OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colibrí d'Abeillé

El colibrí d'Abeillé(Abeillia abeillei) és una espècie d'ocell de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae) i única espècie del gènere Abeillia Bonaparte, 1850.

## Hàbitat i distribució

Viu en selves tropicals i subtropicals, i zones antany boscoses, actualment degradades, a Belize, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic i Nicaragua.

## Descripció

* Fa 75 mm de llargària.
* El seu nom en anglès, "Emerald-chinned Hummingbird" (Colibrí de barbeta maragda), fa referència a la gola del mascle de l'espècie, que té a més el pit negrós.
* La femella és grisa per sota.
* Tots dos sexes tenen el bec curt i la cua negra verdosa.

## Taxonomia

S'inclou a la subfamília Trochilinae, i se n'han descrit dues subespècies:
* Abeillia abeillei abeillei. Des del sud-est de Mèxic fins al nord d'Hondures.
* Abeillia abeillei aurea. Des del sude d'Hondures fins al nord de Nicaragua

## Referències

* ↑ «Colibrí d'Abeillé». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
* ↑ Abeillia abeillei en INFONATURA
* Abeillia abeillei (TSN 555085) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. [Consultat el 22 de febrer del 2009]. (anglès)
# Municipi de Lyngby-Taarbæk

El municipi de Lyngby-Taarbæk és un municipi danès situat al nord-est de l'illa de Sjælland, a la perifèria de Copenhaguen, abastant una superfície de 39 km². Amb la Reforma Municipal Danesa del 2007 va passar a formar part de la Regió de Hovedstaden, però no va ser afectat territorialment. El llac de Furesø és compartit amb els municipis de Rudersdal i Furesø
La seu administrativa del municipi és a Kongens Lyngby. Altres poblacions del municipi són:
* Brede
* Hjortekær
* Lundtofte
* Rådvad
* Sorgenfri
* Taarbæk
* Virum

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 5418 | 19,9 |
| Det Radikale Venstre | 2502 | 9,2 |
| Det Konservative Folkeparti | 4941 | 18,2 |
| Demokratisk Fornyelse i Lyngby-Taa | 79 | 0,3 |
| Socialistisk Folkeparti | 5020 | 18,5 |
| Liberal Alliance | 120 | 0,4 |
| Dansk Folkeparti | 1588 | 5,8 |
| Lyngby-Taarbæk Listen | 75 | 0,3 |
| Venstre | 6767 | 24,9 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 667 | 2,5 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Rolf Aagaard-Svendsen | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Det Konservative Folkeparti |
| Søren P. Rasmussen | 1-1-2010 a 31-12-2013 | Venstre |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Lyngby-Taarbæk
# Luciano Montero Hernández

Luciano Montero Hernández (Gemuño, 16 d'abril de 1908 - Buenos Aires, agost de 1993) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre els anys 1926 i 1939, durant els quals va aconseguir 41 victòries.
Nascut a la província d'Àvila, tanmateix es va criar a la localitat basca d'Ordizia (Guipúscoa).
Va ser el primer espanyol a guanyar una medalla en un Campionat del Món de ciclisme, en acabar segon el 1935 per darrere del belga Jean Aerts. També va ser tres vegades campió d'Espanya i dues vegades subcampió.

## Palmarès

* 1926
** 1r al Trofeu France-Sport
* 1927
** 1r a Baiona
** 1r a Hernani
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
* 1928
** 1r al GP Irun
** Vencedor d'una etapa al Tour del Sud-oest
* 1929
** Campió d'Espanya
** 1r a Beasain
** 1r al GP Uve
** 1r a Logronyo
* 1930
** 1r a Beasain
** 1r al GP de la Bicicleta Eibarresa
** 1r al GP Loinaz
** 1r al Trofeu Olimpia
** 1r a la Volta a Àlaba
* 1931
** 1r a Beasain
** 1r al Circuit Ribera del Jalón
** 1r al GP Irun
** 1r a Miremont
* 1932
** Campió d'Espanya
** 1r al Gran Premi República
** 1r al Circuit Peugeot a Donòstia
** 1r al GP Ategorrieta
** 1r a Valladolid
* 1933
** 1r al Gran Premi República
** 1r a Baiona
** 1r a Bergara
** 1r al Circuit Ḷḷuarca
** 1r al GP Irun
** 1r a la Prova de Legazpi
* 1934
** Campió d'Espanya
** 1r al Gran Premi República
** 1r al Gran Premi de l'Écho d'Alger
** 1r a Beasain
** 1r a Bergara
** 1r al GP Vizcaya
** 1r a Onatzi
** 1r a Zegama
* 1935
** Campió de Guipozcoa
** 1r a Pamplona
** 2n al Campionat del Món de ciclisme
* 1937
** 1r al GP de Marsella
* 1938
** 1r a la Bordeus-Angouleme
** 1r a Marsella

