OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fiona

Fiona és un prenom femení. El nom Fiona fou emprat per primera vegada pel poeta escocès James Macpherson (1736-96), autor de The Works of Ossian, que afirmava eren traduccions de fonts gal·leses antigues (fonts que són considerades falses o inexistents). El nom fou, posteriorment, utilitzat com a pseudònim per William Sharp (1855-1905), que publicava uns quants treballs romàntics sota el nom "Fiona Macleod". El nom s'ha tornat de llavors ençà popular a Anglaterra i Escòcia.
Es considera que el nom és una forma llatinitzada de la paraula Gal·lesa fionn, que significa "blanc", "bell". Si bé que el nom Fiona és també a vegades utilitzat com a Anglinització del mot irlandès Fíona. Per altra banda el mot també és equiparat amb el nom Gaèlic escocès Fiona, femení del nom Fionnghal(és possible que Fiona fos basat en Fionnghal).
El nom Fiona està assolint popularitat en països de llengua Alemanya. Fiona era el 49è nom més popular per a noies nascudes el 2008 a Alemanya. i el tercer més posat a Liechtenstein el mateix any. Als Estats Units el nom està entre els 500 més posats des de 1999.

## Onomàstica

Fiona és un nom adèspota, és a dir no presenta equivalència en el Santoral. L'onomàstica es pot celebrar el dia 1 de novembre, Tots sants.

## Personatges famosos

* Fiona Morrison Porta, fotògrafa i pintora andorrana, atleta (campiona de surf de vela, va participar en els Jocs Olímpics d'Atlanta el 1996).
* Fiona Apple, cantant
* Fiona, cantant, nom artístic de Fiona Flanagan
* Fiona Bruce, presentadora de Televisió (BBC)
* Fiona Fairhurst, Inventora del vestit de bany Speedo Fastskin
* Fiona MacGillivray, Cantant canadenca del grup The Cottars
* Fiona Mackenzie, Cantant
* Fiona Millar,periodista
* Fiona Shaw, actriu irlandesa
* Julia Fiona Roberts, actriu americana

## Vegeu també

* Fiona pinnata, mol·lusc marí, únic membre del gènere Fiona i família Fionidae

## Notes

* 1 2 3 A Dictionary of First Names. Oxford University Press. ISBN 0192800507.
* ↑ Mark, Colin. The Gaelic-English Dictionary (pdf). Routledge, 2003. ISBN 0-203-27706-6.
* ↑ http://www.beliebte-vornamen.de/2008
* ↑ http://www.llv.li/llv-as-publikationen-vornamen_neugeborenen.htm Arxivat 2013-11-05 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ssa.gov/cgi-bin/babyname.cgi Arxivat 2018-02-02 a Wayback Machine.
* ↑ "Fiona Morrison, de gira internacional" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Diari d'Andorra, 21/05/2011.
* ↑ «Biografia de la Fiona Morrison a la Galeria Joan Prats de Barcelona». Arxivat de l'original el 2011-02-07. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ "WAP 2004 a Premià de Mar, dins Mundowind
# Juan Manuel Santisteban Lapeire

Juan Manuel Santisteban Lapeire (Ampuero, 25 d'octubre de 1944 - Catània, Itàlia, 21 de maig de 1976) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1969 i 1976. Va morir durant la disputa de la primera etapa del Giro d'Itàlia de 1976 als voltants de Catània (Sicília).
En el seu palmarès destaquen dues etapes de la Volta a Espanya, el 1973 i 1974, així com diverses etapes en curses d'una setmana.

## Palmarès

* 1971
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
* 1972
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1973
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1974
** 1r a la Volta a Astúries i vencedor d'una etapa
** 1r als Tres dies de Leganés
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Aragó
** Vencedor d'una etapa a la Vuelta a los Valles Mineros
* 1976
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1970. 10è de la classificació general
* 1971. Abandona
* 1973. 41è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1974. 39è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1975. 43è de la classificació general
* 1976. 31è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1976. Mor durant la disputa de la 1a etapa

## Referències

* ↑ «SANTISTEBAN LAPEIRE Juan Manuel». [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Toda la carrera lloró a Santisteban» (en castellà) p. 17. MundoDeportivo.com, 22-05-1976. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Juan Manuel SANTISTEBAN LAPEIRE» (en italià). [Consulta: 20 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Juan Manuel Santisteban a sitiodeciclismo.net
# Ghulam

Un ghulam (àrab: غلام, ḡulām), en plural ghilman (àrab: غلمان, ḡilmān) o també ghulams, és, segons l'islam, un jove servent immortal del Paradís que, amb les seves complementàries femenines anomenades hurís, estarà al servei dels musulmans justos. La promesa d'aquesta recompensa es repeteix quatre vegades en l'Alcorà.

