OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Ramis d'Ayreflor i Rosselló

Josep Ramis d'Ayreflor i Rosselló (Palma, 7 de desembre de 1893 - 25 de novembre de 1976) ho va ser tot en l'Alfonso XIII, des de jugador destacat (hi va ser dues temporades) fins a president.
Nascut a Palma el 7 de desembre de 1893, ciutat on morí el 25 de novembre de 1976, Josep Ramis de Ayreflor va ser un prestigiós advocat, primer, i magistrat, després. Retirat del futbol actiu el 1920, aquest mateix any va succeir Moner en la presidència de l'Alfonso XIII, en uns moments de crisi que només la seva moderació i la seva resolució varen aconseguir salvar. En el seu haver cal ressaltar el fitxatge del primer entrenador estranger en la història per dirigir a l'Alfonso XIII (l'anglès Jack Greenwell només havia estat, contractat el 1916 per fer unes classes particulars), un txec anomenat Jozsef Ferri, un antic jugador del Sparta de Praga que a Palma coneixien, sense que se sàpiga bé per què, potser perquè feia més estranger, com a Zaubek.
Fou un dels socis fundadors de l'Alfonso XIII, i tercer president del club.

## Bibliografia

* Història del RCD Mallorca (1916-2004). Editorial: Documenta Balear. Col·leccio: Arbre de Mar núm. 17. Any: 2005. Autors: Miquel Vidal i Jordi Vidal. ISBN 8496376168.
# Oirat

Els oirat (en plural oirats) són un dels pobles turcomongols que viuen al nord dels merkites, a l'oest del llac Baikal. El seu nom apareix transcrit també com a oyirat.
Són d'ètnia mongola (oirat vol dir en mongol 'els confederats'). En aquesta regió, apareix al segle viii la confederació dels tres kurikan (o quriqan) esmentats a les inscripcions de Kocho Tsaidam

## Referències i notes

* ↑ Thomsen, Inscriptions de l'Orkhan, 98
# Formalisme (literatura)

El formalisme és un corrent crític en literatura que intenta jutjar l'obra només pel seu contingut, deixant de banda el context (com la crítica filològica tradicional), l'autor (com la crítica psicologista) o el receptor (com l'hermenèutica o l'anomenada crítica impressionista). Va ser conreat a principi del segle xx, sobretot a Rússia i Praga, on va fusionar-se amb l'estructuralisme.
El formalisme intenta definir la literarietat, és a dir, objectivar allò que distingeix un text ordinari de la literatura. Per això es fixa en les figures d'estil, ja que l'allunyament del llenguatge comú té efectes artístics i permet identificar la creativitat de l'autor. Aquest estil ha de tractar-se científicament, basant-se en proves del mateix text i no en conceptes subjectius com la bellesa o l'emoció que puguin suscitar.

## Referències

* ↑ «Formalisme (literatura)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Formalisme rus
# Fira Medieval d'Oficis de Súria

La Fira Medieval d'Oficis de Súria, a la comarca del Bages és una fira històrica de periodicitat anual. Es desenvolupa el segon cap de setmana de novembre al Poble Vell d'aquest municipi.

## Història

La primera edició de la Fira Medieval d'Oficis de Súria es va celebrar l'any 2002 amb l'objectiu de reviure l'ambient i els oficis de l'època medieval, aprofitant l’entorn dels carrers i les places del Poble Vell.

## Característiques i Activitats

La Fira Medieval d’Oficis de Súria inclou les següents activitats:
* Paradistes i artesans: es distribueixen per les places i carrers del Poble Vell, oferint productes artesanals i demostrant tècniques d'oficis tradicionals.
* Tallers participatius: a càrrec dels artesans de la fira i diferents entitats.
* Espectacles i animació: actuacions, recreacions històriques i espectacles de carrer. Un dels actes de la Fira és l’obra teatral ‘Salats!’ del guionista i escriptor surienc Jaume Esquius i Miquel, a l’entorn dels embolics provocats per la sal durant l’edat mitjana.
* Visites guiades: al llarg de la Fira Medieval d’Oficis es porten a terme visites guiades pel Poble Vell, el centre d’interpretació del Castell i l’Església del Roser.
Amb el pas dels anys, la Fira Medieval d’Oficis de Súria ha anat incorporant noves activitats i espais, així com exposicions i projeccions sobre temes històrics.

