OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ariane et Barbe-bleue

Ariane et Barbe-bleue és una òpera («conte musical») en tres actes amb música de Paul Dukas i llibret en francès que és adaptació (amb molt pocs canvis) de l'obra teatral simbolista de Maurice Maeterlinck, basat al seu torn en el conte Barbablava de Charles Perrault. L'única òpera del compositor, es va estrenar el 10 de maig de 1907 a l'Opéra-Comique de París.
L'obra sovint s'ha comparat amb la de Debussy Pelléas et Mélisande (1902), també basada en una obra de Maeterlinck. Debussy havia acabat virtualment la seva partitura quan Dukas va començar a treballar en la seva. També s'ha comparat amb la versió més cèlebre de la llegenda, El castell de Barbablava, que el 1918 va estrenar Béla Bartók.

## Origen i context

El compositor, l'impressionista Paul Dukas, ha viscut sempre a l'ombra de Debussy.
Dukas havia quedat impressionat amb l'obra de Maeterlinck quan es va publicar per primera vegada el 1899. Maeterlinck havia reservat inicialment els drets d'usar Ariane com a llibret per a Edvard Grieg. Quan Grieg va abandonar els seus plans de compondre l'òpera, Maeterlinck la hi va oferir a Dukas en el seu lloc. Dukas va treballar en la partitura entre 1899 i 1906.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 10 de maig de 1907 (Director: François Ruhlmann) |
| Ariane | soprano | Georgette Leblanc |
| La nourrice (Institutriu) | contralt | Cécilie Thévenet |
| Barbe-bleue (Barbablava) | baix | Félix Vieuille |
| Sélysette, una de les cinc anteriors esposes de Barbe-bleue | contralt/mezzosoprano | Suzanne Brohly |
| Ygraine, una altra esposa de Barbe-bleue | soprano | Marthe Bakkers |
| Mélisande, una altra esposa de Barbazul | soprano | Hélène Demellier |
| Bellangère, una altra esposa de Barbe-bleue | soprano | Berg |
| Alladine, una altra esposa de Barbe-bleue | paper mut | Régina Badet |
| Un ancià camperol | baix | Louis Azéma |
| Segon camperol | tenor | Lucazeau |
| Tercer camperol | baix | Tarquini |
| Cor: Camperols, Públic |||

## Referències
### Notes

* 1 2 Pérez Senz, Javier. «L'enlluernadora 'Ariane et Barbe-Bleue' conquista el Liceu». Diari Ara, 21-06-2011. [Consulta: 11 agost 2017].
* ↑ Radigales, Jaume. «Ariane en el laberinto de Dukas» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 11 agost 2017].
* ↑ Halbreich, p. 16.
* ↑ Holden, pp. 248-249

### Fonts

* Amadeus Online (per a papers i repartiment de l'estrena)
* Cooke, Mervyn, The Cambridge Companion to Twentieth Century Opera (CUP, 2008)
* Halbreich, Harry, Notes del fullet en l'enregistrament Erato.
* Holden, Amanda (Ed.), The New Penguin Opera Guide, Nova York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-140-29312-4

## Enllaços externs

* Notes, discografia i llibret (francès / espanyol) a Kareol
# Fàbrica Llimona

La fàbrica Llimona era un edifici, actualment desaparegut, situat al carrer de Santa Madrona, núms. 7 al 13 del Raval de Barcelona.

## Història

El mecànic reusenc Jacint Barrau i Cortès (1810-1884) fou l'inventor d'un teler per a fabricar velluts de seda, del qual anys després vengué la patent per a l'Estat espanyol al seu col·laborador Josep Llimona i Bonafont (1825-1889). Aquest muntà una fàbrica al carrer de les Carretes, 76 sota la raó social Successor de Jacint Barrau. A la seva mort, els seus fills van continuar el negoci sota la raó social Hereus de Josep Llimona.
El 1903, Joan i Josep Llimona i Bruguera van fer construir una fàbrica de planta baixa i tres pisos al carrer de Santa Madrona (antic passatge de Dodero), projectada per l'arquitecte reusenc Joan Rubió i Bellver i dedicada a la producció de velluts i pelfes. El 1925, la societat es va fusionar amb l'empresa Filats Mohair SA de Sabadell, que al seu torn va ser absorbida per L'Espanya Industrial el 1931.
Finalment, la fàbrica fou enderrocada cap al 1983 per a la construcció d'una promoció d'habitatges, que també va obliterar el passatge de l'Om i la «quadra» del núm. 15 (vegeu casa-fàbrica Isaura).

