OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elliott Nugent

Elliott Nugent (Dover, 20 de setembre de 1896 - Nova York, 9 d'agost de 1980) va ser un actor, dramaturg, escriptor i director de cinema estatunidenc

## Biografia

Era fill de l'actor J. C. Nugent. Va assistir a la Universitat Estatal d'Ohio. Va fer la transició del cinema mut al cinema sonor amb èxit. Va dirigir The Cat and the Canary (1939), protagonitzada per Bob Hope i Paulette Goddard. També va dirigir les pel·lícules Never Say Die (1939) i Morena i perillosa (1947).
Nugent va ser un company de classe de la universitat (i amic de tota la vida) de James Thurber. Junts, van escriure l'obra de teatre per Broadway The Male Animal (1940) en la qual Nugent va protagonitzar amb Gene Tierney. També va dirigir la versió cinematogràfica de 1942 de The Male Animal, protagonitzada per Henry Fonda i Olivia de Havilland.
Nugent era el cunyat de l'actor Alan Bunce conegut pel programa Ethel and Albert.
Va morir dormint a casa seva a Nova York. Els seus articles estan arxivats a la Biblioteca Pública de Nova York.

## Filmografia parcial
### actor

* 1929: Wise Girls, d'E. Mason Hopper
* 1930: The Unholy Three, de Jack Conway
* 1930: Romance, de Clarence Brown
* 1930: For the Love o' Lil, de James Tinling
* 1930: Not So Dumb, de Marion Davies
* 1931: The Virtuous Husband, de Vin Moore
* 1931: The Last Flight, de William Dieterle
* 1947: Welcome Stranger

### guionista

* 1930: The Unholy Three, de Jack Conway

### director

* 1932: Life Begins
* 1933: Three Cornered Moon
* 1933: Whistling in the Dark
* 1934: Two Alone
* 1935: Enter Madame!
* 1935: College Scandal
* 1936: Wives Never Know
* 1936: And So They Were Married
* 1938: Professor Beware
* 1939: The Cat and the Canary
* 1939: Never Say Die
* 1941: Nothing But the Truth
* 1942: The Male Animal
* 1943: The Crystal Ball
* 1944: Rumb a Orient (Up in Arms)
* 1947: Morena i perillosa (My Favorite Brunette)
* 1947: Welcome Stranger
* 1949: El gran Gatsby (The Great Gatsby)
* 1949: Mr. Belvedere Goes to College
* 1950: The Skipper Surprised His Wife
* 1951: My Outlaw Brother
* 1952: Just for You

## Referències

* ↑ «Elliott Nugent». Encyclopedia Britannica.
* 1 2 Cullen, Frank. Vaudeville old & new: an encyclopedia of variety performances in America (en anglès). Psychology Press, 2007, p. 838. ISBN 9780415938532.
* ↑ «Finis» (en anglès). , 31-01-1927.
* ↑ «The Cat and the Canary (1939) - Elliott Nugent | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related». AllMovie.
* ↑ «Overview for Elliott Nugent». Turner Classic Movies.
* ↑ «Elliott Nugent | Biography, Movie Highlights and Photos». AllMovie.
* ↑ «The Male Animal (1942) - Overview - TCM.com». Turner Classic Movies.
* ↑ «Family for Elliott Nugent». Turner Classic Movies.
* ↑ «Elliott Nugent, 83, Actor-Writer, Dies». , 11-08-1980.
* ↑ «archives.nypl.org -- Elliott Nugent papers». archives.nypl.org. [Consulta: 15 gener 2023].
# Holoteris

Els holoteris (Holotheria) formen una de les infraclasses que agrupa tots els mamífers moderns no ponedors d'ous i els seus parents extints. Els teris en són els únics representants vivents.

## Referències

* ↑ McKenna i Bell, 1997, p. 104.

