OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calathea

Calathea és un gènere de plantes angiospermes de la família de les marantàcies, natives del sud de Mèxic i l'Amèrica tropical.
A les zones temperades aquestes plantes s'usen com a decoració interior.

## Taxonomia

Aquest gènere va ser publicat per primer cop l'any 1818 a l'obra Primitiae Florae Essequeboensis adjectis descriptionibus centum circiter stirpium novarum, observationibusque criticis del botànic alemany Georg Friedrich Wilhelm Meyer (1782-1856).

### Espècies

Dins d'aquest gènere es reconeixen les 59 espècies següents:
* Calathea anderssonii H.Kenn.
* Calathea anulque H.Kenn.
* Calathea asplundii H.Kenn.
* Calathea barryi H.Kenn.
* Calathea brenesii Standl.
* Calathea caesariata H.Kenn.
* Calathea calderon-saenzii H.Kenn. & M.Serna
* Calathea carlae H.Kenn.
* Calathea casupito (Jacq.) G.Mey.
* Calathea chiriquensis H.Kenn.
* Calathea cofaniorum H.Kenn.
* Calathea confusa H.Kenn.
* Calathea congesta H.Kenn.
* Calathea croatii H.Kenn.
* Calathea crotalifera S.Watson
* Calathea erythrolepis L.B.Sm. & Idrobo
* Calathea fredgandersii H.Kenn.
* Calathea fredii H.Kenn.
* Calathea galdamesiana H.Kenn. & Rod.Flores
* Calathea gentryi H.Kenn.
* Calathea grandifolia Lindl.
* Calathea guzmanioides L.B.Sm. & Idrobo
* Calathea hagbergii H.Kenn.
* Calathea harlingii H.Kenn.
* Calathea inscripta (W.Bull) N.E.Br.
* Calathea ischnosiphonoides H.Kenn.
* Calathea jondule H.Kenn. & Hammel
* Calathea lanibracteata H.Kenn.
* Calathea lanicaulis H.Kenn.
* Calathea lasiostachya Donn.Sm.
* Calathea lateralis (Ruiz & Pav.) Lindl.
* Calathea latrinotecta H.Kenn.
* Calathea lutea (Aubl.) E.Mey. ex Schult.
* Calathea marantina (Willd. ex Körn.) K.Koch
* Calathea monstera H.Kenn.
* Calathea multispicata H.Kenn. & M.Serna
* Calathea neillii H.Kenn.
* Calathea neurophylla H.Kenn.
* Calathea nitens (W.Bull) Ender
* Calathea oscariana H.Kenn.
* Calathea platystachya Standl. & L.O.Williams
* Calathea pluriplicata H.Kenn.
* Calathea plurispicata H.Kenn.
* Calathea ravenii H.Kenn.
* Calathea recurvata H.Kenn.
* Calathea retroflexa H.Kenn.
* Calathea rubribracteata H.Kenn.
* Calathea shishicoensis H.Kenn.
* Calathea similis H.Kenn.
* Calathea spiralis H.Kenn.
* Calathea striata H.Kenn.
* Calathea tarrazuensis H.Kenn.
* Calathea timothei H.Kenn.
* Calathea toroi S.Suárez
* Calathea trianae L.B.Sm. & Idrobo
* Calathea utilis H.Kenn.
* Calathea velutinifolia H.Kenn.
* Calathea verruculosa H.Kenn.
* Calathea yawankama H.Kenn.

## Referències

* 1 2 «Calathea» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «Calathea G.Mey.» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 7 març 2023].
* ↑ Meyer, 1818, p. 6.

## Bibliografia

* Meyer, Georg Friedrich Wilhelm. Primitiae Florae Essequeboensis adjectis descriptionibus centum circiter stirpium novarum, observationibusque criticis (en llatí), 1818.
# Granges de Xebaa