## Referències

* 1 2 Cabana, 1992.
* ↑ Anuario-Riera, 1897, p. 338 bis.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 354/1903.
* ↑ Anuario industrial de Cataluña, 1916, p. 168, 349, 350.
* ↑ Anuario industrial y artístico de España, 1931, p. 786.
* ↑ Caballé, Francesc; Gonzàlez, Reinald (Veclus SL) «Valoració patrimonial de les cases-fàbrica del Raval de Barcelona». Modificació del Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic Històric-Artístic al Districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica), vol. 2 (annex documental), fitxa R-16 Casa-Fàbrica Mir. Ajuntament de Barcelona, 2-2018.

## Bibliografia

* Cabana, Francesc «Jacint Barrau un geni de la mecànica». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
# Cessna 182

El Cessna 182, comercialitzat per l'empresa nord-americana Cessna amb el nom de Skylane, és un avió lleuger monomotor de 4 seients. El 182 és el segon model en popularitat fabricat per Cessna des de l'any 1956. Amb els anys s'han comercialitzat moltes variants actualitzades de l'Skylane.

## Desenvolupament

El Cessna 182 va ser introduït l'any 1956 com a variant amb tren d'aterratge en tricicle del Cessna 180. El 1957 la variant 182A va ser la primera a rebre el nom Skylane. El models posteriors han introduït motors més potents i finestres més grans. A partir del 2005 Cessna oferir com a opció per substituir els instruments de vol tradicional la cabina de cristall Garmin G1000, amb pantalles multifunció i navegació GPS.

## Disseny

Es tracta d'un avió lleuger d'ala alta i tren d'aterratge en tricicle. El Cessna 182 està fabricat majoritàriament amb metall d'aleació d'alumini, tot i que certes parts com per exemple la vora de l'ala estan fabricats amb fibra de vidre o plàstics especials.

## Cultura popular

En els simuladors de vol existeixen una o més variants del Cessna 182, com el simulador de vol de codi obert FlightGear, així com en el sector comercial.

## Especificacions (Cessna 182T)

Dades obtingudes de Cessna Skylane 182T Specifications': Característiques generals:
* Tripulació:1
* Passatgers: 3
* Llargària: 8,84 m
* Envergadura: 11,0 m
* Altura: 2,8 m
* Superfície alar: 16,2 m²
* Perfil alar: NACA 2412
* Pes buit: 894 kg
* Càrrega útil: 517 kg
* Pes màxim a l'enlairament: 1.406 kg
Planta motriu:
* Motors: 1 x motor de combustió interna Lycoming IO-540-AB1A5
* Potència: 172 kW (230 CV)
* Hèlix: de 3 pales i pas constant
Rendiment:
* Velocitat màxima operativa: 150 nusos (278 km/h)
* Velocitat de creuer: 145 nusos (269 km/h)
* Velocitat màxima tolerable: 175 nusos (324 km/h)
* Velocitat mínima de vol: 49 nusos (91 km/h)
* Abast: 930 milles nàutiques (1.722 km)
* Sostre de servei: 18.100 peus (5.517 m)
* Taxa d'ascens: 4,7 m/s
* Càrrega alar: 87 kg/m²
* Relació potència/massa: 122 W/kg

## Vegeu també

* Avioneta
* Instrument de navegació aèria
* Navegació aèria
* Aviació general
Avions equivalents
* Diamond DA40
* Cirrus SR20

## Enllaços externs

* cessna.com (anglès)

## Referències

* ↑ Cessna Aircraft. «2008 182T SKYHAWK PRICE LIST» (PDF), October 2007. [Consulta: 21 juny 2008].
* ↑ «Cessna 182 al wiki de FlightGear» (en anglès). Comunitat de FlightGear. [Consulta: 16 juny 2017].
* ↑ «Cessna Skylane Specifications». Cessna Corporation. Arxivat de l'original el 2009-08-02. [Consulta: 28 juliol 2009].
* ↑ BOATMAN, JULIE. «Cessna 182T - Setting the Standard». AOPA Pilot. AOPA, març 2004. [Consulta: 2 octubre 2006].
# Staplehurst

