OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Campmany i Guillot

Josep Campmany i Guillot (Gavà, 1966 — Castelldefels, 13 de desembre de 2024) va ser un físic, investigador científic i activista cultural català. Doctor en Física Aplicada (1994), va ser un dels fundadors de la Font de Llum de Sincrotró Alba a Cerdanyola, on va dirigir la secció d'inserció d'acceleradors. Aquesta instal·lació, inaugurada el 2010, és una de les més importants d'Europa. Campmany va defensar la internacionalització del sincrotró Alba. A Gavà, va ser regidor i portaveu d’Esquerra Republicana de Catalunya, i va contribuir a fer créixer la formació local fins a convertir-la en la segona força política el 2019. També va fundar el Centre d’Estudis de Gavà, centrant-se en la recerca històrica del Baix Llobregat, incloent-hi treballs innovadors sobre el 1714 i la fundació del FC Gavà. Va ser el coordinador de Materials del Baix Llobregat, una revista dedicada a la reflexió i anàlisi de la comarca, publicada pel Centre d'Estudis Comarcals del Baix Llobregat. Va escriure una desena de llibres sobre història local i prop de noranta articles, especialment centrats en l'edat moderna.
L’any 2022, va rebre el Premi Recercat per la seva trajectòria en la recerca i la difusió cultural.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boix, Arnau. «Mor Josep Campmany, físic fundador del sincrotró Alba». El Punt Avui. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ Vicens, Laia. «El sincrotró Alba podria ser un centre participat per altres estats en cas d'independència». Ara, 20-08-2015. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ Produccions, Tirabol. «ERC-Gavà aprova l’executiva per al mandat 2019-2023, amb Josep Campmany com a president i la inclusió dels quatre regidors electes» (en catalan), 06-12-2019. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ «Els fets de 1714 a Sant Andreu de la Barca». Ajuntament Sant Andreu de la Barca. [Consulta: 14 desembre 2024].
# Taconite

Taconite és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 315 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Taconite tenia 315 habitants, 136 habitatges, i 87 famílies. La densitat de població era de 24,9 habitants per km².
Dels 136 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.250 $ i la renda mediana per família de 50.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 20.357 $. La renda per capita de la població era de 16.357 $. Entorn del 14,9% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Taconite». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Taconite». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Koichi Sugihara

Koichi Sugihara (Nagoya, 1953 - Barcelona, 26 de març de 2024) va ser un artista japonès establert a Barcelona la darrera meitat de la seva vida. Era pintor, gravador, actor i tenia talent pel jazz.
Les seves pintures però especialment els seus gravats van agafar relleu al Japó i va participar en biennals d'art en diversos llocs del món. Va exposar en destacats museus internacionals i va guanyar diversos premis, tot i que sovint no els anava a recollir. Combinava les tècniques pictòriques del gravat i l'oli amb el collage amb fotos, textos i segells.
El 1985 va guanyar el premi Mini Print Internacional de Cadaqués i el 1986 va sortir per primera vegada del Japó per anar-lo a recollir. Va quedar enamorat del clima i el mar i va decidir establir-se a Barcelona el 1987. Els primers anys es va guanyar la vida venent discos de vinil que havia portat del Japó i venent gravats i pintures. Els darrers anys de la seva vida va participar com actor en anuncis, algunes sèries i pel·lícules.
Va morir el 26 de març de 2024 a l'Hospital del Mar de Barcelona, a causa d'un càncer. Va morir sense haver fet testament i sense familiars coneguts, i l'Associació Koichi Sgihara va demanar a la Generalitat de Catalunya que intercedís per conservar el seu llegat.

