OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giuseppe Avossa

Giuseppe Avossa (Paola, Calàbria, 1708 - Nàpols, 9 de gener de 1796) fou un compositor italià.
Segons Villarosa era d'origen espanyol. Va estudiar música al Conservatorio dei Poveri di Gesù Cristo de Nàpols, on va estudiar amb Gaetano Greco i Francesco Durante. Després de completar els seus estudis, va estar actiu com a mestre de capella, i també com a mestre de cant en diferents esglésies i monestirs. El 1749 va ser nomenat director del Teatre Municipal de Pesaro. Més tard, al voltant de 1758, va tornar a Nàpols, on va ocupar el mateix càrrec al Teatro dei Fiorentini.
Avossa és recordat principalment per l'òpera còmica La pupilla, escrita en dialecte napolità, estrenada al Teatro dei Fiorentini durant el carnaval de 1763. A Catalunya, s'estrenà el 1765 al Teatre de la Santa Creu de Barcelona amb el nom de Il ciarlone. També va compondre música sacra, incloent-hi treballs corals (en estil de concert) i per a veu solista. A causa de l'afinitat del seu cognom amb el de Girolamo Abos -anomenat de vegades Avossa-, s'ha confós sovint amb ell i se li han atribuït sovint de manera errònia moltes de les seves obres.

## Obres

* Don Saverio (opera buffa, llibret d'Antonio Palomba, 1744, Venècia)
* Lo scolaro alla moda (opera buffa, 1748, Reggio Emilia)
* Il baron gonfianuvoli (opera buffa, 1750, Salzburg)
* I tutori (opera buffa, 1757, Nàpols)
* La puilla (opera buffa, llibret d'Antonio Palomba, 1763, Nàpols)
* Il ciarlone (opera buffa, 1769, Copenhagen)
* La nuvoletta d'Elia (oratori, 1746, Ancona)
* La felicità de' tempi (oratori, 1749, Pesaro)
* Il giudizio di Salomone (oratori, 1751, Pesaro)
* 3 misses
* 2 Magnificat
* 2 motets

## Referències

* 1 2 3 «Avossa, Giuseppe» (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani. Treccani. [Consulta: 6 desembre 2023].
* 1 2 Van Boer, Bertil. Historical Dictionary of Music of the Classical Period (en anglès). Plymouth: Scarecrow Press, 2012, p. 47.
* ↑ Alier Aixalà, Roger. L'òpera a Barcelona: orígens, desenvolupament i consolidació de l'òpera com a espectacle teatral a la Barcelona del segle XVIII. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1990, p. 207-208.
# Egospòtamos

Egospòtamos o Egospòtams (en llatí, Aegospotami; en grec antic, Αἰγὸς Ποταμοί) va ser un riu del Quersonès Traci, a la vora d'una ciutat amb el mateix nom.
A prop d'aquest riu, l'espartà Lisandre va derrotar la flota d'Atenes l'any 405 aC, en una batalla que va posar fi poc després a la guerra del Peloponès.
L'antiga ciutat grega que va dur aquest nom potser no existia en el moment de la batalla, ja que Plutarc i Diodor de Sicília diuen que la tria del lloc va ser un error per part dels estrategs atenesos, perquè no tenien a la vora cap lloc on trobar subministraments. De totes maneres, se'n testifica l'existència per les monedes dels segles v i iv aC, i per la menció que en fa Estrabó.
Egospòtamos es troba als Dardanels, al nord-est de la moderna ciutat turca de Sütlüce (l'antiga Galàcia de Tràcia).

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 169

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* 1 2 Mish, Frederick C., Editor en cap. “Aegospotami.”
* ↑ Guralnik, David B., Editor in Chief. “Aegospotami.” Webster’s New World Dictionary of the American Language. Second College Edition. Nova York: Prentice Hall Press, 1986. ISBN 0-671-41809-2 (indexat), ISBN 0-671-41807-6 (cantell llis), ISBN 0-671-41811-4 (pbk.), i ISBN 0-671-47035-3 (en cuir).
* ↑ Smith, William (ed.). «Aegospotami». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 novembre 2022].
* ↑ Kagan, Donald. The Fall of the Athenian Empire. Cornell University Press, 1991, p. 386–388. ISBN 978-0-8014-9984-5.
# Giuseppe Martinelli

Giuseppe Martinelli (Rovato, Llombardia, 11 de març de 1955) és un ciclista italià que fou professional entre 1977 i 1985.
Com a ciclista amateur va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real de 1976, en què guanyà la medalla de plata en la prova en línia, per darrere del suec Bernt Johansson.
Com a professional destaquen les seves tres victòries d'etapa al Giro d'Itàlia i una a la Volta a Espanya.
Una vegada retirat passà a exercir tasques de director esportiu de diferents equips ciclistes: Carrera (1988-1996), Mercatone Uno (1997-2001), Saeco (2002-2004), Lampre (2005-2007) o Amica Chips-Knauf (2009). El 2010 es convertí en director esportiu de l'equip Astana Qazaqstan Team.