### Resultats al Tour de França

* 1934. 30è de la classificació general

## Referències

* 1 2 3 Palmarès de Luciano Montero Arxivat 2005-05-16 a Wayback Machine.
* ↑ Nuevatribuna. «Montero, primera medalla del ciclismo español en un Campeonato del Mundo» (en castellà), 28-02-2023. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Teorema de Ceva

En geometria, el teorema de Ceva estableix que, en un triangle qualsevol, tres rectes que van des de cada vèrtex del triangle al costat oposat o a la seva prolongació són concurrents (es tallen en un punt) si i només si
    ${\frac {Ay'}{y'C}}\cdot {\frac {Cx'}{x'B}}\cdot {\frac {Bz'}{z'A}}=1$
on cada parell de lletres representa un segment lineal en el triangle, com es pot veure a la figura de la dreta.
També existeix en forma trigonomètrica una manera d'expressar el teorema de Ceva. Ax', By' i Cz' són concurrents si i només si
    ${\frac {\sin \angle BAx'}{\sin \angle CAx'}}\cdot {\frac {\sin \angle CBy'}{\sin \angle ABy'}}\cdot {\frac {\sin \angle ACz'}{\sin \angle BCz'}}=1.$
El teorema va ésser demostrat per Giovanni Ceva a la seva obra De lineis rectis del 1678, però ja havia estat demostrat molt abans per Yússuf ibn Àhmad al-Mútaman, un emir de Saragossa del segle xi.
Hi ha diferents elements geomètrics que estan associats a aquest teorema i tenen un nom que es deriva del de Ceva, com la ceviana (els segments Ax, By i Cz són les cevianes del triangle, concurrents en el punt P) o bé el triangle cevià (el triangle xyz és el triangle cevià de P).
El teorema de Ceva és molt similar al teorema de Menelau en el sentit que tenen equacions que difereixen només en el signe. A més, la representació gràfica d'un és la dual de l'altra. Cadascun pot demostrar-se a partir de l'altre.

## Referències

* ↑ Domenech Larraz, Jaume. «Teorema de Ceva». euclides.org, 2002/2003. Arxivat de l'original el 2009-05-11. [Consulta: 3 juny 2009].
* ↑ Bofill Capell, Lluís. «Teorema de Ceva». La geometria del triangle, 2008. [Consulta: 3 juny 2009].
* ↑ Gutierrez, Antonio. «Ceva's Theorem» (en anglès), 2005. [Consulta: 3 juny 2009].
* ↑ John R. Silvester. «Ceva = (Menelaus)²». Londres: Department of Mathematics, King's College Strand, 21-06-1999. [Consulta: 8 novembre 2009].
# Cèl·lula de Purkinje

Les cèl·lules o neurones de Purkinje són neurones eferents situades al cerebel. Presenten un soma gran i amb forma de pera que es troba a la capa ganglionar (capa II). Del soma en surten troncs dendrítics ascendents que penetren la capa molecular (capa I) formant grans arbres dendrítics que es distribueixen paral·lelament entre ells. Les dendrites presenten una gran quantitat d'espines.
L'axó d'aquestes cèl·lules és descendent, atravessa la capa granular (capa III) i generalment acaba el seu recorregut en els nuclis cerebelosos. També poden acabar a nuclis del tronc encefàlic. L'axó emet col·laterals a la capa III.
Les neurones de Purkinje són neurones de projecció i fan sinapsis inhibidores, alliberen GABA.
Van ser descobertes el 1837 per Jan Evangelista Purkyně.

## Referències

* ↑ Watson, Charles; Paxinos, George; Puelles, Luis. The mouse nervous system (en anglès). Amsterdam: Academic Press, 2011, p. 366. ISBN 0123694973.
# Tarxien

Tarxien també coneguda com a Città Ferdinand és una ciutat de la Regió Sud-Est de Malta. La seva població era de 8583 el març de 2014, i una superfície de 0,9 km².
La ciutat és més notable pels Temples de Tarxien, un complex de temples megalitic que es troba entre les estructures independents més antigues de la Terra. Forma part d'un UNESCO Patrimoni de la Humanitat.

