OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Missa Scala Aretina (forma musical)

Una Missa Scala Aretina és un tipus de missa que utilitza com a cantus firmus les sis notes de l'escala de Guido d'Arezzo, d'on prové l'adjectiu "aretina".
La més famosa -i possiblement la primera- de les Misses d'aquest tipus és deguda a Francesc Valls. Posteriorment també en van compondre el portuguès Francisco José Coutinho i els catalans Pere Joan Llonell, l'any 1783 -segons consta en un manuscrit conservat a l'Arxiu de l'església del Pi, a Barcelona- i Carles Baguer, l'any 1802.

## Referències

* Robert Stevenson Coutinho, Francisco José, article a Grove Music Online. Oxford Music Online 6 Sep. 2008 «Enllaç».
* Diccionario de la Música Española e Iberoamericana Madrid, ICCMU, SGAE
# Llista de primers ministres del Canadà

El primer ministre és el cap de govern del Canadà. El càrrec no està descrit en cap dels documents que constitueix la porció escrita de la Constitució del Canadà. L'autoritat d'executiu està formalment investida en el sobirà canadenc i és exercida en el seu nom pel governador general del país. El càrrec de Primer Ministre és part de la tradició constitucional del país. El model d'aquesta convenció és el mateix que ja existia en el Regne Unit al temps de la Confederació, el 1867.
Aquesta llista només compren els primers ministres des de 1867.
| Nom | Inici del govern | Fi del govern | Partit |
| Sir John Macdonald | 1 de juliol de 1867 | 5 de novembre de 1873 | Conservador |
| Alexander Mackenzie | 7 de novembre de 1873 | 8 d'octubre de 1878 | Liberal |
| Sir John Macdonald | 17 d'octubre de 1878 | 6 de juny de 1891 | Conservador |
| Sir John Abbott | 16 de juny de 1891 | 24 de novembre de 1892 | Conservador |
| Sir John Thompson | 5 de desembre de 1892 | 12 de desembre de 1894 | Conservador |
| Mackenzie Bowell | 21 de desembre de 1894 | 27 d'abril de 1896 | Conservador |
| Charles Tupper | 1 de maig de 1896 | 8 de juliol de 1896 | Conservador |
| Wilfrid Laurier | 11 de juliol de 1896 | 7 d'octubre de 1911 | Liberal |
| Robert Laird Borden | 10 d'octubre de 1911 | 10 de juliol de 1920 | Conservador |
| Arthur Meighen | 10 de juliol de 1920 | 29 de desembre de 1921 | Conservador |
| William Lyon Mackenzie King | 29 de desembre de 1921 | 29 de juny de 1926 | Liberal |
| Arthur Meighen | 29 de juny de 1926 | 25 de setembre de 1926 | Conservador |
| William Lyon Mackenzie King | 25 de setembre de 1926 | 6 d'agost de 1930 | Liberal |
| Richard Bedford Bennett | 7 d'agost de 1930 | 23 d'octubre de 1935 | Conservador |
| William Lyon Mackenzie King | 23 d'octubre de 1935 | 15 de novembre de 1948 | Liberal |
| Louis Saint-Laurent | 15 de novembre de 1948 | 21 de juny de 1957 | Liberal |
| John George Diefenbaker | 21 de juny de 1957 | 22 d'abril de 1963 | Conservador |
| Lester Bowles Pearson | 22 d'abril de 1963 | 20 d'abril de 1968 | Liberal |
| Pierre Elliott Trudeau | 20 d'abril de 1968 | 3 de juny de 1979 | Liberal |
| Joe Clark | 4 de juny de 1979 | 2 de març de 1980 | Conservador |
| Pierre Elliott Trudeau | 3 de març de 1980 | 30 de juny de 1984 | Liberal |
| John Napier Turner | 30 de juny de 1984 | 17 de setembre de 1984 | Liberal |
| Brian Mulroney | 17 de setembre de 1984 | 25 de juny de 1993 | Progressista conservador |
| Kim Campbell | 25 de juny de 1993 | 4 de novembre de 1993 | Progressista conservador |
| Jean Chrétien | 4 de novembre de 1993 | 12 de desembre de 2003 | Liberal |
| Paul Martin | 12 de desembre de 2003 | 6 de febrer de 2006 | Liberal |
| Stephen Harper | 6 de febrer de 2006 | 4 de novembre de 2015 | Conservador |
| Justin Trudeau | 4 de novembre de 2015 | 14 de març de 2025 | Liberal |
| Mark Carney | 14 de març de 2025 | actualitat | Liberal |
# Gegants de Viserta

