OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació d'El Burgo Ranero

El Burgo Ranero, (també El Burgo-Raneros) és una estació ferroviària situada en el municipi homònim, a la província de Lleó, Castella i Lleó. Disposa de serveis de Mitjana distància operats per Renfe.

## Situació ferroviària

L'estació es troba en el punt quilomètric 79,552 de la línia que uneix Venta de Baños amb Xixón, a 879 metres d'altitud, entre les estacions de Santas Martas i de Sahagún. El tram és de via doble i està electrificat. Històricament l'estació pertanyia a la línia Palència-La Corunya.

## Història

L'estació va ser inaugurada el 8 de novembre de 1863 com a part de la línia fèrria de Lleó-Palència, més tard allargada fins a La Corunya. La Companyia dels Ferrocarrils del Nord-oest d'Espanya va ser l'encarregada de la construcció i explotació del traçat. El 1878, l'empresa es va declarar en fallida després d'un intent de fusió amb MZOV i la línia va passar a mans de la Companyia dels Ferrocarrils d'Astúries, Galícia i Lleó creada per a continuar amb les obres iniciades per Nord-oest i gestionar les seves línies. No obstant això la situació financera d'aquesta última també es va tornar ràpidament delicada sent absorbida per la Companyia dels Camins de Ferro del Nord el 1885. El 1941, la nacionalització del ferrocarril a Espanya suposa la desaparició d'aquesta última i la seva integració en l'acabada de crear RENFE.
Des del 31 de desembre de 2004 Renfe Operadora explota la línia mentre que Adif és l'empresa titular de les instal·lacions ferroviàries.

## Serveis ferroviaris

Els serveis de Mitjana distància de Renfe que tenen parada en l'estació enllacen El Burg Ranero amb les ciutats de Lleó i Valladolid passant per Palència. Ocasionalment alguns trens aconsegueixen Medina del Campo.
| Línia MD | Servei | Origen/Destinació | Parades | Destinació/Origen |
| 17 | Regional Exprés | Palència | Grijota, Becerril, Parets de Nava, Cisneros, Villada, Grajal, Sahagun, Burg Ranero, Santes Martes, Palanquinos. | Lleó |
| 24 | Regional | Valladolid-Campo Grande | Valladolid Universitat, Cabezon de Pisuegra, Cubilles de Santa Marta, Duenas, Venta de Banos, Palència, Parets de Nava, Villada, Grajal, Sahagun, Burgo Ranero, Palanquinos, Lleó, La Robla, La Pola de Gordon, Santa Lucia, Villamanín, Busdongo, Linares-Congostina, Fierros, Campomanes, Pola de Lena, Uxo, Mieres-Puente, Llamaquique (Uviéu), Uviéu, Calzada d'Asturies ·ampomanes · Pola de Lena · Uxo · Mieres-Puente · Llamaquique ( · Oviedo · Calzada d Asturias | Xixón |

## Referències

* 1 2 EuroFerroviarios. «El Burgo-Raneros (Est.)» (en castellà). Diccionario Enciclopédico Ilustrado de Terminología Ferroviaria. EuroFerroviarios, 18 enero 2010. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «Palencia a La Coruña (Compañía de los Ferrocarriles del Noroeste de España)» (en castellà). Spanish Railway, 06-03-2012. [Consulta: 13 febrer 2023].
# Parahip

Els parahips (Parahippus) són un gènere extint de mamífers perissodàctils de la família dels èquids que visqueren al Miocè inferior. Estaven emparentats amb els cavalls actuals. Se n'han trobat restes fòssils a Nord-amèrica.
# Estació de Grijota

Grijota és un baixador ferroviari situat al municipi espanyol homònim, a la província de Palència, Castella i Lleó. Disposa de serveis de Mitjana distància operats per Renfe.

## Situació ferroviària

L'estació se situa a 747 metres d'altitud, al punt quilomètric 5,755 de la línia fèrria d'ample ibèric que uneix Venda de Baños amb Xixón, entre les estacions de Becerril i Palència. El tram és de via doble i està electrificat. Històricament l'estació pertanyia a la línia Palència-La Corunya.

