OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eurostopodus

Eurostopodus és un gènere d'ocells de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae). Aquest gènere és distingeix dels enganyapastors del Vell Món per la manca de llargues plomes rectrius. També mostra algunes característiques que no es comparteixen amb Caprimulginae i Chordeilinae, com ser de mida més grossa o la presència variable d'orelles, juvenils amb plomatge roig, períodes d'incubació llargs i ous tacats de color marró-vermell i negre.

## Taxonomia

Els Eurostopodus són germans de la resta dels Caprimulgiformes (Barrowclough et al. 2006; Larsen et al. 2007), però no són equivalents en rang a altres famílies dels Caprimulgiformes.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14,.2, 2024) aquest gènere està format per 7 espècies:
* enganyapastors argus (Eurostopodus argus).
* enganyapastors bigotut (Eurostopodus mystacalis).
* enganyapastors de les Salomó (Eurostopodus nigripennis).
* enganyapastors de Nova Caledònia (Eurostopodus exul).
* enganyapastors diabòlic (Eurostopodus diabolicus).
* enganyapastors de Nova Guinea (Eurostopodus papuensis).
* enganyapastors d'Archbold (Eurostopodus archboldi).

## Referències

* ↑ Holyoak, D.T. «Nightjars and their Allies. Oxford». Oxford University Press, 2001. [Consulta: 7 febrer 2025].
* ↑ Barrowclough, George F.; Groth, Jeff G.; Mertz, Lisa A. «The RAG-1 exon in the avian order Caprimulgiformes: Phylogeny, heterozygosity, and base composition» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 41, 1, 10-2006, pàg. 238-248. DOI: 10.1016/j.ympev.2006.05.013.
* ↑ Larsen, Carl; Speed, Michael; Harvey, Nicholas; Noyes, Harry A. «A molecular phylogeny of the nightjars (Aves: Caprimulgidae) suggests extensive conservation of primitive morphological traits across multiple lineages» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 42, 3, 3-2007, pàg. 789–796. DOI: 10.1016/j.ympev.2006.10.005.
* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David. «Nightjars, Oilbird, potoos, frogmouths – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 7 febrer 2025].
# Showtime

Showtime és una marca de televisió de pagament distribuïda en diversos països del món, principalment als Estats Units. Va ser creada originalment com un servei de Viacom per emetre pel·lícules originals i, ocasionalment, combats de boxa, per cable. La primera emissió es va realitzar l'1 de juliol de 1976 a Dublín (Califòrnia). L'any 1978 va expandir el seu mercat via satèl·lit per competir amb HBO. Posteriorment, Viacom va vendre una meitat del canal a TelePrompTer però aquesta empresa els va revendre a Viacom un altre cop el 1982. Després de diferents compres i vendes per altres empreses, des de l'any 2005 forma part de l'empresa CBS Corporation. A principis dels anys 2000 van començar a emetre la resta de canals que ofereix actualment i va ser un dels primers canals de televisió a emetre els seus continguts en HDTV i so Dolby Digital. Aquest canal s'ha guanyat el prestigi internacional per la qualitat i la transgressió de les seves sèries.

## Canals

Showtime opera amb nou canals multiplexats i en alta definició.
* Showtime: últims èxits de taquilla, pel·lícules d'estrena i sèries originals, així com boxa.
* Showtime HD: emissió en alta definició de pel·lícules i sèries originals.
* Showtime 2: canal secundari, ofereix també pel·lícules i sèries. Se'l coneixia anteriorment com Showtime Too.
* Showtime Beyond: pel·lícules i sèries de ciència-ficció, fantasia i terror.
* Showtime Extreme: pel·lícules d'acció i aventura, intriga, gàngsters i d'arts marcials. Programa més de 60 pel·lícules "extremes" cada mes i els diumenges, una doble sessió centrada en una estrella d'acció diferent cada semana.
* Showtime Family Zone: programació orientada a la família, incloent-hi pel·lícules guardonades i sèries originals.
* Showtime Next: servei interactiu dirigit a adults entre 18 i 24 anys. Ofereix pel·lícules d'estrena (més de 50 cada mes), pel·lícules originals, curts i d'animació.
* Showcase: similar a Showtime 2, ofereix més oportunitats de veure pel·lícules d'estrena i originals. Se'l coneixia anteriorment com Showtime 3.
* Showtime Women: dirigit al públic femení, ofereix èxits de taquilla, sèries i programes de reality show. Les pel·lícules comprenen diversos gèneres com acció, aventura, drama, comèdia o intriga.