Els Gegants de Viserta són tres figures que representen els Gegants Vells (Ramir i Constança) i la Geganta Jove (Diana), originàries de Monistrol de Montserrat. Els Gegants Vells es van estrenar el 1914 després de ser encarregats pel veïnat de Viserta al taller barceloní «El Ingenio». A mitjans dels anys 50, es va afegir la Geganta Jove, realitzada a partir d'un motlle olotí. La parella original va ser restaurada, i la Geganta Jove va ser batejada com la «pubilla» del conjunt.
Els gegants van ser essencials a les Festes del Carrer de Viserta i la Festa del Corpus, amb sortides limitades fins a la dècada de 1970, quan les festes es van suspendre temporalment. Després de la recuperació de la festa el 1978, els gegants van començar a participar en actes fora de Monistrol. Durant els anys 90, es va crear una còpia de les figures per preservar-les. Els gegants es poden veure a les festes locals, també fora de la vila, amb diverses restauracions i actualitzacions en els seus vestits al llarg dels anys.

## Referències

* 1 2 «Els Gegants Vells». [Consulta: 16 maig 2019].
* 1 2 «La Geganta Jove». [Consulta: 16 maig 2019].
* 1 2 «Els Gegants a l'Actualitat». [Consulta: 16 maig 2019].
# La vida en calçotets

La vida en calçotets (títol original en francès, La Vie en slip) és una sèrie d'animació francobelga de 52 episodis d'11 minuts de durada, produïda per Nicolas Le Nevé dins d'Studio RedFrog. Està desenvolupada per Canal+ i s'emet a Canal+ Kids des del 29 d'agost de 2022. Està inspirada en la tira còmica homònima, estrenada l'any 2006 i creada per Steve Baker. S'ha doblat al català pel canal SX3.

## Sinopsi

Ens trobem al poble de Bamboche durant les vacances d'estiu. Seguim la història de tres nens menors d'onze anys: en Jean-Paul Farte, en Pedro Spinouza i l'Issa Delouze. Volen semblar els més collonuts davant dels seus companys quan comencin a l'escola. I no els serà fàcil. Malgrat les seves idees cada cop més inventives, els tres amics cometent un error rere l'altre.

## Repartiment original

* Issa: Tom Hudson
* Pedro: Emmanuel Garijo
* Jipé: Antoine Schoumsky
* Simone: Dorothée Pousseo
* Wagner: Jhon Rachid
* Zoé: Claire Baradat
* MC Posey: Kamini

## Referències

* 1 2 «La vida en calçotets». CCMA. [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ «Wallimage respalda la primera serie de Disney+ coproducida por Bélgica» (en castellà), 25-10-2021. [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ «La vie en slip» (en francès). AlloCine. [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ «La vie en slip Saison 1: résumé, épisodes, actualités - Télé Loisirs» (en francès). [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ «La vida en calçotets». Goita què fan, ara!. [Consulta: 7 novembre 2023].

## Enllaços externs

* La vida en calçotets - Lloc web oficial
# Großharthau

Großharthau és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 25 kilòmetres entre Dresden i Bautzen i està situada al nord dels Turons de Lusàcia, vora Bischofswerda.