Les Granges de Xebaa (en àrab: مزارع شبعا Mazāri` Shiba`ā; en hebreu: חוות שבעא o הר דוב, Har Dov) és una petita franja de terreny situada a la frontera sirià-libanesa en els Alts del Golan sirians, ocupats militarment per l'Estat d'Israel. Aquest territori té uns 14 quilòmetres de llarg per 2,5 quilòmetres d'ample. Actualment, tant el Líban com Síria reconeixen el territori com a libanès, encara que Israel no el reconeix com a libanès sinó com a sirià.
La disputa per la sobirania de les Granges de Xebaa naix en part d'una mala gestió de les administracions del Mandat francès de Síria i dels posteriors governs libanesos i sirians, que no van aconseguir demarcar la frontera oficial entre Líban i Síria. Una sèrie de documents dels anys vint i trenta del segle xx indiquen que els habitants de la zona pagaven impostos al govern libanès. No obstant això, d'ençà dels anys cinquanta fins a l'inici de l'ocupació israeliana el 1967, Síria va ser la potència que va dominar la zona de facto. En 1978, Israel va envair i va ocupar militarment el sud del Líban i, en 1981, es va annexionar els Alts del Golan (incloses les Granges de Xebaa), en un moviment reconegut tan sols pels Estats Units d'Amèrica i rebutjat per la resta de la comunitat internacional. Síria ha reconegut oficialment que les Granges de Xebaa pertanyen al Líban, encara que assegura que la demarcació oficial de les fronteres siriano-libaneses no podrà dur-se a terme fins que Israel acabi la seva ocupació militar de la zona.
El territori ha estat un focus de violència des que Israel es retirés del Líban el maig de l'any 2000, el Conflicte de les Granges de Xebaa. La milícia libanesa Hezbol·là ha declarat que la retirada israeliana no és completa, atès que encara ocupa una porció de terreny libanès. Després de la retirada israeliana del Líban, el Secretari General de les Nacions Unides va emetre un comunicat en el qual proposava que aquesta zona fos designada àrea d'operacions per a una força temporal d'interposició de les Nacions Unides situada en territori libanès. En aquest comunicat, s'estudiava la disputa i s'analitzaven fins a 81 mapes diferents de la zona, i s'arribà a la conclusió que no hi havia proves que aquestes granges fossin territori libanès, però proposava mantenir les fronteres existents per a la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació a Síria (que havia inclòs a les Granges de Xebaa d'ençà del 1967) “sense perjudici” de qualsevol futur acord entre Síria i el Líban.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Kaufman, Asher «Understanding the Shebaa Farms Dispute: Roots of he Anomaly and Prospects for Resolution». Palestine-Israel Journal of Politics, Economics and Culture, 2004 [Consulta: 8 juny 2020].
* 1 2 Kaufman, Asher (Tardor de 2002). "Who owns the Shebaa Farms? Chronicle of a territorial dispute". Middle East Journal. Middle East Institute. 56 (4): 576–596.
* ↑ Consell de Seguretat de les Nacions Unides. «Report of the Secretary-General on the implementation of Security Council resolutions 425 (1978) and 426 (1978)», 22-05-2000. Arxivat de l'original el 22 de juny de 2011. [Consulta: 10 juny 2020].
# Seforis

Seforis o Sepforis (grec antic: Σεπφώρις, Sepphoris) fou una ciutat de Galilea, esmentada sovint per Flavi Josep.
Fou probablement un establiment militar assiri fundat al segle vii aC que va continuar sota babilonis, perses i selèucides. Fou ocupada pels macabeus el 104 aC i els jueus la van anomenar Tzippori.
Antígon de Judea hi va establir una guarnició per fer front Herodes el Gran, però aquest la va ocupar (37 aC). Herodes hi va residir ocasionalment, però va quedar dins del domini romà incorporat a la província de Síria. Després de la mort d'Herodes el 4 aC., un tal Judes, fill d'un bandit local, Ezequies, va atacar a Seforis, aleshores al centre administratiu de Galilea, i, saquejant la seva tresoreria i arsenal, va armar els seus seguidors en una revolta contra el govern d'Herodes. El governador romà a Síria, Var, és informat per Flavi Josep, potser en una exageració, ja que l'arqueologia no ha pogut comprovar els rastres de la conflagració: va incendiar la ciutat i va vendre els seus habitants com a esclaus. La ciutat fou restaurada per Herodes Antipas que li va conferir estatus de ciutat independent (any 1) i la va anomenar Autocratis. Herodes el jove va establir a Seforis la residència reial i segurament es va dir Nerònies, abandonant la que fins aleshores havia estat la capital de Galilea, Tiberíades.
El 66 no es va unir a la Gran Revolta Jueva i va obrir les portes als romans el 67. Llavors fou anomenada Eirenòpolis («ciutat de la pau»). Vers el 125 el nom fou canviat a Diocesarea, que després de la revolta de Bar Kochba (132–135) fou refugi de molts jueus i va esdevenir centre de vida espiritual jueva.
El 363 fou destruïda per un terratrèmol però reconstruïda. Vers el 635 fou ocupada pels àrabs. Durant el període àrab (amb un parèntesi de domini dels croats) i després otomà es va dir Saffuriya. Va passar als britànics el 1918 i fou part d'Israel el 1948.
Les primeres excavacions es van fer el 1931 per Leroy Waterman.