## Palmarès

* 1974
** 1r a la Freccia dei Vini
* 1975
** 1r al Trofeu Gianfranco Bianchin
* 1976
** Medalla de plata en la prova en línia dels Jocs Olímpics
** 1r a la Coppa Cicogna
** Vencedor de 3 etapes del Gran Premi Guillem Tell
* 1977
** Vencedor d'una etapa del Giro a Sicília
* 1978
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1979
** 1r al Gran Premi Cecina
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1980
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1981
** 1r a la Milà-Torí

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1980. Fora de control (15a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1983. Abandona (6a etapa)
* 1984. 67è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1977. 107è de la classificació general
* 1978. 31è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1979. 87è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1980. 77è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1981. 86è de la classificació general
* 1982. Abandona
* 1984. 107è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Giuseppe Martinelli». [Consulta: 30 març 2024].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Giuseppe MARTINELLI» (en italià). [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ December 2010, Daniel Friebe 03. «Vinokourov says Sanquer's Astana exit not his decision» (en anglès). cyclingnews.com. [Consulta: 9 juny 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de Giuseppe Martinelli a sitiodeciclismo.net
# Boliviano

El boliviano (nom espanyol) o bolivià és la unitat monetària de Bolívia. Es divideix en 100 centaus (centavos). El codi ISO 4217 és BOB. També es deia així una antiga moneda de Bolívia.

## El primer boliviano

El primer boliviano va aparèixer el 1864. Equivalia a vuit sols o mig escut del sistema monetari anterior. Inicialment es dividia en 100 centésimos, però la fracció es va passar a anomenar centavo a partir del 1870. La quantitat de deu bolivianos s'anomenava un bolívar. El 1963, el boliviano fou substituït pel peso bolivià (ISO 4217: BOP), a raó de 1.000 antics bolivianos per peso.

## El boliviano actual

Després d'anys i anys d'inflació imparable, el 1987 es va substituir el peso bolivià per un nou boliviano a raó d'un milió de pesos per boliviano.
Emès pel Banc Central de Bolívia (Banco Central de Bolivia), en circulen monedes de 10, 20 i 50 centaus i d'1, 2 i 5 bolivianos, i bitllets de 10, 20, 50, 100 i 200 bolivianos.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 8,91 BOB (21 de novembre del 2008)
* 1 USD = 7,07 BOB (21 de novembre del 2008)

## Referències

* ↑ «Boliviano». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* (castellà) Banc Central de Bolívia Arxivat 2010-01-24 a Wayback Machine.
# Glarus

Glarus (Glaris en francès) és un municipi del cantó de Glarus (Suïssa), del qual n'és la capital. La primera menció de la ciutat és del 1178 i el 1419 va esdevenir capital de la vall de Linth. Durant el segle xix es va industrialitzar amb fàbriques del sector tèxtil. i fou pionera en lleis socials, ja que va ser el primer lloc on es va prohibir que les jornades laborals fossin més llargues de 12 hores diàries, concretament el 1864.

## Referències

* 1 2 3 Glarus en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Lari (moneda)

El lari (en georgià ლარი) és la unitat monetària de Geòrgia. El codi ISO 4217 és GEL i se subdivideix en 100 tetri (თეთრი). El mot lari és una antiga paraula georgiana que significa "béns, tresor". Per la seva banda, tetri vol dir "blanc" en georgià, i és el nom de les antigues monedes d'or, argent i coure de la Geòrgia medieval.

## Història

Havent declarat la independència de la Unió Soviètica el 1991, el 1993 el govern georgià es va decidir a reemplaçar el ruble rus per un cupó de transició (ქუფონ ლარი, kupon lari) a raó d'un ruble per cupó. Només se'n van emetre bitllets i posteriorment el cupó georgià va patir una gran inflació.
El 2 d'octubre del 1995 el govern d'Eduard Xevardnadze va reemplaçar el cupó per la nova moneda nacional, el lari, a raó d'un milió de cupons per lari. Fins al 2014 la moneda no tenia símbol. Aquell any s'adoptà un símbol basat en la lletra georgiana ლ (L).

