OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Thiebaut

Carlos Thiebaut Luis-André (Madrid, 1949) és un filòsof, catedràtic de Filosofia a la Universitat Carles III de Madrid i assagista espanyol.

## Biografia

Es va doctorar en Filosofia per la Universitat Complutense l'any 1977 amb una tesi sobre Georg Lukács (Filosofia i política: el joven Lukács (1919-1929). El mateix any es va diplomar en Sociologia Política per l'Institut d'Estudis Polítics de Madrid (1977). Ha estat professor a les Universitats Complutense i Autònoma de Madrid i membre de l'Institut de Filosofia del C.S.I.C. Ha estat Professor Visitant a les Universitat de Frankfurt i Northwestern University, i impartit cursos en institucions acadèmiques de Mèxic i el Perú.
L'any 1990 va ser finalista del Premi Nacional d'Assaig per la seva obra Historia del nombrar. A banda de la seva tasca docent i investigadora, escriu articles i ressenyes a diferents mitjans, com el diari El País o la Revista de Libros.

## Obra

Format en la tradició continental i en la teoria crítica, ha integrat en els seus llibres i articles la discussió de les tradicions anglosaxones, post-analítiques i pragmatistes, sempre amb l'atenció temàtica centrada en la filosofia moral i política contemporània, a les discussions de la qual ha dedicat la majoria dels seus llibres i articles. En l'última dècada ha treballat sobre les experiències contemporànies del dany i el trauma indagant la seva dimensió social i els conceptes emprats en la seva elaboració.

## Obres
### Llibres

* Cabe Aristóteles, Madrid, Editorial Visor, 1988.
* Responsabilidades morales y convicciones políticas. V Semana de Etica, Barcelona, Anthropos, 1990. J.M. González y C. Thiebaut (eds.).
* Historia del nombrar, Madrid, Visor, 1990.
* La herencia ética de la ilustración, Barcelona, Crítica, C. Thiebaut (ed.). 1991. Inclou l'article propi "¿La emancipación desvanecida?".
* Los límites de la comunidad: Las críticas comunitaristas y neoaristotélicas al programa moderno, Madrid, Centro de Estudios Constitucionales, 1992.
* Traducción, introducción y notas de M. de Montaigne: Diario del Viaje a Italia, Madrid, Debate-CSIC, 1994. (amb J. M. Marinas).
* Vindicación del ciudadano, Barcelona, Paidós, 1998
* Conceptos fundamentales de filosofía, Madrid, Alianza Editorial, 1998.
* La responsabilidad ante el futuro (y el futuro de las humanidades), Col. Eutopías, Ed. Episteme, Valencia, 1999.
* De la tolerancia, Madrid, Visor, 1999.
* Invitación a la filosofía: pensar el mundo, examinar la vida, hacer la ciudad (2ª edición en Siglo del Hombre, Bogotá, 2008).

### Llibret

* Séneca o Todo nos es ajeno, llibret per a una òpera en un acte posada amb metro músic per Marcela Rodríguez

## Referències

* ↑ «Carlos Thiebaut Luis-André». Universitat Carles III. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2015. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Artículos de Carlos Thiebaut en El País». El Pais. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ Thiebaut, Carlos. «El relato del daño como historia natural. (A propósito de W.G. Sebald)». Sin Permiso. [Consulta: 15 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Entrevista de la Universitat de La Laguna
# Sapinde de la Xina

El sapinde de la Xina (Koelreuteria paniculata) és una espècie d'arbre caducifoli originari de l'est d'Àsia a la Xina i Corea.
Pot arribar a fer 7 m d'alt. Les fulles són pinnades i profundament serrades, de 15 a 40 cm de llarg amb 7 a 15 folíols de 3 a 8 cm de llarg. Les flors són grogues amb quatre pètals i creixen en panícules de 20 a 40 cm de llarg. El fruit és una mena de càpsula de 3 a 6 cm de llarg que conté diverses llavors de 5 a 8 mm de diàmetre.