## Referències

* ↑ Cohen, Shaye J. D.. Josephus in Galilee and Rome: His Vita and Development As a Historian. BRILL, 2002.
# Antíope

Antíope (en grec antic Άντίοπη), va ser, segons la mitologia grega, una filla d'Èol. Amb Antíope, el déu Posidó va tenir a Beot i a Hel·lè. Aquesta és la versió que dona Higí, tot i que el mateix autor també diu que la mare de Beot va ser Melanipe. Altres tradicions diuen que la mare de Beot (i d'Èol) va ser Arne.

## Referències

* ↑ Higí. Fabularum Liber. 157, 1
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, 4. 67, 3-4
# Qüestionari d'elecció múltiple

El qüestionari d'elecció múltiple és un sistema d'avaluació basat en una sèrie de preguntes amb diferents respostes, de les quals la persona ha d'escollir la o les correctes. Usat com a prova en educació, també s'ha aplicat a qüestionaris psicològics, estudis d'opinió i altres. Es poden corregir de forma automàtica mitjançant un programa informàtic.
Els seus primers usos documentats daten del 1914, en la selecció dels soldats per a la Primera Guerra Mundial i en els exàmens de Frederick J. Kelly a la Universitat de Kansas.

## Avantatges

* Els estudiants poden entrenar-se per respondre les preguntes i millorar el resultats
* Redueix la subjectivitat de l'examinador en corregir, i com més ítems, més fiables són els resultats de la prova (que per aquest motiu a vegades s'anomena «prova objectiva»)
* Redueix el temps de correcció i sovint també la durada de l'examen respecte a altres formats com les preguntes obertes

## Inconvenients

* La subjectivitat o l'ambigüitat pot estar en el disseny de les preguntes
* Juga un cert paper l'atzar en la nota (per això usualment en les correccions les errades descompten punts), ja que l'examinand pot triar una opció sense saber realment què està posant
* No admet gradacions de coneixement, o se sap un ítem o no i no té en compte determinades habilitats pràctiques o procedimentals
Alguns intents per reduir aquests inconvenients passen per posar la mateixa pregunta de maneres diferents (sobretot en els tests de personalitat) per detectar incoherències o respostes a l'atzar, posar respostes semblants que distreguin l'examinand o no usar un patró de respostes, de manera que el candidat no pugui marcar una opció perquè hi hagi moltes o poques d'aquell mateix tipus
# Emil Ochyra

Emil Ochyra (Rozbórz, 12 de juliol de 1936 - Varsòvia, 26 de maig de 1980)
va ser un tirador d'esgrima polonès, especialista en sabre, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de plata en la prova de sabre per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, va disputar dues proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla de bronze en la prova de sabre per equips, mentre en la de sabre individual fou cinquè. El 1968, a Ciutat de Mèxic, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics. Fou cinquè en la prova de sabre per equips, mentre en la de sabre individual quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del món d'esgrima, quatre d'or i una de plata, entre les edicions de 1959 i 1963. Va ser campió de Polònia el 1959, 1960 i 1964.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Emil Ochyra». [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ «Emil Ochyra (1936-1980) – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 25 novembre 2023].
# Mark Hartley

Mark Hartley és un cineasta australià. És més conegut pel documental Not Quite Hollywood: The Wild, Untold Story of Ozploitation! (2008) i el remake de Patrick (2013). També va escriure i dirigir la pel·lícula documental Electric Boogaloo: The Wild, Untold Story of Cannon Films.

## Filmografia selecta

* A Dream Within a Dream: The Making of 'Picnic at Hanging Rock' (2004) (documentary)
* Not Quite Hollywood: The Wild, Untold Story of Ozploitation! (2008) (documental)
* Machete Maidens Unleashed! (2010) (documental)
* Patrick (2013)
* Electric Boogaloo: The Wild, Untold Story of Cannon Films (2014) (documental)
* Girl at the Window (2022)