## Història

L'estació va ser inaugurada el 8 de novembre de 1863 com a part de la línia fèrria de Lleó-Palència, més tard allargada fins a La Corunya. La Companyia dels Ferrocarrils del Nord-oest d'Espanya va ser l'encarregada de la construcció i explotació del traçat. El 1878, l'empresa es va declarar en fallida després d'un intent de fusió amb MZOV i la línia va passar a mans de la Companyia dels Ferrocarrils d'Astúries, Galícia i Lleó creada per a continuar amb les obres iniciades per Nord-oest i gestionar les seves línies. No obstant això la situació financera d'aquesta última també es va tornar ràpidament delicada sent absorbida per la Companyia dels Camins de Ferro del Nord el 1885. El 1941, la nacionalització del ferrocarril a Espanya suposa la desaparició d'aquesta última i la seva integració en l'acabada de crear RENFE.
Des del 31 de desembre de 2004 Renfe Operadora explota la línia mentre que Adif és l'empresa titular de les instal·lacions ferroviàries.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana distància

Hi ha dos serveis de regional exprés, de la línia 17 de Mitjana Distància, per sentit i dia que uneixen les ciutats de Palència i Lleó:
| Línia MD | Servei | Origen/Destinació | Parades | Destinació/Origen |
| 17 | Regional exprés | Palència | Grijota, Becerril, Paredes de Nava, Cisneros, Vallada, Grajal, Sahagún, El Burgo Ranero, Santas Martas, Palanquino | Lleó |
A més, a l'estació també s'hi atura un cop per sentit i dia un tren interurbà que uneix les ciutats de Xixón i Valladolid.

## Referències

* ↑ EuroFerroviarios. «Grijota (Apd.)» (en castellà). Diccionario Enciclopédico Ilustrado de Terminología Ferroviaria. EuroFerroviarios, 18 enero 2010. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «Palencia a La Coruña (Compañía de los Ferrocarriles del Noroeste de España)» (en castellà). Spanish Railway, 06-03-2012. [Consulta: 13 febrer 2023].
* 1 2 3 «15001 Grijota - Adif». [Consulta: 12 març 2024].
# Estació de ràdio marítima

Una estació de ràdio marítima, estació de ràdio costanera, és una estació de ràdio marítima terrestre que controla les freqüències de socors de ràdio i transmet comunicacions vaixell a vaixell i vaixell a terra.
Una estació de ràdio marítima (també: estació de ràdio costanera ) es defineix, segons l' article 1.75 del Reglament de ràdio de la UIT (RR) de la Unió Internacional de Telecomunicacions (UIT), com « Una estació terrestre en el servei mòbil marítim ».
Les estacions de ràdio marítimes van tenir un paper important en la història de la comunicació per ràdio sense fil, així com en la història marítima i en les guerres.
Les estacions de ràdio marítimes actuals ofereixen serveis d'assessorament mèdic per als vaixells, transmetent missatges meteorològics i avisos de navegació (NAV-Notice) de manera regular i tots fan un rellotge de canal de socors (DSC-Watch) a VHF Chanel 16 . Ja no totes les estacions monitoren 2182 kHz d'ona curta.

## Estacions de ràdio marítimes

Principals estacions costaneres :
| Nom | Identificatiu | Lloc | Operador | Període d'activitat |
| Kystradio Radio | | Bodø, Noruega. | Telenor Maritim Radio, | 1938 - funcionant |
| Scheveningen Radio | PCH | Scheveningen, Països Baixos | PTT | 1904-1999 |
| Navy Coast Station Marlow | DHO26 | Marlow, Rostock, Germany | Deutsche Marine | 1990this - funcionant |
| Bern Radio | HEB | Bern, Suïssa | Swisscom Broadcast | 1941-2016 |
| PNS Hameed | | Karachi, Sindh, Pakistan | Pakistan Navy | 2016 - funcionant |
| Isfjord Radio | | Kapp Linné, Spitsbergen, Svalbard, Norway | Norwegian Polar Institute | 1933 - funcionant |
| Norddeich Radio | DAN | Osterlood, Norden, Germany | German Telekom | 1907-1998 |
| KPH | KPH | Iverness, California, USA | RCA | 1930-1998 |
| WCC | WCC | Originally Cape Cod, USA | RCA, Western Union | 1903-1997 |
| Shanghai Radio | XSG XSG21 | Shanghai, PR China | | funcionant |
| Taupo Maritime Radio | ZLM | Lake Taupō (tx), Lower Hutt (HQ), New Zealand | Maretime New Zealand | funcionant |

## Referències

* ↑ ITU Radio Regulations, Section IV. Radio Stations and Systems – Article 1.75, definition: coast earth station / coast earth radio station
* ↑ «List of Coast Stations and Special Service Stations». ITU, 10-02-2015. [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ «Our home page - Maritime NZ». www.maritimenz.govt.nz. [Consulta: 7 agost 2023].

