OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Seaforth

Seaforth és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 77 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seaforth tenia 77 habitants, 37 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 29,4 habitants per km².
Dels 37 habitatges en un 18,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 45,9% no eren unitats familiars. En el 40,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 1,3% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 28,6% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.143 $ i la renda mediana per família de 26.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 15.089 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seaforth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seaforth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Laura Calçada Barres

Laura Calçada Barres (Barcelona, 27 de febrer de 1988) és una periodista i escriptora catalana.
Filla de Miquel Calçada i Carme Barres, es va formar com a politòloga a la Universitat Autònoma de Barcelona i després va fer un màster de Periodisme a la Universitat de la Ciutat de Nova York, concretament a la Craig Newmark Graduate School of Journalism.
En la faceta periodística, ha treballat com a locutora de ràdio a escala local i com a redactora per a mitjans de comunicació culturals i generalistes. De fet, el 2021 va entrar com a presentadora a Ràdio Castellar per al programa La Redacció, juntament amb Carlos Lecegui i Carles Díaz. Tant el 2020 com el 2022 va participar en la secció La Nadala de la Fundació Carulla, que va aplegar altres escriptors, com ara Joan Manuel del Pozo, Elisenda Guiu, Núria Juanico i Roser Bech.
Pel que fa a la literatura, el 2023 va col·laborar com a autora en el llibre Ara que som joves, sobre el Tindercat, juntament amb Júlia Bacardit. Va debutar en solitari el mateix any amb Fucking New York. Història dels meus límits, una novel·la autobiogràfica ambientada a Nova York. Hi tracta temes com el sexe, la depressió, les drogues, la relació amb el seu pare i el seu intent fallit de conversió al judaisme. En el llibre, complementa la redacció amb entrades del seu dietari, missatges electrònics, cartes i xats de WhatsApp. Va presentar l'obra a la Setmana del Llibre en Català.

## Obres

* Ara que som joves (Rosa dels Vents, 2023), amb Júlia Bacardit
* Fucking New York. Història dels meus límits (Ediciones Destino, 2023)

## Referències

* ↑ Villanueva, Marc. «Laura Calçada i la difícil relació amb el seu pare, Mikimoto: "Va deixar de parlar-me"». El Nacional, 19-09-2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
* 1 2 «Laura Calçada i Barres». Grup62, 2023. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «Ràdio Castellar amplia la seva graella». L'ACTUAL, 04-10-2021. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «Nadala 2020: la cultura transforma l’educació». Polièdrica, 04-01-2021. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «Lectures per transformar l’educació». Polièdrica, 02-03-2022. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «El llibre del Tindercat». Plurals i singulars a Ràdio 4. RTVE, 24-03-2023. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ Barnils, Andreu. «Laura Calçada Barres: “Quan em convideu al vostre llit?”». VilaWeb, 16-09-2023. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «Últim cap de setmana del gran festival del llibre en català». Associació d'Editors en Llengua Catalana, 15-09-2023. [Consulta: 19 setembre 2023].
# Ouija

La ouija (pronunciat [wìjá] o [wíʒə]) és un tauler amb les lletres de l'alfabet i els números del 0 al 9, entorn del qual es reuneixen diverses persones per a comunicar amb els esperits dels difunts o altres entitats, les quals assenyalarien les seves respostes per mitjà d'un objecte que es desplaça per lletres i números tot formant mots i frases.

## Història de la ouija

La ouija té un origen imprecís situat en la moda espiritista que inundava Occident a finals del segle xix, i que va donar lloc a una patent registrada el 28 de maig del 1890 declarant Elijah J. Bond el seu inventor i William H. A. Maupin i Charles W. Kennard com a titulars. No és clar si Bond o els titulars van inventar realment alguna cosa o simplement van patentar una de les moltes planchettes o taules parlants per a comunicar-se, suposadament, amb els esperits que circulaven per Europa i Amèrica. En tot cas, Kennard crearia l'empresa (Kennard Novelty Company) per a la fabricació del tauler i començaria a vendre els primers exemplars el 1890. Kennard va inventar, així mateix, el nom ouija, tot afirmat que era un mot egipci que significa «bona sort» —la qual cosa no és certa. Posteriorment la patent va ser venuda a William Fuld, antic empleat de Kennard, la companyia del qual va comercialitzar l'objecte fins que Parker Brothers va adquirir els drets el 1966. Va ser Fuld qui va proclamar que la paraula 'ouija' era una barreja dels vocables oui i ja, 'sí' en francès i alemany respectivament.