Staplehurst és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 270 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Staplehurst tenia 270 habitants, 108 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 744,6 habitants per km².
Dels 108 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.542 $ i la renda mediana per família de 42.361 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 14.449 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Staplehurst». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Staplehurst». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Squaw Lake

Squaw Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 99 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Squaw Lake tenia 99 habitants, 35 habitatges, i 21 famílies. La densitat de població era de 46,6 habitants per km².
Dels 35 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 31,4% hi vivien parelles casades, en un 22,9% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,4% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 16,2% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,4 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.875 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 12.000 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 9.895 $. Entorn del 42,1% de les famílies i el 49,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Squaw Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Squaw Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Fàbrica Llimona

La fàbrica Llimona era un edifici, actualment desaparegut, situat al carrer de Santa Madrona, núms. 7 al 13 del Raval de Barcelona.

## Història

El mecànic reusenc Jacint Barrau i Cortès (1810-1884) fou l'inventor d'un teler per a fabricar velluts de seda, del qual anys després vengué la patent per a l'Estat espanyol al seu col·laborador Josep Llimona i Bonafont (1825-1889). Aquest muntà una fàbrica al carrer de les Carretes, 76 sota la raó social Successor de Jacint Barrau. A la seva mort, els seus fills van continuar el negoci sota la raó social Hereus de Josep Llimona.
El 1903, Joan i Josep Llimona i Bruguera van fer construir una fàbrica de planta baixa i tres pisos al carrer de Santa Madrona (antic passatge de Dodero), projectada per l'arquitecte reusenc Joan Rubió i Bellver i dedicada a la producció de velluts i pelfes. El 1925, la societat es va fusionar amb l'empresa Filats Mohair SA de Sabadell, que al seu torn va ser absorbida per L'Espanya Industrial el 1931.
Finalment, la fàbrica fou enderrocada cap al 1983 per a la construcció d'una promoció d'habitatges, que també va obliterar el passatge de l'Om i la «quadra» del núm. 15.

## Referències

* 1 2 Cabana, 1992.
* ↑ Anuario-Riera, 1897, p. 338 bis.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 354/1903.
* ↑ Anuario industrial de Cataluña, 1916, p. 168, 349, 350.
* ↑ Anuario industrial y artístico de España, 1931, p. 786.
* ↑ Caballé, Francesc; Gonzàlez, Reinald (Veclus SL) «Valoració patrimonial de les cases-fàbrica del Raval de Barcelona». Modificació del Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic Històric-Artístic al Districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica), vol. 2 (annex documental), fitxa R-16 Casa-Fàbrica Mir. Ajuntament de Barcelona, 2-2018.

## Bibliografia

* Cabana, Francesc «Jacint Barrau un geni de la mecànica». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
# Hillcrest (Nova York)

Hillcrest és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.680 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hillcrest tenia 7.106 habitants, 1.979 habitatges, i 1.593 famílies. La densitat de població era de 2.126,9 habitants/km².
Dels 1.979 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,1% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 19,5% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 68.889 $ i la renda mediana per família de 76.960 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.451 $ mentre que les dones 35.408 $. La renda per capita de la població era de 21.993 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hillcrest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hillcrest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vøringsfossen

Les Vøringsfossen són unes cascades provocades pel riu Bjoreio i situades a mig camí entre Bergen i Oslo, prop de l'altiplà de Hardangervidda, al comtat de Hordaland, Noruega. És una de les principals atraccions turístiques de la zona amb les espectaculars caigudes de més de 180 metres que les fa ser les més altes de Noruega. En dies assolellats, l'arc de Sant Martí hi és sempre present. És potser la més famosa del país i és una important atracció turística de Hardangervidda.
El nom Vøringsfossen (en nòrdic antic Vyrðingr) es deriva del verb vyrða (en català: estimar). L'últim element de fossen, la forma finita de foss (cascada), és una addició posterior. Més enllà, les aigües s'obren pas per la vall de Måbødalen, al costat d'una carretera plena de curiosos túnels, on també s'hi troba un hotel.

## Referències

* ↑ «Things to do in the Hardangerfjord region - Official travel guide to Norway - visitnorway.com» (en anglès). www.visitnorway.com. [Consulta: 4 desembre 2016].
* ↑ Roos, Constance. Walking in Norway. Cicerone Press Limited, 1997, p. 46. ISBN 185-284-230-X.

