OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Modulació (música)

S'anomena modulació al procediment harmònic pel qual el compositor fa que l'obra musical que s'està desenvolupant en una tonalitat passi a fer-ho en una altra.
Aquest procediment és molt efectiu per tal de renovar l'atenció de l'auditori, i també per motius expresius, ja que els diferents tipus de modulacions tenen efectes sobre l'estat d'ànim dels espectadors. Aquesta característica és molt visible, per exemple, a la música vocal, en la qual s'utilitzen sovint modulacions per tal d'acompanyar moments claus de la lletra (modulacions cromàtiques ascendents en moments d'esperança o alegria; descendents en moments de tristesa, desesperança o penediment, etc.).

## Etapes de la modulació

Escolàsticament, es considera que cal que hi hagi tres etapes en la modulació. Cada etapa ha de complir alguns criteris harmònics per tal que es pugui considerar completa:
* Una primera en la qual s'ha assentat la tonalitat original.
* Una segona en la qual es preparen les condicions per tal de modular a la nova tonalitat.
* La tercera i última, on s'assenta la nova tonalitat.

## Tipus i procediments

Hi ha diferents tipus de modulacions, i també diferents procediments modulatoris.

### Tipus

Segons les notes comunes que tinguin les tonalitats, es parla de modulació propera o de modulació llunyana.
Una modulació des de do major fins a fa major serà una modulació propera perquè entre aquestes dues tonalitats només hi ha una alteració de diferència (do major no té alteracions, mentre que fa major si que en té, però només una, el si bemoll).
En modular des de do major fins a fa sostingut major el compositor farà una modulació llunyana, pel motiu que do major no té alteracions, mentre que fa sostingut major en té sis sostinguts.

### Procediments

Hi ha infinitat de procediments, que van des de la preparació de la modulació mitjançant cadències modulants que van assentant la nova tonalitat fins a les modulacions directes, on no es prepara la nova tonalitat i s'hi arriba amb una cadència perfecta (V-I o V7-I, essent I el primer grau de la nova tonalitat) independentment que l'acord de sèptima de dominant de la nova tonalitat no fóra comú a cap acord de la tonalitat original. Les modulacions directes, tot i que molt més ràpides, són poc subtils, fins al punt que poden resultar brusques.
Un procediment molt habitual, sobretot a la música del classicisme, és el d'aprofitar acords que siguin compartits tant per la tonalitat original com per la nova tonalitat (l'anomenat acord pívot). Aquest acord comú, en una situació ideal, hauria de complir la mateixa funció en les dues tonalitats, i aquesta funció hauria d'esser la de subdominant (el segon o quart grau de l'escala, o, en última instància, el sisè). Des d'aquesta posició en subdominant de la nova tonalitat hauria de completar-se una cadència completa en aquesta nova tonalitat, és a dir, subdominant, tònica, dominant, tònica) o, cosa que és el mateix, IV-I-V-I.

## Bibliografia

* piston, Walter. Armonía, 1998. ISBN 1-58045-935-8.

## Enllaços externs

* «Modulació». Encarta. Arxivat de l'original el 28 de març 2008. [Consulta: 13 febrer 2009].(castellà)
# Futbol modest

Futbol modest és una sèrie documental sobre el futbol de clubs modests, de barris o de poble. D'equips que un dia van formar part del futbol professional català i d'altres que sempre han estat amateur.
Durant els diferents capítols el documental es centra en els jugadors, empleats i seguidors d'aquests clubs modests per entendre la passió que tenen amb els seus equips.

