OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gabriela Andrada Corujo

Gabriela Andrada Corujo (Madrid, 1999) és una model i actriu de cinema i sèries de televisió espanyola. Coneguda principalment pel seu paper de Judith Flores a la pel·lícula Pídeme lo que quieras (2024), adaptació de la novel·la homònima de Megan Maxwell, i pel paper de Sofia Zavala a la pel·lícula Culpa teva (2024).

## Trajectòria

Nascuda a Madrid el 1999, és filla de la presentadora de televisió Minerva Piquero i de l'economista Juan Mario Andrada, i té un germà menor: Lucas.
Andrada sempre es va voler dedicar a la interpretació. Va fer el batxillerat d'arts mentre el compaginava amb classes particulars per a guanyar-se la vida. Va completar la seva formació amb el grau en Cinematografia i Arts Audiovisuals a l'Escola Universitària d'Arts TAI amb menció especial en guió.

## Referències

* ↑ «La actriz Gabriela Andrada, hija de Minerva Piquero: un comentado posado que mezcla moda y arte» (en castellà), 26-02-2025. [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ «Gabriela Andrada: "Mi mayor miedo es estar parada"» (en espanyol europeu). ELLE, 24-06-2024. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Gabriela Andrada nos cuenta el terrible accidente que sufrió: 'Fue como empezar desde cero…'» (en castellà), 10-12-2024. [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ «La actriz Gabriela Andrada: su edad, su madre presentadora y sus películas y series» (en castellà), 04-12-2024. [Consulta: 16 març 2025].
# Petites cartes indiscretes

Petites cartes indiscretes (títol original en anglès, Wicked Little Letters) és una pel·lícula de misteri de comèdia negra britànica del 2023 dirigida per Thea Sharrock, escrita per Jonny Sweet i protagonitzada per Olivia Colman, Jessie Buckley, Anjana Vasan, Joanna Scanlan, Gemma Jones, Malachi Kirby, Lolly Adefope, Eileen Atkins i Timothy Spall. Basada en un escàndol real, segueix una investigació sobre l'autor anònim de nombroses cartes cruament insultants enviades als residents de la ciutat costanera de Littlehampton. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va projectar al Festival Internacional de Cinema de Toronto el 9 de setembre de 2023 i es va estrenar als cinemes del Regne Unit a càrrec d'StudioCanal el 23 de febrer de 2024. Va rebre crítiques generalment positives.

## Referències

* 1 2 Petites cartes indiscretes a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Hilliard, Christopher. [Petites cartes indiscretes a Google Books The Littlehampton Libels: A Miscarriage of Justice and a Mystery about Words in 1920s England]. Oxford University Press, 2017. ISBN 978-0192520258.
* ↑ «Wicked Little Letters». British Comedy Guide. [Consulta: 5 agost 2023].
* ↑ «Libellous Letters in Littlehampton» (en anglès). West Sussex Record Office, 20-02-2024. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ «Wicked Little Letters Reviews». Metacritic. [Consulta: 15 abril 2024].
# Cazenovia (Nova York)

Cazenovia és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.614 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cazenovia tenia 2.614 habitants, 943 habitatges, i 522 famílies. La densitat de població era de 642,8 habitants/km².
Dels 943 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,5% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 44,6% no eren unitats familiars. En el 38,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 26,1% entre 18 i 24, un 19,9% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 67,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.611 $ i la renda mediana per família de 61.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.662 $ mentre que les dones 30.893 $. La renda per capita de la població era de 23.424 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cazenovia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cazenovia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mosquiter d'ulleres de Java

El mosquiter d'ulleres de Java (Phylloscopus grammiceps) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). És endèmic de l'illa de Java, a Indonèsia. Els seus hàbitats principals són Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mosquiter d'ulleres de Java». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 625. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Javan Warbler. Phylloscopus grammiceps» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Der Traumgörge

