OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La bella dorment al castell del mal

La bella dorment al castell del mal a la seva versió en català central, o Goku i Bulma en el castell del dimoni a la versió en valencià central, (ドラゴンボール 魔神城のねむり姫, Doragon Boru Majinjō no Nemuri Hime) és la 2a pel·lícula basada en la sèrie de manga i anime Bola de Drac estrenada el 18 de juliol de 1987. És una continuació directa de La llegenda del drac Sheron, sent també una història alternativa a la sèrie, ubicada en aquest cas just abans de l'entrenament amb el Follet Tortuga.

## Argument

Quan en Son Goku i en Krilin li demanen al Follet Tortuga que els entreni aquest els posa una prova, han de portar-li la Bella Dorment del Castell del Mal. Poc després que marxin, en Iamxa i companyia els vénen a buscar, el Follet Tortuga els diu que en Goku ha marxat a un parc d'atraccions i decideixen anar-lo a buscar.
Quan en Goku i en Krilin arriben a la Mà del Dimoni i comencen a enfrontar-se a dimonis, en Iamxa i companyia són atacats i la Bulma és segrestada. Quan aquesta desperta és portada al saló on hi ha la Princesa dorment, ja que la seva sang serà utilitzada com el brindis per festejar el despertar de la princesa. Mentrestant en Goku i en Krilin vencen en Gastel i arriben al castell on s'adonen que la Princesa dorment és una joia, però quan estaven a punt d'obtenir-la, la Lunch la roba. Quan està escapant esternuda i cau, en Goku aconsegueix agafar-la però en Llucifer atrapa en Krilin i li ordena lliurar-li la Joia o el matarà.
Mentre tots estan atrapats en Llucifer carrega la joia amb el poder de la lluna plena i es prepara per disparar el canó, però aquesta mateixa lluna fa que en Goku es converteixi en Ōzaru i tots aconsegueixin escapar. Després que en Puar talli la cua a en Goku, aquest ataca el canó amb un Kame Hame Ha que fa que canviï la direcció i mati en Llucifer.

## Personatges exclusius de la pel·lícula
### Llucifer

És el cap dels dimonis del castell planeja utilitzar un canó per destruir el sol

### Gastel

És un dimoni que s'enfronta a en Goku i en Krilin al castell, és color vermell i lluita amb una faixa.

## Repartiment

| Nom del personatge | Actor de veu en japonès | Actor de veu en català |
| Son Goku | Masako Nozawa | Mònica Padrós |
| Krilin | Mayumi Tanaka | Marta Barbarà |
| Follet Tortuga | Kōhei Miyauchi | Viçens Manel Domènech |
| Lunch | Mami Koyama | Carme Capdet |
| Bulma | Hiromi Tsuru | Roser Contreras |
| Iamxa | Tōru Furuya | Óscar Muñoz |
| Puar | Naoko Watanabe | Luisita Soler |
| Ulong | Naoki Tatsuta | Miquel Bonet |
| Llucifer | Nachi Nozawa | Jordi Hurtado |
| Igor | Shozo Iizuka | Ferran Ramos |
| Ghastel | Daisuke Gōri | Jordi Vila |
| Tortuga | Daisuke Gōri | Antoni Crespo |
| Narrador | Jōji Yanami | Enric Isasi-Isasmendi |

## Referències

* 1 2 «BOLA DE DRAC 02: LA BELLA DORMENT AL CASTELL DEL MAL». El doblatge. [Consulta: 16 abril 2024].
# Arundo

Arundo és un gènere de plantes pertanyent a la família de les poàcies o gramínies. Es troba distribuït per tot el món. El seu nom comú és canya.

## Utilització

Les diverses espècies de canya en general sempre van trobar moltes aplicacions: fabricació de cabanyes, canya de pescar, cistelleria, tutors, fabricació d'embalatges, en la construcció, instruments musicals, llengüetes, pasta de paper, biomassa per energia, biomassa per compost, paravent, evita l'erosió, jardineria, els rizomes tenen propietats diürètiques. La canya és present en grans invents de la humanitat com els instruments musicals, la fusió dels metalls, les armes, la moneda, el paper, la bombeta elèctrica, entre d'altres.