## Episodis

| Episodi | Data original d'emissió | Clubs participants |
| 1. La vila contra el poble | 24 gener de 2024 | Club Esportiu Europa i Unió Esportiva Sant Andreu |
| 2. Pilota brava | 24 gener de 2024 | UE Cabanes (femení), Palamós CF, UE Figueres i UE Siurana |
| 3. Futbol de soca-rel | 24 gener de 2024 | AEM Lleida, UE Lleida, CFJ Mollerussa i Terres de Lleida CF |
| 4. L'herència dels colors | 24 gener de 2024 | CD La Cava, Atlètic Vilabella i FC Tàrraco |
| 5. La lluita de tres històrics | 21 febrer de 2024 | Club Esportiu Júpiter, Unió Esportiva de Sants i Futbol Club Martinenc |
| 6. La revolució dels barris de dalt | 21 febrer de 2024 | Unió Atlètica d'Horta, Escola Esportiva Guineueta i Club de Futbol Muntanyesa |
| 7. Arlequinats són els colors | 21 febrer de 2024 | Centre d'Esports Sabadell Futbol Club i Club Esportiu Mercantil |
| 8. El cinturó creix | 21 febrer de 2024 | Centre d'Esports l'Hospitalet, Associació Esportiva Prat i Club Esportiu Sant Gabriel |
| 9. Futbol d'altura | 21 febrer de 2024 | Unió Esportiva Bossòst i Futbol Club Rialp |

## Referències

* ↑ «3Cat anuncia 'Futbol modest', una docuserie sobre el futbol de barrio» (en castellà). tvienes, 24-01-2024. [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «'Futbol modest', una sèrie documental amb el Sabadell i el Mercantil com a protagonistes». radiosabadell, 23-01-2024. [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «Oda al fútbol modesto» (en castellà). Mundo Deportivo, 30-01-2024. [Consulta: 6 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Lloc web del programa
# Thorichthys meeki

Thorichthys meeki és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: Mèxic, Guatemala i Belize.

## Referències

* 1 2 «Thorichthys meeki» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Brind, W. L. 1918. A new subspecies of Thorichthys helleri. Aquat. Life v. 3: 119-120.
* Conkel, D.: Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units. Any 1993.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Golf Argòlid

El golf Argòlid (també golf d'Argos o golf de Nàuplia) és un golf de la mar Egea a la costa oriental del Peloponès, situat al sud-est de la ciutat d'Argos. Les principals ciutats de la costa són Argos i Nàuplia. És ocupat per diverses illes, entre les que destaca la de Spetses.

## Referències

* 1 2 «golf Argòlid | enciclopedia.cat». [Consulta: 16 juliol 2023].
* 1 2 «Gulf of Argolís | Argolic Coast, Peloponnese, Aegean Sea | Britannica» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2023].
# Moropus

Moropus ('peu lent') és un mamífer extint, que pertany al grup dels calicotèrids, que són perissodàctils, igual els cavalls, els rinoceronts i els tapirs. Visqué entre l'Oligocè superior i el Miocè mitjà.
Com altres calicoteris, es diferenciava dels seus parents moderns en què tenia grans urpes, en lloc de peülles, a les potes davanteres. Aquestes urpes podien servir per defensar-se o per excavar a la recerca d'aliment. Feia uns dos metres i mig a l'espatlla.
Se n'han trobat restes fòssils a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Entrada «Moropus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 234 setembre 2023].
# Francesc Tomàs de Borja

Francesc Tomàs de Borja i Centelles (1551-1595), Duc de Gandia, Marqués de Llombai i comte d'Oliva (1592-1595).
Heretà el títol ducal de Gandia a la mort de son pare el 1592. Tres anys després caigué malalt al seu Palau de Benicarló a València, des d'on es traslladà al dels comtes d'Oliva, on va morir. La seua dona, ja vídua, va ser nomenada cambrera major d'Isabel de Borbó.

## Antecedents familiars

Fill de Carles Borja i Magdalena de Centelles. Era net de Sant Francesc de Borja.

## Núpcies i descendents

Es va casar el 1572 amb Joana Fernández de Velasco, amb qui va tenir sis fills:
* Francesc Carles de Borja, duc de Gandia
* Ènyec de Borja
* Gaspar de Borja y Velasco, arquebisbe de Toledo
* Baltasar de Borja, bisbe de Mallorca
* Melcior de Centelles
* Magdalena de Borja, casada amb Iñigo Fernández de Velasco
Va reconèixer un fill il·legítim:
* Roderic de Borja
# Fuyumi Souryo

Fuyumi Soryo (惣領 冬実, nascut el 6 de gener de 1959) és una mangaka japonesa.