## Accepció secular

A Pèrsia i a l'Imperi Otomà els ghulams foren soldats esclaus. Derivaven dels sassànides on eren esclaus dels reis i generals i a partir dels abbàssides foren inclosos a l'exèrcit. Generalment eren d'origen turc i lluitaven a cavall; eren celibataris i per això els que van aconseguir el poder no van poder establir dinasties (l'única excepció foren els gaznàvides originada en els ghilman dels samànides)
Van tenir especial importància a la Pèrsia safàvida on van arribar a constituir un element essencial de l'exèrcit. Els ghulams a Pèrsia els formaven cristians georgians, armenis o circassians fets presoners i foren utilitzats com a guàrdia personal esdevenint un cos militar lleial per damunt de tot al sobirà; encara que existien aïlladament des del segle xiii, com a cos els va crear Abbas I el Gran (1571-1629) com a contrapès als soldats kizilbaixis turcofons d'afiliació tribal que fins aleshores eren la columna vertebral de l'exèrcit. No tots els ghulams de Pèrsia eren eunucs. Van arribar al seu cim amb Allahverdi Khan (1595) i el 1629 controlaven una cinquena part dels llocs de l'administració i la seva influència encara va créixer. El seu comandant era el qollar-āqāsī i el tofanġčī-āqāsī era el comandant dels mosqueters, i estaven entre els sis càrrecs principals de la Pèrsia safàvida.

## Vegeu també

* Mameluc
* Allahverdi Khan (armeni)
# Lever House

Lever House, dissenyat per Gordon Bunshaft del gabinet Skidmore, Owings and Merrill és un immoble situat al 390 de Park Avenue a New York, davant el Seagram Building de Ludwig Mies van der Rohe.

## Història

Lever House va ser construït entre 1951 i 1952 per tal d'esdevenir la seu de la companyia britànica Lever Brothers. El revestiment de l'edifici està constituït d'un vidre espurnejant blau-verd que resisteix a la calor i d'acer inoxidable sobre els murs. El mur revestits d'acer va ser dissenyat per tal de reduir els costos de manteniment. Aquest mur és completament tancat, sense finestres. Això vol dir que poden entrar a l'edifici menys brutícies i pols. La resistència a la calor del vidre ajuda també a abaixar els costos de l'aire condicionat.

## Galeria d'art pública

D'ençà la fi de les tasques de renovació de Lever House, la plaça de sota la torre i l'entrada han estat utilitzades com a galeria d'art per a la Col·lecció d'obres de Lever House.

### Exposicions

* Virgin Mother per Damien Hirst
* Bride Flight per E.V. Day
* The Hulks per Jeff Koons
* nombroses escultures de Keith Haring

## Enllaços externs

* Lever House Web oficial
* Lever House a la web Great Buildings Online
* Lever House Fotos a galinsky.com

### Restaurant Lever House

* Restaurant Lever House a New York Magazine
* Restaurant Lever House Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine. a OpenTable.com
# Creu de terme de l'abat Joan de Guimerà

La creu de terme de l'abat Joan de Guimerà és una creu de terme de Poblet, al municipi de Vimbodí i Poblet (Conca de Barberà) situada a la plaça de la Corona d'Aragó, davant del Reial Monestir de Santa Maria de Poblet.

## Descripció

És una creu de pedra d'estil renaixentista situada sobre uns graons. Fust poligonal a la base del qual es poden veure les armes abacials de Joan de Guimerà i la data de 1568. Llanterna ornamentada amb motius florals i de caràcter religiós (entre les que es pot veure la figura d'un abat). Es corona amb una creu esculpida amb les imatges de Crist i de la Mare de Déu i ornamentada amb motius heràldics referits a Poblet.