## Varietats

* Koelreuteria paniculata var. paniculata.
* Koelreuteria paniculata var. apiculata (Rehder & E.H.Wilson)

## Usos

És un arbre d'ús ornamental freqüent (plantat també a Barcelona). En alguns llocs com Florida, és considerat una planta invasora.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 7 setembre 2022].
* Plants for a Future: Koelreuteria paniculata
* Koelreuteria paniculata images at bioimages.vanderbilt.edu Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
# Estany de Walden

L'estany de Walden (Walden Pond) és un estany profund de 41 m (102 peus), la superfície del qual fa 61 acres i el contorn d'1,7 milles, localitzat a Concord, a Massachusetts, als Estats Units. És un bon exemple de kettlehole: ha estat format per la retirada de glaceres fa entre 10.000 i 12.000 anys aproximadament.
L'escriptor transcendentalista i filòsof Henry David Thoreau va viure a les ribes d'aquest estany durant dos anys a partir de l'estiu de 1845. La seva experiència, portada al seu llibre Walden, o la vida als boscos, ha fet cèlebre l'indret.

## Enllaços externs

* The Walden Woods Project
* A History of the Uses of Walden Pond per Austin Meredith
# Fu-Schnickens

Fu-Schnickens va ser un trio de rap estatunidenc amb seu a Brooklyn.

## Història

Fu-Schnickens estava compost per Chip Fu (Roderick Roachford), Moc Fu (Joe Jones) i Pac Fu (Lennox Maturine). Fu representava la unitat i schnicken era una paraula inventada que significava «coalició». Els tres amics d'East Flatbush van cridar l'atenció per primera vegada després d'actuar en un esdeveniment de hip-hop a la Universitat Howard, després del qual el grup va signar amb Jive Records. El senzill de debut del grup, «Ring the alarm», va entrar al top ten de la llista Billboard Hot Rap Tracks l'any 1992, fet que va despertar l'expectació per a l'àlbum de debut del grup, F.U. Don't Take It Personal. A més, amb els senzills d'èxit «La Schmoove» (amb Phife Dawg d'A Tribe Called Quest) i «True Fu-Schnick», l'àlbum va arribar al top 20 de la llista Top R&B/Hip-Hop Albums i va ser certificat com a or per la RIAA.
El 1993, Fu-Schnickens va començar a treballar en el seu segon àlbum. El grup va gravar una cançó titulada «What's Up, Doc?» que presentava una mostra de Bugs Bunny exclamant la seva famosa frase ganxo. Però el grup no va poder obtenir l'autorització de la mostra de Warner Bros., per la qual cosa la cançó es va arxivar. Mentrestant, l'aleshores estrella de l'NBA Shaquille O'Neal en nombroses entrevistes va referir-se a la seva passió per la música rap i va afirmar que els Fu-Schnickens era el seu grup favorit. Això va impulsar el grup a contactar amb O'Neal per a col·laborar-hi i O'Neal va gravar un vers que es va afegir a «What's Up, Doc?» dient What's up, doc? per a substituir la frase de Bugs Bunny. El senzill va ser un èxit el 1993 i va acabar d'impulsar el grup. El segon disc del grup, Nervous Breakdown, es va publicar el 1994.
Fu-Schnickens va participar en una gran actuació al final de The Arsenio Hall Show, al costat d'artistes com KRS-One, Wu-Tang Clan, Naughty by Nature, MC Lyte, Guru, Mad Lion, Yo-Yo, Das EFX, CL Smooth i A Tribe Called Quest. Fu-Schnickens també és conegut per les seves nombroses referències a les pel·lícules d'arts marcials i la cultura asiàtica abans de Wu-Tang Clan, que finalment van ajudar a fer populars aquestes referències en la música hip-hop.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* F.U. Don't Take It Personal (1992)
* Nervous Breakdown (1994)

## Referències

* ↑ «I Went Down a Hip-Hop Rabbit Hole and Ended Up at the Fu-Schnickens Like It Was 1992 All Over Again» (en anglès), 22-05-2018. [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ Bernard, Adam. «Chip Fu Interview – RapReviews» (en anglès americà), 07-01-2025. [Consulta: 8 gener 2025].
* 1 2 «Gold & Platinum» (en anglès americà). [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ Ekpo, Ime. «Shaq Diesel: The NBA Star’s Iconic Rap Collaborations With Michael Jackson, Jay-Z, Biggie Smalls, And More» (en anglès). [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ Juon, Steve 'Flash'. «Fu-Schnickens :: Nervous Breakdown – RapReviews» (en anglès americà), 07-01-2025. [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ Commandeur, Jordan. «Das EFX Say Fu-Schnickens Stole Their Style & Explain How (Video)» (en anglès americà), 26-08-2018. [Consulta: 8 gener 2025].
# New York Cosmos

El New York Cosmos fou un equip de futbol professional de la ciutat de Nova York que participà en la North American Soccer League.