Der Traumgörge (Görge el somiador) és una òpera en dos actes i un epíleg amb música d'Alexander von Zemlinsky i llibret de Leo Feld. Zemlinsky va començar a compondre-la el 1904 i la va acabar el 1906. El 1907, el mateix any que va ser programada, Mahler va contractar Zemlinsky com a director ajudant, però després de la dimissió de Mahler, el seu successor, Felix Weingartner, va llevar Der Traumgörge de la programació, tot i que l'obra ja havia estat assajada. Zemlinsky es va dedicar a altres projectes i va pensar que l'obra necessitaria ser revisada. La partitura original es va descobrir en els arxius de l'Òpera Estatal de Viena en els anys 1970, un període de renovat interès per la música de Zemlinsky. Això va portar al fet que l'òpera s'estrenés amb retard a Nuremberg, l'11 d'octubre de 1980.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena 11 d'octubre de 1980 (Director: Hans Gierster) |
| Gertraud | soprano | Johanna-Lotte Fecht |
| Grete | soprano | Sharon Markovich |
| Görge | tenor | Karl-Heinz Thiemann |
| Hans | baríton | Peter Weber |
| Kaspar | baríton | Andreas Förster |
| Marei | soprano | Ursula Wendt-Walther |
| Matthes | baix |
| Züngl | tenor | Wilhelm Teepe |
| Princesa | soprano | Johanna-Lotte Fecht |
| Moliner | baix | |
| Pastor | baix | |
| Una veu | mezzosoprano | |
| alberguer | tenor | |
| Esposa de l'alberguer | soprano | Elizabeth Kingdon |

## Referències

* ↑ «Acontecimientos musicales de 11 de octubre de 1980». AmadeusOnline. Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 14 agost 2010].
* András Batta: Opera - Komponisten, Werke, Interpretin (Könemann Verlagsgesellschaft mbH, 2000, traducció a l'holandès)
# Dawson (Nebraska)

Dawson és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 209 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dawson tenia 209 habitants, 84 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 384,3 habitants per km².
Dels 84 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.875 $ mentre que les dones 25.781 $. La renda per capita de la població era de 13.415 $. Cap de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dawson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dawson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eiderstedt

Eiderstedt (alemany: Eiderstedt; en danès:Ejdersted en frisi del nord:: Ääderstää) és una península situada en el districte de Nordfriesland a l'estat federal alemany de Schleswig-Holstein.
Fa uns 30 km de llargada i uns 15 km d'amplada i es va crear per la construcció d'un dic (polders) des de tres illes: Eiderstedt:Tönning, Utholm Tating, i Evershop Garding. Els dics es van començar a fer cap a l'any 1000. Aquesta zona originàriament es deia Dreilande - "Tres terres".
El sòl al·luvial és molt adequat per l'agricultura. Actualment l'activitat dominant és el turisme, particularment a la ciutat de Sankt Peter-Ording a la punta occidental de la península. El far de Westerhever és el far amb més prominència d'Alemanya. Altres atractius turístics de la península són la Mar de Wadden i l'aiguamoll de Katinger Watt. La península està connectada amb la ruta europea EuroVelo.
L'any 2010 22.356 persones vivien als 24 pobles i municipis de la península.

## Referències

* ↑ Landesvermessungsamt Schleswig-Holstein (Hrsg.): Topographischer Atlas Schleswig-Holstein und Hamburg. Wachholtz, Neumünster 1979, ISBN 3-529-05101-2, S. 172 Linke Spalte und Karte.
* ↑ Hans Joachim Kühn: Die Anfänge des Deichbaus in Schleswig-Holstein. Boyens, Heide 1992, ISBN 3-8042-0561-5, S. 43–44.
* ↑ «Nordseeküsten-Radweg in Schleswig-Holstein» (en alemany). NDR.
* ↑ «Radfahren: St. Peter-Ording und Eiderstedt, Tourismuszentrale Eiderstedt» (en alemany).
* ↑ Leibniz-Institut für Länderkunde Leipzig und der Sächsischen Akademie der Wissenschaften zu Leipzig (Hrsg.): Eiderstedt, eine landeskundliche Bestandaufnahme. Böhlau Verlag, Köln / Weinmar / Berlin 2013, ISBN 978-3-412-09906-0, S. 334–335.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Eiderstedt
* Eiderstedt.de (German) Arxivat 2006-06-13 a Wayback Machine.
# Ursus americanus cinnamomum

Ursus americanus cinnamomum és la subespècie més petita de l'os negre americà (Ursus americanus).