## Enllaços externs

* Web oficial de la Fira Medieval d'Oficis de Súria
* Informació turística sobre la fira

### Referències

* ↑ promocio. «Fira Medieval d’Oficis a Súria», 07-09-2017. [Consulta: 5 març 2025].
* ↑ «Ajuntament de Súria/Fira Medieval d'Oficis». [Consulta: 5 març 2025].
* 1 2 «Ajuntament de Súria/Fira Medieval d'Oficis». [Consulta: 5 març 2025].
* ↑ «Ajuntament de Súria/Fira Medieval d'Oficis». [Consulta: 5 març 2025].
* ↑ EnaCast. « metaservice.metaTitle ». [Consulta: 5 març 2025].
* ↑ Bricollé, David. «Súria aprofundirà en els relats històrics en la 21a Fira Medieval d'Oficis», 05-11-2024. [Consulta: 5 març 2025].
# Fira del Conte de Medinyà

La Fira del Conte de Medinyà és una fira literària que se celebra anualment a Medinyà, especialitzada en contes.

## Història

Un veí de Medinyà, Joan Bahí, va llegir una notícia a La Vanguardia escrita amb motiu del bicentenari del naixement de Hans Cristian Andersen, on s'explicava que el conegut escriptor havia passat una nit a Medinyà durant la seva visita a Espanya, i que havia documentat la seva estada al seu llibre Spanien de 1862.
L'efemèride va inspirar la creació d'una fira del conte a la vila, impulsada per una associació local i pel voluntariat. És la fira del conte vigent més antiga de Catalunya. Inclou presentacions de llibres, contacontes, espectacles, parades i llibres.

## Premis i reconeixements

A partir de la 9a edició es van es va decidir incorporar un espai de reconeixement a aquelles persones referents del món del conte. Al llarg de les diferents edicions s'han homenatjat figures com Roser Capdevila, Pilarín Bayes o Picanyol, entre d'altres.
Més enllà de l'homenatge a la trajectòria, també organitza un Concurs imatge gràfica, el Concurs de Narració oral Joan Bahí i el Conte il·lustrat Modest Prats.

### Homenatge a la trajectòria professional

* 2018 - Roser Capdevila
* 2019 - Pilarín Bayés
* 2021 - Picanyol
* 2022 - Teresa Duran
* 2023 - Carme Solé Vendrell
* 2024 - Violeta Denou
Al seu torn, el 2017 la fira va ser reconeguda amb el XXXII Premi a la Normalització Lingüística i Cultural que atorga l’ADAC, Ateneu d’Acció Cultural de Girona.

## Referències

* 1 2 3 Carmona, Alba. «La Fira del Conte de Medinyà homenatjarà les creadores d'en Teo» (en castellà), 04-09-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
* 1 2 «la fira – Fira del conte». [Consulta: 22 setembre 2024].
* 1 2 Cortadellas, Xavier. «Una tempesta a Medinyà». Revista de Girona, 2021. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ Saguer, Maria. «Medinyà es prepara per acollir la 14a Fira del Conte». [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ Reche, Ariadna. «Èxit de participació a l’onzena Fira del Conte de Medinyà» (en castellà), 23-05-2021. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «Ateneu d'Acció Cultural - Els premis de l'ADAC». ADAC, 2024. [Consulta: 22 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Fira del Conte de Medinyà - Lloc web oficial
# Fira del Gall