## Objectiu de la ouija

Segons els seus seguidors, la ouija té com a fi el contacte de les persones que hi participen amb suposats esperits, ànimes en pena, extraterrestres i culturalment s'associa amb el contacte amb éssers de la religió catòlica com Déu i el Dimoni, tot i que això últim és rebutjat per estudiosos de la ouija.

## Crítiques

Durant més de segle i mig de vida de la ouija s'han realitzat diversos experiments que, segons alguns escèptics, psicòlegs i científics que han investigat sobre aquesta pràctica, posen de manifest que la ouija no estableix contacte amb éssers suposadament paranormals.
Una prova és la necessitat que les persones estiguin en contacte amb el vas: si aquest és tocat, es mou. Això dona peu a la teoria de l'acció ideomotriu, és a dir, el moviment del vas o peça que serveixi de marcador seria moguda involuntàriament per petites pressions dels dits.
En un altre experiment, realitzat per Larry Bayou, en el qual els participants no veien les lletres que assenyalaven, no es va formar un mot coherent en el temps que va durar la prova. Això podria demostrar que els participants són realment els qui creen les paraules de manera inconscient i, per tant, necessiten veure el tauler.

## Referències

* 1 2 «Ouija». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Joc diabòlic, pel·lícula américano-britànica

## Enllaços externs

* Història de la ouija (anglès)
* Vídeo amb un experiment en què es demostra la falsedat de la Ouija a YouTube (castellà)
# Post hoc ergo propter hoc

Post hoc ergo propter hoc és una expressió llatina que vol dir «després d'això, per tant a conseqüència d'això». De vegades s'escurça per post hoc.
Post hoc és també anomenat correlació coincident o causa falsa; és un tipus de fal·làcia que afirma o assumeix que si un esdeveniment succeeix després d'un altre, el segon és conseqüència del primer. Aquest és un error particularment temptador, perquè la seqüència temporal és una cosa integral a la causalitat: és veritat que una causa es produeix abans d'un efecte. La fal·làcia ve de treure una conclusió basant-se només en l'ordre dels esdeveniments, la qual cosa no és un indicador fiable. És a dir, no sempre és veritat que el primer esdeveniment va produir el segon esdeveniment.
Post hoc és un exemple de la fal·làcia d'afirmació de la conseqüència. Pot expressar-se així:
* L'esdeveniment A succeeix abans que l'esdeveniment B.
* Per tant, A ha d'haver causat B.
Post hoc es relaciona també amb la fal·làcia de "correlació implica causalitat" o cum hoc ergo propter hoc.

## Exemples

Exemple:
* El gall sempre canta abans de la sortida del sol.
* Per tant, el cant del gall provoca que surti el sol.
Un altre exemple:
* Les vendes de gelat augmenten molt en el mes juny.
* Els accidents de trànsit augmenten molt el mes de juliol.
* Per tant, que les vendes de gelat augmentin provoca que els cotxes tinguin més accidents.
Exemple:
* Mahoma, Jesús i Joana d'Arc van veure Déu.
* Mahoma, Jesús i Joana d'Arc van fer grans coses.
* Tots els que vegin Déu faran grans coses.
Aquesta línia de raonament és la base per a moltes creences supersticioses i de pensament màgic.