## Enllaços externs

* Unió Internacional de Telecomunicacions (ITU)
# Estadi Agustín Tovar

L'Estadi Agustín Tovar, també anomenat Estadi La Carolina, és un estadi multiusos de la ciutat de Barinas, Veneçuela.
Va ser inaugurat el 23 de juny de 2007. Té una capacitat per a 24.234 espectadors. És la seu del club Zamora FC.

## Copa América 2007

Va ser una de les seus de la Copa Amèrica de futbol de 2007.
| Data | Hora | Equp 1 | Res. | Equp 2 | Ronda |
| 2007-07-02 | 18.30 | Estats Units | 1-3 | Paraguai | Grup C |

## Referències

* ↑ «Conmebol cambia sede de partido de cuartos de final de la Copa América-2007» (en castellà). Venevision, 15-06-2007. Arxivat de l'original el 2011-07-24. [Consulta: 23 octubre 2008].
* ↑ «images». StadiumDB. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Anuario Conmebol Sudamericana 2022» p. 138. CONMEBOL, 03-04-2023. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «Campionat sud-americà de futbol 2007». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Cirurgia oral i maxil·lofacial

La cirurgia oral i maxil·lofacial és l'especialitat de la medicina encarregada del diagnòstic, prevenció i tractament de les patologies bucals. En determinats països (entre ells Espanya), el seu exercici està realitzat per metges especialistes en cirurgia oral i maxil·lofacial, amb coneixements i habilitació per a exercir també l'odontoestomatologia.

## Vegeu també

* Augment de llavis
# Estadi Olímpic de Chamonix

L'Estadi Olímpic de Chamonix (en francès: Stade Olympique de Chamonix) és un estadi utilitzat per a proves eqüestres situat a la ciutat de Chamonix (Alta Savoia, França).
Amb una capacitat de més de 45.000 espectadors, el recinte va ser creat per acollir els Jocs Olímpics d'Hivern de 1924. Fou l'escenari de les cerimònies d'obertura i clausura, així com de proves de curling, hoquei sobre gel, patinatge artístic, patinatge de velocitat i de patrulla militar. En acabar els Jocs l'estadi es va obrir a la ciutadania per a la pràctica recreativa d'esports sobre gel i a l'entrenament de diferents clubs. Va ser la seu del Campionat d'Europa de patinatge artístic de 1926 i del Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1937.
Durant la dècada de 1960 es deixà de mantenir la pista de gel i el 1970 l'estadi fou remodelat i rebatejat com a Centre Sportif Richard Bozon. Actualment compta amb dues pistes de patinatge de velocitat, piscina, pista de esquaix, rocòdrom, gimnasi, pista de gel i pista d'atletisme.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Stade Olympique, Chamonix». [Consulta: 13 febrer 2024].
* 1 2 3 Over 125 years of Olympic venues: post-Games use (en anglès). International Olympic Committee, 22.04.2022, p. 186.
* ↑ 100 years of Olympic Winter Games: Legacies of Chamonix 1924 as the first Olympic Winter Games a olympics.com (anglès)
# Hot Ones

Hot Ones és un programa d'entrevistes nord-americà emès per YouTube, creat per Chris Schonberger i presentat per Sean Evans. La seva premissa consisteix en Evans entrevistant a persones famoses mentres aquestes es mengen un plat d'aletes de pollastre amb salses progressivament més picants.
A abril de 2024, el programa ha emès vint-i-tres temporades (amb tres temporades per any natural des del 2018). La majoria de temporades consisteixen en entre 10 i 16 episodis. Cada temporada presenta una línia diferent de salses picants, tot i que algunes salses es mantenen d'un any per l'altre.
L'espectacle ha estat nominat a diversos premis, guanyant dos premis Streamy, i estant nominat l'any 2022 al premi Daytime Emmy pel millor programa d'entrevistes d'entreteniment. El programa ha destacat per les seves preguntes profundes, el 2021 Hollywood Insider el va anomenar "l'entrevista de celebritats més interessant del moment".