La Fira del Gall és un mercat d'aviram tradicional que se celebra a Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) des de l'Edat Mitjana, el cap de setmana anterior al Nadal. En aquesta fira es pot comprar i degustar el reconegut gall del Penedès, una varietat autòctona d'au de corral molt apreciada per la seva vistositat i la seva carn. El 2023 es va celebrar la 359a edició de la Fira del Gall.
A la Fira del Gall la gastronomia i els vins són també una part essencial. Una mostra gastronòmica de cuina d'aviram presenta des de les receptes més tradicionals a les més noves, acompanyades pels vins de la Denominació d'Origen Penedès.
La programació de la Fira inclou diversos actes festius, que tenen lloc al Parc de Sant Julià i al Pavelló Firal:
* Mercat d'aviram, al Pavelló Firal. Antigament, gent d'arreu es desplaçava a Vilafranca per comprar l’aviram que degustarien durant les festes nadalenques. Disposa d'un servei d'escorxador per endur-se l'aviram sacrificat i plomat.
* Exposició de gallines de raça penedesenca.
* Mostra de bestiari festiu, amb el Gall Tomasot, la Gallina Ballarica, l'Àliga del Barri de Sant Julià i l'Aligueta Tramuntana, que fan d'amfitrions. La Gallina Ballarica recull els xumets dels infants que deixin el costum de xumar i els obsequia amb un dolç record.
* Cercavila del bestiari, amb colles dansaires i músics, que surt de l'avinguda de Catalunya i acaba a la plaça de la Vila amb una ballada de lluïment.
* El trenet de la Fira.
* Els galls als balcons: figures de galls de porexpan a les façanes del centre de la vila.

## Galeria

* Gall penedesenc, varietat Blat, a l'exposició de gallines
* El Gall Tomasot i la Gallina Ballarica
* Cercavila del bestiari
* Els galls als balcons

## Referències

* 1 2 «Fira del Gall». Ajuntament de Vilafranca del Penedès.
* ↑ «Vilafranca viu aquest cap de setmana dos dies de Fira del Gall». RTV Vilafranca, 16-12-2023.
* ↑ «XXVIa Mostra de Bestiari Festiu de Ploma». Ajuntament de Vilafranca del Penedès.
# Firmin Lambot

Firmin Lambot (Florennes, 14 de març de 1886 - Anvers, 19 de gener de 1964) va ser un ciclista professional belga actiu a començaments del segle xx, que va aconseguir guanyar el Tour de França de 1919 i 1922.
La seva carrera professional va començar el 1908, any en què va guanyar els campionats de Flandes i Bèlgica. Va córrer el Tour de França entre 1911 i 1914, però la Primera Guerra Mundial va impedir-ne la celebració fins al 1919. Aquell any, en unes condicions lamentables (carreteres destrossades, pèssima organització i corredors en mal estat físic a conseqüència de la guerra) va tornar-se a disputar. Tan sols onze ciclistes van poder acabar la cursa. Lambot va ser segon durant gran part de la cursa, però va accedir a la primera posició quan el líder Eugène Christophe va haver de retirar-se a causa d'una avaria a la seva bicicleta.
El de 1919 va ser també el Tour que Henri Desgrange va crear l'ara famós mallot groc que identifica el líder de la carrera. Eugène Christophe va ser el primer que se'l va enfundar, encara que va ser Lambot el primer a pujar al pòdium final vestit amb ell.
Després de participar en els Tours de 1920 i 1921, el 1922 va tornar a guanyar la carrera, una altra vegada gràcies a una avaria a la bicicleta d'un rival. Lambot tenia 36 anys quan va guanyar el Tour de 1922, cosa que el va convertir en el vencedor de més edat d'una gran volta en aquell moment. Va mantenir el rècord durant més de 90 anys, fins que fou batut per Chris Horner, que tenia 41 anys quan va guanyar la Volta a Espanya del 2013. Encara continua sent el guanyador del Tour de més edat.

## Palmarès

* 1908
** 1r a Andenne
** 1r a Fosses-la-Ville
** 1r a Genappe
** 1r a Mazy (2)
** 1r a Velaine-sur-Sambre
* 1913
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1914
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1919
** 1r al Tour de França i guanayador d'una etapa
* 1920
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França
* 1921
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1922
** 1r al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1911. 11è a la classificació general
* 1912. 18è a la classificació general
* 1913. 4t a la classificació general i guanyador d'una etapa
* 1914. 8è a la classificació general i guanyador d'una etapa
* 1919. 1r de la classificació general i guanyador d'una etapa
* 1920. 3r a la classificació general i guanyador de dues etapes
* 1921. 9è a la classificació general i guanyador d'una etapa
* 1922. 1r de la classificació general
* 1923. Abandona (7a etapa)
* 1924. Abandona (8a etapa)

## Referències

* 1 2 3 4 «Palmarès de Firmin Lambot (Bel)» (en francès). Memoire-du-cyclisme.eu. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 31 desembre 2021].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Firmin LAMBOT» (en italià). [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ «El “abuelo” que ganó la Vuelta a España» (en castellà), 15-09-2013. [Consulta: 24 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# La fiamma

La fiamma (en català La flama) és una òpera en tres actes d'Ottorino Respighi, amb llibret de Claudio Guastalla. S'estrenà al Teatro Reale dell'Opera de Roma el 23 de gener de 1934. A Catalunya es va estrenar al Liceu de Barcelona el 14 de desembre de 1948.