## Bibliografia

* McKenna, M. C.; Bell, S. K. Classification of Mammals Above the Species Level (en anglès). Columbia University Press, 1997. ISBN 978-0-231-52853-5.
# Rattus tiomanicus

Rattus tiomanicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids que viu a Indonèsia, Malàisia, les Filipines i Tailàndia. El seu nom específic, tiomanicus, significa 'de Tioman' en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Rattus» d'Animalia (en anglès).
* Baillie, J. 1996. Rattus tiomanicus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 gener 2008
# Talapoin d'Angola

El talapoin d'Angola (Miopithecus talapoin) és el cercopitècid africà de menor volum.
Viu en grans grups de fins a 100 individus, en els quals hi ha diferents mascles adults, encara que usualment ho fa en famílies d'una quinzena d'exemplars, a les selves de terres baixes, pantanoses, manglars i estuaris de la selva plujosa d'Àfrica occidental, des del sud del Camerun fins a Angola.
D'hàbits arboris i diürns, ocupa l'estrat inferior dels arbres, i es divideix en subgrups d'un mateix sexe per alimentar-se. Al vespre s'amaga a l'espessor, on dormen en grups de tres o quatre individus. És una de les mones més silencioses, ja que sols emet mots xiulants en cas d'alarma.
S'alimenta de fruits, llavors, insectes i petits vertebrats. A diferència de la major part de primats, neda molt bé en les zones pantanoses i fins i tot pot submergir-se sota l'aigua a la recerca d'aliment.
La seva reproducció és estrictament estacional, ja que les còpules es produeixen sempre al llarg de l'estació seca, produint-se els naixements al cap de cinc o sis mesos.
# Interactòmica

La Interactòmica la ciència que estudia l'interactoma, tot el conjunt d'interaccions entre molècules dins la cèl·lula. Dins de la proteòmica, es refereix a les interaccions proteïna-proteïna.

## Mètodes per completar l'interactoma

Els mètodes experimentals que s'han dissenyat per a estudiar l'interactoma són 1) afinitat per purificació, serveix per identificar complexos de proteïnes i 2) doble híbrids de llevat (yeast two hybrid (Y2H), s'utilitza per identificar massivament interacciones entre proteïnes.
Existeix un gran esforç per a escriure un mapa de l'interactoma d'éssers eucariotes. S'han creat des del 2006 Llevat, mosca, nematodes i humà.

## Bases de dades d'interactomes

* APID - Agile Protein Interaction DataAnalyzer Arxivat 2016-05-06 a Wayback Machine. APID és una eina bioinformàtica que integra i unifica les interaccions proteïna-proteïna més conegudes.
* Database of interacting protein (DIP) (Xenarios et al. 2000)
* GRID database
* MIPS database
* PSIMAP database: La primera base dades d'un interactoma de proteïnes amb informació estructural.
* Interactome3D: Servei web per a anotar estructuralment els interactomes.
* InterPare Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine. database: una base de dades d'un interfaseoma de proterïnes.
* Biomolecular Interaction Network Database (BIND) (Bader et al, 2003)
* Online Predicted Human Interaction Database (OPHID) (Brown and Jurisica, 2005)
* Human Protein Reference Database (HPRD) (Peri, S. et al, 2003)
* Himap(Human Interactome Map)
* HPID
* MINT
* PINdb
* IntAct - The Molecular Interaction Database

## Vegeu també

* Intensity fading MALDI-TOF mass spectrometry

## Referències

* Bader GD, et al. (2003) BIND: The Biomolecular interaction Network Database. Nucleic Acids Res., 31, 248-50.
* Brown KR, Jurisica I. (2005) Online Predicted Human Interaction Database. Bioinformatics, 21(9): 2076-82.
* Xenarios I, Rice DW, Salwinski L, Baron MK, Marcotte EM, Eisenberg D. (2000) DIP: the database of interacting proteins. Nucleic Acids Res. 28: 289-91.
* Peri S., Navarro JD, Amanchy R, Kristiansen TZ, Jonnalagadda CK, et al. (2003) Development of human protein reference database as an initial platform for approaching systems biology in humans. Genome Res 13:2363-71.
* Park J, Lappe M, Teichmann SA. (2001) Mapping protein family interactions: intramolecular and intermolecular protein family interaction repertoires in the PDB and yeast. J Mol Biol. 2001 Mar 30;307(3):929-38.

## Enllaços externs

* PSIbase Database. A global interactome DB based on PSIMAP
# Els Supersònics coneixen els Picapedra

Els Supersònics coneixen els Picapedra o Els Picapedra: Els Jetson coneixen els Picapedra (títol original en anglès, The Jetsons Meet the Flintstones) és una pel·lícula animada de crossover animada de 1987 feta per a televisió produïda per Hanna-Barbera com a part de la sèrie Hanna-Barbera Superstars 10. L'especial de dues hores protagonitza el repartiment de les comèdies de situació de Hanna-Barbera Els Picapedra i Els Supersònics mentre es creuen després d'un experiment de viatge en el temps que ha fallat. S'ha doblat al català oriental central per a TV3 amb el títol d'Els Picapedra: Els Jetson coneixen els Picapedra, i al valencià per al Canal 9 amb el nom d'Els Supersònics coneixen els Picapedra.
Un joc CD-i de 1994 anomenat Flintstones/Jetsons Time Warp es va llançar a Europa amb una premissa similar a la de la pel·lícula.