## Biografia

Soryo va néixer a Beppu, Oita, Japó; en la casa d'un mestre de l'escola Kanze de Noh. En la seva infantesa li agradava dibuixar cavalls, però no tenia cap interès especial pel manga. Es va llicenciar a l'escola secundària Geijutsu Midorigaoka de la prefectura d'Oita.
Mentre es va inscriure a la universitat de la moda, es va interessar amb el concurs del novell de l'any de la Shogakukan i va sol·licitar recaptar diners per al concurs de moda Sōen. Allà va rebre una menció d'honor, i posteriorment va debutar com a mangaka professional amb Hidamari no Hōmonsha (Visita de taques solars) publicat l'abril de 1982. Durant un parell d'anys, va treballar com a assistent del mangaka Fuyumi Ogura.
Es va fer un nom dins de l'estil shōjo. El 1988, va ser guardonada amb el Shogakukan Manga Award pel shōjo Boyfriend. El 2001, va passar a publicar principalment manga seinen, treballant per a la revista Morning. La seva sèrie Cesare se centra al voltant de la infame Família Borja del Renaixement italià i el mateix Cèsar Borja.

## Obres

| Títol | Any | Notes |
| Hidamari no Hōmonsha (陽だまりの訪問者) | 1982 | one-shot a Bessatsu Shōjo Comic |
| Onaji Kurai Ai (おなじくらい愛) | 1984–1985 | serialitzada a Shōjo Comic publicat en 2 volums |
| Pink na Kimi ni Blue na Boku (ピンクなきみにブルーなぼく) | 1984–1988 | serialitzada a Ciao publicat en 8 volums |
| Boyfriend (ボーイフレンド) | 1985–1988 | serialitzada a Shōjo Comic publicat en 10 volums |
| 3 – Three | 1989–1992 | serialitzada a Shōjo Comic publicat en 14 volums |
| Chiki Chiki Bom! (チキチキＢＯＭ!) | 1989–1990 | serialitzada a Ciao publicat en 2 volums |
| Kanojo ga Café ni iru (彼女がカフェにいる) | 1992–1993 | serialitzada a Bessatsu Shōjo Comic publicat en 6 volums |
| Doll (ドール) | 1996 | serialitzada a Bessatsu Friend publicat en 1 volum |
| Mars | 1996–2000 | serialitzada a Bessatsu Friend publicat en 15 volums |
| Mars: A Horse With No Name (MARS外伝 名前のない馬, MARS Gaiden Namae no Nai Uma) | 1999 | serialitzada a Bessatsu Friend publicat en 1 volum |
| ES (Eternal Sabbath) | 2001–2004 | serialitzada a Morning publicat en 8 volums |
| Tamara (タマラ) | 2002–2004 | serialitzada a Bessatsu Friend publicat en 1 volum |
| Cesare (チェーザレ) | 2005–2021 | serialitzada a Morning publicat en 13 volums |
| Marie Antoinette (マリー・アントワネット) | 2015–2016 | serialitzada a Morning publicat en 1 volum |

## Referències

* ↑ «Fuyumi Soryo» (en anglès). lambiek.net. [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ «ja:小学館漫画賞: 歴代受賞者» (en japonès). Shogakukan. Arxivat de l'original el September 29, 2007. [Consulta: 19 agost 2007].
* 1 2 «マリー・アントワネット / 惣領冬実» (en japonès). morning.moae.jp. Arxivat de l'original el 2023-01-22. [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ «くだん書房：目録：マンガ：雑誌：小学館». www.kudan.jp. [Consulta: 22 gener 2023].
# Escíncids

Els escíncids (Scincidae) són una família de sauròpsids (rèptils) escatosos del subordre dels saures. Amb altres famílies de llangardaixos, com Lacertidae, formen l'infraordre dels Scincomorpha.
Aquesta família inclou nombrosos gèneres i espècies, difosos especialment a Àfrica, al sud d'Àsia i a Austràlia. N'hi ha pocs representants als Països Catalans, entre aquests hi ha la bívia ibèrica que viu al País Valencià. Normalment els escíncids tenen potes curtes o bé molt febles, i algunes espècies no en tenen. Gairebé tots els escíncids són de dimensions petites o mitjanes. Tenen el tronc molt allargat i el cap aixafat. Són ovípars o vivípars, especialment diürns i d'hàbitats molt diversos. Una gran part de les espècies habiten a la sorra on els agrada enterrar-se. Hi ha altres però que són arborícoles i tenen la cua prènsil. Els escíncids són generalment carnívors.