## Format

Cada episodi consisteix en Evans i el famós convidat menjant deu aletes de pollastre (o una alternativa vegetariana o vegana segons les preferències del convidat), les quals han estat preparades amb una salsa picant progressivament més picant d'una aleta a la següent.
La primera salsa és relativament suau com la sriracha, que té al voltant de 2.200 unitats Scoville. La salsa final (a partir de la temporada 4), The Last Dab, té una puntuació Scoville de més de 2.000.000+. Segons la "tradició", s'anima als convidats a posar una minúscula quantitat addicional d'aquesta salsa a l'aleta final.
Després de cada ala, Evans els fa una pregunta als seus convidats. A mesura que les ales es tornen més i més picants, les preguntes sovint es tornen més complexes i personals (necessitant explicacions addicionals). Els convidats solen rebre gots d'aigua i llet, contrarestar l'efecte de les salses picants. Els convidats que no s'acaben totes les deu ales s'afegeixen a un "Saló de la Vergonya" del programa.

## Desenvolupament

L'espectacle va ser creat per, Christopher Schonberger, que cita el programa d'entrevistes Popworld d'Alexa Chung com a inspiració. El programa és presentat per Sean Evans.
El 26 de setembre de 2017, First We Feast va presentar un episodi de Sean in the Wild, amb salses de Hot Ones, protagonitzat per Sean Evans i Michael Stevens del canal de Youtube Vsauce.

## Referències

* ↑ Stephen, Bijan. «Inside Hot Ones, the wildly popular and violently spicy YouTube show» (en anglès), 31-10-2019. [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ «'Hot Ones' Is The Hottest Celebrity Interview Right Now - Here's Why - Hollywood Insider» (en anglès americà), 01-04-2021. [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ «Scoville Scale Chart for Chile Peppers and Hot Sauces – The Official Scott Roberts Website» (en anglès), 08-02-2006. [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ Steinberg, Don «Celebs Will Say Anything if You Blast Them With Hot Sauce» (en anglès). WSJ.
* ↑ First We Feast. «Vsauce and Sean Evans Test Spicy Food Remedies | Sean in the Wild», 26-09-2017. [Consulta: 23 maig 2024].
# Horizons

Horizons és un partit polític de centredreta francès fundat a l'octubre de 2021 per Édouard Philippe, ex-Primer Ministre i llavors alcalde de Le Havre.
El partit es va crear amb l'objectiu d'atraure el suport de centredreta a Emmanuel Macron per a les eleccions presidencials franceses de 2022. Pretén apel·lar a la dreta laica i europeista, amb una vocació social. Abans de les eleccions legislatives de 2022, va formar una coalició amb altres dos principals partits centristes: el Moviment Demòcrata (MoDem) i La République En Marche! (LREM).

## Resultats electorals
### Eleccions presidencials

| Any | Candidat | 1a volta | 1a volta | 1a volta | 2a volta | 2a volta | 2a volta | Resultat |
| Any | Candidat | Vots | % | Pos. | Vots | % | Pos. | Resultat |
| 2022 | Suport a Emmanuel Macron | Suport a Emmanuel Macron | Suport a Emmanuel Macron | Suport a Emmanuel Macron | Suport a Emmanuel Macron | Suport a Emmanuel Macron | Suport a Emmanuel Macron | 1 Elegit |

### Eleccions legislatives

| Any | Líder | 1a volta | 1a volta | 2a volta | 2a volta | Resultat |
| Any | Líder | Vots | % | Vots | +/- | Resultat |
| 2022 | Édouard Philippe | 648,312 | 2.85 | 30 / 577 | 30 | Minoria |
| 2024 | Édouard Philippe | 1,135,647 | 3.54 | 26 / 577 | 4 | Minoria |

### Parlament Europeu

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/− | Grup |
| 2024 | Édouard Philippe | Dins la coalició Junts | Dins la coalició Junts | 2 / 81 | Nou | RE |