## Història

L'equip es fundà l'any 1970 i es dissolgué el 1985. Les temporades 1977 i 1978 fou conegut simplement com a Cosmos. Va ser fundat pels germans Ahmet i Nesuhi Ertegün i pel president de la Warner Bros Steve Ross. El nom del club el creà Clive Toye, primer manager general del club, i s'inspirà en els New York Mets, que s'anomenaven amb l'abreviatura de Metropolitans, adoptant-se, de forma similar, l'abreviatura de Cosmopolitans, és a dir Cosmos.
Els colors del club foren primer el verd i groc de la selecció de futbol del Brasil, i posteriorment el blanc del Santos brasiler de Pelé.
L'equip participà en la Major Indoor Soccer League la temporada 1984–85, desapareixent després de 33 partits per la baixa assistència d'espectadors.

## Estadis

* Yankee Stadium (1971, 1976)
* Hofstra Stadium (1972-1973)
* Downing Stadium (1974-1975)
* Giants Stadium (1977-1985)

## Palmarès

* North American Soccer League:
** 1972, 1977, 1978, 1980, 1982
* Títols de divisió:
** 1972 Northern Division
** 1978 Eastern Division, National Conference
** 1979 Eastern Division, National Conference
** 1980 Eastern Division, National Conference
** 1981 Eastern Division, National Conference
** 1982 Eastern Division
** 1983 Eastern Division
* Trans-Atlantic Cup:
** 1980, 1983, 1984

## Entrenadors

* Gordon Bradley 1971-75
* Ken Furphy 1976
* Gordon Bradley 1976-77
* Eddie Firmani 1977-79
* Ray Klivecka 1979
* Julio Mazzei 1980
* Hennes Weisweiler - Yasin Özdenak 1980-81
* Julio Mazzei 1982-83
* Eddie Firmani 1984

## Futbolistes destacats

* Charlie Aitken (1976-77)
* Carlos Alberto (1977-80, 1982)
* Franz Beckenbauer (1977-80, 1983)
* Vladislav Bogićević (1978-84)
* Ivan Buljan (1981-82)
* Roberto Cabañas (1980-84)
* Marinho Chagas (1979)
* Giorgio Chinaglia (1976-83)
* Dave Clements (1976)
* Rick Davis (1978-84)
* Keith Eddy (1976-77)
* Andranik Eskandarian (1979-84)
* Tony Field (1976-77)
* Terry Garbett (1976-79)
* Stephen Hunt (1977-78, 1982)
* Godfrey Ingram (1979)
* Shep Messing (1973-74, 1976-77)
* Ramon Mifflin (1977-83)
* Johan Neeskens (1979-84)
* Yasin Özdenak (1977-79)
* Pelé (1975-77)
* Julio César Romero 1980-83)
* Bobby Smith (1976-79)
* Jomo Sono (1977)
* Mordechai Spiegler (1974-77)
* Brian Tinnion (1976)
* Dennis Tueart (1978-79)
* Władysław Żmuda (1984)
* Everald Cummings (1972-1973)
* Carlos Caszely (1984-1985)

## Assistència d'espectadors

* 1971 - 4.517
* 1972 - 4.282
* 1973 - 5.782
* 1974 - 3.578
* 1975 - 10.450
* 1976 - 18.227
* 1977 - 34.142
* 1978 - 47.856
* 1979 - 46.690
* 1980 - 42.754
* 1981 - 34.835
* 1982 - 28.479
* 1983 - 27.242
* 1984 - 12.817

## Referències

* ↑ Toye, Clive, A Kick in the Grass, pg. 49, St. Johann Press, 2007.

## Enllaços externs

* Tots els futbolistes Arxivat 2008-02-25 a Wayback Machine.
* El club Arxivat 2008-02-25 a Wayback Machine.
* Once In a Lifetime - The Extraordinary Story of the New York Cosmos
# Peristoma

El terme peristoma (del grec: peri i stoma, al voltant de la boca) es fa servir per descriure diverses estructures envoltant l'obertura d'un òrgan en les plantes i en certs invertebrats com els mol·luscs.