## Programació original

Aquest són alguns dels programes i sèries de televisió més coneguts del canal:
* Californication (2007 - 2014)
* Dexter (2006 - actualitat)
* Homeland (2011 - actualitat)
* Jeremiah (2002 - 2004)
* Los Tudor (2007 - actualitat)
* The L Word (2004 - actualitat)
* Odyssey 5 (2002)
* Queer as Folk (2000 - 2005)
* Stargate SG-1 (1997 - 2002, temporades 1-5)
* Weeds (2005 - actualitat)

## Showtime al món

Showtime posseeix dues xarxes principals de pagament que operen sota el seu nom: Showtime Australia i Showtime Arabia. A més, disposa de diversos canals amb llicència per utilitzar el seu nom com Showtime Scandinavia (Dinamarca, Finlàndia, Noruega i Suècia) o Showtime Extreme (Espanya) entre d'altres.

## Enllaços externs

* SHO.com Arxivat 2008-06-28 a Wayback Machine.
# Evodi d'Antioquia

Evodi d'Antioquia (Antioquia de l'Orontes, segle I dC - Antioquia de l'Orontes, 69 dC) o Euodias fou el primer bisbe d'Antioquia a Síria i un dels anomenats Setanta deixebles. És venerat com a sant a tota la cristiandat.

## Biografia

Se'n tenen molt poques dades. D'origen pagà, es va convertir al cristianisme per la predicació de sant Pere. Membre actiu de la seva comunitat a Antioquia, una de les primeres comunitats cristianes, en va ésser nomenar patriarca l'any 44, succeint el mateix sant Pere quan aquest marxà a Roma. Va morir l'any 69, probablement per causes naturals, però segons altres com a màrtir. Fou succeït per sant Ignasi d'Antioquia.
Venerat com a sant, l'Església catòlica el celebra el 6 de maig, i l'Ortodoxa, el 7 de setembre.

## Referències

* 1 2 «Evodio de Antioquía - Inicio - Diccionario Tesauro de Historia Antigua y Mitología». [Consulta: 19 gener 2025].
* 1 2 Leal, Jerónimo. «Las listas de obispos de Roma y Antioquía en la Historia Eclesiástica de Eusebio». A: Álvaro Sánchez-Ostiz. Beginning and end: from Ammianus Marcellinus to Eusebius of Cesarea. Servicio de Publicaciones de la Universidad de Huelva.
* 1 2 . Robert Appleton Company.
* ↑ «Evodio - Enciclopedia Católica». [Consulta: 19 gener 2025].
# Limerick (poema)

El limerick és una estrofa de cinc versos de rima consonant AABBA. Els versos són normalment en forma d'anapest, on el primer, segon i cinqué tenen tres peus i el tercer i quart vers dos. La primera línia tradicionalment introdueix el protagonista i un lloc, el topònim apareix normalment al final del primer vers. El cinquè es reserva per a l'aparició d'un epítet final divertit, xocant, fins i tot extravagant. Wim Tigges el va definir com «el sonnet de la bestiesa». El limerick normalment és enginyós i té un caràcter anedòtic, humorístic, sovint absurd, de vegades obscè.
El gènere es va desenvolupar a Anglaterra per tal de ridiculitzar tota mena de personatges. Va ser popularitzada en anglès per Edward Lear (1812-1888), escriptor i poeta britànic. L'escriptor Christopher Isherwood (1904-1986) va ser expulsat de la Universitat de Cambridge per respondre als exàmens amb limericks grollers. El poeta Miquel Desclot, n'ha publicat dues sèries, un Guia poca-solta per a infants i una sèrie per a adults Infern poca-solta.