## Vegeu també

* Relació espúria.
* Cum hoc ergo propter hoc.
* Llista de prejudicis cognitius.
# Outlook (Montana)

Outlook és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 82 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Outlook tenia 82 habitants, 35 habitatges, i 22 famílies. La densitat de població era de 24,4 habitants per km².
Dels 35 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 2,9% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 34.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.167 $ mentre que les dones 18.333 $. La renda per capita de la població era de 13.066 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Outlook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Outlook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc Solives

Francesc Solives (Banyoles, segle XV - Banyoles, segle XV) també escrit Solibes, va ser un pintor nascut a Banyoles que va estar actiu durant l'últim terç del segle xv. Tot i que es considera que va desenvolupar bona part del seu treball a l'Aragó, la seva obra cabdal és el Retaule de la Pietat de l'ermita del mateix nom a Sant Llorenç de Morunys, pintura notable de l'època gòtica tardana que fa palesa la influència de Jaume Huguet en el seu estil. Per la semblança estilística amb aquest retaule, se li han atribuït obres a les poblacions aragoneses de Torralba de Ribota, Daroca, Calataiud i Maluenda on es conserva el notable retaule de Santa Justa i Santa Rufina.
Una altra obra que li és atribuïda és el retaule del santuari de la Bovera, actualment al Museu Episcopal de Vic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Francesc Solives». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Web "Biografías y Vidas (castellà)
* ↑ Full Parroquial de la Part Oriental del Riu Corb Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. PDF
# Leucaspius delineatus

Leucaspius delineatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 36-42.

## Reproducció

Té lloc entre abril i maig. La posta es diposita enmig de la vegetació i és protegida pel mascle.

## Alimentació

Menja fitoplàncton, zooplàncton i insectes voladors.

## Depredadors

A Alemanya és depredat per Anguilla anguilla, Aspius aspius, Cyprinus carpio, Tinca tinca, Lota lota, Perca fluviatilis, Sander lucioperca, Oncorhynchus mykiss, Salmo trutta fario, Salvelinus fontinalis, Esox lucius i Gymnocephalus cernua.

## Hàbitat

És un peix pelàgic i de clima temperat (2 °C-32 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Euràsia.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. & Kner R., 1858. Die Süsswasserfische der Österreichischen Monarchie, mit Rücksicht auf die angränzenden Länder. Leipzig. Süsswasserfische Osterr. Monarchie . i-xii + 1-388.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Heckel, J. J., 1843. Ichthyologie (von Syrien). A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2): 990-1099.
* ↑ «Leucaspius delineatus». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i P. Dahlström, 1968. Süßwasserfische. BLV Verlagsgesellschaft, Múnic. 224 p.
* ↑ Billard, R., 1997. Les poissons d'eau douce des rivières de France. Identification, inventaire et répartition des 83 espèces. Lausana, Delachaux & Niestlé, 192p.
* ↑ Gerstmeier, R. i T. Romig, 1998. Die Süßwasserfische Europas: für Naturfreunde und Angler. Franckh-Kosmos Verlag, Stuttgart, Alemanya. 368 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Arnold, A. i H. Längert, 1995. Das Moderlieschen. Westarp Wisenschaften, Magdeburg, Alemanya, 121 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Laura Margarida Mazzarino

Laura Margarida Mazzarino (en italià Laura Margherita Mazarino) (Chieti,4 de maig de 1608 - Milà, 9 de juny de 1685), va ser una dama de la noblesa italiana. Era filla de Pere Mazzarino (1576-1654) i d'Hortènsia Buffalini (1575-1644).
El 9 de juliol de 1634 es va casar amb el comte Geronimo Martinozzi (1610-1680), fill de Vicenç Martinozzi (1559-1608) i de Margarida Marcolini (1585-1608). La parella va tenir dues filles: Anna Maria (1635-1672) i Laura.
El 1647, va ser cridada pel seu germà el cardenal Mazzarino, ministre de Lluís XIV de França, amb la seva germana i les seves filles, per instal·lar-se a la Cort francesa, ja que, sota la protecció del seu germà, ella podria casar les seves filles amb homes de bona posició. Els Mazzarino havien viscut primer a Ais de Provença, fins que es traslladaren a la Cort de la reina Anna d'Àustria, a l'apartament de la Marquesa de la Rochefoucauld.
Els cortesans, per tal de guanyar-se el favor del poderós cardenal, procuraven per tots els mitjans complaure tant Laura Margarida com la seva família. La reina Anna es va encarregar personalment de l'educació de les seves filles. I el seu germà va aconseguir trobar-los bons partits: Laura es va casar amb Alfons IV d'Este (futur comte de Mòdena) i Anna Maria amb Armand de Borbó-Conti (amb aquest casament, el cardenal volia tenir una influència italiana a la cort francesa). Una neta de Laura Margarida Mazzarino —Maria Beatriu d'Este, filla de la seva filla de Laura— va ser reina d'Anglaterra, Escòcia i Irlanda a través del matrimoni amb Jaume II d'Anglaterra i VII d'Escòcia.