## Referències

* ↑ «Soutenir Macron, préparer l’avenir… Ce que l’on sait du nouveau parti d’Édouard Philippe» (en francès). Ouest-France.fr, 09-10-2021. Arxivat de l'original el 2023-10-06 [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Juntos ciudadanos, la nueva plataforma electoral de Macron» (en castellà), 19-11-2021. [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Parties linked to France's Macron form coalition for parliament elections» (en anglès). Reuters. Arxivat de l'original el 2023-10-05 [Consulta: 19 febrer 2025].
# Domingo Domingo

Domingo Domingo és una pel·lícula de comèdia documental valenciana del 2023 dirigida per Laura García Andreu.

## Sinopsi

Domingo és un petit agricultor de les Alqueries que obté una nova varietat de taronja i frisa posar-li patent. En el transcurs d'esta història, es mostren les dificultats que enfronta el sector taronger hui en dia, sobretot en relació amb les multinacionals agroalimentàries.

## Elenc

* Domingo Domingo Vilar
* Vicent Molés García
* Carles Peris Ramos
* José Silvestre Vilar

## Producció

És el debut de Laura García Andreu com a directora. Fou coproduïda per SUICAFilms (amb seu al País Valencià) i Studio Nominum (productora lituana), amb el suport de l'Institut Valencià de Cultura, l'Institut de la Cinematografia i de les Arts Audiovisuals, À Punt Mèdia, Filmin i el Lithuanian Film Center.

## Distribució

Es projectà per primera vegada al Festival Internacional de Cinema de Tessalònica, així com més tard en festivals a França, Mèxic i Xile. S'estrenà en el circuit de les sales de cinema l'1 de febrer del 2024, concretament als Cinemes Girona. De fet, el febrer del 2024 va ser el Documental del Mes del festival DocsBarcelona, així que es projectarà físicament en 36 sales de Catalunya, 1 de les Illes Balears i 7 del País Valencià, a més de ser reproduït telemàticament per 4 sales catalanes.

## Referències

* ↑ Giménez, Miguel. «‘Domingo Domingo’, o la història d’un petit i imaginatiu citricultor valencià que es rebel·la contra el seu destí». ElDiario.es, 28-01-2024. [Consulta: 6 febrer 2024].
* 1 2 3 «Llega a los cines 'Domingo Domingo', la cinta de Laura García Andreu sobre las multinacionales agroalimentarias» (en castellà). Culturplaza. Valencia Plaza, 25-01-2024. [Consulta: 6 febrer 2024].
* ↑ «‘La terra promesa’, ‘Vermin: la plaga’ i ‘Domingo Domingo', les primeres estrenes en català del febrer». Generalitat de Catalunya, 02-02-2024. [Consulta: 6 febrer 2024].
# Danis Civil

Danis Civil (Saint-Laurent-du-Maroni, 3 de maig de 1988), conegut per l'àlies Dany Dann, és un breakdancer nordcatalà nascut a la Guaiana Francesa, guanyador de la medalla d'argent amb l'equip francès als Jocs Olímpics d'estiu de 2024.

## Biografia

Civil va néixer a la Guaiana Francesa en una família de set germans. El 2003 va conèixer el break dance gràcies al seu cosí i es va traslladar a França el 2008 per perfeccionar-ne la tècnica. A França també va fer d'auxiliar d'infermeria uns anys. A través de la seva associació Best One vol servir d'inspiració als joves perquè trobin la manera de fer realitat els seus somnis.
La victòria als Jocs Europeus de Polònia de juny de 2023 li va donar accés a la participació als Jocs Olímpics de París, on per primera vegada es competia en breakdance, els dies 9 i 10 d'agost de 2024. Al torneig parisenc, Dany Dann va classificar-se per a la final, però no va poder superar el favorit, el canadenc Philip Kim ("Phil Wizard"). qui va imposar-se per 23 a 4.

## Palmarès

* Campió d'Europa de Breaking (2022).
* Medalla d'Argent als Jocs Olímpics de París (2024).