## Referències

* ↑ Andreu, Maribel; Orero Clavero, Pilar «La traducció a l'italià dels primers versos dels limericks d'Edward Lear». Quaderns: Revista de traducció, 11, 2004, pàg. 187–200. ISSN: 1138-5790.
* ↑ Pascual Sellent, Rosa Maria «Limerick». El Matí Digital, 21-04-2021.
* ↑ Mallart i Navarra, Joan. «Valor educatiu i didàctica de la poesia». A: Eulàlia Collelldemont &C onrad Vilanou Torrano. Noves reflexions a l'entorn de l'educació estètica: Seminari IDUNA. Barcelona: Universitat de Barcelona, 1998. ISBN 978-84-475-2122-7.
* ↑ Tigges, Wim. An Anatomy of Literary Nonsense (en anglès). BRILL, 2022-07-04. ISBN 978-90-04-48402-3.
* ↑ Rocabert, Òscar «La poesia per a adults de Miquel Desclot (2/2)». Quadern de les idees, les arts i les lletres, 189, 2013, pàg. 54–55. ISSN: 2385-4979.
* ↑ Llauger, Miquel Àngel «El nonsens i el limerick: una introducció i una petita mostra, amb versions catalanaes». Veus Baixes, 2, 2-2014, pàg. 119-124. ISSN: 2254-5336.
* ↑ Braun, Stephen «Christopher Isherwood, Whose Tales Inspired 'Cabaret,' Dies» (en anglès). Los Angeles Times, 06-01-1986 [Consulta: 14 juliol 2024].
* ↑ Desclot, Miquel; Ginesta i Clavell, Montse (il·l.). Guia poca-solta. Baula, 2012, p. 72 (A la delta: sèrie verd núm. 41). ISBN 978-84-4792471-4.
* ↑ Rocabert, 2013, p. 54.

## Bibliografia

* Puigtobella, Bernat «Miquel Àngel Llauger: “Tenim una bona tradició de poesia satírica”». Núvol, 09-01-2014.
* Tigges, Wim. An anatomy of literary nonsense [L'anatomia del nonsens literari]. Amsterdam: Rodopi, 1988. ISBN 978-90-5183-019-4.
# Bandera del Nepal

La bandera nacional del Nepal (Nepalès: नेपालको झण्डा) és l'emblema que representa la nació nepalesa. És l'única bandera estatal no rectangular del món i també serveix com a bandera civil.
La bandera combina dos gallardets (penons triangulars) units l'un sobre l'altre. L'interior de la bandera és vermell carmesí i tot el contorn està rodejat per una bordura blau marí. Dins s'hi troben dos símbols blancs: el sol i la lluna creixent.
La bandera actual fou adoptada el 16 de desembre de 1962, alhora que es formà un nou govern i entrà en vigor una nova constitució que la recollia expressament. La bandera és certament similar a la bandera que hi havia anteriorment (vigent des de 1743); el marge blau no recobria el pal i els símbols celestes tenien expressions facials.

## Simbologia

La bandera de Nepal és rica en simbologia:
* El vermell carmesí representa la valentia del poble nepalès (també és el color nacional).
* El blau representa la pau i l'harmonia a la regió.
* Els símbols del sol i la lluna representen la permanència (Nepal romandrà a la Terra igual que ho fan el sol i la lluna a l'univers). Els pètals de cadascun (12 i 8, respectivament) representen les fases celestes d'aquests astres segons la tradició nepalesa.
* La forma punxeguda representa l'Himàlaia.

## Construcció i dimensions

La bandera del Nepal no només no és rectangular, sinó que el contorn de la bandera del Nepal és certament complex. Una descripció precisa pas a pas de la construcció de la forma consta amb detall a la constitució del Nepal.

### Relació d'aspecte

Si hom divideix la longitud del costat inferior entre la l'alçada de la bandera, obté una proporció irracional:
    ≈ 1:1.21901033...
Per entendre d'on surt aquesta ratio tan poc ortodoxa, cal veure que la guia de construcció de la figura comença amb una relació molt més habitual (3:4) i la relació final s'obté quan exteriorment a la figura s'hi afegeix el marge blau.

### Colors

| Model de color | Blau | Vermell | Blanc |
| CMYK | 100–81–0–23 | 0–100–80–5 | 0–0–0–0 |
| RGB | 0, 56, 147 | 220, 20, 60 | 255, 255, 255 |
| HTML | #003893 | #DC143C | #FFFFFF |

## Referències

* ↑ «Nepal». [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Constitució del Nepal». 1962.
* ↑ Himalaya, Altitude. «Nepal Flag | Facts, Symbol and Color | How to Draw the Flag of Nepal?» (en anglès americà), 05-02-2020. Arxivat de l'original el 2020-11-01. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ admin. «National Symbols of Nepal» (en anglès americà), 05-08-2019. Arxivat de l'original el 2021-01-28. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ LL.M., Prof. Dr. Axel Tschentscher,. «ICL > Nepal > Constitution - Schedules» (en anglès). [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Nationalflagge von Nepal». [Consulta: 19 març 2021].
# Lissamfibis