## Preparació de les canyes

Les canyes, segons el costum popular, han de ser tallades quan ja no els queda cap fulla verda i sempre en lluna vella. A més, cal deixar que es facen seques en un lloc protegit de la humitat i agrupades en feixos d'unes cinquanta canyes lligats amb cordell o fil d'aram.
El següent procés és el del pelat de la canya, que es fa emprant una corbella. La canya queda així neta i preparada per a donar-li la utilitat buscada. La persona que se n'ocupa és el pelacanyes, paraula que amb el temps ha adquirit un sentit pejoratiu i, actualment, significa «persona pobra i sense professió per a guanyar-se la vida».

## Taxonomia

* Arundo agerum (Europa)
* Arundo airoides (Nord d'Amèrica)
* Arundo argentea (Suïssa)
* Arundo arguta (Uruguai)
* Arundo bicolor (Nord d'Àfrica)
* Arundo bifaria (Est d'Àsia)
* Arundo biflora (Uruguai)
* Arundo boivini (Madagascar)
* Arundo capillata
* Arundo ciliata (Suïssa)
* Arundo conspicua (Nova Zelanda)
* Arundo diclina (Uruguai)
* Arundo dioica (SE Àsia)
* Arundo donax (Mediterrani, Índia)
* Arundo filiformis (Java)
* Arundo formosana (Taiwan)
* Arundo fulvida (Nova Zelanda)
* Arundo gracilis
* Arundo hellenica (Grècia)
* Arundo henslowiana (Xina)
* Arundo indica (Malàisia)
* Arundo madagascariensis (Madagascar)
* Arundo mambu
* Arundo maritima (Escandinàvia)
* Arundo mediterranea Danin (Marroc)
* Arundo minutiflora (Moluques)
* Arundo nitida (Equador)
* Arundo orientalis
* Arundo pallens (Nord d'Amèrica)
* Arundo parviflora (Taiwan)
* Arundo pilosa (Illes Falkland)
* Arundo piscatoria (SE Àsia)
* Arundo pliniana o Arundo plini (Mediterrani)
* Arundo pygmaea (Itàlia)
* Arundo reynaudiana (Perú)
* Arundo roraimensis (Guyana)
* Arundo rugi (Xile)
* Arundo sabuli (Europa)
* Arundo solida (Uruguai)
* Arundo tacuara (Uruguai)
* Arundo triflora (Uruguai)
* Arundo trivalvis (Indonèsia)
* Arundo valdiviana (Xile)
* Arundo villosissima (Turquia)
* Arundo webbiana (Sud-àfrica)
* Arundo zollingeri (Java)

## Referències

* ↑ «Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana | TERMCAT». [Consulta: 7 setembre 2022].
# Dendrocalamus

Dendrocalamus (Ness), Klemachloa (R.Parker), Oreobambos (K.Schum), Oxytenanthera (Munro) o Sinocalamus (McClure) és un gènere tropical de bambú gegant, similar al gènere Bambusa, és originari d'Àsia i Àfrica. Té unes 29 espècies.
# Humphrey Tonkin

Humphrey Richard Tonkin (Truro, Anglaterra, 2 de desembre de 1939) és un professor anglès de literatura anglesa i especialista en estudis acadèmics sobre l'esperanto.
Humphrey Tonkin es va llicenciar a la Universitat de Cambridge i es va doctorar a la de Harvard. Les seves especialitats acadèmiques inclouen el Renaixement anglès, Edmund Spenser, Shakspeare, així com l'ús de les llengües internacionals. Ha impartit classes a les universitats de Pennsilvània, Oxford, Columbia, Potsdam (Nova York). Des de 1989 ha estat rector de la Universitat de Hartford. Té la doble ciutadania britànica i estatunidenca.
Tonkin és molt conegut com a dirigent del moviment esperantista. Va aprendre esperanto el 1956 i va col·laborar en l'establiment de l'associació juvenil esperantista britànica. De 1961 al 1971 va ser dirigent de l'Associació Mundial de Joves Esperantistes, sent-ne president entre 1969 i 1971, tot sent substituït per Renato Corsetti. Durant el Congrés Universal d'Esperanto de 1974 va ser elegit president de l'Associació Universal d'Esperanto en substitució d'Ivo Lapenna. Va romandre en el càrrec fins 1980 i novament entre 1986 i 1989. En el període 2001-2004 va tornar a formar part de la directiva com a vicepresident. Ha presidit també l'Esperantic Studies Foundation i és membre de ple dret de l'Acadèmia Internacional de Ciències de San Marino. Tonkin és un dels editors de la revista Language Problems and Language Planning. Ha escrit, coordinat i traduït nombrosos tractats d'esperantologia. El 2006 va rebre el premi Cassandra Pyle per la seva tasca en pro dels intercanvis interculturals a escala mundial.