## Premis i nominacions
### Premis ARIA Music

Els ARIA Music Awards són una cerimònia anual de lliurament de premis que reconeix l'excel·lència, la innovació i els assoliments en tots els gèneres de la música australiana. Van començar l'any 1987.
| Any | Premi | Categoria | Nominat |
| 1997 | Mark Hartley per "Good Mornin'" de You Am I | Millor Vídeo | Nominat |
| 1998 | Mark Hartley per "Takin' All Day" de The Cruel Sea | Millor Vídeo | Nominat |
| 2000 | Mark Hartley per "Who the Hell Are You" de Madison Avenue | Millor Vídeo | Guanyador |
| 2000 | Mark Hartley per "Don't Call Me Baby" de Madison Avenue | Millor Vídeo | Nominat |
| 2000 | Mark Hartley per "Poison" de Bardot | Millor Vídeo | Nominat |
| 2001 | Mark Hartley per "He Don't Love You" de Human Nature | Millor Vídeo | Nominat |
| 2001 | Mark Hartley per "Chances Are" de Invertigo | Millor Vídeo | Nominat |

## Referències

* ↑ Not Quite Hollywood - TRAILER - Ozploitation! - Umbrella Entertainment on YouTube
* ↑ Biography accessed 30 January 2013
* ↑ «“ELECTRIC BOOGALOO,” “SHOCK VALUE,” extended “GREMLINS” and more at NYC’s Film Comment Selects». Arxivat de l'original el 2017-12-06. [Consulta: 10 setembre 2024].
* ↑ MUBI
* ↑ 'Not Quite Hollywood' - The Boston Globe
* ↑ ARIA Award previous winners. «Winners by Award – Artisan Awards – Best Video». Australian Recording Industry Association (ARIA). [Consulta: 12 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Fragment d’Electric Boogaloo a YouTube
* Entrevista a Den of Geek
# Acura

Acura és el nom d'un marca usada pel fabricant de cotxes japonès Honda als Estats Units, Canadà i Hong Kong des de març del 1986 en el mercat de vehicles de luxe. La marca ha estat introduïda a Mèxic el 2004 i en el mercat xinès el 2006. També està planejat que Acura s'introdueixi en el mercat domèstic japonès el 2008.

## Línia cronològica

* 1986
** Acura debuta a Nord-amèrica com la primera marca de luxe japonesa.
* 1990
** Els concessionaris Acura als EUA guanyen la primera plaça per cinquena vegada consecutiva en el rànquing de l'índex de Satisfacció al Client per J. D. Power and Associates. Acura anuncia que incrementarà la recerca i el desenvolupament als EUA.
* 1991
** La revolucionària tecnologia VTEC d'Honda és introduïda al model NSX.
** Acura desembarca a Hong Kong.
* 1997
** S'introdueix l'Integra Type-R.
* 2001
** El MDX guanya el prestigiòs premi Motor Trend "2001 Sport/Utility of the Year".
* 2002
** Acura RSX substitueix el nom Integra a Nord-amèrica.
* 2003
** El model TSX s'introdueix com a substitut del CL coupe i del Acura Integra sedan. Integra, introduït el 1986, ha tingut un redisseny. TSX esdevé una elecció molt competitiva contra el popular BMW sèrie 3.
* 2004
** Acura desembarca a Mèxic.
* 2006
** Acura desembarca a Hong Kong.

### Models actuals

* MDX
* RDX
* RL
* RSX
* TL
* TSX
* CSX

## Enllaços externs

* Acura USA
* Acura Canada
# Banu Yas (confederació)

Banu Yas (àrab: بنو ياس, Banū Yās) fou una confederació tribal àrab establerta ja al segle xviii a la regió d'Al-Zafra (part del modern emirat d'Abu Dhabi). La principal facció de la tribu són els Mazrui. Anteriorment la confederació ja devia estar establerta a la costa doncs el 1580 el joier venecià Gasparo Balbi ja esmenta l'illa de Sir Banu Yas, però no se'n tenen notícies fins al segle xviii. Abu Dhabi fou fundada el 1761 i el xeic Shakhbut ben Dhiyab del clan dels Al Bu Falah, s'hi va establir el 1795. En 1800 i 1814 es van oposar als wahhabites i van tenir llavors molt bones relacions amb els Al Busaid de Mascat. Vers el 1820 els Banu Yas sota la direcció de Suwaydan ben Zaal, que sembla que era el xeic del clan Mahariba dels Banu Yas, van fer incursions des de Doha al Qatar el que va portar a la guerra entre Abu Dhabi i Bahrain; el conflicte es va aturar el 1828 quan Suwayda va tornar a Abu Dhabi i suposadament va fer la pau amb els altres xeics. L'activitat econòmica dels Banu Yas es va dirigir sempre a la indústria de la perla a la vora de l'illa de Dalma, i a l'explotació dels dàtils de la regió d'Al-Djiwa i no van participar en els actes de pirateria al golf, ja que estaven allunyats de les vies de navegació. Després de la pau amb els britànics el 1820 es va donar el cas que la collita de perles es va perdre durant uns quants anys seguits i el 1835 els Banu Yas van fer alguns actes de pirateria al golf per redreçar l'economia, però foren derrotats pels britànics que els van imposar una multa (vegeu guerra dels Banu Yas). Llavors una part dels Banu Yas va emigrar a Al-Udayd, un khor (entrant d'aigua) al sud de Qatar, el que va comportar un seriós conflicte entre el xeic de Qatar i el d'Abu Dhabi, fins que finalment Al-Udayd fou evacuada el 1878 i els que s'hi havia establert van retornar a Abu Dhabi el 1880. Un altre grup s'havia fet independent a Dubai vers el 1833.
# Emil Väre

