OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cum occasione

Cum occasione va ser una butlla papal emesa per Innocenci X, el juny 9, 1653. S'hi condemnen com herètiques cinc proposicions elaborat pel llibre pòstum Augustinus de Cornelius Jansen.
Aquest butlla va ser un dels intents de l'església per frenar el rampant jansenisme. Per això, el papa va nomenar una comissió que n'havia d'analitzar els principis dogmàtics a la base del jansenisme.
Les cinc proposicions condemnades, són les següents:
* Alguns ensenyaments de Déu són impossibles d'observar, fins i tot pels innocents per manca de la gràcia necessària;
* La gràcia interior, a l'estat de naturalesa caiguda, l'home no la pot resistir;
* Per obtenir el mèrit o demèrit no és necessària la llibertat de necessitat interna, sinó només la llibertat de la restricció externa;
* Els semipelagianistes s'equivoquen a ensenyar errònia que la voluntat humana pot resistir la gràcia o contribuir-hi;
* És un error semipelàgianista dir que Crist va morir per tots.

## Referències

* 1 2 «Augustinus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bentué, Antoni «Esperit i catolicitat. "Per molts" (περὶ πολλῶν) o "per tots" (ὑπὲρ πάντων)». Revista Catalana de Teologia, 2010, pàg. 727–735. ISSN: 2385-4715.

## Bibliografia

* «Constitutio qua damnantur, ut haereticae, quinque propositiones Cornelii Jansenii Iprensis Episcopi [Constitució que condema, per ser herètics, cinc proposicions de Corneli Jansenius, bisbe d'Ieper]». A: Constitutiones et decreta apostolica : Præcipuè utilia hoc tempore adversus quosdam abusus in materia Fidei, & Morum ; Quibus Præfigitur Epistola pastoralis Episcopi Castoriensis (en llatí), 1679 [Consulta: 10 gener 2024].
# Cunaxa

Cunaxa fou el nom d'una ciutat de Mesopotàmia, vora el riu Eufrates al nord de al nord de Babilònia. En aquest lloc de l'Imperi persa, es va lliurar l'anomenada batalla de Cunaxa entre les forces de Cir el jove i les del seu germà Artaxerxes II de Pèrsia. Cir fou derrotat i mort. Cunaxa estava propera a Babilònia però el seu lloc exacte es desconeix. A la batalla van participar els tretze mil mercenaris grecs dirigits per Xenofont que va escriure l'Anabasis sobre la seva retirada.

## Referències

* 1 2 3 «Cunaxa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Curs Comú

Curs Comú (danès Fælles Kurs) fou un partit polític danès, fundat el 1986 i dissolt el 2001. Va ser format amb diverses fraccions del Partit Comunista de Dinamarca (DKP, Danmarks Kommunistiske Parti) escindits el 1979. Va ser dirigit per Preben Møller Hansen, era el cap dels mariners del DKP i n'havia estat expulsat.
El partit va tenir un paper limitat però notable en la política danesa als anys vuitanta i principis dels noranta del segle xx. El programa del 1989 contenia punts tradicionals d'esquerres, així com elements populistes com un focus en les condicions dels pensionistes i una forta retòrica nacional.
Era un partit d'extrema esquerra amb tinys nacionalistes que donava suport als règims de l'URSS, Cuba, Corea del Nord de Muammar el Gadafi i contrari a la Unió Europea amb un llenguatge gruixut. Va obtenir quatre escons a les eleccions legislatives daneses de 1987. A les eleccions de 1988 va obtenir 1,9% enllà del mínim 2% i no va obtenir cap escó. Va intentar col·laborar amb el Partit del Progrés, raó per la qual la major part dels seus militants l'abandonaren. El 2001 es va dissoldre i els seus membres tornaren al Partit Comunista de Dinamarca, que des del 1991 formava part de l'Aliança Roja-Verda.

## Referències

* 1 2 3 Bille, Lars. «Fælles Kurs» (en danès). Den store danske, 11-08-2022. [Consulta: 10 gener 2024].
* 1 2 «Fælles Kurs: "Vort land. Vort folk", 1989» (en danès). Danmarks Historien. Universitat d'Aarhus. [Consulta: 10 gener 2024].
# Cèl·lula de Coordinació d'Accions sobre el Terreny