## Peristoma en la molsa

En la molsa, el peristoma és una estructura especialitzada de l'esporangi que permet l'alliberament progressiu de les espores en lloc de deixar-les anar totes juntes. La majoria de molses produeixen una càpsula amb una tapa (l'opercle) que s'obre quan l'espora de dins està madura i llesta per a ser dispersada. L'obertura és anomenada l'estoma ("boca") i és envoltada per un o dos peristomes. Cada peristoma és un anell de dents triangulars formades dels vestigis de la paret cel·lular.

## Peristoma en les plantes carnívores

En les plantes carnívores, el peristoma és un anell de teixit que envolta l'entrada del tub digestiu. Sovint (per exemple en Cephalotus follicularis) el peristoma presenta "dents", que faciliten la retenció de les preses.

## Peristoma en els gastròpodes

En els cargols i altres gastròpodes amb una closca espiral, el peristoma és la vora de l'obertura de la closca que envolta el mant. El peristoma està compost de les darreres parts de les espirals de creixement de la closca.
La forma, el gruix i el color del peristoma són sovint d'una gran importància per la identificació de les espècies de gastròpodes.

## Referències

* Dictionary definition
# Regles de vol visual

Les regles de vol visual, més conegudes per les seues sigles en anglès VFR (de l'anglès Visual Flight Rules), és el conjunt de normes contingudes en el reglament de circulació aèria i que estableixen les condicions suficients de navegació aèria perquè el pilot puga dirigir el seu aeronau, navegar i mantenir la separació de seguretat amb qualsevol obstacle amb l'única ajuda de la vista. Amb VFR, el pilot dirigeix la seua aeronau mantenint en tot moment contacte visual amb el terreny, encara que li està permès utilitzar els instruments de vol a bord com ajuda suplementària.

## Criteris de visibilitat

Les condicions en les quals és possible realitzar un vol visual, conegudes per les seues sigles en anglès VMC (Visual Meteorological Conditions), estan detallades en el Reglament de Circulació Aèria, i es resumeixen en:
* Mantenir-se dins d'uns límits determinats d'altitud sobre el terreny. Altitud que no pot ser inferior a 500 peus (150 metres), ni superior a 24.500 peus (aproximadament, 7.000 metres).
* Mantenir una distància de seguretat amb les núvols circumdants. Depenent de l'altitud, el pilot haurà de volar en un espai lliure de núvols, o bé, en unes condicions tals que garantisquen una separació adequada, tant vertical com horitzontal, entre l'aeronau i els citats núvols.
* Tenir una visibilitat horitzontal determinada. Aquesta visibilitat mai pot ser inferior a 5 quilòmetres, incrementant-se fins a 8 en determinades altitudés.
El propòsit d'aquests requeriments és garantir que el vol pot realitzar-se sense que el pilot haja d'acudir a altra referència que l'observació directa del terreny. Per aquest motiu, a Espanya està prohibit volar de nit o travessar capes de núvols. El pilot és responsable únic de la navegació.

## Navegació visual

La majoria de les aeronaus lleugeres volen d'acord amb les Regles de Vol Visual, encara que depenent de la seua certificació estaran sotmeses a unes o altres restriccions.
* Els pilots d'ultralleugers (ULM) i veler no estan obligats a mantenir contacte per ràdio amb els controladors aeris, encara que els està prohibit travessar espais aeris controlats, així com desenganxar o aterrar des d'aeròdroms esportius sense permís previ.
* Els d'aeronaus lleugeres operen des d'aeròdroms esportius. Estan generalment obligats a mantenir-se en contacte amb els controladors, així com a notificar-los el seu pas per determinats punts indicats en les cartes de navegació aèria. Així mateix, han d'atenir-se als procediments d'eixida arribada als aeròdroms que s'indiquen en les esmentades cartes.
En qualsevol cas, la navegació visual no requereix especials coneixements. Encara que l'ús del GPS s'ha generalitzat, basta un mapa detallat de la zona de vol per a poder orientar-se.