## Divisió administrativa

| | Població | Àrea |
| Großharthau | 1.371 | 800 ha |
| OT Bühlau | 489 | 620 ha |
| OT Schmiedefeld | 445 | 660 ha |
| OT Seeligstadt | 1.127 | 1650 ha |
| Total | 3.432 | 3730 ha |
# Club Deportivo Marchamalo

El Club Deportivo Marchamalo és un equip de futbol amb seu a Marchamalo. Fundat l'any 1973, l'equip juga a Tercera Federación . La seu del club és l'Estadio La Solana.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1973–74 | 8 | 3a Reg. | 4t |
| 1974–75 | 7 | 3a Reg. P. | 15è |
| 1975–76 | 6 | 2a Reg. | 5è |
| 1976–77 | 6 | 2a Reg. | 11è |
| 1977–78 | 7 | 2a Reg. | 10è |
| 1978–79 | 7 | 2a Reg. | 13è |
| 1979–80 | 7 | 2a Reg. | 6è |
| 1980–81 | 7 | 2a Reg. | 10è |
| 1981–82 | 7 | 2a Reg. | 13è |
| 1982–83 | 7 | 2a Reg. | 3r |
| 1983–84 | 6 | 1a Reg. | 10è |
| 1984–85 | 6 | 1a Reg. | 8è |
| 1985–86 | 6 | 1a Reg. | 10è |
| 1986–87 | 6 | 1a Reg. | 2n |
| 1987–88 | 5 | Reg. Pref. | 14è |
| 1988–89 | 5 | Reg. Pref. | 13è |
| 1989–90 | 5 | Reg. Pref. | 15è |
| 1990–91 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 1991–92 | 5 | Reg. Pref. | 14è |
| 1992–93 | 6 | 1a Reg. | 6è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1993–94 | 6 | 1a Reg. | 9è |
| 1994–95 | 5 | Reg. Pref. | 16è |
| 1995–96 | 6 | 2a Aut. | 3r |
| 1996–97 | 6 | 2a Aut. | 1r |
| 1997–98 | 5 | 1a Aut. | 11è |
| 1998–99 | 5 | 1a Aut. | 11è |
| 1999–2000 | 5 | 1a Aut. | 16è |
| 2000–01 | 6 | 2a Aut. | 1r |
| 2001–02 | 6 | 2a Aut. | 2n |
| 2002–03 | 5 | 1a Aut. | 6è |
| 2003–04 | 5 | 1a Aut. | 8è |
| 2004–05 | 5 | 1a Aut. | 2n |
| 2005–06 | 4 | 3a | 14è |
| 2006–07 | 4 | 3a | 11è |
| 2007–08 | 4 | 3a | 12è |
| 2008–09 | 4 | 3a | 11è |
| 2009–10 | 4 | 3a | 8è |
| 2010–11 | 4 | 3a | 8è |
| 2011–12 | 4 | 3a | 10è |
| 2012–13 | 4 | 3a | 18è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 2013–14 | 5 | Aut. Pref. | 1r | |
| 2014–15 | 4 | 3a | 7è | |
| 2015–16 | 4 | 3a | 9è | |
| 2016–17 | 4 | 3a | 11è | |
| 2017–18 | 4 | 3a | 12è | |
| 2018–19 | 4 | 3a | 19è | |
| 2019–20 | 5 | Aut. Pref. | 1r | |
| 2020–21 | 4 | 3a | 1r / 1r | Primera ronda |
| 2021–22 | 4 | 2a RFEF | 16è | Primera ronda |
| 2022–23 | 5 | 3a Fed. | 10è | |
| 2023–24 | 5 | 3a Fed. | 13è | |
| 2024–25 | 5 | 3a Fed. | | |
* 1 temporada a Segona Divisió RFEF
* 14 temporades a Tercera Divisió
* 3 temporades a Tercera Federació