Emil Ernst Väre o Eemil Ernesti Väre, conegut com a Emil Väre, (Kärkölä, Gran Ducat de Finlàndia 1885 - íd. 1974) fou un lluitador finlandès, guanyador de dues medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 28 de setembre de 1885 a la ciutat de Kärkölä, població situada a la província de Finlàndia del Sud, que en aquells moments formava part del Gran Ducat de Finlàndia (ducat dependent de l'Imperi Rus) i que avui en dia forma part de Finlàndia.
Va morir el 31 de gener de 1974 a la seva residència de Kärkölä.

## Carrera esportiva

Va participar, als 26 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1912 celebrats a Estocolm (Suècia), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova de pes lleuger en la modalitat de lluita grecoromana. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 realitzats a Anvers (Bèlgica), després de la interrupció olímpica a conseqüència de la Primera Guerra Mundial, aconseguí revalidar aquest metall en la mateixa categoria.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar una medalla en el Campionat del Món de lluita i una altra en el Campionat d'Europa (campionat encara no oficial), ambdues medalles d'or.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Emil Väre». [Consulta: 7 agost 2024].
# Bandera dels Estats Confederats d'Amèrica

La Bandera dels Estats Confederats d'Amèrica durant la seva existència va ser modificada en diverses ocasions de 1861 a 1865. Després de la Guerra de Secessió aquestes banderes foren prohibides durant tot el període de reconstrucció, però l'ús personal i oficial d'aquestes banderes basades en la Confederació és perseguida, no sense aixecar controvèrsies. Les banderes actuals de Mississipi i Geòrgia són inspirades en les banderes confederades i la bandera d'Arkansas i la bandera d'Alabama en recorden diversos motius.

## Banderes

* Stars and Bars de set estrelles (març-maig 1861)
* Stars and Bars de nou estrelles (maig-juliol 1861)
* Stars and Bars d'onze estrelles (juliol-novembre 1861)
* Stars and Bars de tretze estrelles (novembre 1861-1863)
* La Stainless Banner (1863-1865)
* La Blood-Stained Banner (1865)
# Jesús Lázaro Owono Ngua

Jesús Lázaro Owono Ngua (Bata, 1 de març de 2001) és un futbolista equatoguineà que juga com a porter amb el Deportivo Alabès de la Primera Divisió d'Espanya i per a la Selecció de Guinea Equatorial
Va debutar a nivell de clubs al Deportivo Alabès Juvenil "A" el 2016 i posteriorment va marxar a jugar en el Club Deportivo San Ignacio.
El 2 de gener de 2022 va debutar amb el primer equip del Deportivo_Alavés a la Primera Divisió. Al final d'aquesta temporada va ampliar el seu contracte amb el conjunt vitorià fins a juny de 2024.

## Selecció nacional

Va obtenir la seva primera anomenada internacional amb la selecció de futbol de Guinea Equatorial als 17 anys, al setembre de 2018 i va debutar el 25 de març de 2019 perdent 3-2 en un amistós contra Aràbia Saudita.
| Selección | Guinea Equatorial | Guinea Equatorial |
| Debut | 25 de març de 2019 | 25 de març de 2019 |
| Dorsal(s) | 1 | 1 |
| Part. (gols) | 28 (0) | 28 (0) |

## Referències

* ↑ Strack-Zimmermann, Benjamin. «Jesús Owono (Player)» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa oficial d'Owono en Deportivo Alavés
# Kara Yazidji

