OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dram

El dram (en armeni դրամ) és la moneda d'Armènia i també circulà en l'extint estat autoproclamat independent de l'Alt Karabakh. El codi ISO 4217 és AMD i utilitza un símbol especial, creat per Ken Komendaryan. Se subdivideix en 100 luma (լումա).
És emès pel Banc Central d'Armènia (Հայաստանի Կենտրոնական Բանկ, Hayastani Kentronakan Bank).

## Història

El primer cop que es va emetre el dram (el nom del qual deriva de la dracma grega) va ser durant el període de 1199 a 1375. En aquell moment les monedes eren de plata.
El 21 de setembre del 1991 es va celebrar un referèndum que va declarar Armènia independent de la Unió Soviètica. Posteriorment, el 27 de març del 1993, es va crear el Banc Central d'Armènia en substitució del Banc Estatal de la República Socialista Soviètica d'Armènia. Tot i això, els antics bitllets de ruble soviètic van ser legals fins al novembre del mateix any. El nou dram es va posar en circulació el 22 de novembre del 1993 i se'n van emetre bitllets de 10, 25, 50, 100, 200 i 500 drams. La taxa de canvi que es va establir va ser d'un dram per 200 rubles, que en aquell moment equivalia a 1 dòlar per 14,5 drams. El 21 de gener del 1994, el Banc Central d'Armènia va posar en circulació monedes de 10, 20 i 50 luma i d'1, 3, 5 i 10 drams. Posteriorment, el 24 d'octubre del mateix any es va posar en circulació el bitllet de 1.000 drams i després, el setembre del 1995, el bitllet de 5.000 drams. Per acabar, es va emetre el bitllet de 20.000 drams i també un bitllet commemoratiu de 50.000 drams per celebrar els 1.700 anys de l'adopció del cristianisme a Armènia.

## Monedes i bitllets

Actualment en circulen monedes de dues sèries. La sèrie antiga és del 1994 i les monedes en circulació són les de 10, 20 i 50 luma i d'1, 3, 5 i 10 drams. La sèrie nova és del 2003 i en circulen monedes de 10, 20, 50, 100, 200 i 500 drams.
Pel que fa als bitllets, en circulen de 500, 1.000, 5.000, 10.000, 20.000, 50.000 i 100.000 drams. Els de 10, 25, 50, 100 i 200 drams s'han retirat de la circulació.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 504,195 AMD (11 d'abril del 2015)
* 1 USD = 475,550 AMD (11 d'abril del 2015)

## Vegeu també

* Unió monetària de fet

## Enllaços externs

* Banc Central d'Armènia (en anglès i armeni)
* Dram armeni (bitllets) (en anglès i alemany)
# Lara (Maillart)

Lara (títol original en francès, en català Lara) és una obra dramaticomusical en tres actes composta per Aimé Maillart sobre un llibret en francès d'Eugène Cormon, Michel Carré i P. E. Cormon. Es va estrenar el 21 de març de 1864 al Teatre Nacional de l'Opéra-Comique.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 17 maig 2018].
# MACHO

Els MACHO (de l'anglès Massive Astrophysical Compact Halo Object, objecte astrofisic massiu d'halo compacte), és la denominació que reben tots els cossos amb aquestes característiques que formen part de la massa de l'halo galàctic, i que contribueixen de forma important a la massa total d'aquest. Entre aquests cossos, s'hi poden comptar nanes marrons, planetes i altres objectes compactes com forats negres.
Els MACHO formen part de l'anomenada matèria fosca i, per tant, no es poden observar per mètodes convencionals. Tot i que alguns emeten en algunes franges de l'espectre electromagnètic, aquesta s'atenua amb la distància. Per a la seva detecció s'utilitzen mètodes gravitacionals descrits per la teoria de la relativitat. Un exemple són les lents d'Einstein, per les quals una font emissora de darrere amplifica la seva intensitat quan un objecte massiu es col·loca entre ella i l'observador. Tot i així, aquest efecte és molt poc visible per la curta durada del trànsit i la baixa probabilitat que un MACHO s'interposi en el camí de la llum.
# Club Tennis de La Salut