## Història

L'abat Joan de Guimerà (1564-1583) va fer construir la creu. Inicialment era ubicada davant la Porta de Prades. Va desaparèixer durant l'exclaustració del segle XIX. Eduard Toda la va adquirir a un antiquari de París. Durant uns anys va estar dipositada al castell d'Escornalbou. Posteriorment va ser instal·lada darrera la capella de Santa Caterina fins que, després de la Guerra Civil, fou instal·lada al seu lloc actual.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de l'abat Joan de Guimerà - Monestir de Poblet». Patrimoni Arquitectònic de la Conca de Barberà. Consell Comarcal de la Conca de Barberà.
# MD5

En criptografia, MD5 (acrònim de Message-Digest Algorithm 5, Algorisme de Resum de Missatge 5) és un algorisme criptogràfic de reducció de 128 bits que permet l'obtenció d'una petita "signatura" o resum característic per a cada bloc de dades original que el representa. Un resum o hash de MD5 s'expressa habitualment com una seqüència de 32 dígits hexadecimals, que no permet reconstruir les dades originals, però permet saber si les dades originals han estat modificades.
Com a part de l'estàndard establert per la RFC 1321 ha estat àmpliament utilitzat a una gran varietat d'aplicacions de seguretat i com a sistema de verificació de la integritat dels arxius.

## Història

MD5 és una de les funcions resum dissenyades pel professor Ronald Rivest del MIT (Massachusetts Institute of Technology). Va ser desenvolupat el 1991 com a substitut de l'algorisme MD4 després que Hans Dobbertin en descobrís la fragilitat. Tot i la seva extensa utilització, el 1996 Hans Dobbertin va descobrir alguns problemes de seguretat en aquesta nova versió de l'algorisme i sembla que el seu futur és una mica dubtós.
# Galactosa

La galactosa és un monosacàrid format per una estructura de sis àtoms de carboni (hexosa). La galactosa es converteix en glucosa al fetge com a aportació energètica. A més, forma part dels glucolípids i glucoproteïnes de les membranes cel·lulars de les cèl·lules, sobretot de les neurones.
Des del punt de vista químic, la molècula de galactosa és una aldosa, és a dir, el seu grup funcional és un aldehid (COH) ubicat al carboni 1. D'altra banda, i tal com la glucosa, la galactosa és una piranosa atès que teòricament pot derivar de l'hexàgon de sis costats format per 5 àtoms de carboni i 1 d'oxigen, anomenat pirà.
La galactosa és sintetitzada per les glàndules mamàries per produir lactosa, que és un disacàrid format per la unió de glucosa i galactosa, i per això la major aportació de galactosa en la nutrició prové de la ingesta de lactosa de la llet.
La galactana és un polímer del sucre de la galactosa que es troba en l'hemicel·lulosa. La galactana es pot convertir en galactosa en un procés d'hidròlisi.

## Estructura i isomerisme

La galactosa existeix en forma lineal i en forma cíclica. La forma lineal conserva el grup carbonil al final de la cadena. Les formes cícliques poden ser piranoses o furanoses.
La galactofuranosa hom detecta en bacteris, fongs i protozous, En la forma cíclica hi ha dos anòmers, anomenats alfa i beta, ja que la transició de la forma de cadena oberta a la forma cíclica implica la creació d’un nou estereocentre al lloc del carbonil de cadena oberta. En la forma beta, el grup alcohòlic està en posició equatorial, mentre que en la forma alfa el grup alcohòlic està en posició axial.

## Referències

* ↑ Optimising Sweet Taste in Foods (en anglès). Woodhead Publishing, 2006-07-17, p. 264. ISBN 9781845691646.
* ↑ «Galactofuranose biosynthesis in Escherichia coli K-12: identification and cloning of UDP-galactopyranose mutase» (en anglès). Journal of Bacteriology, vol. 178, 4, 2-1996, pàg. 1047–52. DOI: 10.1128/jb.178.4.1047-1052.1996. PMC: 177764. PMID: 8576037.
* ↑ «Galactofuranose in eukaryotes: aspects of biosynthesis and functional impact» (en anglès). Glycobiology, vol. 22, 4, 4-2012, pàg. 456–69. DOI: 10.1093/glycob/cwr144. PMID: 21940757.
* ↑ «Ophardt, C. Galactose». Arxivat de l'original el 2006-09-08. [Consulta: 26 novembre 2015].