## Taxonomia

Alguns gèneres importants, com Mabuya encara no han estat prou estudiats. Per aquesta raó hi ha controvèrsies quant a la sistemàtica (per exemple la taxonomia de l'escíncid Eumeces skiltonianus.
* Ablepharus
* Acontias
* Acontophiops
* Afroablepharus
* Amphiglossus
* Androngo
* Anomalopus
* Apterygodon
* Asymblepharus
* Ateuchosaurus
* Barkudia
* Bartleia
* Bassiana
* Brachymeles
* Caledoniscincus
* Calyptotis
* Carlia
* Cautula
* Chabanaudia
* Chalcides
* Chalcidoseps
* Coeranoscincus
* Cophoscincopus
* Corucia
* Cryptoblepharus
* Cryptoscincus
* Ctenotus
* Cyclodina
* Cyclodomorphus
* Dasia
* Davewakeum
* Egernia
* Emoia
* Eremiascincus
* Eroticoscincus
* Eugongylus
* Eulamprus
* Eumeces
* Eumecia
* Euprepes
* Eurylepis
* Eutropis
* Feylinia
* Fojia
* Geomyersia
* Geoscincus
* Glaphyromorphus
* Gnypetoscincus
* Gongylomorphus
* Gongylus
* Graciliscincus
* Haackgreerius
* Hemiergis
* Hemisphaeriodon
* Isopachys
* Janetaescincus
* Lacertaspis
* Lacertoides
* Lacertus
* Lamprolepis
* Lampropholis
* Lankascincus
* Larutia
* Leiolopisma
* Leptoseps
* Leptosiaphos
* Lerista
* Lioscincus
* Lipinia
* Lobulia
* Lubuya
* Lygisaurus
* Lygosoma
* Mabuya
* Macroscincus
* Marmorosphax
* Melanoseps
* Menetia
* Mesoscincus
* Mochlus
* Morethia
* Nangura
* Nannoscincus
* Neoseps
* Nessia
* Niveoscincus
* Notoscincus
* Novoeumeces
* Oligosoma
* Ophiomorus
* Ophioscincus
* Pamelaescincus
* Panaspis
* Papuascincus
* Parachalcides
* Paracontias
* Paralipinia
* Parvoscincus
* Phoboscincus
* Plestiodon
* Prasinohaema
* Proablepharus
* Proscelotes
* Pseudoacontias
* Pseudemoia
* Pygomeles
* Riopa
* Ristella
* Saiphos
* Saproscincus
* Scelotes
* Scincella
* Scincopus
* Scincus
* Scolecoseps
* Sepsina
* Sigaloseps
* Simiscincus
* Sphenomorphus (probablement parafilètic)
* Sphenops
* Tachygia
* Tiliqua
* Tribolonotus
* Tropidophorus
* Tropidoscincus
* Typhlacontias
* Typhlosaurus
* Voeltzkowia

## Vegeu també

* Tribolonotus gracilis
* Scincus scincus
* Trachylepis atlantica

## Enllaços externs

* Descripció (anglès)
# Terna pitagòrica

En matemàtiques, especialment dins la teoria de nombres, una terna pitagòrica és formada per tres nombres naturals a, b i c tals que a²+b²=c².
Si (a,b,c) és una terna pitagòrica, aleshores (ka,kb,kc) també és una terna pitagòrica, per a qualsevol nombre natural k. En una terna pitagòrica primitiva els tres nombres són primers entre si. Les primeres ternes pitagòriques primitives són (3, 4, 5), (5, 12, 13), (7, 24, 25), (8, 15, 17), (9, 40, 41), (11, 60, 61), (12, 35, 37), (13, 84, 85), (16, 63, 65), (20, 21, 29)...