## Referències

* ↑ «Població estimada per localitat 31 de març de 2014». Government of Malta. Arxivat de l'=7810 original el 21 de juny de 2015.
* ↑ «Temples megalítics de Malta». Llista del Patrimoni Mundial de la UNESCO. [Consulta: 5 juliol 2015].
# Kasolita

La kasolita és un mineral radioactiu de la classe dels silicats (nesosilicats). Va ser descoberta l'any 1921 i rep el seu nom de la localitat de Kasolo (Congo).

## Característiques

La kasolita és un silicat que conté plom i urani, per tant, es tracta d'un mineral radioactiu. És de color predominantment groc, podent ser també marró groguenc, vermell ataronjat i a vegades verd, sent la seva ratlla de color marró groguenca. Cristal·litza en el sistema monoclínic, formant cristalls prismàtics. La seva duresa oscil·la entre 4 i 5 a l'escala de Mohs, i la seva densitat és de 6,5 g/cm³. La seva lluentor és normalment grassa, tot i que perfectament pot ser semiadamantina o mat.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kasolita pertany a «09.AK: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), uranil nesosilicats i polisilicats» juntament amb els següents minerals: soddyita, cuprosklodowskita, oursinita, sklodowskita, boltwoodita, natroboltwoodita, uranofana-β, uranofana, swamboïta, haiweeïta, metahaiweeïta, ranquilita, weeksita, coutinhoïta, ursilita, magnioursilita, calcioursilita i uranosilita.

## Formació i jaciments

La kasolita es troba com a producte d'oxidació de la uraninita. Sol trobar-se associada a altres minerals com ara: uraninita, torbernita, curita, dewindtita, rutherfordina i sklodowskita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Referències

* ↑ «Kasolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 setembre 2014].
* ↑ «Kasolite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 3 setembre 2014].
* ↑ Castillo-Oliver, Montgarri; Melgarejo, Joan Carles; Torró, Lisard; Villanova-de-Benavent, Cristina; Campeny, Marc; Díaz-Acha, Yael; Amores-Casals, Sandra; Xu, Jingyao; Proenza, Joaquin; Tauler, Esperança «Sandstone-Hosted Uranium Deposits as a Possible Source for Critical Elements: The Eureka Mine Case, Castell-Estaó, Catalonia». Minerals, 10, 1, 1-2020, pàg. 34. DOI: https://doi.org/10.3390/min10010034 [Consulta: 25 gener 2024].
# Estat Lliure d'Oldenburg

L'Estat Lliure d'Oldenburg (en alemany: Freistaat Oldenburg) va ser un estat membre de la República de Weimar. Fou establert el 1918 arran de l'abdicació del Gran Duc Frederic August II amb Revolució Alemanya.
A partir de l'1 d'abril de 1937, els seus dos exclavaments de Birkenfeld i Lübeck van ser canviats amb Prússia per la Llei del Gran Hamburg. L'àrea de Birkenfeld va ser incorporada a la província de Rin, i el districte de Lübeck, com a "districte d'Eutin" a la província de Slesvig-Holstein (avui una part del districte d'Ostholstein). Al mateix temps Oldenburg va rebre de Prússia la ciutat de Wilhelmshaven que pertanyia anteriorment a la província de Hannover.
Tanmateix, tots aquests canvis eren una simple formalitat, ja que el 1934 es varen abolir de facto els estats federats que componien Alemanya. Com a conseqüència d'aquests canvis endegats amb el nazisme al començament de la II Guerra Mundial el 1939, L'Estat Lliure d'Oldenburg ocupava una àrea de 5.375 km². La seva població era de 580.000 habitants.
Després de la guerra, Oldenburg va ser fusionat al nou Estat creat peld aliats de la Baixa Saxònia com a regió administrativa (Verwaltungsbezirk) d'Oldenburg. Tots dos territoris es van convertir en part de la República Federal d'Alemanya el 1949. Els dos enclavaments esmentats van ser incorporats als estats de Slesvig-Holstein i Renània-Palatinat, respectivament.