La Cèl·lula de Coordinació d'Accions sobre el Terreny (CCAT) (en francès: Cellule de coordination des actions de terrain, CCAT) és una organització independentista canac, creada el novembre de 2023 per lluitar contra el projecte de descongelació del cos electoral, el projecte de reforma que va desencadenar un vast moviment de protesta a Nova Caledònia.
L'entitat reuneix personalitats polítiques i sindicals de la colònia d'ultramar francesa. Està dirigida per Christian Tein, que és un dels líders de la Unió Caledoniana, i és proper al Front d'Alliberament Nacional Canac Socialista (FLNKS). La seva seu es troba al mateix edifici que la Unió Caledoniana.
Aquesta organització va convocar diverses manifestacions contra la reforma constitucional des de finals de març fins a principis de maig de 2024. Està incriminada per la seva participació en els moviment de protestes a l'arxipèlag de 2024, però nega haver estat a l'origen dels avalots. Deu dels seus membres van ser sotmesos a arrest domiciliari durant les protestes, i onze més van ser detinguts. Christian Tein, que ell mateix va demanar ser escoltat pels investigadors «per tal d'explicar els fets al·legats», i la responsable de comunicacions Brenda Wanabo, estan en presó preventiva a la França continental. En total, set persones van ser enviades a diferents presons de la metròpoli.

## Referències

* 1 2 Derel, Mathurin. «Nouvelle-Calédonie: la CCAT, organisation indépendantiste au cœur de la mobilisation et de toutes les critiques» (en francès). Le Monde, 19-05-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* ↑ «Protestes a Nova Caledònia: presó preventiva per a un dels dirigents independentistes canacs». Vilaweb. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ «Nouvelle-Calédonie: qu’est-ce que la CCAT, l’organisation dans le viseur de Darmanin?» (en francès). Le NouvelObs, 16-05-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* 1 2 «Nouvelle-Calédonie: qu’est-ce que la CCAT, cette organisation qualifiée de «mafieuse» par Gérald Darmanin ?» (en francès). Libération, 16-05-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* ↑ «En Nouvelle-Calédonie, le leader de la CCAT, mouvement à l’origine de la contestation, et dix autres personnes arrêtées» (en francès). Le Monde, 19-06-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* ↑ «Nouvelle-Calédonie: qu’est que la CCAT, qualifiée d’organisation «mafieuse» par Gérald Darmanin?» (en francès). La Croix, 16-05-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* 1 2 «Nouvelle-Calédonie: le chef de la CCAT, Christian Tein, va être placé en détention provisoire à Mulhouse» (en francès). Le Monde, 22-06-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* ↑ Salvi, Ellen. «Nouvelle-Calédonie: des militants indépendantistes vont être emprisonnés en métropole» (en francès). Mediapart, 22-06-2024. [Consulta: 23 juny 2024].
# César dels Césars

El César dels César és un premi honorífic que atorga l'Acadèmia d'Arts i Tècniques Cinematogràfiques de França. El premi només s'ha entregat dues vegades, el 1985 i el 1995.
Aquest guardó premia la millor pel·lícula entre aquelles que ja hagin guanyat el César a la millor pel·lícula.

## Palmarès

* Font: Pàgina oficial del premi.

### Dècada del 1980

| Any | Pel·lícula | Director | Millor pel·lícula l'any | Pais |
| 1985 |
| 1985 | El vell fusell | Robert Enrico | 1976 | França |

### Dècada del 1990

| Any | Pel·lícula | Director | Millor pel·lícula l'any | Pais |
| 1995 |
| 1995 | Cyrano de Bergerac | Jean-Paul Rappeneau | 1991 | França |

## Referències

* ↑ «L’histoire du «Vieux Fusil»» (en francès). cnc.fr. Centre National du Cinéma et de l'Image Animée, 30-08-2021.
* ↑ «César Awards, France» (en anglès). imdb.com. Amazon.

## Enllaços externs

* Lloc oficial dels César (francès)
* Els César per any a IMDb (francès)
* Els César per any a Filmaffinity (castellà)
# DS Bimoji Training

DS Bimoji Training (en japonès: DS美文字トレーニング,, en català: Entrenament de cal·ligrafia DS) és un videojoc de shodō per a Nintendo DS desenvolupat per indieszero i publicat per Nintendo. Va ser llançat exclusivament al Japó el 13 de març de 2008. Forma part de la sèrie Touch! Generations.

## Jugabilitat

El joc ajuda el jugador a millorar la seva cal·ligrafia, puntuant els seus traços, emfatitzant-ne les diferents parts i indicant-ne l'ordre. Es juga subjectant la Nintendo DS al costat, com un llibre, i segueix un estil d'entrenament diari, de manera semblant al Brain Training. Permet a tres jugadors crear perfils i comparar les seves puntuacions. A més, DS Bimoji Training inclou altres modes de joc, com ara un mode multijugador, un qüestionari sobre l'ordre dels traços, un diccionari amb cada caràcter que inclou diferents tipografies i la seva història, i una modalitat en què el jugador escriu consecutivament tots els 3099 caràcters kana i kanji del joc, estilitzat com una pujada al mont Fuji.
Va ser supervisat per l'Associació Japonesa de Certificació d'Habilitats en Cal·ligrafia i es va llançar amb el Bimoji Fude (美文字筆), un llapis especial en forma de pinzell.