El Club Tennis de la Salut és una entitat esportiva barcelonina del barri de la Salut (districte de Gràcia). És el vicedegà dels clubs catalans de tennis. El club de tenis es troba als terrenys de la finca de Cal Xiperet.
A més de 16 pistes de tennis de terra batuda, el club compta amb altres nombroses instal·lacions esportives, incloses piscina, frontó, 6 pistes de pàdel i pavelló poliesportiu cobert, on es practica el tennis en superfície ràpida, futbol sala i bàsquet. També disposa d'una sala de gimnàs i sales de jocs, on es pot gaudir de bridge, canastra, mus, dòmino, billar i escacs.
El Club Tennis de la Salut realitza una intensa activitat tennística, eix central de la seva activitat. comptant entre els seus socis amb destacats exjugadors i jugadors que han representat en moltes ocasions Espanya a la Copa Davis, com Manuel Orantes, Joan Balcells i Àlex Corretja. En el palmarès del Club existeixen també molts altres trofeus i títols corresponents a campionats d'Espanya i de Catalunya, tant en categoria individual com per equips.
El Club ha desenvolupat al llarg dels anys una funció didàctica com escola permanent de tennis, estant actualment representat per més de quaranta equips, que participen en els diferents campionats de Catalunya, d'Espanya i internacionals. Cal destacar el Trofeu Joan Compta -In Memoriam- Campionat d'Espanya per equips Infantils, que es juga a les pistes del Club Tennis de la Salut des de l'any 1972.

## Història

Va ser fundat l'any 1902 per un grup d'esportistes a partir del Club Social La Salut, creat poc abans, el 1899. El nom original de l'entitat fou Salut Sport Club. En els seus inicis, a més del tennis es practicava el futbol. L'any 1911, quan alguns jugadors del FC Barcelona se separaren de l'entitat i crearen el Casual SC, establiren la seva seu al Salut SC. El 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi en reconeixement d'una dilatada trajectòria que l'ha convertit en el vicedegà dels clubs catalans de tennis. Entre els seus socis figuren molt destacats jugadors, antics i actuals, d'aquest esport, que han contribuït notòriament al seu prestigi i arrelament social, els èxits dels quals es complementen amb la formació permanent de milers de practicants.

## Referències

* ↑ «Clubs de Catalunya, pàgina V». Mundo Deportivo, 06-12-2002. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «Creus de Sant Jordi 2002». Gencat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 març 2015].
* ↑ «Clubs de Catalunya, pàgina VII». Mundo Deportivo, 06-12-2002. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «Clubs de Catalunya, pàgina VI». Mundo Deportivo, 06-12-2002. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «HISTÒRIA DEL CLUB TENNIS DE LA SALUT 1902». Club Tennis de la Salut, 08-11-2008. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 agost 2012].
* ↑ «Creus de Sant Jordi 2002. Entitats guardonades». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 febrer 2015].
# Òrbita heliosíncrona

Una òrbita heliosíncrona és qualsevol òrbita heliocèntrica (centrada en el Sol) tal que un objecte situat en aquesta òrbita té el mateix període de revolució al voltant del Sol que el període de rotació solar. És a dir, l'objecte sempre es troba sobre la mateixa longitud solar. El radi d'aquesta òrbita és de 24,4·10⁹ m (0,163 ua). Una òrbita heliostacionària és un cas particular d'òrbita heliosíncrona amb inclinació zero i excentricitat zero i, per tant, un objecte en òrbita heliostacionària es troba sempre sobre el mateix punt del Sol.
A vegades també s'anomena, de forma abreujada, òrbita heliosíncrona a una òrbita polar heliosíncrona, que no s'ha de confondre amb l'anterior, ja que és un cas particular d'òrbita terrestre baixa en què l'objecte sempre presenta la mateixa orientació respecte a l'eix Sol-Terra.

## Referències

* ↑ «òrbita heliosíncrona - Diccionari de telecomunicacions | TERMCAT». [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ Tscherbakova, N. N.; Beletskii, V. V.; Sazonov, V. V. «Stabilization of heliosynchronous orbits of an Earth's artificial satellite by solar pressure». Cosmic Research, 37, 4, 1999, pàg. 393–403. Arxivat de l'original el 2016-03-03. Bibcode: 1999KosIs..37..417S [Consulta: 4 desembre 2021]. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Òrbita polar heliosíncrona
* Òrbita heliocèntrica
# East Rockaway

East Rockaway és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 10.418 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Rockaway tenia 10.414 habitants, 3.926 habitatges, i 2.787 famílies. La densitat de població era de 3.942 habitants/km².
Dels 3.926 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.911 $ i la renda mediana per família de 78.363 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.365 $ mentre que les dones 36.387 $. La renda per capita de la població era de 30.601 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Rockaway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Rockaway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Glòria Bulbena i Reig

Glòria Bulbena i Reig (Barcelona, 29 de setembre de 1891 - Barcelona, 3 de maig de 1984) fou una activista cultural catalana i escriptora memorialista.