## Vegeu també

* Àcid galacturònic
# Ravioli

Un ravioli és una peça de pasta de farina de forma quadrada o rodona, farcida amb carn picada, verdura o formatge i tancada pels quatre costats.

## Tradicions

La tradició de farcir preparacions amb herbes en lloc de carn a certes zones d'Itàlia es considerava molt adient al període de la quaresma. Els farcits vegetals no contenien carn i estaven compostos principalment de bledes, borratges i altres herbes que, tot i llur feble amargor s'associaven a les "herbes amargues" bíbliques (Èxode 12:8).

## Plats més comuns elaborats amb raviolis

* Raviolis a la italiana.
* Raviolis amb crema de formatge.
* Raviolis amb pebrots.
* Raviolis amb pesto.
* Raviolis d'espinacs amb formatge.
* Raviolis de peix.

## Referències

* ↑ «About Ravioli, Tortellini, And Other Kinds of Stuffed Pasta». Arxivat de l'original el 2011-03-18. [Consulta: 19 abril 2010].
* Adamson, Melitta Weiss; editor (2002) Regional Cuisines of Medieval Europe: A Book of Essays ISBN 0-415-92994-6.

## Enllaços externs

* Catàleg de tots els formats de ravioli existents
* Recepta de raviolis de carn d'olla i fetge gras amb salsa de múrgoles. (català)
* Receptes de raviolis. Arxivat 2007-10-07 a Wayback Machine. (castellà)
# Forces Armades de Tunísia

Les Forces Armades de Tunísia és l'organisme encarregat de la defensa nacional de Tunísia, i estan formades per l'Exèrcit de Tunísia, la Força Aèria de Tunísia i la Marina de Tunísia.
El comandant en cap és el president de la república i les despeses militars són l'1,5% del pressupost. El nombre total de membres és de 35.000 soldats conscrits. Del servei militar els joves es poden lliurar pagant a l'estat una quantitat important del seu sou durant el temps que dura el servei (un any). Més de cent ml joves arriben cada any a l'edat militar però només un terç compleix l'any de servei.
# Lambada

La lambada és un ball brasiler d'ascendència africana, de connotacions eròtiques i reputació de lasciu, que sembla derivar del maxixe.
De ritme semblant a la cúmbia i amb arranjaments de música disco, va ser popularitzada pel grup Kaoma a finals dels anys vuitanta del segle xx des de França i mitjançant una acurada operació de màrqueting.
Descendent d'altres balls de parella que escandalitzaren durant el període colonial, aquest ball permet una sensual i atrevida aproximació dels cossos que li valgué la fama de demoníac. Es balla amb parella però també es pot ballar en fileres, com la conga. Aquest ritme ja es ballava als anys trenta a la ciutat de Belem, i recentment tornà a veure's en festes populars de nord-est i de l'estat de Bahia, des d'on baixà fins a Sâo Paulo, i es posà de moda entre els joves de bona família.
En els moviments bàsics, que són cinc, com en la salsa, els malucs estan molt a prop i el vinclament és molt sensual, però sol ballar-se amb combinacions de tres passos laterals i accentuant el moviment de malucs, o a pas per temps, com el merengue.
Hi ha una variant d'exhibició, practicada al Brasil i exportada per ballarins nadius que es guanyen la vida actuant en els escenaris d'Europa i Amèrica. Aquesta modalitat és plena de figures acrobàtiques i caigudes i barreja elements de la dansa-lluita tradicional de Brasil, la capoeira.

## Referències

* ↑ Cort i Vives, Aleix: Diccionari del Ball. Edicions 62, Col·lecció El Cangur/Diccionaris, núm. 278. Barcelona, juliol del 1999. ISBN 84-297-4572-6, plana 91.