Els lissamfibis (Lissamphibia) són un clade de vertebrats constituït pels batracis i les cecílies o gimnofions.
Els batracis es divideixen en dos grups: els anurs (granotes i gripaus) i els caudats o urodels (salamandres i tritons). Tot i que l'ascendència de cada grup és controvertida, tots comparteixen certes característiques comunes, cosa que indica que evolucionaren d'un avantpassat comú, i que per tant formen un clade monofilètic. La descripció d'una forma basal del Permià, Gerobatrachus hottoni, demostrà que les granotes i salamandres tingueren un avantpassat comú més recentment (fa uns 290 milions d'anys) del que es creia basant-se en els resultats d'anàlisis moleculars.

## Filogènia

El següent cladograma és el proposat per al grup lissamfibis a la classificació filogenètica de Guillaume Lecointre i Hervé Le Guyader en les quatre edicions de l'obra (de 2001 a 2017):
| Lissamphibia | Gymnophiona Batrachia Anura Caudata |
El cladograma següent, de Marjanovic & Laurin (2007) dona el mateix resultat que el de Lecointre & Le Guyader amb la diferència que inclou clades fòssils. El grup fòssil dels Allocaudata esdevé així el grup germà dels Batrachia (Allocaudata i Batrachia formant tots dos el clade Paratoidia) i el clade dels Salientia inclou tant les granotes actuals (Anura) com les granotes fòssils:
| Lissamphibia | Paratoidia Batrachia Salientia Caudata Allocaudata† Gymnophiona |
# Zebra comuna

La zebra comuna (Equus quagga) és l'espècie de zebra més comuna i més estesa geogràficament, i antigament s'estenia des del sud d'Etiòpia per tot arreu de l'est d'Àfrica, fins a Angola i l'est de Sud-àfrica. La zebra comuna és actualment molt menys nombrosa del que era, a causa d'activitats humanes com la caça per la seva carn i pell, així com la invasió de gran part del seu antic hàbitat. Tanmateix, encara és comuna en reserves d'animals.

## Subespècies

* Quaga (E. q. quagga)Article principal: Quaga És una subespècie extinta, antigament molt nombrosa a la província del Cap de Sud-àfrica i a l'Estat Lliure d'Orange. Diferia d'altres zebres en el fet que tenia les ratlles típiques de les zebres únicament a la part davantera del cos.
* Zebra de Burchell (E. q. burchellii). És d'un color blanquinós, però mai blanc pur. Les ratlles fosques solen estar ben marcades, però les de les potes són absents o vagues i gairebé mai no arriben fins a les peülles.
* Zebra de Grant (E. q. boehmi). Les poblacions d'aquestes zebres han quedat afectades per guerres civils en diversos països africans.
* Zebra de Selous (E. q. borensis). Es caracteritzen per la palidesa de les seves ratlles fosques. Fan 150 cm a l'espatlla i pesen uns 300 kg.
* Zebra de Chapman (E. q. chapmani). Aquestes zebres reberen el nom en honor del naturalista anglès James Chapman. Presenta ratlles negres sobre un fons groguenc, amb ratlles a les potes poc marcades; viu a la sabana africana, i se'n troba en totes les zones i extensió. Com gairebé totes les zebres, són animals sociables que viuen en grups formats pel mascle al voltant de deu femelles i les cries, formant grans ramats durant l'estació seca del seu hàbitat natural en migrar a la cerca d'aliment.
* Zebra de Crawshay (E. q. crawshayi). Fa 122 cm a l'espatlla i pesa uns 300 kg.

## Referències

* ↑ Entrada «Equus quagga» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 25 novembre 2023].
# Fabio Sabatini

Fabio Sabatini (Pescia, Toscana, 18 de febrer del 1985) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional del 2006 al 2021.
El 2006 passà al professionalisme amb l'equip Milram, on forma part del “tren” dels velocistes Alessandro Petacchi i Erik Zabel. L'any 2009 va fitxar per l'equip Liquigas, on passà a ser company d'equip del velocista Daniele Bennati. El 2013 va patir una important caiguda durant el Tour de Colorado que li provocà una fractura de les vèrtebres toràciques i un traumatisme cranial que posà punt-i-final a la temporada. El 2014 fitxà per l'Etixx-Quick Step, on passà a ajudar primer a Mark Cavendish i posteriorment a Marcel Kittel. El 2017 va ajudar Marcel Kittel a aconseguir catorze victòries, incloses cinc etapes del Tour de França. Kittel va intentar endur-se'l al Katusha de cara a la temporada 2018, però Sabatini declinà l'oferiment i va romandre al Quick-Step per trobar-se amb Elia Viviani, nova incorporació de l'equip. El 2020 acompanyà a Viviani a l'equip Cofidis, on es retirà a finals del 2021.