## Referències

* 1 2 Aliaga Asensio, Pedro. «Los trinitarios y Felipe IV». A: J. Martínez Millán, M. Rivero Rodríguez (dirs. La Corte de Felipe IV (1621-1665) - Reconfiguración de la Monarquía Católica (Vol. III) (en castella). Madrid: Ediciones Polifemo, 2017, p. 1740. ISBN 978-84-16335-42-8 [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ Lurgo, Elisabetta. Questioni di donne. Diplomazia informale e reti fermminili alla corte dei Savoia-Carignano (XVII secolo) (en italià). Venècia: Ca'Foscari, p. 18 (Serie Studi di Storia).
# Elisabeth Becker

Elisabeth Becker (Gmina Nowy Staw, 20 de juliol de 1923 - Biskupia Górka, 4 de juliol de 1946) fou una nazi alemanya, guardiana del camp de concentració de Stutthof durant la Segona Guerra Mundial.

## Biografia

Becker nasqué a Neuteich, a la Ciutat Lliure de Danzig (avui Nowy Staw, Polònia), en una família alemanya. L'any 1936, amb 13 anys, s'uní a la Lliga de Noies Alemanyes. El 1938 es convertí en cuinera a Danzig. L'any 1939, els alemanys arribaren a la ciutat i, segons els informes, Becker s'adaptà amb èxit. El 1940 començà a treballar per la marca Dokendorf a Neuteich, on estigué contractada fins a 1941, quan es convertí en assistent d'agricultura a Danzig.
L'any 1944, les SS necessitaven més guàrdies al camp de concentració de Stutthof, i Becker fou convocada per al servei. Arribà a Stutthof el 5 de setembre de 1944 per a començar a entrenar com a guardiana de camp (SS Aufseherin). Més tard, treballà en el campament de dones de Stutthof a SK-III. Allà seleccionà personalment a dones i nens per a ingressar-los a les cambres de gas.

### Post-guerra

Becker fugí del campament el 15 de gener de 1945 i tornà a la seva llar de Neuteich. El 13 d'abril, la policia polonesa la detingué i l'empresonà tot esperant a ser jutjada. El judici de Stutthof començà a Danzig el 31 de maig de 1946 amb cinc dones de les SS i diversos kapos com a acusats. Becker, juntament amb els altres deu acusats, fou condemnada a mort. Envià diverses cartes al president polonès Bolsław Bierut sol·licitant-li el perdó i al·legant que les seves accions no foren tan severes com les de Gerda Steinhoff o Jenny-Wanda Barkmann. No s'emeté cap indult al seu favor i fou penjada públicament el 4 de juliol de 1946 a Biskupia Górka amb els altres deu supervisors i kapos de les SS. Segons les imatges de la seva execució, sembla que es trencà el coll i quedà ràpidament inconscient, a diferència d'altres guàrdies condemnats.

## Referències

* ↑ «Elisabeth Becker a Stutthof concentration camp guard» (en anglès). World War II Gravestone. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «La brutalidad de las guardianas nazis en los campos de concentración» (en castellà). Clarín.com. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «1946: Eleven from the Stutthof concentration camp» (en anglès). ExecutedToday.com. [Consulta: 4 juny 2018].
# Megabyte