## Enllaços externs

* Origen i difusió de la lambada. (francès)
* Audició del ritme de la lambada. Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (francès)
* Història de la lambada. (portuguès) i (anglès)
# Güvercin

Güvercin (estrenada en anglès com The Pigeon) és una pel·lícula dramàtica escrita i dirigida per Banu Sıvacı, estrenada en el marc del 68è Festival Internacional de Cinema de Berlín de 2018.

## Argument

La pel·lícula segueix la història de la coming-of-agae d'un adolescent amb problemes socials que decideix refugiar-se en un soterrani per tenir cura dels seus coloms de companyia.

## Repartiment

* Kemal Burak Alper ... Yusuf
* Ruhi Sari ... Halil
* Demet Genç ... Rumeysa
* Evren Erler ... Seymen
* Mustafa Akcin ... Simsek
* Medyum Burak ... Burak
* Emine Erdem
* Michal Elia Kamal ... Gulfem

## Recepció

Mark Adams a la seva ressenya per a Screen International va dir que la pel·lícula "detalla de manera impressionant la vida als marges i marca Sivaci com un director a veure".

## Premis

Fou la gran triomfadora de la XXXIII edició de la Mostra de València, ja que va guanyar la Palmera d'Or a la millor pel·lícula, i els premis al millor actor, al millor guió, a la millor fotografia i a la millor banda sonora.
| Premi / Festival | Data | Categoria | Candidat | Resultat |
| Festival Internacional de Cinema d'Istanbul | 17 d'abril de 2018 | Seyfi Teoman Millor primera pel·lícula | Güvercin | Guanyador |
| Festival Internacional de Cinema d'Istanbul | 17 d'abril de 2018 | Concurs nacional | Güvercin | Nominat |
| Festival Internacional de Cinema d'Ankara | 29 d'abril de 2018 | Millor pel·lícula | Güvercin | Guanyador |
| Festival Internacional de Cinema de Sofia | 18 de març de 2018 | Millor director | Banu Sıvacı | Guanyador |

## Referències

* 1 2 «O Pombo – Um refúgio para sobreviver». Cinema Virtual. Arxivat de l'original el 2021-12-05. [Consulta: 5 desembre 2024].
* ↑ «Güvercin». Berlinale.
* ↑ «'The Pigeon': Adana Review». ScreenDaily.
* ↑ La película turca 'The Pigeon', Palmera de Oro de la 33 Mostra de València, 20 Minutos, 26 d'octubre de 2018
* ↑ «37. İstanbul Film Festivali programı açıklandı». Posta, 17-03-2018.
* ↑ Ankara Uluslararası Film Festivali. «29. Ankara Uluslararası Film Festivali Ulusal Uzun Yarışma filmleri belli oldu.», 12-03-2018.
* ↑ «'Güvercin' Sofya'dan ödülle döndü!». Milliyet, 20-03-2018.

## Referències

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Austfonna

L'Austfonna (literalment: glacera de l'est) és un casquet glacial situat a l'illa de Nordaustlandet, al nord-est de l'arxipèlag de Svalbard. Amb 8.120 km², és la segona glacera més gran d'Europa, després de la Vatnajökull, i la setena de la Terra. Aquesta glacera està estudiada regularment pels científics, en particular al marc dels estudis de climatologia.
El seu volum s'estima en uns 1900 km³, el seu gruix màxim és de 560 m i la seva altitud màxima de 800 m. Una gran part de la seva base es troba sota el nivell del mar, tal com passa a l'Antàrtida i Groenlàndia. El seu front marítim s'estén durant 180 km interromputs únicament per uns pocs afloraments rocosos.
Aquest casquet acostuma a estar exempt de crevasses. L'aigua de fusió regalima durant l'estiu i forma cascades espectaculars a certs indrets del front de la glacera. De fet, per efecte del trencament de la llengua glacial en arribar al mar, la glacera origina els icebergs més grans de les Svalbard.
En noruec, Aust té el mateix origen que Øst que vol dir Est i Fonna é un sinònim de Bre, que significa glacera. Austfonna literalment vol dir Glacera de l'Est. Cal destacar que aquesta glacera ha portat anteriorment els noms d'East Ice, Groote Ys Berg i Öst-isen.