## Palmarès

* 2003
** Campió d'Itàlia de contrarellotge júnior
** Vencedor de 2 etapes del Giro a Toscana júnior
* 2004
** 1r al Trofeu Tempestini Ledo
* 2005
** 1r a la Coppa Città di Asti
** 1r a la Coppa del Grano
* 2008
** 1r al Trofeu Città di Borgomanero

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. 131è de la classificació general
* 2008. 102è de la classificació general
* 2009. 115è de la classificació general
* 2018. 152è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. Abandona (14a etapa)
* 2008. Abandona (13a etapa)
* 2010. 101è de la classificació general
* 2011. 104è de la classificació general
* 2012. 79è de la classificació general
* 2013. 93è de la classificació general
* 2015. 110è de la classificació general
* 2016. No surt (15a etapa)
* 2018. 129è de la classificació general
* 2019. 92è de la classificació general
* 2021. 133è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2009. 147è de la classificació general
* 2011. 167è de la classificació general. Darrer classificat
* 2013. 117è de la classificació general
* 2014. 118è de la classificació general
* 2016. 150è de la classificació general
* 2017. 154è de la classificació general

## Referències

* 1 2 Nicolas Gauthier. «Route - Fabio Sabatini arrêtera sa carrière à l'issue du Tour de Vénétie», 12-10-2021..
* ↑ «91st Giro d'Italia - Milram Team Preview», 10-05-2008. [Consulta: 4 décembre 2015]. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ «Sabatini undergoes surgery for fractured thoracic vertebrae», 23 août 2013. [Consulta: 4 décembre 2015].
* ↑ «Omega Pharma-QuickStep sign Sabatini on a two-year deal», 15 août 2014. [Consulta: 4 décembre 2015].
* ↑ published, Patrick Fletcher. «Sabatini turns down Kittel to rekindle Viviani partnership at Quick-Step» (en anglès), 29-11-2017. [Consulta: 23 desembre 2024].
* ↑ «Sabatini turns down Kittel to rekindle Viviani partnership at Quick-Step», 29-11-2017. [Consulta: 30 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa de Fabio Sabatini a sitiodeciclismo.net
# Bandera de les Illes Cook

La bandera de les Illes Cook, arxipèlag independent del Pacífic, adopta el mateix format que la bandera de Nova Zelanda, país amb qui té un acord de lliure associació des de 1965. S'hi troba un fons blau on hi ha 15 estrelles en cercle. Cada estrella simbolitza una de les 15 illes de l'arxipèlag, a més, a la part superior esquerra hi ha una Union Jack, que recorda l'enllaç històric de les Illes Cook amb el Regne Unit.
Aquesta bandera és la tercera que ha conegut les Illes Cook des de la independència el 1965. Fins al 1974 només s'havia utilitzat la bandera de Nova Zelanda.
El govern d'Albert Royle Henry va llançar un concurs per tal de triar una bandera nova. Per bé que guanyà una bandera amb estrelles blanques sobre un fons blau clar, Henry la va rebutjar i va triar el verd i l'or, colors del CIP, el seu partit. Quan el Partit Democràtic de les Illes Cook va arribar al poder el 1978, el nou primer ministre Tom Davis va fer adoptar l'actual.