## Referències

* ↑ «La Solana :: Estadios y Pabellones ::». www.lapreferente.com. [Consulta: 3 gener 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial (en castellà)
* Perfil de l'equip Futbolme (en castellà)
# Magnetoresistència gegant

La magnetoresistència gegant (en anglès, Giant Magnetoresistance Effect o GMR) és un efecte mecànic quàntic que s'observa en estructures de pel·lícula prima compostes de capes alternades ferromagnètiques i no magnètiques. Es manifesta en forma d'una baixada significativa de la resistència elèctrica observada sota l'aplicació d'un camp magnètic extern : quan el camp és nul, les dues capes ferromagnètiques adjacents tenen una magnetització antiparal·lela, ja que estan sotmeses a un acoblament ferromagnètic feble entre les capes. Sota efecte d'un camp magnètic extern, les magnetitzacions respectives de les dues capes s'alineen i la resistència de la multicapa cau de manera sobtada. L'spin dels electrons de la substància no magnètica s'alineen en igual nombre de manera paral·lela i antiparalela al camp magnètic aplicat i, per tant, sofrixen un canvi de difusió magnètica en una menor amidada respecte a les capes ferromagnètiques que es magnetitzen de forma paral·lela.

## Descobriment

Aquest efecte va ser descobert de forma independent en 1988 en capes monocristal·lines de Fe/Cr/Fe per un equip liderat per Peter Grünberg del Jülich Research Centre, que posseeixen la patent, i en capes de Fe/Cr pel grup d'Albert Fert de la Universitat de París-Sud, qui per primera vegada van observar el fenomen en les multicapes que va donar lloc al nom i que primerament van explicar la física subjacent.
Un equip d'IBM liderat per Stuart Parkin va reconèixer ràpidament les possibilitats d'utilització de l'efecte per a un sensor de camp magnètic i, per tant, per al cap de lectura en un disc dur d'ordinador i va replicar l'efecte en capes policristal·lines en 1989. En desembre del 1997 IBM va alliberar al mercat el primer dispositiu comercial basat en aquest efecte. Actualment, està molt extés el seu ús en sensors
El descobriment d'aquesta tecnologia va suposar per a Peter Grünberg i Albert Fert el Premi Nobel de Física de l'any 2007.

## Referències

* ↑ Giant Magnetoresistance (GMR) Sensors - From Basis to | Candid Reig | Springer (en anglès).
# Gavin Newsom

Gavin Newsom (San Francisco, 10 d'octubre de 1967) és un empresari i polític estatunidenc, governador de Califòrnia des del 7 de gener de 2019. És membre del Partit Demòcrata.
Va graduar-se com a batxiller en Ciències polítiques en la Universitat de Santa Clara. La seva carrera política es va iniciar el 1996, quan l'alcalde de San Francisco, Willie Brown, li va donar un càrrec en la Comissió d'Estacionament i Trànsit. El 2003, va ser elegit alcalde de San Francisco a l'edat de trenta-sis anys, sent l'alcalde més jove de la ciutat en més d'un segle. El 2007 va ser reelegit amb el 72% dels vots.
El 2010, va guanyar l'elecció per a sotsgovernador de California amb el governador Jerry Brown, càrrec per al qual va ser reelegit el 2014. El 2018 va ser elegit governador de Califòrnia, periode en el que va rebre crítiques per la seva gestió de la pandèmia de COVID-19. El 2022 va ser reelegit governador però perdent un 16% de suport.
Com a presentador de televisió, va dirigir de 2012 a 2013 el programa The Gavin Newsom Show. El 2013 va publicar Citizenville, sobre l'ús de les tecnologies de la informació i la comunicació per a la democràcia.