## Obres
### Originals

* Sir Walter Raleigh (1971)
* Spenser's Courteous Pastoral: Book Six of The Faerie Queene (1972)
* The World in the Curriculum (1981). Amb Jane Edwards
* The Faerie Queene (1989)
* Esperanto, Interlinguistics, and Planned Language (1997). Editor
* Language in the 21st Century (2003). Editat amb Timothy Reagan.
* Service-Learning Across Cultures: Promise and Achievement (2004)
* Lingvo kaj Popolo (2006)
* The Translator as Mediator of Cultures (2010). Editat amb Maria Esposito Frank

### Traduccions des de l'esperanto

* Masquerade: Dancing Around Death in Nazi-occupied Hungary (2001) de Tivadar Soros
* Crusoes in Siberia (2010) de Tivadar Soros
* The Dangerous Language (2016) d'Ulrich Lins

## Vegeu també

* William Auld
* Marjorie Boulton

## Referències

* 1 2 La arto labori kune – Festlibro por Humphrey Tonkin, Roterdamo, 2010, UEA (ISBN 978-92-9017-113-3).
* 1 2 «An interview with Humphrey Tonkin» (en anglès). Translation Review, 1981. Arxivat de l'original el 2016-08-23. [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ Folio, Libera. «Forpasis Renato Corsetti» (en esperanto), 01-02-2025. [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ «￼￼Premio ￼￼Cassandra Pyle al Tonkin». Revuo Esperanto de UEA, 6-2007, pàg. 123.
# Puntius nigrofasciatus

Puntius nigrofasciatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «Puntius nigrofasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Günther, A. 1868. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, Osteoglossidae, Clupeidae,... [thru]... Halosauridae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 7: i-xx + 1-512
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo. 362 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cas elatiu

* Casos gramaticals
* Llista de casos gramaticals
* Cas abessiu
* Cas ablatiu
* Cas absolutiu
* Cas adessiu
* Cas adverbial
* Cas al·latiu
* Cas benefactiu
* Cas causal
* Cas causal final
* Cas comitatiu
* Cas datiu
* Cas dedatiu
* Cas delatiu
* Cas disjuntiu
* Cas distributiu
* Cas distributiu temporal
* Cas elatiu
* Cas essiu
* Cas essiu formal
* Cas essiu modal
* Cas exessiu
* Cas final
* Cas formal
* Cas genitiu
* Cas il·latiu
* Cas inessiu
* Cas instructiu
* Cas instrumental
* Cas latiu
* Cas locatiu
* Cas modal
* Cas multiplicatiu
* Cas objectiu
* Cas oblic
* Cas partitiu
* Cas possessiu
* Cas postposicional
* Cas preposicional
* Cas prolatiu
* Cas prosecutiu
* Cas separatiu
* Cas sociatiu
* Cas sublatiu
* Cas superessiu
* Cas temporal
* Cas terminatiu
* Cas translatiu
* Cas vial
* Cas vocatiu
* Arranjament morfosintàctic
* Cas absolutiu
* Cas acusatiu
* Cas ergatiu
* Cas instrumental
* Cas instrumental comitatiu
* Cas intransitiu
* Cas nominatiu
* Declinació
* Declinació alemanya
* Declinació basca
* Declinació eslovaca
* Declinació eslovena
* Declinació irlandesa
* Declinació islandesa
* Declinació llatina
* Declinació polonesa
* Declinació russa
* Declinació sèrbia
* Declinació txeca
El cas gramatical elatiu (del llatí efferre, 'portar' o 'treure') és un cas locatiu que significa «fora de».
En finès, l'elatiu rep el sufix -sta/stä, segons les regles de l'harmonia vocàlica. En estonià s'afegeix «st» a l'arrel en genitiu. En hongarès s'empra el sufix «ból/ből».
«Fora de casa» es diu:
* Finès: «talosta» (talo: casa)
* Estonià: «majast» (maja: casa)
* Hongarès: «házból» (haz: casa)
Els altres casos locatius en finès són:
* Cas inessiu («dins de»)
* Cas il·latiu («cap dins de»)
* Cas adessiu («sobre» indicant localització)
* Cas al·latiu («sobre» indicant desplaçament)
* Cas ablatiu («des de fora de»)
# Team America: La policia del món