## Referències

* 1 2 3 4 «El pintor japonés Koichi Sugihara muere en Barcelona dejando un legado sin heredero» (en castellà), 20-04-2024. [Consulta: 20 abril 2024].
* 1 2 «Koichi Sugihara: «Más que de 'pa amb tomàquet', yo soy de cocido»» (en castellà), 18-08-2012. [Consulta: 20 abril 2024].
* ↑ «Koichi Sugihara - Información del artista» (en castellà). Fundació Vila Casas. [Consulta: 20 abril 2024].
# Puff, el drac màgic

Puff, el drac màgic o Paf, el drac màgic (en la versió original en anglès Puff, the Magic Dragon) és una cançó folk estatunidenca escrita per Leonard Lipton i Peter Yarrow i popularitzada pel grup Peter, Paul and Mary en un disc publicat el 1963 sota el segell discogràfic Warner Music.
La cançó no va tardar a formar part de la cultura popular estatunidenca i britànica i posteriorment de la d'altres països, amb les seves respectives traduccions. A Catalunya, nombroses interpretacions han contribuït a popularitzar-la molt.

## Lletra

La lletra de Puff, el drac màgic està basada en un poema que Leonard Lipton va escriure l'any 1959, quan tenia 19 anys i estudiava a la Universitat Cornell, als Estats Units. Al seu torn, Lipton va escriure el poema inspirant-se en el text del poeta estatunidenc Ogden Nash titulat Custard the Dragon que tracta sobre un petit drac domesticat. Peter Yarrow, amic i company de la mateixa universitat, va afegir més estrofes al poema i la música. Posteriorment, l'any 1961, Yarrow va unir-se a Paul Stookey i Mary Travers, amb qui formarien el grup Peter, Paul and Mary. El grup va començar a tocar-la en les actuacions que feien en directe l'any 1961, tot i que no van enregistrar-la fins dos anys més tard.
La lletra explica una història agredolça sobre un drac etern, anomenat Puff, i el seu amic Jackie Paper amb qui jugava quan era petit, però a mesura que en Jackie es fa gran, va perdent l'interès per les aventures imaginàries típiques de la infància, deixant en Puff tot sol.
Joan Boix Masramon en va fer la versió catalana que es va enregistrar per primer cop l'any 1967.

## Versions

Amb el pas dels anys, diversos artistes han escrit versions o traduccions de la cançó, entre les quals destaquen:
* En català:
** Falsterbo 3
** Grup de Folk
** Joan Manuel Serrat
** La Girasol
** Té Pebrots
** In Crescendo
* En altres idiomes:
** Bing Crosby
** Bonnie "Prince" Billy
** Broken Social Scene
** Dolly Parton
** Gregory Isaacs
** John Denver
** Mariko Kōda
** Marlene Dietrich (cantada i traduïda l'alemany com "Paff, Der Zauberdrachen")
** Me First and the Gimme Gimmes
** Patsy Biscoe
** Paul Shanklin
** Roger Whittaker
** Seal
** Staind live
** The Chipmunks
** The Irish Rovers
** The Kingston Trio
** The Seekers
** Tom Chapin

## Referències

* ↑ ENDERROCK. «Ha mort Joan Boix», 2012.

## Enllaços externs

* Lletra de la versió en català
* Lletra original en anglès
# Josep Closells

Josep Closells (també conegut com Clossells, Clausells o Clausellas) va ser un organista del segle xviii.
L'octubre de 1737 va ser el successor del seu pare Gregori Closells en el càrrec d'organista a l'església parroquial de Santa Maria del Mar de Barcelona, quan aquest es va jubilar a causa del seu delicat estat de salut. Hi ha documents que certifiquen que Josep Closells encara residia a la parròquia de Santa Maria del Mar l'any 1751.
S'han conservat diverses sonates atribuïdes a Closells, Clausells o fins i tot Clausellas com a autor. No queda clar si aquestes obres són de Josep Closells o del seu pare Gregori. Tanmateix, l'estil galant d'aquestes sonates fan pensar que són de Josep Closells i no del seu pare.

## Referències

* 1 2 Internet, Projectes a. «Josep Closells (s. XVIII)». [Consulta: 21 gener 2022].
# Tore André Flo

Tore André Flo (Stryn, 15 de juny de 1973) és un exfutbolista noruec.
És germà dels també futbolistes Jostein Flo i Jarle Flo, i cosí de Håvard Flo. La seva trajectòria esportiva s'ha repartit entre Noruega i el Regne Unit. El seu moment més alt el visqué a clubs com Chelsea FC o Rangers. També jugà al Siena de la Sèrie A italiana.
Fou internacional amb Noruega, amb la qual marcà 23 gols en 76 partits. Disputà el Mundial de l'any 1998.