## Fórmula d'Euclides

Euclides, als seus Elements, demostrà que existeix una infinitat de ternes pitagòriques primitives. A més, trobà una fórmula que genera totes les ternes pitagòriques primitives. Donats dos nombres naturals m>n, la terna (a,b,c), on:
    $a=m^{2}-n^{2},\,$
    $b=2mn,\,$
    $c=m^{2}+n^{2},\,$
és pitagòrica, i és primitiva si i només si m i n són primers entre si i tenen paritats distintes.

## 3, 4 i 5

La primera terna pitagòrica és formada pels nombres 3, 4 i 5, ja que $3^{2}+4^{2}=5^{2}$. A més, els nombres 3, 4 i 5 juguen un rol important en totes les ternes pitagòriques. Es pot provar, per la definició o per la fórmula d'Euclides, que en una terna pitagòrica primitiva:
* exactament un dels nombres a o b és múltiple de 3;
* exactament un dels nombres a o b és múltiple de 4;
* exactament un dels nombres a, b o c és múltiple de 5;

## Vegeu també

* Teorema de Pitàgores
* Darrer teorema de Fermat
# Botxí septentrional

El botxí septentrional o escanyabruixots (Lanius excubitor) és un ocell passeriforme de la família Laniidae.
El botxí septentrional cria al nord d'Europa i Àsia i també a Amèrica del nord al nord del Canadà i Alaska. És un ocell migrador i hiverna al sud dels seus hàbitats.
El botxí meridional (Lanius meridionalis), abans s'incloïa com de la mateixa espècie que el botxí septentrional però no s'hibriden entre ells.
El botxí septentrional fa de 22-26 cm de llarg.

## Noms populars

Rei-botxí (Bagà), gassa botxina (Gir.), trenca, escanyabruixot (Ross.), garsa gruera (Vallès), gurrer, margassa (Ross.), botxí garser (Ribes de Freser), garsa borda (Garrotxa), capsot real (Pit.), picaport.

## Referències
### Notes

* ↑ https://ewatlas.net/desfayes/324.php

### Bibliografia

* Clement, Peter; Tim Worfolk (1995). "Southern and eastern Great Grey Shrikes in northwest Europe", Birding World 8(8) 300-309
* Harris, Tony; Franklin, Kim (2000). Shrikes & bush-shrikes: including wood-shrikes, helmet-shrikes, flycatcher-shrikes, philentomas, batises and wattle-eyes. Helm Identification Guides, Londres. ISBN 0-7136-3861-3
* Sangster, George; Knox, Alan G.; Helbig, Andreas J.; Parkin, David T. (2002). "Taxonomic recommendations for European birds". Ibis 144(1): 153–159. doi:10.1046/j.0019-1019.2001.00026.x PDF Arxivat 2019-09-13 a Wayback Machine.
* Tenuvuo, Jorma; Juha Varrella (1998). "Identification of the Great Grey Shrike complex in Europe", Alula 4(1):2-11

## Bibliografia complementària

* Jorma Tenovuo & Juha Varrela (1998) Identification of the Great Grey Shrike complex in Europe Alula 4(1): 4 - 11

## Enllaços externs

* Northern Shrike - Lanius Excubitor - USGS Patuxent Bird Identification InfoCenter
* Norhern Shrike Information - South Dakota Birds and Birding
* Oiseaux Pictures
# Fil·lantàcies

Phyllanthaceae és una família de plantes amb flor de l'ordre de les Malpighiales.

## Taxonomia

El grup es denominava abans "subfamília Phyllanthoideae" de la família Euphorbiaceae. La divisió actual coincideix amb la de l'antiga Phyllanthoideae, excepte en el cas de la tribu Drypeteae que ha passat a ser la família Putranjivaceae.
N'hi ha unes 1700 espécies que es troben principalment en les zones tropicals.