## Referències

* 1 2 «Avui. 7/1/2000.». [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ Lenburg, Jeff. The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books, 1999, p. 282. ISBN 0-8160-3831-7.
* ↑ «The Flintstones DVD news: The Jetsons Meet The Flintstones Movie Coming!». TVShowsOnDVD.com. Arxivat de l'original el 1 novembre 2014. [Consulta: 22 desembre 2013].
* ↑ Oates, Marylouise. «An Animated Jetsons Party» (en anglès americà), 18-11-1987. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ «Els Picapedra: Els Jetson coneixen els Picapedra». ésAdir. [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ The Flintstones And Jetsons Timewarp back of box catalogue # 8100104
# Francesc Nogueroles i Casas

Francesc Nogueroles i Casas (Barcelona, 1918 - 8 de desembre de 2008) fou un ciclista català. Després de temptejar altres esports com el tennis i el futbol—va ser infantil del Barça—, es comprà la primera bicicleta el 1933 i s'inscrigué al Club Esport Ciclista de les Corts, on va fer les seves primeres competicions. El 1935 participà en la seva primera cursa i un any més tard trobà uns patrocinadors que l'ajudaren a participar en les Olimpíades Populars, però l'inici de la guerra civil espanyola va impedir aquesta competició.
El 1942 tornà al ciclisme i participà en tres curses, retrobant-se amb antics companys i joves promeses. Ja dins la categoria de veterans, el 1960 va participar en el Campionat d'Espanya de Veterans, celebrat a Polanco (Cantàbria), i els veterans catalans ocuparen la portada de tots els diaris de la regió pels seus èxits. El 1971 fundà l'Esport Ciclista de Veterans de Catalunya, que presidí fins a la seva mort.
Entre les seves fites destaca l'organització de la Gran Cursa Ciclista de les Corts, que any rere any ha servit per fer un homenatge als esportistes vinculats al món de la bicicleta. D'altra banda, ha estat vocal de la Federació Catalana de Ciclisme (1984-88) i membre de les associacions de la Federació Espanyola de Ciclisme durant aquest mateix període. Entre altres premis, ha rebut la Medalla i Diploma de la Federació Catalana de Ciclisme, la Medalla d'Or al Mèrit Esportiu de la Reial Federació Espanyola de Ciclisme i la Medalla d'Honor de la Volta per la Unió Esportiva de Sants. El 2006 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Fitxa medalla a Francesc Nogueroles i Casas | Ajuntament de Barcelona». [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ «Francesc Nogueroles Casas | enciclopedia.cat». [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ «Esport Ciclista Veterans de Catalunya | enciclopedia.cat». [Consulta: 17 desembre 2024].
# 3 de 7 aixecat per sota

El 3 de 7 aixecat per sota és un castell com el 3 de 7, però a diferència d'aquest, el castell s'inicia des de la part de dalt i després es van afegint pisos per sota que es van aixecant un per un amb l'ajuda directa de tres persones per cada pilar i el suport d'alguns més.
Ha estat relativament habitual la realització de castells de tres (3 de 6, 3 de 7) aixecats per sota fins a l'alçada del 3 de 7 durant el segle xx i també s'ha realitzat de vegades el 3 de 8 aixecat per sota, que es considera extremadament difícil, sobretot l'aixecada del darrer bloc de set pisos que és el que pesa més.

## Vegeu també

* 3 de 7
* 3 de 6 aixecat per sota
* 3 de 8 aixecat per sota
* 2 de 7 aixecat per sota
* 4 de 7 aixecat per sota

## Referències

* 1 2 Brotons, Xavier. Castells i castellers : guia completa del món casteller. Barcelona: Lynx, 1995, p. 167. ISBN 9788487334177.