## Recepció

DS Bimoji Training havia venut 608.173 còpies el 2012.

## Referències

* 1 2 3 «毎日のトレーニングで美文字マスターに！『DS美文字トレーニング』3月13日発売 - 電撃オンライン». [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ ノリコエル. «【独学】DS美文字トレーニングは効果はある?!美文字になるか検証してみた» (en japonès), 30-11-2021. [Consulta: 4 novembre 2023].
* ↑ «DS美文字トレーニングを買ってみた» (en japonès), 14-03-2008. [Consulta: 4 novembre 2023].
* ↑ «2012年ソフト売上ランキング｜ゲーム売上定点観測». [Consulta: 4 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (japonès)
# Dan Bush

Dan Bush (nascut el 1971 o 1972) és un director de cinema i guionista nord-americà més conegut per The Signal (2007), que va codirigir i coescriure amb Jacob Gentry i David Bruckner.

## Primers anys

Bush va assistir a la Universitat de Carolina del Sud i Universitat de Carolina del Nord a Chapel Hill.

## Carrera

Amb Jacob Gentry i David Bruckner, va coescriure i codirigir The Signal, que es va estrenar al Festival de Cinema de Sundance de 2007. Els tres havien treballat junts anteriorment en diversos projectes a Atlanta. Bush amb Ben Lovett, que va escriure The Signal, al curtmetratge Ghost of Old Highways , que va guanyar la millor música i millor fotografia al Festival de Cinema de Charlotte. Bilge Ebiri de New York va escriure que el seu curtmetratge A Day in the Life (2006) és "un dels curtmetratges més interessants que hem vist en els darrers anys". The Reconstruction of William Zero fou estrenada al FanTasia el 20 de juliol de 2014. El gener de 2014, Screen Daily va informar que The Trust va informar que The Trust havia de començar preproducció a l'abril de 2014.

## Premis i nominacions

El 2008, Bush va ser nominat per a l'Independent Spirit John Cassavetes juntament amb Bruckner i Gentry per The Signal.

## Filmografia

| Pel·lícula | Any | Director | Productor | Guionista | Editor | Notes |
| Gil's Choice | 1998 | Sí | No | Sí | No | |
| A Day in the Life | 2006 | Sí | No | Sí | Sí | curtmetratge |
| The Signal | 2007 | Sí | No | Sí | Sí | segment "Escape from Terminus" |
| FightFuckPray | 2008 | Sí | No | Sí | No | |
| The Blood Bond | 2010 | No | No | Sí | No | |
| Ghost of Old Highways | 2012 | Sí | No | Sí | Sí | curtmetratge |
| The Reconstruction of William Zero | 2014 | Sí | Sí | Sí | No | |
| Don Peyote | 2014 | No | executive | No | Sí | |
| The Vault | 2017 | Sí | No | Sí | Sí | |

## Referències

* ↑ Addiego, Walter «Three directors behind horror film 'Signal'». San Francisco Chronicle, 17-02-2008 [Consulta: 14 agost 2014].
* 1 2 Guerrasio, Jason. «Dan Bush, David Bruckner, and Jacob Gentry, The Signal». Filmmaker, 24-01-2007. [Consulta: 12 agost 2014].
* ↑ Frazier, Adam. «Charlotte Film Festival Preview: Ghost of Old Highways». Creative Loafing, 19-03-2012. [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ Ebiri, Bilge. «See ‘The Signal’ Director Dan Bush's Beatles-Inspired Short Film». New York, 28-02-2008. [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ Jagernauth, Kevin. «Fantasia Exclusive: Watch The Trailer For Sci-Fi Thriller 'Reconstruction Of William Zero' With Conal Byrne & Amy Seimetz». Indiewire, 14-07-2014. [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ Kay, Jeremy. «Content enters The Trust». Screen Daily, 27-01-2014. [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ Maxwell, Erin. «Spirit Award nominees announced». Variety, 02-10-2008. [Consulta: 12 agost 2014].
# Danaus (gènere)

Danaus és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) coneguts vulgarment com a papallones tigre, monarca o reina. Les seves espècies habiten Amèrica del Nord, Sud-amèrica, Àfrica, Àsia, Indonèsia, Austràlia; ocasionalment arriben exemplars a l'Europa occidental. Per altres papallones tigre veure el gènere Parantica.