## Primers Ministres de la República d'Oldenburg

* 1918-1919 Bernhard Kuhnt (USPD)
* 1919-1923 Theodor Tantzen (DDP)
* 1923-1930 Eugen von Finckh (sense partit)
* 1930-1932 Friedrich Cassebohm
* 1932-1933 Carl Röver (NSDAP)
* 1933-1945 Georg Joel (NSDAP)
* 1945-1946 Theodor Tantzen (FDP)

## Vegeu també

* Organització territorial de la República de Weimar

## Enllaços externs

* Estat Lliure d'Oldenburg (alemany)
* Estats d'Alemanya des de 1918
# Hörup

Hörup (danès Hørup) és un municipi de l'estat alemany de Slesvig-Holstein, a l'amt Schafflund en el districte de Slesvig-Flensburg. Comprèn els barris de Bärenshöft (Bjørnshoved), Neu-Hörup i Spölbek (Spølbæk).
# Institut de Ciències de Tòquio

L'Institut de Ciències de Tòquio (東京科学大学; abreujadament ISCT, de l'anglès Institute of Science Tokyo, amb la marca Science Tokyo) és una universitat pública de Tòquio, Japó. Va ser establerta oficialment l'1 d'octubre de 2024, per una fusió entre l'Institut de Tecnologia de Tòquio i la Universitat Mèdica i Dental de Tòquio. El campus principal es troba a Ookayama, Meguro, amb campus satèl·lit a Yokohama, Minato-ku, Bunkyo-ku i Ichikawa. No s'ha de confondre amb la Tokyo Science University (Rikadai en japonès).

## Història

L'Institut de Tecnologia de Tòquio i la Universitat Mèdica i Dental de Tòquio van signar un acord per fusionar-se en una sola universitat l'octubre de 2022, pressionats pel govern japonès. Al novembre i desembre de 2022, les dues universitats van demanar públicament idees per al nom per a la nova universitat als seus llocs web.
El 19 de gener de 2023 es va decidir que la nova universitat utilitzés el nom "Institut de Ciència de Tòquio" (東京科学大学).
El 31 d'octubre de 2023, el gabinet japonès va decidir modificar la Llei de la Corporació Universitària Nacional. L'antiga Corporació Universitària Nacional de l'Institut Tecnològic de Tòquio (国立大学法人東京工業大学) va ser rebatejada com a National University Corporation Institute of Science Tokyo (国立大学法人東京科学大学), i la National University Corporation Tokyo Medical and Dental University (国立大学法人東京医科歯科大学東京医科歯科大学) es va dissoldre al mateix temps. Després de ser aprovada per la Dieta Nacional del Japó, l'esmena va entrar en vigor l'1 d'octubre de 2024. La seu de la nova universitat es troba a Meguro-ku, Tòquio, a la seu històrica de l'Institut Tecnològic de Tòquio.

## Referències

* ↑ «2024年10月1日、国立大学法人東京科学大学が誕生». 東京科学大学. Arxivat de l'original el 1 October 2024. [Consulta: 1r octubre 2024].
* ↑ «「東京科学大」、来年１０月に開学…東工大と医科歯科大は統合» (en japonès). 読売新聞オンライン, 31-10-2023. Arxivat de l'original el 7 December 2023. [Consulta: 28 febrer 2024].
* ↑ «新名称「東京科学大学」に 東工大と東京医科歯科大の統合». NHK NEWS. 日本放送協会, 19-01-2023.
* ↑ «東工大・医科歯科大、統合後の新名称「東京科学大学」に». 日本経済新聞. 日本経済新聞社, 19-01-2023.
* ↑ , 19-01-2023.
* ↑ «新大学名称を「東京科学大学（仮称）」として大学設置・学校法人審議会への提出を決定». 国立大学法人東京工業大学. Arxivat de l'original el 17 April 2024. [Consulta: 19 gener 2023].
* ↑ «東京科学大学が2024年10月に誕生». 国立大学法人東京工業大学. Arxivat de l'original el 2 October 2024. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ «「東京科学大」、来年１０月に開学…東工大と医科歯科大は統合» (en japonès). 読売新聞オンライン, 31-10-2023. Arxivat de l'original el 7 December 2023. [Consulta: 1r octubre 2024].
# Muntanyes Akaishi

Les muntanyes Akaishi (japonès: 赤石山脈, Akaishi Sanmyaku), o Alps del Sud (南アルプス, Minami Arupusu), conformen una cadena muntanyosa japonesa al centre Honshū i que voreja les prefectures de Nagano, Yamanashi i Shizuoka.