Team America: La policia del món (títol original: Team America: World Police), és una pel·lícula estatunidenca estrenada l'any 2004, dirigida amb titelles (per la tècnica anomenada supermarionation), i escrita per Trey Parker, Matt Stone i Pam Brady. Aquests últims són coneguts per ser els creadors i guionistes de South Park, dibuixos animats dirigits per Parker. Ha estat doblada al català.

## Argument

Team America, la policia del món és l'encarregada de mantenir l'ordre i l'estabilitat al món, i s'assabenta que un ambiciós dictador està repartint armes de destrucció massiva als terroristes.

## Repartiment

(Versió original) La majoria de les veus dels personatges són de fet les de Trey Parker i Matt Stone, els creadors de la sèrie animada South Park (on fan igualment les veus de la majoria dels personatges), i que són aquí coguionistes i productors.
* Trey Parker: Gary Johnston, Joe, Kim Jong Ell, Hans Blix, Carson, l'alcohòlic del bar, Matt Damon, Tim Robbins, Sean Penn, Michael Moore, Helen Hunt, Susan Sarandon, Jenneane Garofalo, Presentador tele, alguns terroristes
* Matt Stone: Chris, George Clooney, Danny Glover, Ethan Hawke, alguns terroristes
* Kristen Miller: Lisa
* Masasa: Sarah
* Daran Norris: Spottswoode
* Phil Hendrie: I.N.T.E.L.L.I.G.E.N.C.E., terrorista txetxè
* Maurice Lamarche: Alec Baldwin
* Chelsea Marguerite: la mare francesa
* Jeremy Shada: Jean-François
* Fred Tatasciore: Samuel L. Jackson

## Rebuda

Team America: La policia del món va trobar una acollida globalment favorable de les crítiques professionals: un 77 % de les 193 crítiques recollidess pel lloc Rotten Tomatoes són positives, per a una mitjana de 6,9⁄10, mentre obté un resultat de 64⁄100 en el lloc Metacritic per a 38 crítiques recollides.
Team America: La policia del món informa 50.907.422 $ de recaptació mundial, dels quals 32.786.074 $ a territori americà.

### Crítica

* "A qui li encantarà? A tot aquell que tingui sentit de l'humor: Team America: World Police és la pel·lícula més divertida de l'any."
* "És per riure molt a estones, però la major part de les bromes són provocatives o escatològiques (...) sempre una aposta segura quan es tracta de marionetes"
* "Com un adolescent gallet que s'ha pres un parell de copes abans de la festa, no tenen un pla definit per a aquells als quals volen ofendre, simplement la intenció de ser tan ofensius com puguin."