## Gèneres

Incertae sedis: Chonocentrum
Subfamília Antidesmatoideae 6 Tribus
    Tribu Bischofieae 1 gènere
          Bischofia
    Tribu Uapaceae 1 gènere
          Uapaca
    Tribu Spondiantheae 1 gènere
          Spondianthus
    Tribu Scepeae 8 gèneres
          Aporosa
          Ashtonia
          Baccaurea
          Distichirrhops
          Maesobotrya
          Nothobaccaurea
          Protomegabaria
          Richeria
    Tribu Jablonskieae 2 gèneres
          Jablonskia
          Celianella
    Tribu Antidesmateae 5 Subtribus
       Subtribu Hieronyminae 1 gènere
          Hieronyma
       Subtribu Leptonematinae 1 gènere
          Leptonema
       Subtribu Martretiinae 2 gèneres
          Martretia
          Apodiscus
       Subtribu Hymenocardiinae 2 gèneres
          Hymenocardia
          Didymocistus
       Subtribu Antidesmatinae 2 gèneres
          Antidesma
          Thecacoris
Subfamília Phyllanthoideae 4 Tribus
    Tribu Bridelieae 5 Subtribus
       Subtribu Securineginae 2 gèneres
          Securinega
          Lachnostylis
       Subtribu Saviinae 5 gèneres
          Savia
          Croizatia
          Discocarpus
          Gonatogyne
          Tacarcuna
       Subtribu Pseudolachnostylidinae 4 gèneresCleistanthus collinus
          Pseudolachnostylis
          Bridelia
          Cleistanthus
          Pentabrachion
       Subtribu Keayodendrinae 1 gènere
          Keayodendron
       Subtribu Amanoinae 1 gènere
          Amanoa
    Tribu Phyllantheae 5 gèneres
          Phyllanthus
          Flueggea
          Lingelsheimia
          Margaritaria
          Plagiocladus
    Tribu Wielandieae 2 Subtribus
       Subtribu Astrocasiinae 3 gèneres
          Astrocasia
          Chascotheca
          Heywoodia
       Subtribu Wielandiinae 3 gèneres
          Wielandia
          Chorisandrachne
          Dicoelia
    Tribu Poranthereae 8 gèneres
          Poranthera
          Actephila
          Andrachne
          Leptopus
          Meineckia
          Oreoporanthera
          Zimmermannia
          Zimmermanniopsis

## Enllaços externs

* Informació sobre Malpighiales - Angiosperm Phylogeny Website (anglès)
* Clau d'identificació de famílies d'angiospérmiques Arxivat 2006-03-06 a Wayback Machine. (anglès)
* Imatges i descripcions de famílies d'angiospérmiques - (segons el sistema Cronquist) (anglès)
# Partit Democràtic de l'Ulster

Partit Democràtic de l'Ulster (anglès Ulster Democratic Party) fou un partit polític d'Irlanda del Nord, d'orientació unionista, fundat el 1981 com a Partit Democràtic Lleialista de l'Ulster (LDPU) per l'Ulster Defence Association per a substituir el seu Grup de Recerca Política Nou Ulster. Com a partit d'arrels unionistes, d'antuvi donaven suport la independència d'Irlanda del Nord dins la Unió Europea i la Commonwealth, amb una constitució escrita. Després es conformaren amb autogovern.
Inicialment van obtenir mals resultats electorals (John McMichael va treure l'1,3% a les eleccions locals de Belfast el 1982), i fins a 1989 no va obtenir un conseller local a Derry. John McMichael fou el líder fins que fou assassinat el 1987. El nou cap fou el seu fill Gary McMichael, conseller a Lisburn el 1989. Va participar en la consecució de l'alto el foc unionista de 1994 i es presentà a les eleccions per al Fòrum d'Irlanda del Nord de 1996, tot i que no obté escons de constituència, Mc Michael i John White obtingueren escó. Participà en l'Acord de Belfast de 1998, però el gener de 1998 deixaren la taula a causa dels assassinats comesos pels UFF (Ulster Freedom Fighters), un dels noms de l'UDA. L'alto el foc provocà enfrontaments interns dins UDP i entre UDA i UDP fins que el 2001 es va dissoldre. El seu rol l'ha assumit el Grup de Recerca Política Ulster.

## Referències

* ↑ P. Taylor, Loyalists, London: Bloomsbury, 2000
* ↑ Anderson, Brendan «McMichael Career in Doubt». Irish Voice De subscripció o mur de pagament, 11-12-2001 [Consulta: 22 desembre 2020]. Arxivat 28 de març 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-03-28. [Consulta: 22 desembre 2020].
* ↑ «CAIN: Abstract of Organisations». Arxivat de l'original el 2011-02-22. [Consulta: 22 desembre 2020].