## Enllaços externs

* Castells de gamma alta de 7. Estadístiques del 3de7s (castell.manies.cat)
Construccions castelleres :
Castells de la gamma de nou i deu :
Castells de la gamma de vuit :
Castells de la gamma de set :
Castells de la gamma de sis :
Els pilars, malgrat no tenir igual nombre de pisos que els castells de la mateixa gamma, sí que comparteixen un nivell de dificultat semblant als castells de la gamma corresponent. *: La cursiva indica castells mai assolits. :
# Copa d'Europa de futbol 1972-73

La Copa d'Europa de futbol 1972-73 fou l'edició número divuit en la història de la competició. Es disputà entre l'octubre de 1972 i el maig de 1973, amb la participació inicial de 30 equips de 30 federacions diferents.
La competició fou guanyada per l'AFC Ajax a la final enfront de la Juventus FC.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| CSKA Septemvrijsko Zname | 4-1 | Panathinaikos FC | 2-1 | 2-0 |
| AFC Ajax | Bye | - | - | - |
| Galatasaray | 1-7 | Bayern Múnic | 1-1 | 0-6 |
| Waterford United | 2-3 | Omonia | 2-1 | 0-2 |
| Wacker | 0-3 | Dinamo Kiev | 0-1 | 0-2 |
| Sliema Wanderers | 0-10 | Górnik Zabrze | 0-5 | 0-5 |
| Aris | 0-6 | Argeş Piteşti | 0-2 | 0-4 |
| Reial Madrid | 4-0 | Keflavík | 3-0 | 1-0 |
| Olympique de Marsella | 1-3 | Juventus FC | 1-0 | 0-3 |
| Magdeburg | 9-1 | TPS | 6-0 | 3-1 |
| Celtic FC | 5-2 | Rosenborg BK | 2-1 | 3-1 |
| Újpesti Dózsa | 4-3 | FC Basel | 2-0 | 2-3 |
| Spartak Trnava | Bye | - | - | - |
| RSC Anderlecht | 7-2 | Vejle Boldklub | 4-2 | 3-0 |
| Derby | 4-1 | Željezničar | 2-0 | 2-1 |
| Malmö FF | 2-4 | SL Benfica | 1-0 | 1-4 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| CSKA Septemvrijsko Zname | 1-6 | AFC Ajax | 1-3 | 0-3 |
| Bayern Múnic | 13-0 | Omonia | 9-0 | 4-0 |
| Dinamo Kiev | 3-2 | Górnik Zabrze | 2-0 | 1-2 |
| Argeş Piteşti | 3-4 | Reial Madrid | 2-1 | 1-3 |
| Juventus FC | 2-0 | Magdeburg | 1-0 | 1-0 |
| Celtic FC | 2-4 | Újpesti Dózsa | 2-1 | 0-3 |
| Spartak Trnava | 2-0 | RSC Anderlecht | 1-0 | 1-0 |
| Derby | 3-0 | SL Benfica | 3-0 | 0-0 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| AFC Ajax | 5-2 | Bayern Múnic | 4-0 | 1-2 |
| Dinamo Kiev | 0-3 | Reial Madrid | 0-0 | 0-3 |
| Juventus FC | 2-2¹ | Újpesti Dózsa | 0-0 | 2-2 |
| Spartak Trnava | 1-2 | Derby | 1-0 | 0-2 |
¹ Juventus passà a Semifinals per la regla del valor doble dels gols en camp contrari.

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| AFC Ajax | 3-1 | Reial Madrid | 2-1 | 1-0 |
| Juventus FC | 3-1 | Derby | 3-1 | 0-0 |

## Final

| AFC Ajax | 1-0 | Juventus FC |
| Rep 5' | | |
* Guanyador de la Copa d'Europa 1972-73
* AFC Ajax Tercer títol

## Enllaços externs

* Temporada 1972-73 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Augies (fill d'Hèlios)

