la seva relativa aridesa i les condicions difícils de vida, la zona està molt poblada. L'Isaan, cobert en gran part per l'altiplà de Khorat, és la zona econòmicament menys desenvolupada de Tailàndia i gran part de la seva gent viu en zones rurals conreant camps a nivells de subsistència. L'agricultura consisteix principalment en conreus d'arròs, es conreen en menor proporció el cotó, els cacauets i panís. Hi ha poca ramaderia llevat dels porcs i el búfal aquàtic (Bubalus bubalis), en explotacions domèstiques. Els sòls són majoritàriament impermeables i s'inunden durant l'estació de les pluges.
La construcció d'embassaments ha permès la irrigació dels camps, però en alguns llocs la combinació de desforestació i irrigació ha elevat la salinitat del terreny. Les cases abans eren de fusta, però ara es comencen a construir amb blocs de ciment a causa de la manca d'arbres.

## Referències

* ↑ The National Climate Center of Thailand - Meteorological Department (TMD) 4353 Sukhumvit Rd., Bangna, Bangkok 10260, THAILAND
* ↑ Comparisons of Daily Thailand Rain Gauge with GPCC and TRMM
* ↑ Ecorregions terrestres

## Enllaços externs

* Selecció d'articles sobre l'altiplà de Khorat (anglès)
* Desforestació i degradació dels boscos Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Molly Reynolds

Molly Reynolds és una productora, guionista i directora australiana, més coneguda pel documental de 2021 My Name Is Gulpilil sobre l'aclamat actor i ballarí David Gulpilil. Va escriure i dirigir Another Country el 2015, i va coescriure i codirigir l'única persona ShoPaapaa in 2020.
Moltes de les obres de Reynolds estan sobre el tema de l'experiència dels indígenes australians, que va començar com un "feliç accident" quan la seva parella Rolf de Heer va començar a treballar a la pel·lícula del 2006 Ten Canoes.
Reynolds també ha treballat com a consultor en el sector cinematogràfic australià, assessorant sobre qualificacions nacionals, desenvolupant i impartint plans d'estudis a diverses universitats i formant part de panells de revisió.

## Filmografia

| Pel3lícula | Paper |
| The Balanda and the Bark Canoes (2006) | Directora |
| Twelve Canoes (2008) | Productora |
| Another Country (2015) | Guionista, directora |
| Still Our Country (2015) | Directora, productora |
| The Waiting Room (2018) | Director |
| ShoPaapaa (2020) | Coguionista, co-directora |
| My Name Is Gulpilil (2021) | Guionista, directora |

## Referències

* ↑ Reynolds, Molly. «Another Country», 03-03-2016. [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ Bassi, Shekhar; Reynolds, Molly. «ShoPaapaa», 21-10-2020. [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ Paine, Will. «Molly Reynolds: My Name Is Gulpilil» (en anglès australià), 20-05-2021. [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ Internet, Chirp. «Molly Reynolds - Ronin Films - Educational DVD Sales» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ Internet, Chirp. «BALANDA AND THE BARK CANOES, THE - Ronin Films - Educational DVD Sales» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ Internet, Chirp. «STILL OUR COUNTRY - Ronin Films - Educational DVD Sales» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2021].
* ↑ «The Waiting Room (2018)» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2021].
# Negotino

Negotino (macedònic:Неготино) és una municipalitat a l'est de Macedònia del Nord. Negotino també és el nom de la vila on hi ha la seu municipal.
El municipi limita amb Xtip al nord, Konče i Demir Kapija a l'est, Gradsko i Rosoman a l'oest i Kavadarci al sud.

## Demografia

Segons el cens macedoni del 2002, el municipi té una població de 19 212 habitants, amb una densitat de 45,05 habitants/km². En el cens del 1994 tenia 18 341 persones vivint al municipi. EL municipi té 19 centres habitats.

## Notes

* MAcedonian official 2002 census data

## Enllaços externs

* Pàgina municipal Arxivat 2009-11-10 a Wayback Machine.
* Negotino al Ministeri d'autogovern Municipal Arxivat 2006-09-08 a Wayback Machine.
# Névtelen hősök

Névtelen hősök (Herois desconeguts) és una òpera en hongarès en quatre actes composta el 1880 per Ferenc Erkel.