## Referències

* ↑ Pellicer, Judit. «Aquests són els noms que sonen al Partit Demòcrata per substituir Joe Biden». El Nacional, 28-06-2024. [Consulta: 29 juny 2024].
* ↑ «Lone Candidate is Going All Out in District 2 Race: Newsom has his eye on» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ The City and County of San Francisco. «About the Mayor» (en anglès). Arxivat de l'original el 23 de noviembre de 2007. [Consulta: 27 novembre 2007].
* ↑ «Newsom recall has enough signatures to make ballot, California says». Arxivat de l'original el 26 de abril de 2021. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ Carla, Marinucci. «'The Gavin Newsom Show' already on TMZ's radar – thanks to Lance Armstrong scoop», 16-05-2012. Arxivat de l'original el 2 de abril de 2015. [Consulta: 24 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Gavin Newsom - Lloc web oficial (anglès)
# Parc Ernst Thälmann

El Parc Ernst Thälmann (en alemany: Ernst-Thälmann-Park) és un parc de Prenzlauer Berg, situat a l'est de Berlín. El parc va adoptar el nom del dirigent comunista alemany Ernst Thälmann.
El parc es troba a l'endret d'antiga planta d'emmagatzemmatge i fabricació de gas, construïda el 1874. Va ser tancada el 1981, el darrer gasòmetre fou enderrocat el 1984. En homenatge al 750è aniversari de Berlín, les autoritats d'Alemanya de l'Est van establir un pla per a un parc residencial, amb un monument, una piscina pública, un planetari, una escola i una zona d'habitatges per a 4.000 residents. El parc va ser inaugurat el 16 d'abril de 1986, en commemoració del centenari de Thälmann.
L'ús anterior de la zona va deixar una extensa contaminació del sòl i aigües subterrànies amb cianurs, fenols i quitrà que els autoritats d'aleshores no van gaire descontaminar, i que amb normes d'avui, mai no se n'hauria pogut servir per l'habitatge. Després de la reunificació alemanya es va organitzar la descontaminació i bioremediació. Encara que hi ha hagut alguna discussió sobre el nom, la majoria dels habitants van votar en contra d'un canvi el 1997. Actualment el parc compta amb habitatges públics, així com galeries d'art i un petit teatre a l'edifici administratiu de l'antiga planta de gas.
El monument de bronze d'Ernst Thälmann, amb una alçada de 14 metres, va ser creat per Lev Kerbel entre 1981 i 1986. En disputa des del principi, algunes plaques amb consignes polítiques han estat eliminades durant la dècada de 1990. Avui en dia és un monument protegit.

## Referències

* 1 2 «Ernst-Thälmann-Park». BerlinVermella.Wordpress.com, 06-11-2011. [Consulta: 16 març 2013].
# Bebi Massa

Bebi Massa (en llatí Baebius o Bebius Massa) va ser un dels informadors més infames del regnat de Domicià, al segle i.
És mencionat per primera vegada l'any 70, quan va ser procurador a Àfrica. L'any 76, quan Luci Calpurni Pisó va ser denunciat per promoure una conspiració contra Vespasià, Bebi Massa, que el coneixia d'Àfrica i ja era conegut com a persona funesta pels homes més honrats, el va assenyalar als qui anaven a matar-lo i el van occir. Tàcit el descriu com jam tune optimo cuique exitiosus (un home gens òptim i molt desastrós)
Va ser governador romà de la Bètica on va oprimir al poble despietadament, i quan va tornar a Roma va ser acusat per una delegació de la província. La causa dels habitants de la Bètica va ser defensada per Plini el Jove i Herenni Seneció, i Massa va ser condemnat l'any 93. Va escapar al càstig pel favor de Domicià, i es va convertir en un dels seus informador i favorits.

## Referències

* ↑ Tàcit. Històries. IV, 50
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/980?rgn=full+text;view=image;q1=MassaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 970-971. ]
# Om mani padme hum

Om mani padme hum (en sànscrit ओं मणिपद्मे हूं Oṃ maṇi padme hūṃ) és un mantra de sis síl·labes associat al bodhisattva de la compassió Avalokiteshvara (en sànscrit), o Chenrezig (en tibetà). En particular està associat amb la forma amb quatre braços Shadakshari d'Avalokiteshvara. És el mantra més famós del budisme i l'hinduisme. Hom diu que el Dalai Lama és una encarnació d'Avalokiteshvara, per aquesta raó el mantra és especialment venerat pels seus deixebles.