Segons la mitologia grega, Augies o Augias (en grec antic: Αὐγείας, Augèias) fou un fill d'Hèlios i rei de l'Èlida.
Del seu pare havia rebut nombrosos ramats, i era considerat l'home més ric del seu temps. Posseïa una gran quantitat de vaques, però deixava, per negligència, els fems als seus estables, en tal quantitat que no hi havia manera de treure'ls del tot, i això minvava la fertilitat de la terra. Hèracles, per ordre d'Euristeu, s'encarregà de netejar aquests estables, però abans pactà amb Augies que rebria una desena part del seu bestiar si acabava la feina en un sol dia. Això acordat, l'heroi desvià el Peneu i l'Alfeu i obrí una escletxa al mur dels estables perquè hi passessin. L'aigua sortia per l'altre extrem i s'enduia tots els fems fins al mar. Irritat Augies de veure com l'heroi acomplia allò que havia promès, i amb el pretext que s'havia fet ajudar per Iolau o que estava al servei d'Euristeu, no li va voler pagar el preu convingut. Hèracles va prendre com a testimoni Fileu, fill d'Augies, que va assegurar davant dels àrbitres que el seu pare havia promès a Hèracles la desena part dels seus ramats com a pagament del treball fet. Abans del veredicte, Augies va desterrar Hèracles i Fileu del seu reialme. Però Hèracles va reunir un exèrcit de voluntaris arcadis i anà contra Augies. Aquest, quan va conèixer que l'heroi mobilitzava una tropa contra ell, va encarregar als seus nebots, els dos fills d'Àctor, els Moliònides, que el defenssessin. Hèracles va caure malalt i els dos germans ho van aprofitar per derrotar el seu exèrcit, però ben aviat, en el transcurs d'una cerimònia religiosa, Hèracles va matar els Moliònides i ocupà Elis. Va matar Augies i va establir Fileu en el tron de la ciutat.
També consta en la major part de llistes d'argonautes; segons es diu, va participar en l'expedició amb el propòsit de conèixer el seu germanastre Eetes, a qui no havia vist mai.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i llatina. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 67. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 33
# Francesc Oliver

Francesc Oliver fou un membre de l'orde de Sant Joan de Jerusalem durant el segle xv, i ha estat conegut com el primer traductor en català i en vers de l'obra d'Alain Chartier La belle dame sans merci, obra molt important de la literatura europea del segle xv.
Francesc Oliver fou comanador de Torres de Segre, comanda inclosa en el Priorat de Catalunya, almenys des del 1447 i fins al 1470. Des del 1459, era el lloctinent del prior de Catalunya Jaume de la Geltrú i el 1461 el príncep Carles de Viana el nomenava veguer de Lleida. També formava part de l'exèrcit que, el 1461, la Generalitat va enviar a ponent per tal d'alliberar el Príncep de Viana. Aquests indicis ens mostren com fra Francesc Oliver fou un personatge important i ben relacionat amb les esferes del poder.
En unes dates que van entre 1457 i 1469, va ser quan va traduir La belle dame sans merci d'Alain Chartier, obra apareguda a principis del segle xv en francès. Martí de Riquer, en la seva edició de la traducció catalana, proposava que l'Oliver traductor era el mateix Oliver que el 1464 es va suïcidar per amor, ja que no era correspost per Violant Lluïsa de Mur, comtessa de Luna, morta el 1467. Aquest fet fou mitificat per diferents poetes durant la segona meitat del segle: mossèn Avinyó, Pere Torroella, l'obra anònima Triste Deleitación i Francesc Moner. Evidentment, per qüestions de dates, és impossible que Francesc Oliver i aquell Oliver que es va suïcidar per amor no poden ser el mateix personatge.

## Referències

* 1 2 3 «Francesc Oliver». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* La bella dama sense merci, traducció de Francesc Oliver, en edició electrònica.
# Leptodactílids

Els leptodactílids (Leptodactylidae) són una família d'amfibis anurs formada per 50 gèneres i 1.100 espècies amplament distribuïda per l'Amèrica Central i Sud-amèrica.

## Subfamílies

* Ceratophryinae
* Cycloramphinae
* Eleutherodactylinae
* Leptodactylinae
* Telmatobiinae

## Referències

* IUCN (anglès)
# Al-Hadi

Abu-Muhàmmad Mussa al-Hadi (àrab: أبو محمد موسى الهادي, Abū Muḥammad Mūsà al-Hādī), més conegut pel seu làqab al-Hadi (Rayy, 766 - Bagdad, 14 de setembre de 787) fou califa abbàssida de Bagdad (786-787).
Era fill d'al-Mahdí i fou declarat hereu el 775/776. Se li va donar el govern de Gurgan. L'agost del 785 el seu pare va morir camí a Gurgan, quan anava a veure al-Hadi per imposar-li la renúncia al tron en favor de son germà Harun ar-Raixid, que era el segon hereu des del 782/783. El camarlenc al-Rabi va fer proclamar al-Hadi a Bagdad i una revolta que va esclatar a la capital, probablement instigada pels enemics d'al-Hadi, fou sufocada; poc després va arribar al-Hadi i va rebre el jurament de fidelitat i va nomenar al-Rabi com a visir. No obstant el va revocar al cap de poc temps i l'administració va passar per diverses mans, entre ells Ibrahim ibn Dharwan al-Harraní. Inicialment va perseguir els zindiks (persecució iniciada ja per al-Mahdi) i va abandonar la política de moderació amb els xiïtes en declarar-se obertament hostils als alides. Una revolta alida a Medina fou reprimida en sang (matança de Fakhkh). Altres revoltes a Egipte i Iraq foren igualment reprimides.
Al-Hadi volia eliminar de la successió el seu germà Harun que llavors estava sota tutela del barmàquida Yahya. Harun va refusar renunciar i va acabar a la presó i amenaçat de ser executat. Però sobtadament al-Hadi va morir el 14 de setembre del 786, segons els rumors enverinat per al-Khayzuran, mare de Harun ar-Raixid; aquest va ser proclamat califa.