## Referències

* Legány Dezső: Erkel Ferenc művei és korabeli töténetük. Budapest, 1975. Zeneműkiadó. ISBN 9633300614
* Németh Amadé: Operaritkaságok, Zeneműkiadó, Budapest, 1980, ISBN 963-330-349-4
# Weldon Spring

Weldon Spring és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 5.270 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Weldon Spring tenia 5.270 habitants, 1.880 habitatges, i 1.462 famílies. La densitat de població era de 257,2 habitants per km².
Dels 1.880 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,1% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 87.998 $ i la renda mediana per família de 102.516 $. Els homes tenien una renda mediana de 66.522 $ mentre que les dones 40.339 $. La renda per capita de la població era de 40.810 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Weldon Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Weldon Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Gearóid Ó Cairealláin

Gearóid Ó Cairealláin (Belfast, octubre de 1957 - Belfast, 20 de desembre de 2024) va ser un activista cultural nord-irlandès, defensor i promotor de la llengua irlandesa a Irlanda del Nord i la República d'Irlanda, especialment a Belfast Occidental.

## Biografia

Ó Cairealláin va néixer l'octubre de 1957. Provenia de Belfast West, on va assistir a la St Mary's Christian Brothers' Grammar School. Va ser allà on es va interessar per la llengua irlandesa.
Després de deixar l'escola, va treballar en diversos càrrecs clericals, però es va fer més actiu en diverses organitzacions de llengua irlandesa. Va fundar la publicació setmanal Preas an Phobail, que es va convertir en el diari irlandès Lá el 1984. Va ser membre fundador d'Aisling Ghéar, el grup de teatre en llengua irlandesa, Raidió Fáilte, l'emissora de ràdio en irlandès, i Cultúrlann McAdam Ó Fiaich, el centre cultural de llengua irlandesa a Falls Road, a Belfast.
Va ajudar a establir Meánscoil Feirste, que es va convertir en Coláiste Feirste, l'única escola irlandesa de nivell secundari a Belfast.
De 1995 a 1998 va ser president del grup de defensa de la llengua irlandesa Conradh na Gaeilge.
L'any 2006 va patir un ictus que el va deixar paralitzat de cintura per avall, però va continuar defensant la llengua irlandesa.
Ó Cairealláin també va ser un músic d'èxit. I va ser el pare de Naoise Ó‌ Cairealláin, alias Móglaí Bap, membre de la banda de hip-hop Kneecap.
Ó Cairealláin estava casat amb Bríd Ó Gallchoir i va tenir tres fills. Va morir al Royal Victoria Hospital de Belfast el 20 de desembre de 2024, a l'edat de 67 anys.

## Referències

* 1 2 3 «Gearóid Ó Cairealláin». Funeral Times.
* ↑ «Gearóid Ó Cairealláin personal appointments». Companies House. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ O'Loughlin, Ciara. «Kneecap rapper Moglaí Bap 'heartbroken' following death of his father» (en anglès), 21-12-2024. [Consulta: 26 gener 2025].
* 1 2 3 «Gearóid gone: Irish language revolutionary, community hero has died». Belfast Media, 20-12-2024.
* ↑ «Gearóid Ó Cairealláin, Irish language champion and father of Kneecap's Móglái Bap, dies aged 67». Joe.ie, 21-12-2024.
* ↑ «Kneecap pay tribute as star's father dies hours before SSE Arena gig». Belfast Media, 22-12-2024.
* ↑ «Kneecap members attend funeral of Irish language campaigner Gearóid Ó Cairealláin». Belfast Telegraph, 24-12-2024.

## Enllaços externs

* Gearóid Ó Cairealláin a Internet Movie Database (anglès)
# Wanaque

Wanaque és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 11.649 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wanaque tenia 10.266 habitants, 3.444 habitatges, i 2.689 famílies. La densitat de població era de 496,7 habitants/km².
Dels 3.444 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,2% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.113 $ i la renda mediana per família de 71.127 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.675 $ mentre que les dones 33.380 $. La renda per capita de la població era de 25.403 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wanaque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wanaque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Txarodéika