## Descripció

* Presenta dimorfisme sexual: els mascles són més grossos que les femelles.
* Alçada a l'espatlla: 0,9 m en els adults.
* Els adults pesen entre 92,1-270 kg i els cadells 0,23 kg en el moment de néixer.
* El pelatge és de color canyella.

## Reproducció

La maduresa sexual és assolida pels mascles en arribar als 5-6 anys, mentre que les femelles ho fan als 4-5. La gestació té una durada de 220 dies i, en general, neixen entre 2 i 3 cadells per ventrada.

## Alimentació

És omnívor: la seva dieta inclou vegetals (incloent-hi fruites i nous), mel i, ocasionalment, insectes i carn.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Idaho, l'oest de Montana i Wyoming, l'est de Washington i Oregon, l'est de Colorado, el nord-est de Utah i algunes àrees del Canadà.

## Longevitat

Té una esperança de vida de 30 anys.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* 1 2 3 4 5 SeaWorld.org (anglès)
* ↑ FloridaNature.org (anglès)

## Bibliografia

* Nowak, Ronald M. (ed.). Walker's Mammals of the World. Vol. I. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1999.
* Parker, S. (ed.). Grizmek's Encyclopedia of Mammals. Vol. IV. Nova York: McGraw-Hill Publishing Co., 1990.
* Wilson, D.E. i Ruff, S. editors. Washington. Smithsonian Institution Press. Smithsonian Book of North American Mammals. 1999.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* PhotosCanada (anglès)
# Clifton Springs

Clifton Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.223 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clifton Springs tenia 2.223 habitants, 869 habitatges, i 530 famílies. La densitat de població era de 596 habitants/km².
Dels 869 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.595 $ i la renda mediana per família de 49.485 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.929 $ mentre que les dones 24.250 $. La renda per capita de la població era de 17.238 $. Entorn del 8% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clifton Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clifton Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nanobacteri

Nanobacteri és el nom proposat d'una classe d'organismes vius, específicament de cèl·lules de microorganismes amb parets cel·lulars i una mesura molt més petita que el límit més baix generalment acceptat per a la vida (al voltant de 200 nanòmetres per bacteris). Originalment basat en nanoestructures observades en diverses formacions geològiques (incloent-hi alguns meteorits), l'estatus dels nanobacteris és controvertit, amb alguns investigadors suggerint que són una nova classe d'organismes vius capaços d'incorporar uridina radioactiva, i altres atribuint a ells una simple naturalesa abiòtica. Un escèptic els va denominar «la fusió freda de la microbiologia», en referència a un episodi famós de la ciència errònia.
El terme nanopartícules calcificants (CNP) també s'ha utilitzat com un nom conservador quant a la seva possible condició com una forma de vida. Les recerques més recents tendeixen a acceptar que aquestes estructures existeixen, i probablement es van reproduir d'alguna manera. La seva condició d'éssers vius segueix sent objecte d'acalorats debats, encara que alguns investigadors afirmen que el cas que siguin partícules inerts cristal·lines s'ha demostrat concloentment. A la medicina, han estat implicats en la formació dels càlculs renals i plaques d'arterioesclerosis.

## Referències

* ↑ Kajander E «Nanobacteria--propagating calcifying nanoparticles». Lett Appl Microbiol, vol. 42, 6, 2006, pàg. 549–52. DOI: 10.1111/j.1472-765X.2006.01945.x. PMID: 16706890.
* ↑ Ciftcioglu N, McKay D, Mathew G, Kajander E «Nanobacteria: fact or fiction? Characteristics, detection, and medical importance of novel self-replicating, calcifying nanoparticles». J Investig Med, vol. 54, 7, 2006, pàg. 385–94. DOI: 10.2310/6650.2006.06018. PMID: 17169260.
* ↑ «Evidence of nanobacterial-like structures in calcified human arteries and cardiac valves.». Am J Physiol Heart Circ Physiol., vol. 3, 287, 9-2004. PMID: 15142839 [Consulta: 17 desembre 2008].
* ↑ Martel J, Young JD «Purported nanobacteria in human blood as calcium carbonate nanoparticles». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., vol. 105, 14, April 2008, pàg. 5549–54. DOI: 10.1073/pnas.0711744105. PMC: 2291092. PMID: 18385376.
* ↑ Jack Maniloff, citat en «The Rise and Fall of Nanobacteria», Young i Martel, Scientific American, gener de 2010
* ↑ «Nanobacteria Are Mineralo Fetuin Complexes» (en anglès).
* ↑ «The Rise and Fall of Nanobacteria», Young i Martel, Scientific American, gener de 2010