## Vegeu també

* Regles de Vol Instrumental

## Enllaços externs

* Aeroports espanyols i navegació aèria (castellà)
* Reglament de circulació aèria (descàrrega) Arxivat 2005-11-25 a Wayback Machine. (castellà)
# Godfrey Rampling

Godfrey Rampling (Londres, 14 de maig de 1909 - Bushey, 20 de juny de 2009) va ser un atleta i oficial de l'exèrcit anglès, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930. Era el pare de l'actriu Charlotte Rampling.

## Carrera militar

Nascut a Blackheath, Londres, era fill de Gertrude Anne i Horace Johnson Rampling. Després d'estudiar a la Reial Acadèmia Militar de Woolwich fou designat segon tinent de la Royal Artillery el 1929. El 1932 va ser ascendit a tinent. Es va retirar el 1958, després de 29 anys de servei.

## Carrera esportiva

El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de plata en els 4x400 metres relleus, formant equip amb Crew Stoneley, Thomas Hampson i David Burghley, mentre en els 400 metres quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, tornà a disputar dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla d'or en els 4x400 metres relleus, formant equip amb Frederick Wolff, William Roberts i Godfrey Brown, mentre en els 400 metres quedà eliminat en semifinals. En la final dels 4x400 metres aconseguí un nou rècord d'Europa de la distància.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or als Jocs de l'Imperi Britànic de 1934, en les 400 iardes i els 4x440 iardes. També va guanyar els campionats britànics de la AAA en els 400 metres el 1931 i el 1934.
Durant uns anys va ser el medallista d'or olímpic viu més vell del Regne Unit i posteriorment el competidor olímpic viu més vell.

## Millors marques

* 200 metres. 21.9" (1931)
* 400 metres. 47.5" (1936)

## Referències

* ↑ Telegraph.co.uk.: Britain's oldest Olympian Godfrey Rampling dies aged 100
* ↑ Samuel, John «Godfrey Rampling» (en anglès). The Guardian, 07-07-2009. ISSN: 0261-3077.
* 1 2 3 «Olympedia – Godfrey Rampling». [Consulta: 10 setembre 2024].
* ↑ Holt, Richard. «Rampling, Godfrey Lionel». A: Oxford Dictionary of National Biography. online. Oxford University Press, 2013. DOI 10.1093/ref:odnb/102161. requereix subscripció o ser soci de la biblioteca pública del Regne Unit
* ↑ The London Gazette: no. 33530. p. 5644. 30 August 1929.
* ↑ The London Gazette: no. 33859. p. 5561. 30 August 1932.
* 1 2 «Oldest British Olympian turns 100» (en anglès). BBC, 14-05-2009.
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 10 setembre 2024].
* ↑ British Olympic Association: Oldest British Olympian Celebrates 100th Birthday
# Ivar Johansson

Ivar Johansson (suec: Ivar Valentin Johansson) (parròquia de Kuddby, 31 de gener de 1903 - Norrköpings S:t Johannes parish, 4 d'agost de 1979) va ser un lluitador suec que combinà la lluita grecoromana i la lluita lliure, sent un dels tres lluitadors que han guanyat medalles d'or olímpiques en ambdues classes. Va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Amsterdam, on va quedar eliminat en sèries en la categoria del pes mitjà del programa de lluita grecoromana. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, va disputar dues proves del programa de lluita. En ambdues, el pes mitjà de lluita lliure i el pes wèlter de lluita grecoromana, va guanyar la medalla d'or. Aquest èxit li va valer per ser guardonat amb la Svenska Dagbladets guldmedalj. El 1936, a Berlín, disputà els seus tercers Jocs Olímpics, on guanyà una nova medalla d'or en la categoria del pes mitjà del programa de lluita grecoromana.
En el seu palmarès també destaquen nou medalles al Campionat d'Europa de lluita, entre les edicions de 1929 i 1939, nou d'or, una de plata i una de bronze, entre les dues modalitats de lluita.
El premi Ivars Guldsko s'atorga anualment al millor lluitador suec en record seu.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Ivar Johansson». [Consulta: 11 octubre 2024].
* 1 2 3 4 «Ivar Johansson - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 11 octubre 2024].
# Iwanami Shoten

Iwanami Shoten (株式会社岩波書店, Kabushiki Gaisha Iwanami Shoten) és una editorial japonesa de Tòquio.
Shigeo Iwanami va fundar Iwanami Shoten l'any 1913. La seva primera gran publicació va ser la novel·la Kokoro el 1914.
La seu central es troba al 2-5-5 de Hitotsubashi Chiyoda (Tòquio).