La fetillera (en rus: Чародейка, Charodéika) és una òpera en quatre actes, amb música de Piotr Ilich Txaikovski i llibret en rus d'Ippolit Shpazhinski, usant el seu drama homònim. Es va estrenar l'11 de novembre de 1887 al Teatre Mariinski de Sant Petersburg, dirigida pel compositor i amb direcció escènica de Osip Palechek (Josef Paleček), escenaris dissenyats per Mijaíl Bocharov; i vestuari d'I. Ponomariov.
L'òpera va ser composta entre setembre de 1885 i maig de 1887 a Maidanovo, Rússia. Altres representacions destacades van ser l'estrena a Moscou al Teatre Bolxoi el 1890, seguida per altres dues en aquesta ciutat el 1900 i el 1913.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, Sant Petersburg 11 de novembre 1887 Director: el compositor) |
| Príncep Nikita Kurlyatev, el delegat del gran príncep en Nizhni Nóvgorod | baríton | Iván Melnikov |
| Princesa Yevpraksiya Romanovna, la seva esposa | mezzosoprano | Mariya Slavina |
| Príncep Yuriy, el seu fill | tenor | Mijaíl Vasilyev |
| Mamïrov, un vell diaca | baix | Fiódor Stravinski |
| Nenila, la seva germana, una dama de companyia de la princesa | mezzosoprano |
| Iván Zhuran, valet del príncep | sota-baríton |
| Nastasya, sobrenomenada "Kuma", guardiana d'una taverna al costat del camí en l'encreuament del riu Oka, una dona jove | soprano | Emilia Pavlovskaya |
| Foka, el seu oncle | baríton |
| Polya, la seva amiga | soprano |
| Balakin, un hoste de Nizhni Nóvgorod | tenor |
| Potap, un comerciant hoste | sota-baríton |
| Lukash, comerciant hoste | tenor |
| Kichiga, un boxador | baix |
| Payísy, un rodamón disfressat de monjo | tenor de caràcter |
| Kudma, un hechicero | baríton |
| Cor, papers muts: donzelles, hostes, oficials de policia, serfs, caçadors, skomoroji, poble |||
# Sehore

Sehore és una ciutat i municipalitat de Madhya Pradesh, capital del districte de Sehore. La ciutat va portar antigament els noms de Sidhapur i Sidrapur segons algunes inscripcions; Sehore derivaria de "sher" que en hindi vol dir "lleó". Està situada a 23° 12′ N, 77° 05′ E﻿ / ﻿23.2°N,77.08°E﻿ / 23.2; 77.08 i consta al cens del 2001 amb una població de 90.930 habitants. Inclou una antiga mesquita erigida el 1332.

## Història

Sehore es va fer famosa per la batalla del 1814 entre els generals de Sindhia, Jaswant I Rao Holkar i Jean Baptiste Filose, que va salvar a Bhopal (ciutat) de ser conquerida. El 1818 per un tractat amb Bhopal signat poc abans (1817) va esdevenir estació militar a l'agència de Bhopal, situada al districte occidental de l'estat de Bhopal anomenat Nizamat-i-Maghrib, i seu de l'oficial polític a Bhopal que fins al 1842 fou ex officio agent del governador general, esdevenint llavors agent polític. El contingent de Bhopal fou aportat per l'exèrcit de Bhopal, però es va mostrar indisciplinat; no hi havia oficials britànics al front i els reclutes bo volien portar uniforme ni estar sotmesos a disciplina; el 1824 va haver de ser reorganitzat i un oficial britànic posat al front; llavors estava format per 20 artillers, 302 soldats de cavalleria i 674 d'infanteria; posteriors reorganitzacions van incrementar el nombre d'oficials britànics (3 el 1847) i el 1857 eren 72 artillers, 255 de cavalleria i 712 d'infanteria. Encara que va mostrar desafecció no es va amotinar el 1857-1858 i va servir en diverses missions; el 1859 el contingent fou reorganitzat com a batalló d'infanteria i va esdevenir el Bhopal Levy, i el 1865 el Bhopal Battalion que va servir a l'Afganistan el 1878; el 1897 fou posat sota ordes del comandant en cap i l'estació militar agregada al districte de Nerbudda en lloc de restar a l'agencia sota ordes del governador general. El 1901 tenia 16.864 habitants dels quals 5.109 a la ciutat nativa i 11.755 a l'estació militar. El 1903 fou reorganitzat com el 9è d'infanteria de Bhopal i traslladat fora de Sehore el 1904.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.