## Origen i context

Ottorino Respighi, tot i ser un músic inquiet i inspirat, va estar vinculat durant un temps a les directrius del règim feixista italià. És en aquesta època que La fiamma es va estrenar a Roma el gener de 1934, en un context marcat per l’eufòria mussoliniana. Respighi, que havia descobert l’òpera russa durant els seus estudis a Sant Petersburg, va abandonar la seva càtedra al Conservatori de Roma per dedicar-se plenament a la composició, finançat pel règim. Tot i que després de la guerra aquest aspecte es va silenciar, alguns han volgut interpretar La fiamma com un reflex de la grandiloqüència pròpia de l’època mussoliniana.

## Representacions

Se sol afirmar amb Turandot de Puccini es va concloure el repertori habitual de l'òpera italiana. Durant un temps, va semblar que La fiamma li prendria aquest lloc després de l'excel·lent acollida a l'Òpera de Roma arran de la seva estrena, el gener de 1934, amb èxits successius al Colón de Buenos Aires, a l'Òpera de Chicago, a la Scala de Milà, Berlín i Viena, així com al Maggio Musicale Fiorentino.
La irrupció de la Segona Guerra Mundial va interrompre la trajectòria d’aquesta òpera, i amb el temps, Respighi va anar perdent presència als escenaris operístics. Tot i això, la seva figura es va mantenir viva als programes de concert, amb poemes simfònics com Pini di Roma, així com altre peces instrumentals i vocals, que van continuar captivant el públic. Aquestes composicions reflecteixen l’atracció de Respighi pel patrimoni musical italià, reinterpretat amb una sensibilitat pròpia.

## Anàlisi musical

La fiamma, considerada una òpera dins del corrent postverista, adopta els patrons formals del verisme. Això es tradueix en un flux musical continu, on els fragments dels solistes es fonen de manera orgànica, dificultant la identificació clara d’àries, encara que se’n perceben algunes traces. També destaca per la presència de nombrosos personatges secundaris i per un ús expressiu de tensions i dinàmiques en el cant dels solistes, característic d’aquest estil.

## Vegeu també

* Llista d'òperes més importants

## Referències

* ↑ (castellà) ALIER, Roger. Guia Universal de la ópera. Barcelona, 2007, Ediciones Robinbook. ISBN 978-84-96924-03-1
* 1 2 3 4 Alier, Roger. «"La fiamma" una nueva ópera para Montsérrat Caballé» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 18 febrer 2017].
# Cyprinodon diabolis

Cyprinodon diabolis és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Nevada (Estats Units).

## Referències

* 1 2 «Cyprinodon diabolis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ . Cyprinodon diabolis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17.08.09.
# Els síndics dels drapers

Els síndics dels drapers és un quadre del pintor neerlandès Rembrandt pintat el 1662 que està exposat permanent al Rijksmuseum d'Amsterdam, pinacoteca especialitzada en art neerlandès.
S'hi retrata a cinc Staalmeesters, membres d'una comissió la guilda o confraria dels drapers d'Amsterdam. Possiblement és la «Waardijns van de Lakenen», és a dir, la que controlava la qualitat dels draps. Era un càrrec pel que no cobraven, i eren nomenats pel període d'un any. Es reunien tres vegades a la setmana. Aquests síndics van ocupar els seus càrrecs des del Divendres Sant de 1661 fins al Divendres Sant de 1662. El llibre sobre la taula probablement es refereixi a la comptabilitat de la confraria.
Estan asseguts entorn d'una taula coberta per un drap vermell. Darrere d'ells, sobre la paret, hi ha un oli en el qual es representa el tema del far, símbol del bon exemple i del camí a seguir.
Pot comparar-se aquest quadre amb els de Les regents i els regents de l'asil d'ancians de Haarlem, de Frans Hals, que data d'una dècada més tard, per comprovar l'evolució d'aquest tipus de retrat de grup del barroc neerlandès: els aspectes dramàtics i escènics han quedat reduïts al mínim, concentrant l'atenció en els individus que formen el grup, que són retratats amb falta de vitalitat i creant-se una distància entre el grup i l'espectador.
Rembrandt va elegir per a aquesta obra una perspectiva amb un punt de vista baix, de manera que es mira directament a la part baixa de la taula, sense que sigui clarament visible el llibre que estan utilitzant. Es col·loca els cinc personatges aproximadament formant una fila: cinc volums foscos, amb colls blancs, representats frontalment i mirant seriosament, conscients de la importància de la seva funció.