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2006-02-15 a Wayback Machine. (en anglès)

## Referències

* 1 2 «岩波書店» (en japonès). [Consulta: 27 desembre 2023].
# Izaskun Lacunza Aguirrebengoa

Izaskun Lacunza Aguirrebengoa (Pamplona, segle XX) és una científica navarresa, directora de la FECYT des d'abril de 2024.

## Trajectòria

Es va llicenciar en Ciència i Tecnologia dels Aliments i posteriorment va continuar els seus estudisi doctorant-se en Ciències Químiques per la Universitat Autònoma de Madrid i estudiant un Programa Executiu en Governança al Sector Públic d'ESADE.
Va començar a treballar a la FECYT el 2009, on al llarg dels anys s'ha especialitzat en gestió de projectes d'assessorament científic, mobilitat i captació de talent científic, així com en ciència oberta, i promoció de l'igualtat de gènere a la recerca. Entre altres, ha gestionat i/o dirigit projectes com la iniciativa EURAXESS per atraure talent, així com els programes REBECA I FELISE, per promoure la carrera científica amb visió de gènere. També ha dirigit el departament de Ciència per a les Polítiques Públiques.
Entre 2012 i 2014 fou directora executiva de LIBER, la Xarxa de Biblioteques Europees de Recerca, i durant uns anys també fou coordinadora de l'Oficina de Ciència i Tecnologia del Congrés dels Diputats.
L'abril de 2024 fou nomenada nova directora general de la Fundació FECYT, dependent del Ministeri de Ciència, Innovació i Universitats.

## Referències

* 1 2 Management, D. N. «La pamplonesa Izaskun Lacunza, nueva directora general de la Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología» (en castellà), 23-04-2024. [Consulta: 27 abril 2024].
* ↑ «Izaskun Lacunza, nueva directora general de la Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología» (en castellà). Ministeri de Ciència i universitats, 01-04-2024. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Izaskun LACUNZA» (en anglès americà), 28-11-2018. [Consulta: 27 abril 2024].
* ↑ «Izaskun Lacunza, nueva directora general de la Fundación Española para la Ciencia y la Tecnología» (en castellà). La Vanguardia, 23-04-2024. [Consulta: 27 abril 2024].
* ↑ «LIBER appoints Izaskun Lacunza as new Executive Director | Mediterranean Open Access Network | Medoanet». [Consulta: 27 abril 2024].
# Rhododendron tomentosum

Rhododendron tomentosum (sinònim taxonòmic Ledum palustre), també conegut com a te del nord de Labrador o romaní silvestre, és una planta amb flor dins de la subsecció Ledum del gènere Rhododendron i dins la família de les ericàcies.
La varietat Ledum palustre var. decumbens es troba a la tundra.
És un arbust baix que fa de 50 a 120 cm d'alt. Les fulles són persistents de 12 a 50 mm de llarg i de 2 a 12 mm d'ample. Les flors són menudes amb cinc lòbuls amb pètals blancs, molt oloroses. Floreix al juny o el juliol.
Es troba a altes latituds d'Amèrica del Nord (Groenlàndia, Canadà i Alaska). A Europa es distribueix al centre i al nord i a Àsia a la Xina, Corea i Japó.

## Components químics

Conté terpens verinosos a diferència de Rhododendron groenlandicum que és un substitutiu del te i d'on li ve el nom popular de te del nord de Labrador S'havia utilitzat per condimentar cervesa malgrat la seva toxicitat que afecta el sistema nerviós central i pot danyar els ronyons.

## Referències

* 1 2 3 Mossberg, B. y Stenberg, L.. Suuri pohjolan kasvio. (en finés). Tammi, 2005, p. 455. ISBN 978-951-31-6779-0.
* ↑ Kurtto, A. et al.. Suomen Luonnonkasvit (en finés). Helsinki: Valitut Palat, 1995, p. 185, 429-430. ISBN 951-584-059-7.
* ↑ Luontoportti. «Suopursu» (en finés). [Consulta: 8 novembre 2017].

## Enllaços externs i referències

* Flora of China: Ledum palustre
* Den virtuelle floran: Distribution
* Image of Ledum palustre L. var. diversipilosum Nakai - Flavon's art gallery