## Palmarès

Brann
* Lliga noruega de futbol: (finalista): 1997
Chelsea
* FA Cup: 2000
* FA Charity Shield: 2000
* Football League Cup: 1998
* Supercopa d'Europa de futbol: 1998
* Recopa d'Europa de futbol: 1998
Rangers
* Copa escocesa de futbol: 2002
* Copa de la Lliga escocesa de futbol: 2002
Leeds
* League One: (finalista): 2008

## Referències

* ↑ «Flo goes to Rangers». BBC, 23-11-2000 [Consulta: 4 gener 2007]. Arxivat 2008-02-01 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-02-01. [Consulta: 31 maig 2010].
* ↑ «Norway - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 4 gener 2007].

## Enllaços externs

* Perfil a mkdons
* Dades estadístiques sobre Tore André Flo a soccerbase.com
* Perfil a Soccerway
# Marja-Liisa Kirvesniemi

Marja-Liisa Kirvesniemi, també coneguda amb el nom de Marja-Liisa Hämäläinen, (Simpele, Finlàndia, 1955) és una esquiadora de fons finlandesa, ja retirada, que destacà a la dècada del 1980.

## Biografia

Va néixer el 10 de setembre de 1955 a la població de Simpele, situada a la província de Finlàndia del Sud. El 1984 es casà amb el també esquiador de fons Harri Kirvesniemi, del qual adoptà el cognom.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 realitzats a Innsbruck (Àustria) en la prova dels 10 quilòmetres, on finalitzà Vint-i-dosena. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 realitzats a Lake Placid (Estats Units) participà en tres proves, finalitzant dinovena en els 5 km, divuitena en els 10 km i cinquena amb l'equip finlandès de relleus 4x5 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (Iugoslàvia) aconseguí el seu major èxit en guanyar la medalla d'or en les proves de 5, 10 i 20 km a més d'aconseguir la medalla de bronze en la prova de relleus 4x5 quilòmetres amb l'equip finlandès. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà) aconseguí guanyar novament la medalla de bronze en la prova de relleus 4x5 quilòmetres, a més de finalitzar cinquena en la prova de 5 km, novena en la dels 10 km i onzena en els 20 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a Albertville (França) no tingué èxit, i la seva actuació més destacada fou el sisè lloc aconseguitnh en els 15 km i el quart lloc en els relleus 4x5 quilòmetres. Amb 38 anys participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega), on aconseguí la medalla de bronze en les proves de 5 i 30 km, a més de finalitzar quarta en la prova de relleus 4x5 quilòmetres.
Al llarg de la seva carrera aconseguí vuit medalles en el Campionat del Món d'esquí nòrdic, destacant les tres medalles d'or en els 10 km. (1989) i els relleus 4x5 km. (1978 i 1989).

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Marja-Liisa Hämäläinen-Kirvesniemi». [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «KIRVESNIEMI HAEMAELAEINEN Marja-Liisa». FIS-Ski. International Ski Federation. [Consulta: 18 desembre 2019].

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Marja-Liisa Kirvesniemi Arxivat 2012-11-03 a Wayback Machine.
# Eugen Mack