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Team America: La policia del món». [Consulta: 7 febrer 2019].
* ↑ «The New York Times > Movies > Movie Review | 'Team America: World Police': Moral Guidance From Class Clowns». [Consulta: 7 febrer 2019].
* ↑ «Team America: World Police». rottentomatoes.com.
* ↑ «Team America: World Police». metacritic.com. Arxivat de l'original el 2019-05-19. [Consulta: 7 febrer 2019].
* ↑ «Team America: World Police».
* ↑ Lehmann, Megan «Team America: World Police». New York Post.
* ↑ Jones, J.R. «Team America: World Police». Chicago Reader.
* ↑ Ebert, Roger «Team America: World Police». Chicago Sun-Times.
# Refresc de cola

Un refresc de cola és una gasosa dolça, sovint de color marró, amb molt de sucre i unes aromes de caramel i cafeïna afegits. Alguns inclouen aromes de vainilla, canyella o cítrics, per exemple. El nom prové de les nous de cola, plantes arbòries que s'utilitzaven per a aconseguir la cafeïna.
Gaudeix d'una gran popularitat arreu del món, essent algunes de les cases que en fabriquen autèntiques marques globals part de l'imaginari comú. L'oposició a aquestes empreses va estimular la creació de begudes de cola alternatives, com ara Mecca-Cola, que és una cola fabricada i distribuïda arreu dels països islàmics o, a Catalunya, l'Alter Cola o la Cat Cola.

## Història

El primer refresc de cola fou presentat el 1885 a Filadèlfia (Estats Units) per Baptista Aparici, un dels tres empresaris que, conjuntament, havien creat una fàbrica de noves begudes a Aielo de Malferit, a la Vall d'Albaida. La beguda estava feta amb cafeïna, herbes medicinals, llavors ratllades de cola i fulles de coca procedents del Perú i s'anomenava: Kola-Coca. Aquesta beguda va ésser presentada a diverses fires i exposicions d'Europa i Amèrica i havia obtingut premis, 20 medalles d'or, de Milà o Londres, a Xicago o Filadèlfia.

## Salut

Un estudi de 2007 va trobar que el consum de refrescos de cola, tant aquells que contenien edulcorant natural com artificial, es van associar amb un major risc de malaltia renal crònica. L'àcid fosfòric utilitzat en les begudes de cola es pensa que és una possible causa.
El consum de refrescos de cola, però no d'altres begudes gasoses, s'associa amb una baixa densitat mineral òssia en les dones; calen més estudis i se'n desconeix la seva rellevància clínica.
Una revisió d'estudis exposa l'efecte perjudicial per a l'esmalt dental de les begudes de cola, és a dir: la producció de càries dental; en això intervenen dos factors d'aquestes begudes: el contingut de sacarosa i el pH baix.

## Marques comercials

* Alter Cola
* Coca-Cola
* Pepsi

## Referències

* ↑ Refrescs ‘americans', L'Econòmic.
* ↑ Saldana TM, Basso O, Darden R, Sandler DP. «Carbonated beverages and chronic kidney disease». Epidemiology, 2007 Jul.
* ↑ Tucker KL, Morita K, Qiao N, Hannan MT, Cupples LA, Kiel DP. «Colas, but not other carbonated beverages, are associated with low bone mineral density in older women: The Framingham Osteoporosis Study.». Am J Clin Nutr, 2006 Oct.
* ↑ Walsh, Laurence J. «Black cola drinks, oral health and general health: an evidence-based approach.». The University of Queensland, 2008, December. Arxivat de l'original el 2012-04-13. [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ Bruce Hamilton. «Chemistry FAQ: What is the pH of Coca-cola?». stason.org, 2011, Nov.
# Kids

Kids és el primer film de Larry Clark, estrenat l'any 1995. Presenta la vida d'un grup d'adolescents novaiorquesos, i els seus desitjos i comportaments sexuals durant l'aparició de la sida. Posa en escena també el consum de cànnabis, d'alcohol i de tabac, de gas del riure i de ketamina. La versió original de la pel·lícula va ser classificada NC-17 als Estats Units d'Amèrica, prohibida als menors de 17 anys. El film va ser fortament controvertit en la seva estrena, malgrat les critiques unànimes i entusiastes. Conté escenes de violació, de violència física i de robatoris. És considerat per alguns com un crit d'alarma sobre la situació de la joventut a mitjans dels anys 1990 i del problema de l'epidèmia de la sida. Ha estat doblada al català.
Alguns actors van tenir un final tràgic com es deixava presagiar el film i el documental We were once kids (Eddie Martin, 2021) posa de manifest. Així, Justin Pierce, que interpreta Casper, es va suïcidar penjant-se l'any 2000 i Harold Hunter va morir per sobredosi el 2006. Kids va ser la primera pel·lícula per a diverses actrius de renom com Chloë Sevigny i Rosario Dawson.