## Muntanyes

* Komagatake (2967 m)
* Senjogatake (3033 m)
* Kitadake (3193 m)
* Noutoridake (3051 m)
* Akaishidake (3120 m)
* Hijiridake (3013 m)
* Tekaridake (2591 m)

## Vegeu també

* Alps Japonesos
* Muntanyes Hida (Alps del Nord)
* Muntanyes Kiso (Alps centrals)
# Tauró dormidor banyut

El tauró dormidor banyut (Heterodontus francisci) és una espècie de selaci heterodontiforme propi de Califòrnia.

## Característiques

Es caracteritza pel seu color de pell marró clar malgrat que en alguns casos pot tenir colors foscs. En el cas de les cries tenen una sèrie de franges de colors foscs, en ser adults el color s'unifica. Tot el cos està recobert de punts de la mida d'una moneda petita de color negre-marró fosc.
Té el cap curt i amb forma de brau. Té les dues aletes dorsals grans, que tenen espines dorsals que utilitzen per defensar-se de depredadors. Els arcs dels ulls són molt marcats però no molt grans, cobreixen l'ull que té pupil·la i iris (de colors clars). La cua, com en tota la família Heterodontidae té la cua amb una forma especial, tenint la part superior de la cua més allargada que l'inferior.
Les brànquies se situen a l'inici de les aletes pectorals. Les dents de l'animal, tant les superiors com les inferiors tenen dues formes: La 1a té una forma punxeguda per atrapar els peixos petits dels quals s'alimenta i la 2a té una forma més aplanada que utilitza per triturar els mol·luscs i altres preses. És un tauró de fons, amb musculatura branquial (pot respirar estant en el fons).

## Història natural

És un nedador lent i és de comportament més aviat nocturn, és solitari i fa migracions curtes durant l'hivern a aigües profundes. Pot fer servir les aletes pectorals per desplaçar-se pel fons. Pot trobar-se fins als 150 m però generalment es troba entre els 2 i els 11 metres.
És una animal ovípar amb uns ous en forma d'espiral que van dels 10 a 12 cm de llargada per de 3 a 4 cm d'amplada. L'ou té colors verdosos amb les vores de color taronja. Neixen amb una mida d'entre 15 i 16 cm i arriba a la maduresa als 58-59 cm el mascle i la femella en general quan és més gran. L'exempler més gran trobat en mesurava 122. Per tant, la majoria dels adults es troben entre els 60 i els 100 cm.
En general és un animal pacífic però pot mossegar si se'l provoca. Cria en captivitat.

## Distribució geogràfica

Té una distribució reduïda que va des de la part superior de la península de Califòrnia (incloent el golf) a la part inferior a Mèxic.

## Referències

* ↑ Carlisle (2005). Heterodontus francisci. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 10 de maig del 2006 (en anglès). Database entry includes justification for why this species is listed as data deficient

## Enllaços externs

* Fordham et al (2006). Tauró dormidor banyut. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 8 de desembre del 2007 (en anglès).
# Juan Carlos Fernández Argenta

Juan Carlos Fernández Argenta (Àvila, 24 de setembre de 1962) és un exfutbolista i entrenador castellanolleonès. Com a jugador, ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va militar a diferents conjunts, com la Cultural Leonesa, el Rayo Vallecano o el Getafe CF, entre d'altres. Amb el Rayo va debutar a primera divisió a la temporada 89/90, tot jugant 25 partits i marcant un gol. Els vallecans van baixar per romandre a Segona fins a un nou ascens el 1992. En aquesta nova ocasió entre els equips grans, el migcampista casellanolleonès va disputar 17 partits, i va marcar 2 gols.
Després de la seua retirada, ha entrenat equips com el Real Ávila.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* La Cultural és clar favorit
# Balurghat

Balurghat (bengali বালুরঘাট) és una ciutat i municipi de l'Índia, a Bengala Occidental, capital del districte de South Dinajpur, situada a 25° 13′ N, 88° 46′ E﻿ / ﻿25.22°N,88.77°E﻿ / 25.22; 88.77. La població al cens del 2001 és de 135.516 habitants.
# Wedel

Wedel és una vila del districte de Pinneberg, al Land de Schleswig-Holstein, Alemanya. És situada a la riba dreta de l'Elba, a uns 20 km al sud d'Elmshorn, i a 17 km a l'oest d'Hamburg.