Eugen Mack (Arbon, Suïssa 1907 - Basilea 1978) fou un gimnasta artístic suís, guanyador de vuit medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 21 de setembre de 1907 a la ciutat d'Arbon, població situada al cantó de Turgòvia. Va morir el 29 d'octubre de 1978 a la ciutat de Basilea, situat al cantó homònim.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 realitzats a Amsterdam (Països Baixos), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova del concurs complet (per equips) i en la prova de salt sobre cavall, així com la medalla de bronze en la prova de barra fixa. També participà en la prova individual, on finalitzà vuitè, i en la prova de cavall amb arcs, on finalitzà novè, com a resultats més destacats.
Absent dels Jocs Olímpics d'estiu de 1932 realitzats a Los Angeles (Estats Units), va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 realitzats a Berlín (Alemanya nazi), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova del concurs complet (individual), concurs complet (per equips) i de cavall amr arcs, així com la medalla de bronze en la prova d'exercici de terra. Finalitzà, així mateix, cinquè en la prova de barres paral·leles i novè en la prova de barra fixa i tretzè en la prova d'anelles.
Al llarg de la seva carrera guanyà onze medalles en el Campionat del Món de gimnàstica artística, entre elles sis medalles d'or.
El 1999 fou inclòs a l'nternational Gymnastics Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Eugen Mack». [Consulta: 13 febrer 2024].
* ↑ «MACK Eugen - FIG Athlete Profile». [Consulta: 13 febrer 2024].
* ↑ «Eugen Mack | The International Gymnastics Hall of Fame». [Consulta: 13 febrer 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) www.ighof.com - Eugen Mack
# Organització Interna Revolucionària de Macedònia

L'Organització Revolucionària Interna de Macedònia (VRMO), (en búlgar: Вътрешна Македоно-одринска революционна организация, Vatreixna Makedono-Odrinska Revoliutsionna Organizàtsia), era el nom d'un moviment revolucionari búlgar d'alliberament nacional en els territoris otomans d'Europa, que operà al canvi del segle xix al xx. Inicialment el seu objectiu era obtenir l'autonomia de Macedònia i Adrianòpolis en l'Imperi Otomà, però més tard es va convertir en un agent al servei dels interessos de Bulgària i la seva política als Balcans.

## Orígens

L'organització va ser fundada a Salònica el 1893, com a Comitè Revolucionari Búlgar de Macedònia i Adrianòpolis, i estava formada per un reduït nombre de revolucionaris búlgars oposats a l'autoritat de l'Imperi Otomà sobre Macedònia. Els fundadors d'aquesta organització foren Hristo Tatàrtxev, Dame Gruev, Petar Popàrsov, Andon Dimitrov, Hristo Batandjiev i Ivan Hadjiníkolov. El 1895, Gotse Dèltxev es va unir a l'organització i poc després es va convertir en un dels seus principals líders.

## Principals accions

El 1902, el grup va canviar el nom pel d'Organització Interna Revolucionària de Macedònia i Adrianópolis. Després de la mort de Gotse Dèltxev el maig de 1903, el 2 d'agost del mateix any l'organització va liderar la Revolta de Ilinden en contra del domini de l'Imperi Otomà a la regió de Macedònia i Adrianópolis (actualment Edirne). L'èxit inicial de la revolta va donar origen a l'establiment de la República de Kruševo, que va ser un estat independent de l'Imperi Otomà situat en la localitat homònima (actualment al centre de la República de Macedònia), fins que l'exèrcit otomà va derrotar els independentistes el 12 d'agost del mateix any. El fracàs d'aquesta insurrecció va donar lloc a dues postures dins de l'organització. La primera de les postures era de tendència federalista i donava suport la creació d'una Federació Balcánica, en contraposició a la segona postura que donava suport el nacionalisme búlgar i l'annexió del territori de Macedònia a Bulgària. El tractat de pau de Neuilly-sur-Seine va prohibir a Bulgària exercir reclamacions sobre Macedònia i Tràcia. Després, l'Organització Interna Revolucionària de Macedònia i Adrianòpolis es va dividir en dues organitzacions separades: l'Organització Interna Revolucionària de Tràcia i l'Organització Interna Revolucionària de Macedònia. La primera organització va estar activa només en les regions gregues de Macedònia i Tràcia entre 1922 i 1934. En el període d'entreguerres, l'organització va cometre assassinats de polítics i militars. Els assassinats més rellevants van ser el del rei Alexandre I de Iugoslàvia, en col·laboració amb els ústaixes croats, i el del primer ministre búlgar Aleksàndar Stamboliski. En acabar la Segona Guerra Mundial, l'organització no va reprendre les activitats.