## Referències

* ↑ "Rapa : visual arts from home and abroad", Mahiriki Tangaroa, in "Akono'anga maori : Cook Islands Culture", IPS, 2003

## Vegeu també

* Bandera de Niue
* Bandera de Tokelau

## Enllaços externs

* The Cook Islands Ensign, al web del govern. (anglès)
* Flags of the World (anglès)
# Faennis

Faennis (en grec antic: Φαεννίς) va ser una profetessa citada per Pausànias, que diu que era la filla d'un rei dels càons, a l'Èpir, nascuda a principis del regnat d'Antíoc I, poc després de què Demetri Poliorceta fos capturat per Lisímac de Tràcia.
Pausànias afegeix que molt abans de tingués lloc, Faennis va profetitzar que els gàlates, que havien envaït l'Àsia Menor el 279 aC, serien vençuts per Àtal II de Pèrgam, el 189 aC.
Més tard, ja a inicis del segle vi, l'historiador Zòsim, atribueix a Faennis un oracle que havia donat quan estava en trànsit, (moment crític). Segons aquest historiador, Nicomedes II, rei de Bitínia, fill de Prúsies II, que havia arribat al tron després de matar al seu pare, ja havia interpretat un altre oracle de Faennis, que profetitzava el perill dels gàlates. Nicomedes els havia acollit i es va aliar amb ells, i els gàlates més tard el van trair, segons la profecia. Però Zòsim s'erra, ja que va ser Nicomedes I el que va succeir al seu pare Prúsies II cap a l'any 280 aC, i va prendre al seu servei els gàlates, probablement davant de les amenaces d'Antíoc I.
Alguns autors contemporanis creuen que aquest oracle, que acaba advertint als habitants de Bizanci del possible atac dels gàlates, és una invenció tardana que anuncia la prosperitat de Constantinoble, i una arma contra els cristians, que creien en la fortuna divina de la ciutat. Joan Tzetzes recull uns fragments d'aquest oracle, que atribueix a una Faenno, de l'Èpir.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, X, 12, 10
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, X, 15, 3
* ↑ Zòsim. Història nova, II, 37
* 1 2 Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 149-150. ISBN 8481641618.
* ↑ Joan Tzetzes. El llibre de les històries, VII, 549
# Félix Morga Rocandio

Félix Morga Rocandio (Nájera (La Rioja), 1891 - 1936) va ser un militant anarcosindicalista espanyol i alcalde de Nájera (La Rioja), afusellat pels revoltats al començament de la Guerra Civil. El gener de 1921 va fundar el Sindicat Únic de Nájera, adherit a la Confederació Nacional del Treball (CNT). Va arribar a ésser alcalde de Nájera dos cops: de maig de 1932 a octubre de 1934 i de febrer de 1936 fins al seu assassinat el 19 de juliol d'aquest mateix any després de la revolta militar que va donar origen a la Guerra Civil.

## Enllaços externs

* Pàgina personal de Jesús Ruiz, biògraf de Félix Morga Rocandio
* Biografia de Félix Morga realitzada per Jesús Ruiz Arxivat 2006-12-31 a Wayback Machine.
# Índrids

Els índrids (Indridae o Indriidae) són una família de primats estrepsirrins. Són lèmurs de mida mitjana-gran, amb només quatre dents en lloc de les sis habituals. Com tots els lèmurs, viuen únicament a l'illa de Madagascar.

## Referències

* ↑ Dewey, T. «Indriidae: indris, sifakas, and relatives» (en anglès). Animal Diversity Web. [Consulta: 8 febrer 2016].
# Dasipròctids

Els dasipròctids (Dasyproctidae) són una família de grans rosegadors sud-americans que inclou els agutins i agutins verds. El seu pelatge és vermellós o d'un color fosc per dalt i més pàlid per sota. Són animals herbívors i sovint s'alimenten de fruita madura que cau dels arbres. Viuen en caus i, com els esquirols, enterren una part del seu aliment per a consumir-lo més tard.

## Referències

* ↑ Bishop, Ian. Macdonald, D. The Encyclopedia of Mammals. Nova York: Facts on File, 1984, p. 701. ISBN 0-87196-871-1.
# Rates espinoses

Les rates espinoses (Echimyidae) són una família de rosegadors histricògnats. Viuen a Centreamèrica i gran part de Sud-amèrica. També visqueren al Carib fins a la dècada del 1800. Algunes autoritats creuen que el coipú del sud i centre de Sud-amèrica és part d'aquesta família.

## Bibliografia

* Emmons, L. H. 2005. A Revision of the Genera of Arboreal Echimyidae (Rodentia: Echimyidae, Echimyinae), With Descriptions of Two New Genera. Pàg. 247-310 in Lacey, E.A. i Myers, P. 2005. Mammalian Diversification: From Chromosomes to Phylogeography (A Celebration of the Career of James L. Patton). University of California Publications in Zoology.
* Nowak, R. M. 1999. Walker's Mammals of the World, Vol. 2. Johns Hopkins University Press, London.