## Referències

* ↑ Gordon, Matthew S. The Rise of Islam (en anglès). Greenwood Press, 2005, p. 108. ISBN 9780313325229.

## Bibliografia

* S. Moscati, Le califat d'al-Hadi, Helsinki, 1946.
# Consell d'Universitats

El Consell d'Universitats és un organisme que depèn orgànicament del Ministeri d'Universitats i que té per objecte ser l'instrument per a la coordinació acadèmica, la cooperació, la consulta i la proposta en matèria universitària de les diferents universitats d'Espanya, tant públiques com privades.
El Consell està presidit pel Ministre d'Universitats i com a vocals compta amb els rectors de les universitats espanyoles, així com amb cinc membres addicionals designats pel president del Consell.

## Referències

* 1 2 Universitario, Observatorio del Sistema. «Ley Orgánica del Sistema Universitario (LOSU): UN COMPENDIO» (en castellà), 03-05-2023. [Consulta: 13 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina web
# Consol Escarrà i Piera

Consol Escarrà i Piera (Hospitalet de Llobregat, 1944) és una dibuixant i il·lustradora catalana. Viu a Alella on ha estat col·laboradora de la revista Alella.
Es va iniciar en la il·lustració molt jove, com a assistent d'altres dibuixants. Primer amb llapis, dibuixos en blanc i negre, i des de 1970, amb altres tècniques: guaix, aquarel·la, pastel, etc. S'ha dedicat a aspectes diversos de la il·lustració i el dibuix: historietes romàntiques, contes infantils i juvenils, llibres de text, postals, jocs, nadales, trencaclosques, etc.
L'any 2021, Escarrà va donar a la Biblioteca de Catalunya el seu fons gràfic, consistent en «908 documents 712 dels quals són originals en color o a tinta en blanc i negre; també s'inclouen esbossos, maquetes de llibres, nadales, algun manuscrit i reproduccions diverses».
Escarrà va ser una de les dones il·lustradores catalanes o residents a Catalunya que van ser representades a l'exposició «Il·lustríssimes, dones que van dibuixar el segle xx» que es va fer al Museu d'Història de Catalunya l'any 2023.

## Selecció de llibres il·lustrats per Consol Escarrà

* Rueda, rodando (text, Guido Quarzo), Ed. Edebé, 2000
* Sobrevolant Gaudí (text, Guida Alzina), Experiencia, Barcelona, 2002 ISBN 978-84-932264-2-8
* Poemes de la vinya i el vi (poemes de Joana Bel),Consell Regulador de la Denominació d'Origen Alella i Institut Català de la Vinya i el vi, Alella, 2003
* Salsafí a la terra dels Caulers (text, Ignasi Roda), Ing edicions, Barcelona, 2008 ISBN 978-84-89825-64-2
* En Salsafí i els remenses de Llemana (text, Ignasi Roda), Ing edicions, Barcelona, 2010 ISBN 978-84-938175-0-3
* Ricitos de Oro y los tres ositos (adaptació text, Isabel Ferrer), Ed. Edebé, 2013
* La porta misteriosa (text, Nathalie Pons), Ed. del Pirata, 2016 ISBN 978-84-96569-63-8

## Referències

* ↑ Milian, Sara «Guida i Consol». Alella, 210, Hivern 1990, pàg. 35-37.
* ↑ «Fons de la il·lustració i el còmic: Escarrà, Consol». Biblioteca Nacional de Catalunya. [Consulta: 5 març 2024].
* 1 2 «Il·lustríssimes: dones que van dibuixar el segle XX», Museu Història Catalunya. [Consulta: 5 març 2024].
* ↑ «Col·lecció Nacional. Adquisicions 2021» (pdf). Generalitat de Catalunya - Departament de Cultura.