## Vegeu també

* Nanobi

## Enllaços externs

* Nanobacteris: sobre la pista d'una nova forma de vida Arxivat 2012-04-12 a Wayback Machine. PDF. Resum electrònic. «IDP Ciència i Tecnologia». Maig de 2004.
* David Hambling. Nanobacteria Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine.(anglès)
# La Bayamesa

La Bayamesa o Himne de Bayamo és l'himne nacional de Cuba.
La seva melodia i la seva lletra foren compostes per Pedro Figueredo (Perucho) i instrumentat pel mestre Manuel Muñoz Cedeño.

## Lletra

| « | ¡Al combate corred Bayameses, que la patria os contempla orgullosa; no temáis una muerte gloriosa, que morir por la patria es vivir! En cadenas vivir es vivir en afrenta y oprobio sumido. Del clarín escuchad el sonido; ¡a las armas, valientes, corred! No temáis; los feroces Iberos son cobardes cual todo tirano no resisten al brazo Cubano; para siempre su imperio cayó. ¡Cuba libre! Ya España murió, su poder y su orgullo ¿do es ido? ¡Del clarín escuchad el sonido ¡¡a las armas!!, valientes, corred! Contemplad nuestras huestes triunfantes contempladlos a ellos caídos, por cobardes huyen vencidos: por valientes, supimos triunfar! ¡Cuba libre! podemos gritar del cañón al terrible estampido. ¡Del clarín escuchad el sonido, ¡¡a las armas!!, valientes, corred! | » |

## Història de l'himne

El 14 d'agost de 1867 reunits és casa de Figueredo, els patriotes Francisco Maceo Osorio i Francisco Vicente Aguilera, li va demanar Maceo Osorio a Figueredo que compongués un himne per a la revolució emancipadora.
Aquella nit Pedro (Perucho) Figueredo va compondre la música. El 8 de maig de 1868, Perucho Figueredo li va lliurar la marxa feta a piano, al mestre d'orquestra Manuel Muñoz, ja que Figueredo no sabia instrumentar. En la festa de Corpus Christi, amb l'aprovació del sacerdot Diego José, i en presència de famílies patriotes i enfront del Governador espanyol Udaeta i el seu seguici entre d'altres, es va escoltar en l'Església Major i per primera vegada en públic La Bayamesa.
La revolució Independentista estava a tota marxa, i el 20 d'Octubre la ciutat de Bayamo va caure en mans dels Mambises, i aquell matí, el poble va poder escoltar en la Plaça la música i lletra de La Bayamesa. Encara que des d'aquesta data La Bayamesa fou l'himne de la guerra emancipadora, cap constitució en armes ho va reconèixer oficialment com a tal. Ni la Constitució adoptada el 1901 sense la dominació espanyola i sota la intervenció nord-americana, perquè Cuba obtingués la seva independència, va avalar l'Himne.
No fou fins a la Constitució de 1940, quan els constituents van aprovar com l'Himne Nacional de Cuba, les primeres dues estrofes de La Bayamesa. Com es pot deduir, la controvèrsia s'originava pel fort contingut que tenen les altres rimes de la lletra. Un gran percentatge de Mambises, eren descendents directes d'espanyols.
# Oleg Novković

Oleg Novković (en serbi ciríl·lic: Олег Новковић, Belgrad, 28 de març de 1968) és un director de cinema i guionista serbi.

## Carrera

El 1991, Oleg Novković va dirigir la seva primera pel·lícula, Pomračenje ('Eclipsi')., seguida, el 1993, de Kaži zašto me ostavi ("Per què em vas deixar?"), pel·lícula de la qual va escriure el guió en col·laboració amb Srđan Koljević; narra la història d'un jove que, pensant que anava a fer un exercici militar i va passar cinc mesos al front a Vukovar. El 2001, Novković estrena Normalni ljudi (“Persones normals”) i, el 2006, Sutra ujutru ("Demà al matí"), amb guió de Milena Marković.