## Argument

Nova York, un dia de canícula. Telly (Leo Fitzpatrick), un jove skater que deambula pels carrers, té per ocupació favorita desvirgar noies molt joves creient-se protegit de totes les malalties. A la vegada, Jennie (Chloé Sévigny), una de les seves recents amants, s'assabenta de què és seropositiva. No havent conegut mai altres nois, es posa a buscar-lo.

## Referències

* ↑ López, Carmen. «25 años de 'Kids', la película que estremeció a los padres de la Generación X» (en castellà), 27-07-2020. [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ «Kids». esadir.cat.
* ↑ Güimil, Eva. «“Lo dieron todo y no tuvieron a nadie”: el documental que desvela la cara más oscura de ‘Kids'» (en castellà), 12-07-2022. [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ «Kids». The New York Times.
# República Socialista Soviètica del Kirguizstan

La República Socialista Soviètica del Kirguizstan (RSS del Kirguizstan) és el nom que va rebre el Kirguizstan quan va formar part de la Unió Soviètica. El 14 d'octubre de 1924 es va crear l'Oblast Autònom de Kara-Kirgiuzia que formava part de la República Socialista Federativa Soviètica de Rússia.
Posteriorment va passar a ser la República Socialista Soviètica Autònoma del Kirguizstan que també formava part de la RSFS de Rússia. Finalment, el 5 de desembre de 1936 va passar a ser una república constituent de l'URSS sota el nom de RSS del Kirgiuzistan. La independència es va declarar el 31 d'agost de 1991 passant-se a anomenar República del Kirguizstan l'endemà.

## Història

Alguns havien donat suport als basmaci, que advocaven per la independència nacional i el retorn dels vafq, ja que foren obligats a abandonar el nomadisme i col·lectivitzats el 1927-1928, i cap a finals dels 30 ja havien liquidat els intel·lectuals djadidistes. Després del 1937, endemés, totes les manifestacions del passat kirguís descrites al Manas foren dissoltes en els esforços de col·lectivització i industrialització: mesquites i madrasses convertides en museus, i russificació educativa primer en alfabet llatí i després en ciríl·lic; la shariat i l'adat foren substituïdes pel codi soviètic, els rituals, circumcisions i pelegrinatges foren proscrits. Els matrimonis islàmics, amb les pràctiques del kalym (el preu de la núvia) i l'ichkari (confinament de les dones en llurs habitacions) foren prohibides. També s'inicià una campanya pel huyum (emancipació de la dona).
La república Socialista Soviètica Autònoma Kirguís o del Kirguizstan es va fundar el 7 de març de 1927 dins la República Federativa Socialista Soviètica Russa i fou elevada a República Socialista Soviètica Kirguís o del Kirguizstan el 5 de desembre de 1936.
Del 1941 al 1951 es va produir l'anomenat afer Manas, quan es va censurar la traducció russa del clàssic èpic kirguís per considerar-lo feudal i panislamista, malgrat la defensa que en va fer el seu traductor, el poeta i diputat Aali Tokombayev.
El 1980 va morir, potser assassinat Sultan Ibrahimov, cap del Consell de Ministres, qui havia reclamat més autonomia, i alguns rezelaren del paper dels serveis soviètics. Quan el març del 1985 fou escollit Mikhaïl Gorbatxov secretari general del PCUS va dimitir el secretari del partit, T. Usubaliyev, substituït per Absamat Masaliyev, qui l'acusa de nepotisme i corrupció i fa dimitir molts ministres, però aviat esdevindrà crític amb la perestroika. Tot i així, el kirguís esdevindrà llengua oficial, i el rus de comunicació interètnica, i s'oposa al multipartidisme.