## Referències

* 1 2 Hermann Bauer, "El Barroco en los Países Bajos" en Los maestros de la pintura occidental, Taschen, 2005, pág. 316, ISBN 3-8228-4744-5

## Enllaços externs

* Rijksmuseum (Pàgina web oficial)
* Wolfgang Kosack: A second Rembrandt: www.the-staalmeesters.com
# Florencia Peña

Florencia Peña (Buenos Aires, 7 de novembre de 1974) és una actriu, comediant i presentadora de televisió argentina. Va començar als quatre anys amb el programa Festilindo. És coneguda principalment per haver interpretat al personatge de Mónica «Moni» Argento en la sèrie de televisió Casados con hijos. Així mateix ha participat en altres sèries còmiques com Poné a Francella y La niñera. Es va casar en primeres núpcies amb el músic Mariano Otero amb qui té dos fills.

## Filmografia
### Televisió

* Festilindo, 1979
* Clave de Sol, 1989
* Nosotros y los otros, 1989
* Son de Diez, 1992 (Canal 13)
* Regalo del Cielo, 1993
* Sueltos, 1996
* "De corazón",1997-1998
* "La Nocturna", 1998-1999
* Verano del '98, 1998 - 2000
* Chabonas, 2000
* Tiempo final, 2000-2002
* Poné a Francella, 2001-2002
* ¿Quién es Alejandro Chopi?, 2002
* Disputas, 2003
* La Banda de Cantaniño en Telefe, 2003 (Telefe)
* "El show de la tarde", 2004 amb Marley
* La Niñera, versió de The Nanny de Fran Drescher, 2004-2005
* Casados con hijos,versió de Married... with Children, amb Guillermo Francella 2005-2007 (Telefe)
* Hechizada, versió de Bewitched, 2007 (Telefe)
* Una de dos, 2008 amb Fabián Vena i Luis Luque
* "Viaje de Locos", 2009, (Telefe) amb Marley

### Pel·lícules

* Ángel, la diva y yo, 1999
* ¿Y dónde está el bebé?, 2002
* Chicken Little, 2005 (veu)
* Chile 672, 2006
* Dormir al sol, 2009

## Teatre

Los monólogos de la vagina, Grease, Blancanieves, Confesiones de mujeres de 30, Mamá es una estrella, Shakespereando, De carne somos, Desangradas en glamour, Sweet Charity, etc.

## Premis

* Premios Martín Fierro, 2002, 2006
* Premios ACE, 2007.

## Referències

* ↑ «Florencia Peña sobre Casados con hijos: "Hay una generación para la que soy Moni Argento"». El Litoral, 17-02-2021. [Consulta: 28 juny 2021].
* 1 2 «Today it celebrates... Florence Peña» (en anglès). serargentino.com, 07-11-2020. [Consulta: 10 gener 2025].
* ↑ «Florencia Peña | Actress, Writer, Producer» (en anglès americà). [Consulta: 10 gener 2025].
# Fonda Florida (Reus)