## Taxonomia

El gènere Danaus inclou 12 espècies:
* Danaus affinis (Fabricius, 1775) - Tigre malai
* Danaus chrysippus (Linnaeus, 1758) - Tigre comú, o reina africana.
* Danaus cleophile (Godart, 1819) - Monarca de Jamaica.
* Danaus dorippus (Klug, 1845) – Tigre Dorippus, abans inclosa en D. chrysippus.
* Danaus eresimus (Cramer, 1777) – Papallona soldat, reina del tròpic, inclou a D. plexaure.
* Danaus erippus (Cramer, 1775) – Monarca del sud.
* Danaus genutia (Cramer, 1779) – Tigre comú, monarca índia, tigre taronja.
* Danaus gilippus (Cramer, 1775) – Reina
* Danaus ismare (Cramer, 1780) – Tigre d'Ismare.
* Danaus melanippus (Cramer, 1777) – Tigre blanc, tigre comú, o tigre comú de l'est.
* Danaus petilia (Stoll, 1790) –
* Danaus plexippus (Linnaeus, 1758) – Papallona monarca

## Referències

* 1 2 «BioLib - Danaus» (en anglès). [Consulta: 26 desembre 2024].
# Háj (Žilina)

Háj és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
Està situat al nord-oest de la regió, prop del curs alt del riu Váh (conca hidrogràfica del Danubi) i de la frontera amb les regions de Banská Bystrica i Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1264.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques de la regió de Žilina. Consultat el 18 de desembre del 2021.
* ↑ «(eslovac) (anglès) obce.sk». Arxivat de l'original el 2021-05-11. [Consulta: 18 desembre 2021].
# Daniel Stahl

Daniel Stahl (suec: Daniel Ståhl) (Estocolm, Suècia, 27 d'agost de 1992) és un atleta suec especialitzat en la prova de llançament de disc. Ha participat en 2 Olimpíades, guanyant la medalla d'or als Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més, ha guanyat 3 medalles (2 d'or) en els Campionats del Món i 1 medalla de plata en els Campionats d'Europa.
Actualment ostenta el rècord en els Campionats del Món, amb un llançament de 71.46m, aconseguit el 22 d'agost del 2023 a Budapest, després d'una final agònica on va aconseguir la medalla d'or en l'últim llançament. També posseeix el rècord nacional de Suècia amb una distància de 71.86m, igualant el 4t millor llançament de la història.

## Marques personals

| Disciplina | Marca | Seu | Data |
| Llançament de disc | 71.86m NR | Bottnaryd | 29 de juny de 2019 |
| Llançament de pes | 19.47m | Boras | 29 d'agost de 2021 |

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2016 | Rio de Janeiro | 14a posició | Llançament de disc |
| 2020 | Tòquio | 1 | Llançament de disc |
| Campionat del Món ||||
| 2015 | Pequín | 5a posició | Llançament de disc |
| 2017 | Londres | 2 | Llançament de disc |
| 2019 | Doha | 1 | Llançament de disc |
| 2022 | Eugene | 4a posició | Llançament de disc |
| 2023 | Budapest | 1 | Llançament de disc |
| Campionat d'Europa ||||
| 2014 | Zúric | 24a posició | Llançament de disc |
| 2016 | Amsterdam | 5a posició | Llançament de disc |
| 2018 | Berlín | 2 | Llançament de disc |
| 2022 | Múnic | 5a posició | Llançament de disc |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 16 novembre 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 16 novembre 2023].
* ↑ «Sweden's Stahl takes discus gold with dramatic final throw» (en anglès). Reuters, 22-08-2023.
* ↑ «Stahl goes to equal fourth on the world all-time discus list with 71.86m» (en anglès). European Athletics, 29-06-2019.
# David Carabén

David Carabén van der Meer (Barcelona, 1971) és el cantant, guitarrista i compositor del grup català Mishima (creat l'any 1999). És columnista esportiu setmanalment a La Vanguardia i col·labora en alguns programes de RAC1. Ha dirigit i presentat el programa Recorda Míster i dirigit L'habitació dels miralls de Barça TV, entre d'altres. També ha fet el programa d'entrevistes Nit a la Terra, a Betevé.
El 2024 ha estat gerent del 125è aniversari del Barça

## Biografia

Va néixer l'any 1971, fill d'Armand Carabén i Marjolijn van der Meer; i és parella de Flora Saura. Tot i que va començar a estudiar Dret finalment va llicenciar-se en Ciències polítiques. Va començar a cantar amb un amic durant una estada Erasmus a França. Ha treballat molts anys com a periodista cultural i de realitzador televisió. Ha publicat el llibre La forma d'un sentit.