## Biografia

Era filla d'Artur Bulbena i Tusell i de Josepa Reig i Vilardell (filla del fabricant tèxtil Josep Reig i Bonet), ambdós a Barcelona. Casada amb Heribert J. Salas, varen ser pares de Glòria Salas i Bulbena, fotògrafa.
Provenia de la burgesia i al 1915 havia fundat a París, amb Magdalena du Bell, l'Orfenat Belan i també va crear, a Barcelona, juntament amb Pilar Arnús, una guarderia per a fills i filles de dones treballadores.
Era membre, entre moltes altres associacions, del Club de la Poesia, de l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana i de l'Institut Cultural de la Dona, on fou vicepresidenta de la secció de Relació i Treball.
Va ser presidenta de la secció dels Esports de Muntanya dins del Centre Excursionista de Catalunya. Va ser una de les fundadores de l'Associació Amics dels Museus i del Conferentia Club, i també formà part de la Lliga Protectora d'Animals i Plantes. El 1936 va fugir a Gènova i s'establí a Algesires i a Sevilla, on va fer d'infermera. El 1939 va retornar a Barcelona.
Va escriure unes memòries, Barcelona, trossos de vida i records de l'ahir.

## Referències

* ↑ «EL PINTOR DE SITGES JOSEP MARIA LLOPIS DE CASADES. EL REDESCOBRIMENT D'UN GRAN ARTISTA». [Consulta: 5 gener 2024].
* ↑ «Esquela de Glòria Bulbena i Reig». La Vanguardia, 04-05-1984, pàg. 26.
* 1 2 Segura Soriano, Isabel. Memoria d'un espai. Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona. Abadia de Montserrat, 2007. ISBN 9788484159292.
* ↑ Manent, Albert. «De 1936 a 1975: estudis sobre la Guerra Civil i el franquisme». Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999. [Consulta: 8 març 2018].
* ↑ «Corpus Literari Ciutat de Barcelona - Documentació - «Barcelona. trossos de vida i records de l'ahir», de Gloria Bulbena». [Consulta: 5 gener 2024].
# Hubbell (Nebraska)

Hubbell és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 73 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hubbell tenia 73 habitants, 29 habitatges, i 20 famílies. La densitat de població era de 88,1 habitants per km².
Dels 29 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 2,7% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 38.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 14.250 $. La renda per capita de la població era de 14.630 $. Aproximadament el 8,8% de les famílies i el 20,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hubbell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hubbell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Prima la musica e poi le parole

{{Infotaula arts escèniques El títol de l'òpera és el tema que recull 150 anys més tard l'òpera de Richard Strauss Capriccio que debat la importància relativa de la música i del drama en l'òpera.
Aquesta òpera rares vegades es representa en l'actualitat; en les estadístiques de Operabase apareix amb només 3 representacions en el període 2005-2010, sent la 1a. de Salieri.

## Personatges

| Personatges | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 7 de febrer de 1786 (Director: –) |
| Eleonora, una prima donna | soprano | Nancy Storace |
| El compositor | baix | Stefano Mandini |
| El poeta | baix | Francesco Benucci |
| Tonina, una cantant còmica | soprano | Celeste Coltellini |

## Referències
### Fonts

* John A. Rice: "Primera la musica i poi li parole", Grove Music Online ed L. Macy (accés 28 de maig de 2007), grovemusic.com (per subscripció)
* Llibret online de Cosina la musica i poi li parole[1]
# Na Starém bělidle

Na Starém bělidle (títol original en txec, en català A la vella blanqueria) és una obra dramaticomusical en quatre actes composta el 1898 per Karel Kovařovic sobre un llibret en txec de Karel Šípek, basat en L'àvia de Božena Němcová. Es va estrenar el 21 de novembre de 1901 al Teatre Nacional de Praga.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 18 maig 2018].
# Godzilla i Kong: El nou imperi