La Fonda Florida o cal Bufill és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp), situat a la plaça del Mercadal, cantonada amb el carrer del Metge Fortuny, inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici cantoner de planta baixa, per a usos comercials, i tres pisos. La façana que dona a la Plaça del Mercadal és de diferent composició a la lateral. La planta baixa, d'ús comercial, és porticada amb pilastres coronades per capitells ornats. Hi ha un balcó corregut al primer pis amb dues obertures allindanades emmarcades per un entaulament ornat, que gira cap al carrer lateral. L'obertura del cantó forma un arc carpanell. El segon i tercer pis segueixen la mateixa composició diferenciada a les dues façanes, amb obertures a la plaça, i dos finestres geminades amb pilastres al carrer. Cal remarcar l'ornamentació de la façana, floral i vegetal, amb sanefes, motius geomètrics, pilastres estriades, finestres geminades, motllures, elements escultòrics, cornisa i mènsules, i una barana de ferro forjat amb motiu d'estrella repetitiu. Aquest edifici presenta una perfecta composició simètrica a partir de dos eixos diferents, el corresponent a la Plaça del Mercadal i el del carrer del Metge Fortuny.
La qualitat dels materials disminueix així que es va pujant de planta, cosa que no s'observa a la façana però sí a la caixa de l'escala. És interessant la corba que soluciona la cantonada, que ressalta per la cornisa suportada per mènsules, iguals a les que sostenen els balcons. A la corba, el pilar dels porxos es duplica, per indicar que és una frontissa. El pilar de l'altra extrem del porxo sosté la biga de la casa del costat, per evitar la duplicació de columnes.

## Història

El comerciant Francesc Bufill Capdevila va encarregar a l'arquitecte Francesc Borràs una casa cantonera a la plaça del Mercadal l'any 1885. Borràs havia acabat feia poc la casa Roca Oller a la plaça de Prim, i les dues cases presenten algunes semblances. L'any 1948, al principal va obrir la Fonda Florida, que va tancar el 2020.

## Referències

* ↑ «Fonda Florida». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16-VIII-2015].
* 1 2 Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 10. Reus: Ajuntament de Reus; COAC, 2024, p. 86. ISBN 9788409559398.
# Nothobranchius furzeri

Nothobranchius furzeri és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Zimbàbue.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius furzeri» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Jubb, R. A. 1971. A new Nothobranchius (Pisces, Cyprinodontidae) from Southeastern Rhodesia. J. Am. Killifish Assoc. v. 8 (núm. 1): 12-19.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Crisi hipotecària de 2007

La crisi de les hipoteques subprime es va començar a estendre pels mercats, principalment, a partir del dijous 9 d'agost de 2007, si bé el seu origen es remunta als anys precedents. Les hipoteques subprime són préstecs hipotecaris concedits a clients de baixa solvència i que, per tant, presenten un risc més elevat de morositat.

## Motius

* En primer lloc, l'enorme increment del preu de l'habitatge als EUA durant els anys que van precedir la crisi va provocar que moltes famílies ampliessin la hipoteca per finançar les vacances o la compra de béns de consum.
* En segon lloc, la gran pujada de tipus d'interès des d'1% el juny del 2003 fins al 5,25% tres anys després va fer cada cop més difícil el pagament de les quotes mensuals de les hipoteques subprime.
Per amortir els efectes de la crisi hipotecària de 2007 i la Crisi de l'habitatge a Catalunya, el govern tripartit de Catalunya a anunciar en 2007 la construcció de 50.000 habitatges protegits, 25.000 de compra i 25.000 de lloguer i ajuts a la rehabilitació de 100.000 pisos, però només es van iniciar 36.000 pisos.
La crisi hipotecària va produir, a partir de setembre de 2008, nombroses fallides financeres, nacionalitzacions bancàries, constants intervencions dels bancs centrals de les principals economies desenvolupades, descensos en les cotitzacions borsàries i un deteriorament de l'economia global real, que ha suposat l'entrada en recessió d'algunes de les economies més desenvolupades.

## Referències

* ↑ «Montilla anuncia la construcción de 50.000 viviendas protegidas en esta legislatura» (en castellà). La Vanguardia, 03-04-2007. [Consulta: 9 octubre 2024].
* ↑ Maria Fernández Noguera, Sergi Pont Sánchez. «N'hi ha prou amb 50.000 pisos socials? Radiografia de l'habitatge públic, en cinc gràfics». 324, 14-10-2024. [Consulta: 17 octubre 2024].

## Vegeu també

* Empresa patrocinada pel govern
* Crèdit Subprime
* Standard & Poor's
* Merrill Lynch
* Dow Jones
* Bloomberg