## Referències

* ↑ (anglès) "Internal Macedonian Revolutionary Organization (imro)", Encyclopædia Britannica Online, 2009 (accés 11-11-09)
* ↑ Shaw, Stanford J. History of the Ottoman Empire and Modern Turkey (en anglès). Cambridge University Press.
# Made in China

Made in China (Fabricat a la Xina) és una etiqueta d’origen que indica que un producte ha estat fabricat totalment o parcialment a la República Popular de la Xina (PRC). Va guanyar importància a la dècada de 1990 quan moltes empreses dels Estats Units, Europa i Àsia van traslladar la seva producció a la Xina per aprofitar els baixos costos de fabricació. Els productes amb aquesta etiqueta formen part de cadenes de subministrament globals en què diversos països intervenen en diferents etapes del procés de producció.
L’expressió té antecedents històrics a la dècada del 1940, durant la Segona Guerra Sinojaponesa, quan es van promoure boicots als productes japonesos com a mesura de resistència econòmica. No obstant això, la industrialització xinesa era limitada en aquell moment. Al segle XXI, el significat de “Made in China” ha evolucionat, i ja no només està associat a la producció de baix cost, sinó també a la innovació tecnològica. El pla governamental Made in China 2025, llançat el 2015, busca modernitzar la indústria nacional i potenciar sectors com la intel·ligència artificial i els semiconductors.
Pel que fa a la percepció de qualitat, estudis com el de 2011 del Banc Central Europeu han indicat que els productes xinesos exportats a la UE tenen una qualitat elevada en comparació amb altres economies en desenvolupament. Tot i el preu baix, la qualitat ha millorat amb el temps i s’ha aproximat a la dels països tecnològicament més avançats. Segons una enquesta del Pew Research Center del 2023, la qualitat dels productes tecnològics xinesos és generalment ben valorada, però considerada inferior als productes nord-americans, amb opinions especialment negatives en països com Israel i l’Índia.
# Mallerenga de bigotis

La mallerenga de bigotis o mallerenga de canyar (Panurus biarmicus), coneguda com a xau o xauet al País Valencià, és l'única espècie present als Països Catalans de la família Timaliidae. Modernament, algunes classificacions la consideren l'única espècie de la família dels panúrids (Panuridae).

## Morfologia

* Fa 16 cm de llargària total.
* El mascle té dues taques negres com bigotis, que van de l'ull cap al pit; el cap és de color gris i el dors és de color castany, igual que la llarga cua.
* La femella és de color terrós i no té bigotis.

## Subespècies

* Panurus biarmicus biarmicus
* Panurus biarmicus kosswigi
* Panurus biarmicus occidentalis
* Panurus biarmicus russicus

## Reproducció

Forma colònies reproductives a partir del mes d'abril, i construeix un niu ben amagat entre les canyes i els canyissos i en el qual diposita de quatre a cinc ous. No ha estat constatada la seua reproducció a les Illes Balears ni al delta de l'Ebre, malgrat que en aquest darrer indret se'n pot observar individus durant l'època hivernal.

## Alimentació

Menja pugons a l'estiu i llavors a l'hivern.

## Hàbitat

Viu als càrritxos i fangars, a prop de l'aigua.

## Distribució geogràfica

Habita les regions temperades d'Euràsia i a l'Àfrica del Nord.

## Costums

Té un vol ondulant i és una espècie sedentària, molt lligada als ambients palustres dels Països Catalans.

## Observacions

És vulnerable als forts vents, els quals poden matar-ne molt exemplars.