## Referències

* ↑ «Austfonna - Isbre (Svalbard)». placenames.npolar.no. Arxivat de l'original el 2015-07-08. [Consulta: 28 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Fotos i mapa d'Austfonna
* Nordauslandet Est Arxivat 2004-12-08 a Wayback Machine.
* Projectes d'investigació a Svalbard Arxivat 2007-05-01 a Wayback Machine.
# (1065) Amundsenia

(1065) Amundsenia és l'asteroide número 1065. Va ser descobert per l'astronom Sergei Ivànovitx Beliavski des de l'observatori de Simeis, el 4 d'agost de 1926. La seva designació alternativa és 1926 PD. Té un diàmetre d'uns 30 quilòmetres.

## Referències

* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1065.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
# In Plenty and In Time of Need

In Plenty and In Time of Need és l'himne nacional de Barbados. Va ser escrit per Irving Burgie (1926-) i compost per C. Van Roland Edwards (1912-1985). Va ser adoptat el 1966.

## Ús

Es tocarà l'himne nacional:
1. A efectes de salutació en ocasions cerimonials o oficials, a l'arribada i sortida de:
* (i) el governador general.
* (ii) el sobirà o un membre de la família reial,
* (iii) un sobirà, cap d'estat o membre d'una família imperial o reial estrangera
* (iv) Governadors generals dels països independents de la Mancomunitat.
* (v) Governadors dels estats associats, i
* (vi) Governadors, alts comissionats d'oficials que administrin el govern d'un territori dependent de la Mancomunitat
2. Al començament de totes les representacions públiques en una sala de cinema.

## Lletra en anglès

In plenty and in time of need When this fair land was young Our brave forefathers sowed the seed From which our pride has sprung A pride that makes no wanton boast Of what it has withstood That binds our hearts from coast to coast The pride of nationhood
Tornada: We loyal sons and daughters all Do hereby make it known These fields and hills beyond recall Are now our very own We write our names on history's page With expectations great Strict guardians of our heritage Firm craftsmen of our fate
The Lord has been the people's guide For past three hundred years. With Him still on the people's side We have no doubts or fears. Upward and onward we shall go, Inspired, exulting, free, And greater will our nation grow In strength and unity.
Tornada

## Referències

* 1 2 3 4 5 «THE NATIONAL ANTHEM» (en anglès). [Consulta: 17 juliol 2021].
# Chant de Ralliement

Chant de Ralliement o Cant d'Unió és l'Himne nacional del Camerun. Es va utilitzar des d'abans de la independencia i va ser oficialment adoptat el 1957. La música va ser composta per René Djam Afame, qui també va escriure la lletra juntament amb Samuel Minkio Bamba i Moïse Nyatte Nko'o. La lletra va ser canviada el 1978.

## Referències

* ↑ «René Jam Afane et Samuel Minkyo Bamba - Hymne national : Foulassi, berceau de nos ancêtres». Arxivat de l'original el 2021-11-22. [Consulta: 1r gener 2022].
* ↑ Mazou, Oumarou Mal. «Le Cameroun, un pays à deux hymnes nationaux ? Quand traduire rime avec idéologie politique» p. 2. University of Liège, 07-05-2015. [Consulta: 1r gener 2022].
# Bilady, Bilady, Bilady

Bilady, Bilady, Bilady (àrab: بلادي بلادي بلادي, Bilādī, bilādī, bilādī, ‘País meu, país meu, país meu’) és l'himne nacional d'Egipte. La lletra i la melodia han estat compostes per Sayed Darwish (1892-1923). Aquest himne va ser adoptat oficialment el 1979. El maig de 2014, el president Adly Mansur va promulgar una llei que penalitza l'insult a la bandera nacional, la llei inclou entre altres ofenses la negativa a posar-se dempeus per escoltar l'himne nacional. Això es castiga amb una pena de presó d'un any i una multa de 30,000 lliures egípcies.

## Referències

* ↑ www.nationalanthems.info/eg.htm
* ↑ www.lefigaro.fr/
* ↑ «النشيد الوطني [L'himne nacional]» (en àrab). الهيئة العامة للاستعلامات [Servei Estatal d'Informació]. [Consulta: 17 desembre 2021].

## Enllaços externs

* National Anthem of Egypt