Un megabyte (unió del prefix del SI mega- i byte) és una unitat d'emmagatzematge. Habitualment s'escriu MB (diferent de Mb, abreviació de megabit), i col·loquialment s'anomena mega.
Hi ha dues possibles mesures a les quals pot fer referència, segons el context:
Múltiples de bytes :
| Prefix del SI (SI) | Prefix del SI (SI) | Prefix del SI (SI) | Prefix binari (IEC 60027-2) | Prefix binari (IEC 60027-2) | Prefix binari (IEC 60027-2) |
| Nom | Símbol | Múltiple | Nom | Símbol | Múltiple |
| kilobyte | kB | 10$^3$ (o 2$^{10}$) | kibibyte | KiB | 2$^{10}$ |
| megabyte | MB | 10$^6$ (o 2$^{20}$) | mebibyte | MiB | 2$^{20}$ |
| gigabyte | GB | 10$^9$ (o 2$^{30}$) | gibibyte | GiB | 2$^{30}$ |
| terabyte | TB | 10$^{12}$ (o 2$^{40}$) | tebibyte | TiB | 2$^{40}$ |
| petabyte | PB | 10$^{15}$ (o 2$^{50}$) | pebibyte | PiB | 2$^{50}$ |
| exabyte | EB | 10$^{18}$ (o 2$^{60}$) | exbibyte | EiB | 2$^{60}$ |
| zettabyte | ZB | 10$^{21}$ (o 2$^{70}$) | zebibyte | ZiB | 2$^{70}$ |
| yottabyte | YB | 10$^{24}$ (o 2$^{80}$) | yobibyte | YiB | 2$^{80}$ |
Donada la confusió que suposen aquestes dues possibilitats, el desembre de 1998 la IEC (International Electrotechnical Commission) va definir el que va anomenar com a prefixos binaris per eliminar aquesta ambigüitat. Amb aquests prefixos, la segona forma, 2$^{20}$, passaria a anomenar-se mebibyte.

## Referències

* 1 2 «The International System of Units (SI): Prefixes» (en anglès). Bureau International des Poid et Mesures. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «SI Prefixes». Bureau international des poids et mesures. Arxivat de l'original el June 7, 2007. [Consulta: 1r juny 2007].
* 1 2 International Electrotechnical Commission «60027-2:1972/AMD1:1999. Amendment 2 - Letter symbols to be used in electrical technology. Part 2: Telecommunications and electronics.». Genève: IEC, 1999.
# Laura Muir

Laura Muir (Inverness, Escòcia, 9 de maig de 1993) és una atleta escocesa, que competeix sota la bandera del Regne Unit en les competicions internacionals. Està especialitzada en les proves de mitja distància, especialment els 1500m. Ha participat en 3 Olimpíades, guanyant la medalla de plata en la prova dels 1500m als Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més ha guanyat 1 medalla de bronze en el Campionat del Món d'Eugene 2022 i 2 medalles d'or en els Campionats d'Europa.

## Marques personals

| Disciplina | Marca | Seu | Data |
| 800m llisos | 1:56.73 | Mònaco | 9 juliol 2021 |
| 1500m llisos | 3:53.37 | París | 10 d'agost de 2024 |
| 5000m | 14:48.14 | París | 9 juny 2023 |

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2016 | Rio de Janeiro | 7a posició | 1500m |
| 2020 | Tòquio | 2 | 1500m |
| 2024 | París | 5a posició | 1500m |
| Campionat del Món ||||
| 2013 | Moscou | 9a posició | 800m |
| 2015 | Pequín | 5a posició | 1500m |
| 2017 | Londres | 4a posició | 1500m |
| 2017 | Londres | 6a posició | 5000m |
| 2019 | Doha | 5a posició | 1500m |
| 2022 | Eugene | 3 | 1500m |
| 2023 | Budapest | 6a posició | 1500m |
| Campionat d'Europa ||||
| 2014 | Zúric | 15a posició | 1500m |
| 2018 | Berlín | 1 | 1500m |
| 2022 | Múnic | 1 | 1500m |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial d'atleta» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 28 gener 2025].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 6 gener 2024].
# Starr School

Starr School és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 248 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Starr School tenia 248 habitants, 61 habitatges, i 58 famílies. La densitat de població era de 23,5 habitants per km².
Dels 61 habitatges en un 49,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,8% hi vivien parelles casades, en un 29,5% dones solteres, i en un 4,9% no eren unitats familiars. En el 4,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 42,3% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.531 $ i la renda mediana per família de 24.531 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.972 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 8.105 $. Aproximadament el 18,5% de les famílies i el 20,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Starr School». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Starr School». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.