# Becenc

El becenc (Leccinum scabrum), també anomenat cep de beç i abró de bedoll és un molleró comú, del grup dels mollerons becencs, els mollerons que creixen vora bedolls.

## Taxonomia

Pierre Bulliard publicà l'any 1783 el volum 3 de Herbier de la France. En la làmina 132 hi ha la descripció i les imatges del bolet rude (Boletus scaber).
Elias Magnus Fries sanciona l'espècie.
El mateix any, Samuel Frederick Gray publica els dos volums de A natural arrangement of British plants on introdueix diversos gèneres, entre els quals Leccinum i descriu Leccinum scabrum.

## Iconografia

Assyov, Boris. Boletales.com.(2024)
Jose Antonio Muñoz, Boletus s.l. (2005): 19a-20c

## Descripció

Bolet de solitari a gregari; d'aspecte relativament variable; barret gran, de 5-15 cm de diàmetre, de convex a aplanat, mai truncat; de vellutat a llis; de consistència ben aviat blana. Superfície de color bru groguenc a bru olivaci, fins a bru fosc; inicialment tomentós, ben aviat víscid; marge enter, no excedent.
Tubs de blanquinosos a grisencs; porus blancs durant molt de temps, finalment cremosos, brunencs a la pressió.
Cama de fins a 20 cm de longitud, rugosa, de blanca a tànnica o groc camussa, coberta d'aspres foscs, gairebé negres; sovint sobre línies o en les crestes de solcs paral·lels; aspres molt marcats en la zona del peu, progressivament més suaus cap el barret i gairebé inexistents a la part superior de la cama; peu sense coloracions blau-verdoses.
Carn blanca, d'oxidació variable, des d'immutable a lleugerament rosa o vermellosa al frec; no enfosqueix ni presenta taques blau verdoses al còrtex del peu; olor i tast dolços.

## Hàbitat

Creix des d'estiu a tardor; sobre sòls silícics; a partir de l'estatge subalpí fins a la muntanya baixa; només vora bedolls; prefereix sòls humits i amarats en aigua però accepta ambients secs.

## Distribució

Molt comú als vessants humits dels Pirineus: Val d'Aran, Alta Ribagorça, Pallars, Andorra, Alt Urgell, Cerdanya, Ripollès, Garrotxa; Berguedà i els contraforts del Montseny i Prades.

## Espècies semblants

S'ha confós amb el becenc fosc (Leccinum melaneum) que té la superfície de la cama grisenca o negrosa, pel que amb prou feines el seu color contrasta dels aspres de la cama, mentre en el becenc (Leccinum scabrum) la superfície és de blanquinosa a brunenca. El becenc tacat (Leccinum variicolor ), el becenc bru grisenc (Leccinum cyaneobasileucum) i el becenc blanc (Leccinum holopus) (=L. nucatum), es diferencien per la superfície verd blavosa del peu.
El becenc de bedoll nan (Leccinum rotundifoliae ) és un bolet de mida menor, de colors més vius i creix en zones boreals, àrtiques, alpines i subalpines.

## Comestibilitat

Comestible; cal eliminar la cama

## Analítica

* Carn formol +: rosa salmó, no sempre ràpid.
* Carn FeSO4 +: de gris a gris blavós.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 Ballarà, Josep; Mercadal, Oriol; Valiente, Pere. Cerdanya amb bolets. Puigcerdà: Sinopsis, 2004. ISBN 8493388211.
* 1 2 3 4 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Bulliard, Pierre. Herbier de la France. 3, 1783, pl. 132.
* ↑ Fries, Elias Magnus. Systema mycologicum : sistens fungorum ordines, genera et species, huc usque cognitas, quas ad normam methodi naturalis determinavit. 1. Lundae: Ex Officina Berlingiana, 1821, p. 392-393.
* ↑ Gray, Samuel Frederick. A natural arrangement of British plants : according to their relations to each other as pointed out by Jussieu, De Candolle, Brown, &c. 1, 1821, p. 647.
* ↑ Assyov, Boris. «Leccinum scabrum». Boletales.com. Boris Assyov, 2024.
* 1 2 3 4 Muñoz, José Antonio. Boletus s.l: excl. Xerocomus: Strobilomycetaceae, Gyroporaceae, Gyrodontaceae, Suillaceae, Boletaceae. Alassio [Italy]: Candusso, 2005. ISBN 978-88-901057-6-0.
* 1 2 3 Kibby, Geoffrey. British Boletes with keys to species (en anglès). 6 ed. G. Kibby, 2013, p. 72.
* ↑ Laessøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of temperate Europe. Princeton Oxford: Princeton University Press, 2019. ISBN 978-0-691-18037-3.
* ↑ Knudsen, Henning; Vesterholt, Jan. Funga Nordica: agaricoid, boletoid and cyphelloid genera. Copenhagen: Nordsvamp, 2008. ISBN 978-87-983961-3-0.
* ↑ «Besenc (Leccinum scabrum) · micopedia.cat». [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya». Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona..
* ↑ Bakker, Henk den; Noordeloos; Machiel «A revision of European species of Leccinum Gray and notes on extralimital species». Persoonia - Molecular Phylogeny and Evolution of Fungi, 18(4), 2005, pàg. 511–587.