## Significat

La traducció del mantra seria "la joia en el lotus". La part central del mantra mani padme significa en sànscrit "joia en el lotus". És precedit per la síl·laba Om i seguit de "hum", ambdues sense significat lingüístic.

## Vegeu també

* Pedra Mani
* Estela del temple Yongning
* Estela de Sulaiman

## Enllaços externs

* Explicació del mantra "Om mani padme hum" al blog "naturalment"
* Explicació i àudio del mantra "Om mani padme hum" Arxivat 2015-04-27 a Wayback Machine. (anglès)
* Explicació i pràctica del mantra "Om mani padme hum" (anglès)
* Escriptura cal·ligràfica tibetana del mantra (anglès)
# Can't Slow Down

Can't Slow Down és el segon disc en solitari del cantant nord-americà de R&B Lionel Richie, aparegut l'11 d'octubre de 1983. L'àlbum va arribar al número 1 del Billboard el mes de desembre i s'hi va estar durant tres setmanes, a més d'estar 59 setmanes consecutives al top 10 i durant tres anys en el top 200. Va ser el tercer àlbum més venut del 1984. A l'any següent va guanyar un Grammy a l'àlbum de l'any. Can't Slow Down ha estat certificat Diamond per la RIAA, venent més de 10 milions de còpies.
El tema Hello va ser versionat per Me First and the Gimme Gimmes en l'àlbum Take a Break. També fou versionat per Paul Anka a l'àlbum Rock Swings.

## Llistat de pistes

* "Can't Slow Down" (David Cochrane, Richie) – 4:43
* "All Night Long (All Night)" (Richie) – 6:25
* "Penny Lover" (Brenda Harvey Ritchie, Richie) – 5:35
* "Stuck On You" (Richie) – 3:15
* "Love Will Find A Way" (Greg Phillinganes, Richie) – 6:16
* "The Only One" (David Foster, Richie) – 4:24
* "Running With the Night" (Richie, Cynthia Weil) – 6:02
* "Hello" (Richie) – 4:11

## Referències

* ↑ «RIAA». Recording Industry Association of America.
* ↑ [Plantilla:AllMusic Album chart positions from allmusic.com] Retrieved 24 March 2009.
* ↑ «Lionel Richie: Can't Slow Down» (en anglès americà). Classic Motown. [Consulta: 8 abril 2023].
# Miao Lijie

Miao Lijie (xinès simplificat: 苗立杰, pinyin: Miáo Lìjié; Harbin, Heilongjiang, 3 de juny de 1981) és una jugadora de bàsquet xinesa.
Ha sigut la primera jugadora a anotar 6.000 punts a la WCBA, i l'única jugadora xinesa capaç de guanyar tant la WCBA com el títol de la WNBA.
Va jugar per primera vegada a bàsquet a Hualong, unint-se a les files de l'equip als 11 anys. Als 16, Miao va ser seleccionada per a la selecció xinesa, formant part de l'equip que va guanyar la medalla d'or al Campionat Asiàtic de 2001.
El 2005, es va unir als Sacramento Monarchs de la WNBA, però va deixar l'equip al poc temps. Ella obtindria un títol WCBA el 2011, jugant a Shenyang.
Va competir als Jocs Olímpics d'estiu de 2004, als Jocs Olímpics d'estiu de 2008 a Pequín, i als Jocs Olímpics d'estiu de 2012.
Miao es va retirar el 2014, als 33 anys. Aleshores es convertiria en l'entrenadora principal de l'equip Shen Bu, que es fusionaria amb l'equip de bàsquet femení Bayi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «苗立杰：中国女篮15年标杆，36岁退役留下无数记录，如今结婚生子_比赛_隋菲菲_WCBA». www.sohu.com. [Consulta: 7 juliol 2023].
* 1 2 3 «200块钱的伙食费都付不起，但如果没有她，中国女篮早就没落了_苗立杰_篮球_教练». www.sohu.com. [Consulta: 7 juliol 2023].
* ↑ «Miao Miao». Sports Reference LLC. [Consulta: 17 març 2018].
# Llei de bronze dels salaris