## Monedes i bitllets

Emès pel Banc Nacional de Geòrgia (en georgià საქართველოს ეროვნული ბანკი, Sakartvelos Erovnuli Bank'i), en circulen monedes d'1, 2, 5, 10, 20 i 50 tetri i d'1 i 2 lari, i bitllets d'1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 i 200 lari.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 2,3760 GEL (11 d'abril del 2015)
* 1 USD = 2,2410 GEL (11 d'abril del 2015)

## Vegeu també

* Maneti georgià

## Referències

* ↑ «Lari banknotes». National Bank of Georgia.
* ↑ «Georgian Lari has its own sign». National Bank of Georgia. Arxivat de l'original el 20 de maig 2019.
* ↑ «Lari sign». National Bank of Georgia.

## Enllaços externs

* Banc Nacional de Geòrgia (en georgià i anglès)
# Ualabi de cua ungulada

Els ualabis de cua ungulada (Onychogalea) són tres espècies de macròpodes originàries d'Austràlia. Es caracteritzen per l'esperó corni que tenen a l'extrem de la cua i avui en dia generalment són molt rars. Només una espècie (el ualabi de cua ungulada septentrional) ha passat indemne la colonització europea: el ualabi de cua ungulada de mitja lluna s'ha extingit i el ualabi de cua ungulada de brides està seriosament amenaçat. Els ualabis de cua ungulada són més petits que la majoria d'altres ualabis.
N'hi ha tres espècies:
* Ualabi de cua ungulada de brides, Onychogalea fraenata
* Ualabi de cua ungulada septentrional, Onychogalea unguifera
* Ualabi de cua ungulada de mitja lluna, Onychogalea lunata †

## Referències

* ↑ Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 124.
* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 63. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Almiquí cubà

L'almiquí cubà (Solenodon cubanus) és un mamífer endèmic de l'illa de Cuba de la família dels solenodòntids. És una de les poques espècies de mamífers verinosos en estat de conservació. Durant molt de temps es pensà que s'havia extingit fins que el setembre del 2003 un camperol cubà en trobà un exemplar i el portà als zoòlegs cubans.

## Característiques

L'almiquí cubà és de color marró fosc o negre depenent de l'exemplar amb el musell i les espatlles d'un blanc grogós i pot arribar a tenir una longitud total de fins a 60 cm aproximadament, sent la longitud del seu cos d'uns 30 cm i la cua de 25–30 cm. Té el musell afilat, els ulls petits i les orelles arrodonides. Quan es desplaça, ho fa en ziga-zaga.
Tal com ja s'ha dit al principi, l'almiquí té la peculiaritat de ser un mamífer verinós, ja que la seva saliva és verinosa. La segona incisiva de cada costat del maxil·lar inferior comunica directament amb la glàndula verinosa.

## Hàbitat

L'almiquí cubà, tal com el seu nom indica és propi de l'illa de Cuba, Actualment, per culpa de l'acció de les espècies invasores (gats, gossos) ha anat desapareixent de l'illa i ara només es troba a l'est d'aquesta, al Parc Nacional Alejandro de Humboldt. És de costums nocturns i es refugia en caus a sota terra.
# Esquerra Democràtica Unida

L'Esquerra Democràtica Unida (grec Ενιαία Δημοκρατική Αριστερά, ΕΔΑ/Eniaia Dimokratiki Aristera, EDA) fou un partit polític grec fundat el 1951 per prominents polítics d'esquerra i centreesquerra, molts d'ells procedents de l'antic ELAS. Inicialment fou la veu de l'aleshores clandestí Partit Comunista de Grècia, encara que a poc a poc adquirí veu pròpia i va tenir molt a veure en l'escissió del sector eurocomunista el 1968.
L'EDA participà en les eleccions legislatives gregues de 1952 a 1964. A les de 1958 fou el principal partit de l'oposició. A les eleccions de 1961 i 1964 va donar suport indirecte a la Unió de Centre contra la Unió Nacional Radical. El país entrà en un període d'inestabilitat política després de l'assassinat del diputat de l'EDA Gregoris Lambrakis, del qual l'EDA n'acusà Konstandinos Karamanlís; un tribunal independent encapçalat per Christos Sartzetakis determinà que fou assassinat per militants d'extrema dreta, però no especificà les responsabilitats polítiques.
Després de la fi de la dictadura dels coronels, durant la qual havia estat prohibit, es presentà a les eleccions legislatives gregues de 1974 en coalició amb el Partit Comunista de Grècia i altres partits d'esquerra, dirigit per Ilias Iliou. Sota el lideratge de Manolis Glezos es presentà a les eleccions de 1981 i 1985 en aliança amb el Moviment Socialista Panhel·lènic (PASOK), però a les de juny de 1989 formà part de la coalició Sinaspismós.