## Referències

* ↑ «Le Français Dany Dann champion d'Europe de breaking» (en french). L'Équipe, 07-11-2022. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ «B-boy Dany qualifié pour les JO de Paris 2024» (en french). L'Équipe, 27-06-2023. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ Cologni, Laetitia. «JO de Paris 2024: le Perpignanais Dany Dann maintient la cadence olympique» (en french). L'Indépendant, 07-04-2024. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ «Dany Dann, breakdancer, un artiste aux Jeux olympiques» (en french). La Provence, 08-05-2024. [Consulta: 26 juliol 2024].
* 1 2 «Paris 2024 - Dany Dann» (en anglès). 2024 Summer Olympics. [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ «B-Boy Dany Dann: the inspiring story of France's No.1 breaker» (en anglès). 2024 Summer Olympics. [Consulta: 26 juliol 2024].
* 1 2 «Dany Dann» (en anglès). Sanofi. [Consulta: 31 juliol 2024].
* ↑ Mikkelsen, Sebastian. «B-Boy Dany Dann: From French Guiana and working as a nurse to chasing an Olympic dream in breaking» (en anglès). 2024 Summer Olympics, 25-06-2023. [Consulta: 31 juliol 2024].
* ↑ Redacció. «El breakdancer nord-català Dany Dann es classifica pels Jocs Olímpics», 28-06-2023. [Consulta: 31 juliol 2024].
* ↑ «El b-boy canadiense Phil Wizard, campeón olímpico de breaking» (en espanyol europeu). EFE, 11-08-2024. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ «Breaking : Le Français Dany Dann champion d'Europe de breaking» (en francès). [Consulta: 31 juliol 2024].
# Lina Gálvez Muñoz

Lina Gálvez Muñoz (Sevilla, 13 de juny de 1969) és una historiadora i política espanyola, diputada al Parlament europeu des de 2019. Va ser consellera de Coneixement, Recerca i Universitat de la Junta de Andalusia entre 2018 i 2019.
Nascuda el 13 de juny de 1969 a Sevilla, va estudiar història—amb especialització en història econòmica i social—a la Universitat de Sevilla (llicenciatura) i a la Universitat de Lyon (mestratge), i es va convertir en becària visitant a la London School of Economics i en investigadora doctoral a l'Institut Universitari Europeu (IUE). El 1998 va obtenir un PhD a l'EUI amb una tesi titulada Familia y Mercado. El género en el proceso de industrialización de la fábrica de tabacos de Sevilla, 1887-1945 supervisada per Olwen Hufton. Després d'ensenyar a la Universitat de Reading (1998-2001), la Universitat de Sevilla (2001), i la Universitat Carles III de Madrid (2001-2004), va entrar a la Universitat Pablo de Olavide (UPO), i va exercir la cátedra d'Història i Institucions Econòmiques i, de 2007 a 2012, el Vice-Rectorat de Post-grau i Formació Permanent.
Personalitat sense afiliació política, considerada a l'esquerra del mainstream del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), propera en les seves posicions polítiques a Podem, Gálvez es va incorporar al Consell de Govern de la Junta d'Andalusia presidit per Susana Díaz (PSOE) com a independent durant la reorganització del consell de govern que va seguir el nomenament de María Jesús Montero com a ministra del Govern d'Espanya el juny de 2018; Gálvez va assumir la cartera de Coneixement, Recerca i Universitat.
Inclosa com a candidata al número 3 de la llista del PSOE (com a independent) per a les eleccions al Parlament Europeu de 2019 a Espanya, va ser elegida com a eurodiputada. Incorporada al grup de l'Aliança Progressista de Socialistes i Demòcrates (S&D), va entrar a formar part del Comitè d'Indústria, Recerca i Energia del Parlament europeu.

## Referències

* 1 2 «Doktor Professor Lina GALVEZ MUÑOZ». European Parliament.
* ↑ «CV». Pablo de Olavide University. Arxivat de l'original el 2019-07-24. [Consulta: 24 juliol 2019].
* 1 2 3 4 El Plural, 05-06-2018.
* ↑ Sánchez-Moliní, Luis Diario de Sevilla, 05-06-2018.
* ↑ Tortosa, María Dolores Diario Sur, 06-06-2018.
* ↑ Cela, Daniel eldiario.es, 19-03-2019.
* ↑ Junta Electoral Central: Boletín Oficial del Estado, 103, 30-04-2019, pàg. 46867-46920. ISSN: 0212-033X.
* ↑ La Vanguardia, 27-06-2019.