La llei de bronze dels salaris, també coneguda com a llei de ferro dels salaris, és una teoria econòmica per la qual els salaris tendeixen espontàniament cap a un nivell mínim, que correspon a les necessitats mínimes de subsistència dels assalariats. Qualsevol increment en els salaris d'aquest nivell portarà a un increment de la població, i llavors l'augment de la competència per a obtenir una feina farà que els salaris es redueixin de nou a aquest mínim.
El concepte fou publicat en un fulletó publicat el 1817 per l'economista David Ricardo (Iron law of wages). Per explicar per què els salaris baixen fins al nivell de subsistència, David Ricardo basava la seva argumentació en la llei dels rendiments decreixents de la terra. A mesura que les millors terres s'anaven ocupant, la creixent població es desplaçava a terres amb una productivitat menor, és a dir, terres marginals. Quan les terres només donen per subsistir, el salari és per tant de subsistència. A causa de la competència entre els treballadors, a més, aquest salari serà el mateix per a tots els treballadors (fins i tot per a aquells que treballen en terres amb major productivitat). L'argument de David Ricardo s'extrapola també a una economia industrial (no sols agrícola) si suposem també rendiments decreixents del factor capital.
Va influir en Karl Marx en la seva primerenca visió pessimista sobre la possibilitat que els treballadors puguin beneficiar-se del capitalisme. No obstant això, és un error freqüent considerar que Marx concorda amb Ricardo respecte d'aquesta llei, ja que en el primer autor la quantitat i tipus de mercaderies necessàries per a reproduir la força de treball tenen un caràcter històric i cultural, no necessàriament es troben en un nivell mínim de subsistència.
Ferdinand Lassalle la va divulgar posteriorment com a llei de bronze econòmica (Das echerne ökonomishe Gesetz, 1863), en comparar-la amb la perennitat de les lleis escrites en plaques de bronze.
Ludwig von Mises va argumentar que, si s'adopta aquest raonament per demostrar que a llarg termini no és possible un increment en el salari mitjà per sobre del mínim, ha d'assumir-se també que tampoc una baixada d'aquest valor pot passar.

## Enllaços externs

* http://www.reunificacion-deudas.es/glosario/Ley-de-bronce-de-los-salarios-2996.html Arxivat 2008-01-17 a Wayback Machine.
* http://www.nodo50.org/gpm/plusvalia/10.htm
* http://www.nodo50.org/gpm/miscelanea2/06.htm
# Elèctrode de referència

Un elèctrode de referència és aquell elèctrode que té un potencial de reducció estable i conegut. L'estabilitat del potencial de l'elèctrode s'aconsegueix habitualment utilitzant un sistema redox amb concentracions constants (tampó o saturades) dels diferents components de la reacció.
Un exemple d'elèctrode de referència és l'elèctrode de calomelans saturat.

## Bibliografia

* Ives, David J. G.; George J. Janz. Reference Electrodes, Theory and Practice. 1st. Academic Press, 1961.
* O’Neil, Glen D.; Buiculescu, Raluca; Kounaves, Samuel P.; Chaniotakis, Nikos A. «Carbon-Nanofiber-Based Nanocomposite Membrane as a Highly Stable Solid-State Junction for Reference Electrodes». Analytical Chemistry, 83, 14, 2011, pàg. 5749–5753. DOI: 10.1021/ac201072u. ISSN: 0003-2700.