## Resultats electorals

| Any | Líder | Vots | % | Escons | Govern |
| 1951 | Lideratge col·lectiu | 180,640 | 10.6% | 10 / 258 | Oposició |
| 1952 | Ioannis Passalidis | 152,011 | 9.5% | 0 / 300 | Extraparlamentari |
| 1956 | Ioannis Passalidis | Dins la Unió Democràtica | Dins la Unió Democràtica | 19 / 300 | Oposició |
| 1958 | Ioannis Passalidis | 939,902 | 24.4% | 79 / 300 | Oposició |
| 1961 | Ioannis Passalidis | Dins del Front Agrari Democràtic | Dins del Front Agrari Democràtic | 22 / 300 | Oposició |
| 1963 | Ioannis Passalidis | 669,297 | 14.3% | 28 / 300 | Oposició |
| 1964 | Ioannis Passalidis | 542,865 | 11.8% | 22 / 300 | Oposició |
| 1967–1974: il·legalitzat ||||||
| 1974 | Ilias Iliou | Dins Esquerra Unida | Dins Esquerra Unida | 1 / 300 | Oposició |
| 1977 | Ilias Iliou | Dins l'Aliança | Dins l'Aliança | 1 / 300 | Oposició |
| 1981 | Manolis Glezos | Dins el PASOK | Dins el PASOK | 1 / 300 | Govern |
| 1985 | Manolis Glezos | Dins el PASOK | Dins el PASOK | 1 / 300 | Govern |

## Dirigents de l'EDA

* Ioannis Passalidis, cofundador i líder al parlament de 1951 a 1967.
* Gregoris Lambrakis
* Manolis Glezos
* Mikis Theodorakis
* Ilias Iliou
* Stefanos Sarafis
# Borhiènids

Els borhiènids (Borhyaenidae) són una família extinta de marsupials carnívors. Com tots els marsupials, tenien un marsupi per dur les cries.

## Classificació

* Família Borhyaenidae
** Gènere Arctodictis
*** Arctodictis munizi
*** Arctodictis sinclairi
** Gènere Acrocyon
*** Acrocyon riggsi
*** Acrocyon sectorius
** Gènere Australohyaena
*** Australohyaena antiqua
** Gènere Borhyaena
*** B. tuberata
*** B. macrodonta
** Gènere Cladosictis
*** C. centralis
*** C. defossa
*** C. patagonica
** Gènere ?Eutemnodus
** Gènere Prothylacynus
*** P. patagonicus

## Referències

* ↑ Analía M. Forasiepi, M. Judith Babot i Natalia Zimicz «Australohyaena antiqua (Mammalia, Metatheria, Sparassodonta), a large predator from the Late Oligocene of Patagonia». Journal of Systematic Palaeontology, in press, 6, 2014, pàg. 503. DOI: 10.1080/14772019.2014.926403.
# Gai Antisti Vet (tribú)

Gai Antisti Vet (en llatí Caius Antistius Vetus) va ser un magistrat romà. Era fill d'Antisti Vet. Formava part de la gens Antístia i era de la família dels Vet.
Va ser designat qüestor per Juli Cèsar quan era propretor a la Hispània Ulterior, l'any 61 aC, com agraïment al seu pare, que va ser propretor a Hispània i Cèsar era el seu qüestor. L'any 57 aC Gai Antisti Vet va ser tribú de la plebs i va donar suport a la tornada de Ciceró de l'exili, en oposició a Publi Clodi Pulcre. A la Segona guerra civil romana va donar suport al partit de Cèsar. Era a Síria l'any 45 aC lluitant contra Quint Cecili Bas que intentava apartar les tropes del costat de Cèsar. Va assetjar Bas a Apamea, però es va haver de retirar en acostar-se els parts.
L'any 34 aC va fer la guerra als salasses i el 30 aC va ser nomenat cònsol sufecte. Va acompanyar a August a Hispània l'any 25 aC i quan l'emperador es va posar malalt va seguir la guerra contra els càntabres i àsturs als que finalment va sotmetre.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1251.
# Nimravus

Nimravus és un gènere de mamífer extint de la família dels nimràvids. Se n'han trobat restes fòssils a França i els Estats Units.

