# Fàbrica de xocolata La Ultramarina

La fàbrica de xocolata La Ultramarina fou una indústria de Barcelona a la segona meitat del segle xix.

## Història

A finals del segle xviii i principis del xix, el teixidor de seda o «velers» Onofre Peracaula (o Perecaula) era establert al carrer del Call, 4. El seu fill Onofre Peracaula i Comas (1815-1864) va continuar l'ofici i el 1837 va adquirir a Gaspar Carafí la seva casa-fàbrica al carrer Nou de la Rambla, 69.
Antoni Peracaula i Damians, fill de l'anterior, fou un advocat vinculat a la inversió en ferrocarrils i l'autor d'un diccionari sobre dret mercantil. El seu nebot Antoni Peracaula i Armengol fou enginyer de material i tracció de la companyia de ferrocarril de Medina a Zamora, Ourense i Vigo (MZOV).
Onofre Peracaula i Damians era fabricant de xocolata i va desenvolupar-ne una tècnica d'elaboració en fred, de la que va obtenir un privilegi d'invenció. La seva fàbrica, anomenada «La Ultramarina», inicialment al carrer Nou de la Rambla, 69, es va traslladar al carrer dels Escudellers, 41 cantonada amb el de n'Aglà, 9 (vegeu Can Damians), i es va presentar a l'Exposició de París de 1867 i a la de Barcelona del 1872: «Nùm. 44 D. ONOFRE PERECAULA. (Barcelona, Escudillers, 41). Chocolates de diferentes clases. Estos chocolates se elaboran con máquina sin fuego; habiendo adquirido el expositor privilegio de invencion.»
El 1874 va obtenir permís per a construir un nou edifici (actualment desaparegut) al carrer d'Aragó, 392 (antic 464) segons el projecte del mestre d'obres Rafael Palet i Torra, i el 1884, va demanar permís per a instal·lar-hi una caldera de vapor. La fàbrica es va presentar a les exposicions de 1877 i 1888: «2708 - Perecaula (Onofre), Barcelona, Aragón, 464. Chocolates. LA ULTRAMARINA Fábrica de chocolates elaborados en frio por un sistema de propia invención (con patente de invención), distinto de todos los demás.» Va morir cap al 1893, i el negoci va passar a mans de Lluís Anglada, que tenia la botiga al carrer del Vidre, 7 (vegeu casa Joan Cabot).

## Referències

* 1 2 Molas Ribalta, Pere. Los gremios barceloneses del siglo XVIII. La estructura corporativa ante el comienzo de la revolución industrial. Confederación Española de Cajas de Ahorros, 1970, p. 495.
* ↑ «Onofre Peracaula. Teixidor de vels. Call. Casa. Engrandir obertures, enderrocar i refer una paret». C.XIV Obreria C-58/1791-035. AHCB, 15-02-1791.
* ↑ «Onofre Perecaula. Call, 9. Engrandir una finestra i tapiar-ne 2 a la planta baixa». C.XIV Obreria C-86. AHCB, 26-11-1823.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 361.
* ↑ Guía de forasteros en Barcelona, 2ª parte, 1842, p. 53.
* ↑ AHPB, notari Ramon Taixonera, manual 1.245/5 (1a part), f. 49-52v, 05-07-1837.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 294.
* ↑ Cañellas, Cèlia; Toran, Rosa. El personal polìtic de l'Ajuntament de Barcelona (1877-1923). Del provincialisme corporatiu al cosmopolitisme classista. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1996, p. 182.
* ↑ Perecaula, Antonio. Diccionario de derecho mercantil español, 1871.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1884, p. 761.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1905, p. 2608.
* ↑ Perecaula y Damians, Onofre. «PROCEDER PARA LA ELABORACION DE CHOCOLATE EN FRIO, ASI EN POLVO HOJAS Y LAMINA, COMO EN PASTILLAS Y LADRILLOS». Privilegio de invención 2681. Oficina Española de Patentes y Marcas, 26-03-1863.
* ↑ El Eco del Panadés. Periódico de intereses materiales: agricultura, industria, comercio, amena literatura, avisos y noticias, 29-01-1865, p. 4.
* ↑ Boletín Oficial de la Propiedad Intelectual é Industrial, 16-02-1887, p. 7.
* ↑ Diario de Barcelona, 20-10-1864, p. 10034.
* ↑ Martí Escanyol, Maria Antònia. El plaer de la xocolata. La història i la cultura de la xocolata a Catalunya, 2004, p. 57.
* ↑ Cataluña en la Exposicion Universal de París de 1867. Catálago detallado, 1867, p. 223.
* ↑ Urgellés de Tovar, Agustín. Exposiciones marítima, agrícola y artistica celebradas en Barcelona en 1872, 1872, p. 51.
* ↑ La Imprenta. Diario de avisos, noticias y decretos (edición tarde), 30-1-1874, p. 634.
* ↑ Anuario-Riera, 1908, p. 1087.
* ↑ Garcia Fària, Pere. Plano detallado de la urbanización de Barcelona y de su alcantarillado (full 2). Fons del Centre Excursionista de Catalunya dipositat a l'Institut Cartogràfic de Catalunya, 1891.
* ↑ Anuario-almanaque del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1880, p. 672.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 2533 bis C, 06-05-1873.
* ↑ La Dinastía, 18-12-1884, p. 7951-7952.
* ↑ Catálogo general de los objetos que figuran en la manifestación de productos catalanes, 1877, p. 81.
* ↑ Exposición Universal de Barcelona. Catálogo oficial especial de España, 1888, p. 83.
* ↑ La Dinastía, 10-02-1893, p. 4.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 261.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1896, p. 850.