Godzilla i Kong: El nou imperi (títol original en anglès, Godzilla x Kong: The New Empire) és una pel·lícula de monstres estatunidenca de 2024 dirigida per Adam Wingard, produïda per Legendary Pictures i distribuïda per Warner Bros. Pictures. És la seqüela de Godzilla vs. Kong (2021) i la cinquena pel·lícula de la franquícia MonsterVerse, que també és la 38a pel·lícula de la franquícia Godzilla i la 13a de la franquícia King Kong. La pel·lícula és protagonitzada per Rebecca Hall, Brian Tyree Henry, Dan Stevens, Kaylee Hottle, Alex Ferns i Fala Chen. Hall, Henry i Hottle repeteixen els seus papers de la pel·lícula anterior. A la pel·lícula, Kong es troba amb més individus de la seva espècie a la Terra Buida i s'ha d'unir de nou amb Godzilla per evitar que el seu líder tirànic i el seu poderós Tità que respira gelada destrueixin la superfície. Ha estat doblada i subtitulada al català.
Després de l'èxit de taquilla i estríming de Godzilla vs. Kong durant la pandèmia de la COVID-19, Legendary va anunciar-ne una seqüela el març de 2022 i que el rodatge començaria aquell any. El maig de 2022, es va anunciar que Wingard tornaria com a director i Stevens havia estat seleccionat com a protagonista. El rodatge va començar el juliol de 2022 a Gold Coast (Austràlia), i va acabar el novembre de 2022.
Godzilla i Kong: El nou imperi es va estrenar al Grauman's Chinese Theatre el 25 de març de 2024 i es va estrenar als Estats Units el 29 de març. La pel·lícula va rebre crítiques diverses, molts la van comparar desfavorablement amb Godzilla Minus One, i ha recaptat 440 milions de dòlars a tot el món amb un pressupost de 135-150 milions, la qual cosa la converteix en la cinquena pel·lícula més taquillera del 2024.
El 17 d'abril del 2024 es va anunciar el doblatge en català de la pel·lícula per a la plataforma Max.

## Referències

* 1 2 «MAX estrenarà 6 grans pel·lícules en català». Desdelsofà.cat, 17-04-2024. [Consulta: 17 abril 2024].
* ↑ «Godzilla i Kong: El nou imperi». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ Rubin, Rebecca. «Godzilla vs. Kong Is a Box Office and HBO Max Hit. Will It Shake Up the Future of Moviegoing?». Variety, 05-04-2021. Arxivat de l'original el August 5, 2021. [Consulta: 5 abril 2021].
* ↑ Tulich, Katherine. «Godzilla vs. Kong Sequel to Film in Australia». Variety, 20-03-2022. Arxivat de l'original el March 21, 2022. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ Chuba, Kirsten. «Godzilla x Kong: The New Empire Stars Joke That CGI Monsters Were "Such Divas" on Set» (en anglès americà). The Hollywood Reporter, 26-03-2024. Arxivat de l'original el March 26, 2024. [Consulta: 26 març 2024].
# Farnham (Nova York)

Farnham és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 322 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farnham tenia 322 habitants, 113 habitatges, i 87 famílies. La densitat de població era de 102,7 habitants/km².
Dels 113 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,8% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 37.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.000 $ mentre que les dones 25.208 $. La renda per capita de la població era de 14.386 $. Entorn del 7% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farnham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farnham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Goffredo Alberti

Goffredo Alberti (Toscana, ca. 1803-1142/1143), també anomenat Gottifredo o Gotifredo, va ser un noble i religiós italià. Fill del comte de Prato, va ser bisbe de Florència.
Va néixer vers el 1083, fill d'Alberto II, comte de Prato, i de la seva muller Sofia. Orientat a la carrera eclesiàstica, val a dir que els vincles de la seva família amb l'Església s'havien enfortit a través de diverses donacions. La seva família era una de les famílies en ascens a la regió, en detriment d'altres que estaven desapareixent, i mostra d'això el 1113 va esdevenir bisbe de Florència, a la mort de l'anterior, Ranieri. El nomenament va suscitar queixes entre el clergat florentí, qualificant-lo de maniobra política basada en la simonia, i que, tanmateix, no van ser escoltades pel papa Pasqual II. Atès que els bisbes quedaven fora del poder comtal, les famílies van intentar eixamplar la seva jurisdicció i feus a través d'aquesta maniobres i, de fet, durant els trenta anys que va ocupar el càrrec sembla que no va fer sinó enfrontar-se amb els ciutadans florentins. Goffredo va ocupar el càrrec fins a la seva mort, situada el 1042 o 1043.