## Referències

* ↑ Entrada «Nimravus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# The Witcher (videojoc)

The Witcher, (del polonès Wiedźmin), és un videojoc de rol per a PC desenvolupat per CD Projekt RED STUDIO i distribuït per CD Projekt a Polònia i Atari a la resta del món. El videojoc està basat a la saga de llibres del mateix nombre de l'escriptor polonès Andrzej Sapkowski. Aquest videojoc utilitza el motor aurora de la companyia BioWare. Va ser llançat a Europa i Norteamèrica l'octubre de 2007. Una versió per a la consola que va utilitzar un motor de joc i sistema de combat totalment nou, titulat The Witcher: Rise of the White Wolf va ser llançar durant la tardor del 2009, però es va suspendre per problemes de pagament amb els desenvolupadors de la companyia francesa Widescreen Games.
The Witcher té lloc en un món fantàstic medieval i relata la història de Geralt de Rivia, un dels pocs bruixos restants (caçadors de monstres a sou, que tenen poders sobrenaturals).

## Història

El joc explica la història de Geralt de Rivia, qui en la introducció de el joc va ser encarregat de curar a la filla del Rei Foltest, qui tenia una maledicció que la transformava en un monstre ferotge, Geralt la cura satisfactòriament, donant la visió a el jugador del que d'ara endavant seria el treball de bruixot.
Misteriosament els anys passen, acabant amb Geralt sent transportat cap a la fortalesa de bruixots Kaer Morhen per altres companys bruixots, els qui l'havien trobat inconscient al camp. Geralt no recorda res sobre la seva vida abans de tornar a Kaer Morhen.

## Referències

* ↑ Aihoshi, Richard. «The Witcher E3 View». IGN, 24-05-2006. Arxivat de l'original el 9 de setembre de 2006. [Consulta: 9 setembre 2006].
* ↑ Park, Andrew. «The Witcher Impressions — E3 2004». GameSpot, 16-05-2006. [Consulta: 9 setembre 2006].
* ↑ «Release Summary». GameSpot. [Consulta: 30 octubre 2008].
* ↑ Development of the new Game "The Witcher: Rise of the White Wolf" is Frozen for Playstation3 and Xbox360! press release prnewswire.com
# Mercat de la Barceloneta

El Mercat de la Barceloneta és un edifici situat entre la plaça del Poeta Boscà, i els carrers del Baluard, Maquinista i Atlàntida del barri del mateix nom de Barcelona, inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Des del seu origen, la Barceloneta ha tingut un caràcter eminentment mariner i pescador. Inicialment era un mercat a l'aire lliure situat a la plaça de Sant Miquel.
L'actual mercat fou inaugurat el 1884, obra de l'arquitecte Antoni Rovira i Trias. Es tractava d'un edifici característic de l'arquitectura del ferro, distribuït en una nau central i dues laterals, amb una coberta metàl·lica sostinguda per suports puntuals sense murs perimetrals, adequat al conjunt de les activitats comercials. Va ser destruït parcialment pels bombardejos durant la Guerra Civil.
Entre els anys 2002 i 2007 s'hi feu una remodelació integral segons el projecte de l'arquitecte Josep Miàs, estret col·laborador del desaparegut Enric Miralles. A l'estructura metàl·lica del vell ferro forjat original de l'època, que s'ha respectat majoritàriament, i s'hi incorporaren elements moderns i funcionals. La nova estructura s'ha fet amb una perfileria que dialoga amb l'estructura existent. S'ha mantingut la volta metàl·lica, amb bigues amb formes ondulades que recorden al pròxim mar Mediterrani. Sobre s'hi disposa una coberta lleugera de panells metàl·lics als quals s'hi ha incorporat aïllant tèrmic. Per sota, un fals sostre amb un malla metàl·lica a sota atorga un efecte reflectant al sostre. HI destaca la gran pèrgola a l'entrada principal que s'endinsa a la plaça del poeta Boscà.
Per dur a terme aquestes reformes, les noves peces metàl·liques es realitzaren prèviament en un taller tenint en compte les seves dimensions per fer possible el seu transport pels estrets carrers que condueixen fins al mercat, on s'acoblaren.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat que disposa de la planta baixa, on s'emplacen els espais comercials, dues plantes subterrànies on s'hi localitzen els magatzems i el moll de descàrrega, a més d'un altell on hi ha les oficines i un saló d'actes. Té una superfície total de 2.670 m² i una de comercial de 645 m².

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Mercat de la Barceloneta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Mercat de la Barceloneta». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Witzwort

Witzwort (danès Vitsvort) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Nordsee-Treene, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Es troba a la península d'Eiderstedt entre Husum i Tönning. El 31 de desembre del 2023 tenia 1.037 habitants.

## Referències

* ↑ «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2023» (en alemany), 28-10-2024. [Consulta: 16 març 2025].