## Persones il·lustres

* Ernst Barlach (1870-1938), artista.

## Enllaços externs

* Wedel - Lloc web oficial (alemany)
# Surendranagar Dudhrej

Surendranagar Dudhrej (gujarati:દૂધરેજ) (hindi: दुधरेज) és una municipalitat a la ciutat de Surendranagar, districte de Surendranagar, en l'estat indi del Gujarat. Principalment, el municipi de Dudhrej està connectat directament amb la ciutat i municipalitat de Wadhwan.

## Història

Dudhrej fou també el nom d'un petit estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, regió de Gujarat, presidència de Bombai format per dos pobles amb tres tributaris separats. Els ingressos estimats eren de 1834 lliures pagant un tribut de 110 lliures al govern britànic i de 9 lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Ratpenat del bambú petit

El ratpenat del bambú petit (Tylonycteris pachypus) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids que es troba a les illes de la Sonda. Fins al 2017 incloïa l'espècie que avui en dia s'anomena T. fulvida, que en fou separada basant-se en dades moleculars.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Tylonycteris pachypus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 10 desembre 2007 (en anglès).
* ↑ Tu, V. T.; Csorba, G.; Ruedi, M.; Furey, N. M.; Son, N. T.; Thong, V. D.; Bonillo, C.; Hassanin, A. «Comparative phylogeography of bamboo bats of the genus Tylonycteris (Chiroptera, Vespertilionidae) in Southeast Asia» (en anglès). European Journal of Taxonomy, 274, 2017, pàg. 1–38. DOI: 10.5852/ejt.2017.274.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Interacció de Fermi

En física de partícules, la interacció de Fermi o teoria de Fermi fou la primera teoria matemàtica proposada per a descriure la interacció feble.
La teoria de Fermi fou el primer intent teòric per descriure les reaccions nuclears per desintegració beta. Aquesta interacció efectiva descriu la desintegració β d'un neutró (format per dos quarks down i un quark up) en un electró, un antineutrí i un protó (format per dos quarks up i un quark down). El físic Enrico Fermi va proposar aquesta teoria en la qual els quatre fermions implicats interactuen directament entre si (d'on prové el nom d'interacció de quatre fermions).
La interacció de Fermi sorgeix com una teoria efectiva (és a dir, una aproximació a baixa energia) de la interacció electrofeble, quan totes les energies dels processos implicats poden ser considerades petites en comparació amb la massa del bosó W. L'ordre més baix de la teoria descriu també molt bé la desintegració del muó. Les correccions d'ordre superior de la teoria, és a dir, degudes a diagrames virtuals de bucle, no es poden calcular de manera fiable perquè la interacció de Fermi no es pot renormalitzar matemàticament. Com a solució, es substitueix per una teoria més completa: l'intercanvi d'un bosó W i Z descrita per la interacció electrofeble renormalitzable.
Abans d'establir la teoria electrofeble i el model estàndard, George Sudarshan i Robert Marshak, i de manera independent Richard Feynman i Murray Gell-Mann, van poder determinar l'estructura tensorial correcta de la interacció de quatre fermions: vector menys pseudovector, V−A (teoria VA).

## Constant de Fermi

La força de la interacció de Fermi ve determinada per la constant d'acoblament de Fermi $G_{\mathrm {F} }$. En notació moderna amb unitats naturals ($c=\hbar =1$) el seu valor és
    $G_{\mathrm {F} }={\frac {\sqrt {2}}{8}}{\frac {g^{2}}{m_{\mathrm {W} }^{2}}}=1{,}1663787(6)\times 10^{-5}\,\mathrm {GeV} ^{-2}\,.$
on
* $g$ és la constant d'acoblament de la interacció feble,
* $m_{\mathrm {W} }$ la massa del bosó W.
En el model estàndard de física de partícules, la constant de Fermi es pot determinar a partir del valor de l'expectació al buit del camp de Higgs $v$ per mitjà de la relació m$_W$=1/2 gv{\textstyle m_{\mathrm {W} }={\frac {1}{2}}g\, v} :
    $G_{\mathrm {F} }={\frac {1}{{\sqrt {2}}\,v^{2}}}$ .

## Referències

* 1 2 «INSPIRE». [Consulta: 27 maig 2024].
* ↑ «Particle Data Group» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2024].