Kara Yazidji (vers 1540-1602) fou un cap dels rebels djelalis (o djalalis) a l'Imperi Otomà. "El seu origen és incert, però era d'origen turc", i va tenir diversos càrrecs militars.
Servia al sandjak de Malatya quan el sandjakbegi va ser revocat i davant l'amenaça tant pel governador com pels seus subordinats, entre els quals Kara Yazidji, de romandre sense feina, es van revoltar i van refusar entregar el comandament (1598).
Kara Yazidji es va passar als rebels djelalis. Per les tropes que tenia a les seves ordes aviat fou considerat un dels caps dels rebels. Quan va saber que es preparava una ofensiva del govern es va retirar a Marash i se li va unir el beglerbeg Hussein Paixà que estava revoltat a la regió de Karaman; amb l'exèrcit dels dos, uns 20.000 homes, van derrotar les forces del govern.
El govern va enviar una nova expedició dirigida per Sinan Paixà-zade Mehmed Paixà. Kara Yazidji es va instal·lar a la fortalesa d'Edessa on va quedar assetjat. Finalment el govern va fer un acord amb ell pel que fou nomenat sandjakbeg d'Ayntab a canvi d'entregar a Hussein Paixà. Però poc després fou atacat altre cop per les forces del govern dirigides per Sinan Pasha-zade Mehmed Pasha i després de causar i patir fortes pèrdues es va haver de retirar cap a Sivas, però per segona vegada es va reconciliar amb el govern i el va nomenar sandjakbeg d'Amasya mentre Sinan Pasha-zade Mehmed Pasha fou destituït el 1601.
Per les queixes dels habitants d'Amasya fou transferit a Çorum però quan va rebre l'orde d'unir-se a l'exèrcit que havia de combatre la revolta d'estudiants de Tars i Silifke, va entrar altra vegada en rebel·lia; va reunir molts voluntaris i va formar una força armada amb la que va ocupar temporalment Sivas per obtenir provisions, i mirava d'atacar Kastamonu quan fou enviat contra ell el governador de Bagdad Sokolli-zade Hasan Paixà amb soldats kurds i àrabs, i al mateix temps un contingent de soldats enviats des d'Istanbul manats per l'antic governador d'Alep Hadjdjdi Ibrahim Paixà; aquest darrer fou sorprès a Kaysariyye i derrotat, mentre les forces de Sokolli-zade Hasan Paixà s'enfrontaven en línies ètniques i Kara Yazidji el va atacar a la regió de Marash-Göksun, però va patir una greu derrota i va fugir a la regió de Djaniq (Samsun) on va morir el 1603.
El seu germà Deli Hassan el va substituir al front dels djelalis.

## Bibliografia

* Hasan Bey-zade Telkhis-i Tadj ül-tewarikh
* Akdaǧ, Mustafa. "Ḳarā Yazi̊d̲j̲i̊." Encyclopaedia of Islam, Segona edició. Editada per: V: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. Referència. 10 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/kara-yazidji-SIM_3896>
# Andrias

Andrias és un gènere d'amfibis de l'ordre dels urodels.

## Particularitats

Aquest gènere inclou les salamandres més grans del món, A. japonicus amb 1.44 m i A. davidianus amb 1.80 m. L'altra espècie, A. scheuchzeri, està extinta i es coneix a partir de restes fòssils.

## Taxonomia

* Salamandra gegant del Japó (Andrias japonicus).
* Salamandra gegant de la Xina (Andrias davidianus).
* †Andrias scheuchzeri.

## Referències

* AmphibiaWeb - Andrias japonicus (anglès)
* AmphibiaWeb - Andrias davidianus (anglès)
* Amfibis del món (anglès)
# Salamandres gegants

Les salamandres gegants (Cryptobranchidae) són una família d'urodels aquàtics.

## Característiques

Aquesta família inclou els amfibis més grans que es troben actualment a la Terra.
Només hi ha dos gèneres. Els membres d'aquesta família són plenament aquàtics, viuen tota la vida dins de l'aigua. Tenen els ulls molt petits i la cua fortament aplanada lateralment. La pell forma ondulacions als costats del cos. La metamorfosi és incompleta car, malgrat que tenen pulmons, conserven obertures branquials fins a l'estat adult.

## Referències

* ↑ Amfibis del món (anglès)

## Enllaços externs

* Cryptobranchid Interest Group
* Tree of Life: Cryptobranchidae
* Salamandra gegant del Japó Arxivat 2005-02-07 a Wayback Machine.