## Referències

* ↑ Arnaldo, D'Addario. «Alberti, Goffredo» (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani. Treccani. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Repetti, Emanuele. Supplemento al Dizionario geografico, fisico, storico della Toscana (en italià). Florència: Giovanni Mazzoni, 1845, p. 27, 31, 33.
* 1 2 Abatantuono, Michelangelo; Righetti, Luciano. I conti Alberti (secoli XI-XIV). Gruppo di studi Savena Setta Sambro, 2000, p. 61, 135.
* ↑ Ronzani, Mauro. «Vescovi e monasteri in Tuscia nel secolo XI (1018-1120 circa)». A: La Basilica di San Miniato al Monte di Firenze (1018-2018): storia e documentazione (en italià). Firenze University Press, 2021, p. 40.
* 1 2 Santini, P. «Studi sull'antica costituzione del Comune di Firenze». Archivo storico italiano, 1895, pàg. 23.
* ↑ Angius, Vittorio. Sulle famiglie nobili della monarchia di Savoia (en italià). vol. 4. G. Cassone, 1857, p. 1036, 1042.
# Curie (unitat)

El curie (símbol Ci) és una unitat de radioactivitat, definida com
    1 Ci = 3,7×10¹⁰ desintegració per segon o becquerels.
Això és aproximadament l'activitat d'un gram de l'isòtop de radi $^{226}$Ra, una substància estudiada pels pioners de la radiologia, Marie i Pierre Curie. El curie ha estat substituït pel becquerel (Bq), unitat derivada del SI que mesura una desintegració per segon, per tant:
    1 Ci = 3,7×10¹⁰ Bq
i
    1 Bq ≅ 2,70×10$^{−11}$ Ci
La unitat rep el seu nom com a tribut a Pierre i Marie Curie.
Un màquina de radioteràpia pot tenir aproximadament 1000 Ci d'un radioisòtop com el o cesi 137 o el cobalt 60. Aquesta quantitat de material nuclear pot produir efectes importants sobre la salut amb tan sols pocs minuts d'exposició.
També se sol utilitzar com a mesura habitual de la radioactivitat el microcurie':
    1 μCi = 3,7×10$^4$ desintegracions per segon = 2,22×10⁶ desintegracions per minut
El cos humà conté aproximadament uns T 0,1 μCi de potassi 40 natural.

## Referències

* ↑ curie - Britannica Online Encyclopedia
* ↑ Paul W. Frame. «How the Curie Came to Be». [Consulta: 30 abril 2008].
# Král a uhlíř

Král a uhlíř (txec) en català literalment «el rei i el carboner», op. 21, és una òpera en tres actes composta el 1871 per Antonín Dvořák sobre un llibret en txec de Bernard Guldener. Es va estrenar el 24 de novembre de 1874 al Teatre Nacional de Praga, dirigida per Adolf Čech.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2017. [Consulta: 18 maig 2018].
Òperes d'Antonín Dvořák :
Alfred (1870)
El rei i el carboner (1874)
Els amants obstinats (1874)
Vanda (1876)
El camperol astut (1877)
Dimitrij (1882)
El jacobí (1889)
El diable i Catalina (1899)
Rusalka (1901)
Santa Ludmila (1901)
Armida (1904) :
# Gold Run

Gold Run (títol original en noruec, Gulltransporten) és una pel·lícula noruega del 2022 dirigida per Hallvard Bræin. El film es basa en el transport real de les reserves d'or del Banc de Noruega a Anglaterra després que les tropes nazis haguessin envaït el país l'abril de 1940. El guió va ser escrit per Thomas Moldestad i Jørgen Storm Rosenberg. Es va estrenar a la plataforma Viaplay el 15 de desembre de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Jon Øigarden – Fredrik Haslund
* Ida Elise Broch – Nini Haslund Gleditsch
* Terje Strømdahl – Nicolai Rygg
* Eivind Sander – Bjørn Sunde
* Morten Svartveit – Nordahl Grieg
* Sven Nordin – Odd Henry
* Gard B. Eidsvold – Andreas Lund
* Thorbjørn Harr – Oscar Torp, ministre d'Hisenda
* Anatole Taubman – Otto Stoltmann
* Audun Sandem – Kristian Gleditsch
* Øyvind Brandtzæg – Esten Larsen

## Referències

* 1 2 «Filmanmeldelse: Gulltransporten». [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ «Gold Run». Goita què fan, ara!. [Consulta: 23 desembre 2023].