## Enllaços externs

* Vøringfossen al juny a YouTube
* Voringfossen Arxivat 2020-10-23 a Wayback Machine. Lloc web oficial
# Holland Patent

Holland Patent és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 461 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holland Patent tenia 461 habitants, 201 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 370,8 habitants/km².
Dels 201 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.167 $ i la renda mediana per família de 51.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 27.917 $. La renda per capita de la població era de 21.864 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holland Patent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holland Patent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anomalocaris

Anomalocaris (‘gamba estranya’) és un animal extint que pertany al clade dels anomalocàrids. Es tractava d'una criatura nedadora que possiblement usava uns lòbuls flexibles que tenia als flancs del cos per a impulsar-se dins l'aigua. El seu gran cap tenia grans ulls amb forma de pera i diverses lents oculars i una boca rodona. Tenia dos grans "braços" amb una mena de punxes just davant de la boca; probablement, els utilitzava per a atrapar les preses i posar-se-les a la boca.
Per al temps en què visqué, Anomalocaris va ser una criatura realment gegantina arribant a longituds d'entre 60 cm i 2 metres. Fou com el rorqual blau dels seus temps, i sens dubte hi va ser el predador dominant. Era l'animal més gros del període Càmbric; els seus ulls mostraven ja un alt grau d'agudesa visual, més que la de qualsevol artròpode (amb els quals es considera relacionat) actual.
Se l'ha identificat incorrectament diverses vegades. El seu nom ve de la descripció d'un dels seus "braços", que va ser trobat per separat i es va pensar que era una criatura per si sol. Es va pensar que la boca era una medusa anomenada Peytoia, i el cos va ser descrit com un porífer anomenat Laggania. Segons els codis de nomenclatura, el nom més antic és l'elegit, i en aquest cas va ser Anomalocaris. El nom Laggania va ser usat més tard per a un altre gènere d'anomalocàrid.

## Referències

* ↑ Noticias SINC
# Jardins de Sant Pau del Camp

Els jardins de Sant Pau del Camp són un espai públic d'una hectàrea al voltant del monestir que porta el mateix nom, al Raval de Barcelona.

## Història

Es van inaugurar l'any 1992, en un espai antigament ocupat per habitatges i diverses fàbriques, entre les quals destaca la fàbrica Santaló, la xemeneia de la qual es conserva com a testimoni del passat industrial de la zona.

## Descripció

El jardí està format per uns amplis parterres de gespa que formen un petit turó artificial per tal de salvar el desnivell ocasionat per un aparcament subterrani. Circumval·len el monestir romànic i el disnivell del petit turó permet que el monument es pugui contemplar des del capdamunt de l'elevació que corona l'espai. Entre els parterres hi ha camins semicirculars excavats entre murs de mitja alçària amb pedrissos dissenyats per a l'estada i gaudi.
Els arbres que dominen l'espai són les moreres (Morus alba), les tipuanes (Tipuana tipu) i els pollancres (Populus alba). El turó culmina en una placeta flanquejada per tipuanes. Just a nivell de carrer, al costat del monestir hi ha esplanada de sauló protegida per arbres d'ombra. Al costat d'aquesta esplanada podem trobar diferents àrees recreatives que alberga els jardins: una pista de botxes, una àrea de jocs infantils i uns horts urbans. L'espai és tancat per un mur cobert de buganvílies.

## Referències

* ↑ «Pla d'acció per aconseguir que els Jardins de Sant Pau del Camp s'utilitzin més». betevé, 23-07-2017.
* ↑ La Conquesta del verd: els parcs i els jardins de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. Regidoria d'edicions i Publicacions, 1995. ISBN 84-7609-727-1.
* 1 2 «Jardins de Sant Pau del Camp». barcelona.cat. Ajuntament de Barcelona.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Torruella-Tous
* Casa-fàbrica Dardé, Cabañes i Oliveras

## Enllaços externs

* «Jardins de Sant Pau del Camp». barcelona.cat. Ajuntament de Barcelona.
# Sunburg

Sunburg és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 110 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sunburg tenia 110 habitants, 51 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 88,5 habitants per km².
Dels 51 habitatges en un 17,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,5% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 26,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 144,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.500 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.875 $ mentre que les dones 18.333 $. La renda per capita de la població era d'11.654 $. Entorn del 13,3% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sunburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sunburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].