## Referències

* ↑ Els panúrids a ZOONOMEN Rev. 19-06-2010
* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 134. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 8473063546

## Enllaços externs

* Informació sobre la població d'aquest ocell al Principat de Catalunya
* Fotografies i enregistraments sonors d'aquest ocell. (anglès)
* Identificació i hàbitat d'aquest ocell. (francès)
* Taxonomia d'aquesta espècie. (anglès)
# Josep Ignasi Barrera Curto

Josep Ignasi Barrera Curto (Bítem, Baix Ebre, 30 d'octubre de 1972- ), és un dissenyador gràfic català.
És graduat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona (1998), i Màster en Estratègia i Creativitat Interactiva a la Universitat Autònoma de Barcelona (2010). El 2002 va fundar Saeta, de la qual fou Director d'Art. Ha estat també professor de gràfica publicitària a l'Escola d’Art de Tarragona de la Diputació de Tarragona (2008-2015).
El 2004 l'Ajuntament de Tortosa li encarregà el cartell de les Festes de la Cinta d'aquell any. Barrera dissenyà un cartell on hi apareixia una cinta de cassette, aprofitant l'homonímia de la paraula. El cartell provocà la queixa oficial de la Reial Arxiconfraria de Nostra Senyora de la Cinta davant del govern municipal del llavors alcalde Joan Sabaté i Borràs. L'Ajuntament va acabar retirant el cartell, fins i tot de la seva web.

## Premis i reconeixements

* 1994. Imatge de la Festa de la Solidaritat (UB)
* 1995. Selecció d’obra per patrimoni de la UB
* 1999. Cartell oficial EXPOEBRE
* 1999. Identitat Teatre Auditori Felip Pedrell (Tortosa)
* 1999. Identitat Fundació Universitària Doctor Manyà (Tortosa)
* 2004. Cartell de les Festes de la Cinta (Tortosa)
* 2012. Cartell de les Festes de la Cinta (Tortosa)
* 2017. Cartell de les Festes de la Cinta (Tortosa)

## Referències

* 1 2 Duran, Conrad «Ignasi Barrera: "«Els dissenyadors hem de ser neutres i no tenir un estil, el disseny és funció.»». L'Estel.
* ↑ Berbís, Sílvia «Ignasi Barrera: "Tota empresa té clar que ha de comunicar per vendre”». L'Ebre, núm. 528, 23-03-2012.
* ↑ Moreno Pérez, Gustau. «Tortosa juga amb el doble sentit en el cartell de les festes de la Cinta 2004». Vilaweb, 30-04-2004. [Consulta: 18 juny 2024].
* ↑ Marsal, Jordi «Polémica ciudadana por el cartel de las fiestas de Tortosa». La Vanguardia, 06-09-2004, pàg. 3 [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Moreno Pérez, Gustau «El cartell de les festes de la Cinta torna a vorejar la polèmica». Hemeroteca Canal 21 [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Moreno Pérez, Gustau «El cartell de les festes de Tortosa «ofèn la sensibilitat i les creences» de la Reial Arxiconfraria de la Cinta». Vilaweb, 10-08-2004 [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ «Ignasi Barrera ha dissenyat el projecte gràfic d'Expoebre 99». L'Estel, num. 220, 4-1999.
* ↑ Moreno Pérez, Gustau «Tortosa juga amb el doble sentit en el cartell de les festes de la Cinta 2004». Vilaweb, 30-04-2004 [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ «La Cinta 2012 presenta cartell i avança un programa intens per a cinc dies de festa». Ajuntament de Tortosa, 07-08-2012. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ «La Cinta 2012 de Tortosa presenta el cartell i prepara cinc dies intensos de festa». Salou.com. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ «L’enhorabona a Ignasi Barrera». Col·legi Oficial de Disseny Gràfic de Catalunya. [Consulta: 19 juny 2024].
# Mesosoma (artròpodes)

El mesosoma és la part del mig del cos, o tagma, dels artròpodes el cos dels quals està compost de tres parts. Les altres dues són el prosoma i el metasoma. Sosté les potes i les ales (si en tenen).

## Bibliografia

* «Glosario de términos». Libro Rojo de los Invertebrados de Andalucía. Consejería de Medio Ambiente de la Junta de Andalucía, 2008. [Consulta: 23 maig 2009]. (castellà)
* Charles A. Triplehorn, Norman F. Johnson (2005) Borror and DeLong's introduction to the study of insects, 7th edition, Thomson Brooks/Cole. (anglès)