## Premis

En 2006, Oleg Novković va guanyar el Premi Fipresci i el Gran Premi del Festival de Cinema de Cottbus per Sutra ujutru, així com la Menció Especial del Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary. i la Palmera de Plata a la millor pel·lícula a la XXVIII edició de la Mostra de València

## Filmografia

* 1991 : Pomračenje (curtmetratge)
* 1993 : Kaži zašto me ostavi
* 2001 : Normalni ljudi
* 2006 : Rudarska Opera (documental)
* 2006 : Sutra ujutru
* 2010 : Beli, beli svet
* 2015 : Otadzbina
* 2020 : Ziv covek

## Notes i referències

* ↑ Аранђеловић, Иван. «Време великих нада». Politika Online. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «Oleg Novković | FDU». fdu.bg.ac.rs. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ «Pomracenje». imdb.com..
* ↑ «Kazi zasto me ostavi». imdb.com..
* ↑ «Kazi zasto me ostavi». imdb.com..
* ↑ «Normalni ljudi». imdb.com..
* ↑ «Sutra ujutru». imdb.com..
* ↑ «Ovde ima nade - Intervju – Oleg Novković, filmski reditelj - Nedeljnik Vreme» (en serbi). www.vreme.com, 06-09-2006. [Consulta: 19 setembre 2023].
* ↑ La película argelina 'La maison jaune' gana la Palmera de Oro de la XXVIII Mostra de Valencia, Las Provincias, 24 d'octubre de 2007
# Giulia Dragoni

Giulia Dragoni (Milà, 7 de novembre de 2006) és una futbolista italiana que juga de migcampista a la Roma cedida pel Barcelona B, i a la selecció italiana de futbol.
Dragoni juga principalment com a migcampista i és coneguda per la seua capacitat de driblar.

## Biografia

Dragoni va nàixer l'any 2006 a Milà, Itàlia, i va rebre el sobrenom de la "petita Messi".
Com a jugadora juvenil, Dragoni es va unir a l'acadèmia juvenil del conjunt italià Franco Scarioni i posteriorment passà per les categories formatives de Cimiano i Pro Sesto.
Dragoni va començar la seva carrera sènior amb l'Inter de Milà. El 31 de gener de 2023, va fitxar pel Barcelona, convertint-se en la primera resident al centre de formació de La Masia de fora de l’Estat Espanyol ajudant al filial a guanyar la lliga. marcant quatre gols en deu partits.
El 26 de novembre de 2023 debuta amb el primer equip contra l'Athletic Bilbao, essent en aquell moment la cinquena jugadora més jove en debutar des de la professionalització de l'equip, amb 17 anys i 19 dies.

## Carrera internacional

Dragoni ha estat considerada com una gran promesa italiana. Amb 16 anys, fou convocada per a jugar amb la selecció italiana absoluta el Mundial del 2023. sent la segona jugadora més jove convocada pel torneig, només per darrere de Casey Phair.

## Referències

* ↑ esport3. «Giulia Dragoni, un projecte de futur per al Barça», 31-01-2023. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ «El Barça té la jugadora més jove del Mundial», 24-07-2023. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ Rodergas, Clara. «Sense complexos». [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ «Vamos Giulia! La leggenda ti attende». sprintesport.it.
* ↑ «Giulia Dragoni, la piccola Messi». ilgiorno.it.
* ↑ «Giulia Dragoni e il Barcellona: una storia paradigmatica?». calciopress.net.
* ↑ «La prima italiana al Barcellona: Giulia Dragoni». ilgiornale.it.
* ↑ «Giulia Dragoni arriba a La Masia». FC Barcelona, 31-01-2023. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ «Giulia Dragoni - Sprinte Sport article».
* 1 2 Griñán, Marta. «Del Barça B al sueño del Mundial» (en espanyol europeu), 03-07-2023. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «Athletic Club - Barça: Triomf solvent a Lezama (0-4)». FCBarcelona.cat, 26-11-2023. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «Giulia Dragoni - Calcio Mercato article».
* ↑ «Del Barça B al sueño del Mundial» (en castellà). Diari As, 03-07-2023. [Consulta: 3 juliol 2023].
* ↑ Pozzoli, Martina. «Da Giulia Dragoni a Casey Phair: le giovanissime calciatrici al Mondiale» (en italià), 14-07-2023. [Consulta: 21 juliol 2023].