## Referències

* ↑ «David Carabén». [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ «‘Recorda, Míster’ – DiarioYOYA» (en anglès). [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ «Nit a la Terra». [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ Spain, ROCKDELUX, Barcelona. «David Carabén. Mishima. ROCKDELUX (2012)» (en castellà). [Consulta: 22 febrer 2019].
* ↑ «David Carabén: «Si me metieran en la cárcel lo que más echaría de menos sería un bar»» (en castellà), 07-08-2016. [Consulta: 10 març 2019].
* 1 2 Piquer, Eva. «David Carabén: «Faig música per fotre el camp de mi»». Catorze, 18-03-2015. [Consulta: 2 gener 2025].
# David Perrault

David Perrault (Angers, 25 de juny de 1976) és un director de cinema francès.

## Biografia

El seu primer llargmetratge, Nos héros sont morts ce soir, fou seleccionat en competició al 66è Festival Internacional de Cinema de Canes el 2013 com a part de Setmana de la Crítica. La pel·lícula va guanyar un premi al Festival Internacional de Cinema d'Oldenburg.
El seu segon llargmetratge, L'État sauvage (pel·lícula de 2019), va guanyar un premi pel guió de la Fundació Gan pel Cinema i es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Rotterdam.
El 2022, Netflix emetrà els 6 episodis de la seva sèrie de fantasia Endless Night.

## Filmografia

* 2008 : Adieu créature (curtmetratge)
* 2012 : No Hablo American (curtmetratge)
* 2013 : Nos héros sont morts ce soir
* 2019 : L'État sauvage (premiat pel guió com a part de l'Ajut a la creació de la Fundació Gan pel Cinema en 2016)
* 2022 : Endless Night

## Notes i referències

* ↑ Les Fiches de Monsieur Cinéma, fiche 504/19, Images et Loisirs, 2014.
* ↑ Frédéric Strauss «David Perrault, réalisateur de “Nos héros sont morts ce soir” : “La cinéphilie m’a appris à vivre”». Télérama, 22-10-2013..
* ↑ «Entretien avec le réalisateur David Perrault». Semaine de la Critique du Festival de…..
* ↑ «Catch cinéphile : Nos héros sont morts ce soir de David Perrault». euronews, 21-10-2013.
* ↑ «La première fois - David Perrault». ARTE Cinema.
* ↑ «No Hablo American».
* ↑ «Quatre films aidés par la Fondation Gan en 2016». Le Film Français, 29-11-2016.
* ↑ François Lévesque, « L'État sauvage, un western féministe signé David Perrault », Le Devoir, 4 décembre 2018
# Epistilbita

L'epistilbita és un mineral de la classe dels silicats, del grup de les zeolites. Va ser descoberta el 1826, i rep el seu nom del grec epi (proper) i del mineral estilbita.

## Característiques

L'epistilbita és una zeolita, un silicat de calci, amb fórmula CaAl₂Si₆O$_{16}$·5H₂O, que pot contenir impureses de ferro, magnesi, sodi i potassi. És un mineral dimorf de la goosecreekita. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls prismàtics. També s'hi pot trobar en hàbit esferulític o formant agregats. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 4, la mateixa que la fluorita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'epistilbita pertany a «02.GD: Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de 6-enllaços – zeolites tabulars» juntament amb els següents minerals: gmelinita-Ca, gmelinita-K, gmelinita-Na, willhendersonita, cabazita-Ca, cabazita-K, cabazita-Na, cabazita-Sr, cabazita-Mg, levyna-Ca, levyna-Na, bellbergita, erionita-Ca, erionita-K, erionita-Na, offretita, wenkita, faujasita-Ca, faujasita-Mg, faujasita-Na, maricopaita, mordenita, dachiardita-Ca, dachiardita-Na, ferrierita-K, ferrierita-Mg, ferrierita-Na i bikitaita.

## Formació i jaciments

Es troba en cavitats en els basalts i gneises. Sol trobar-se associada a altres zeolites i quars.

## Referències

* ↑ «Epistilbite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 febrer 2015].
* ↑ «Epistilbite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Piula de Hodgson

La Piula de Hodgson (Anthus hodgsoni) és un petit ocell que es reprodueix en Àsia meridional, nord-central i Oriental, així com al nord-est de la Rússia europea. És una migrant de llarga distància que es desplaça en hivern cap a Àsia meridional i Indonèsia. És molt semblant a la piula dels arbres (Anthus trivialis), però l'esquena és de tons oliva i amb menys ratlles que aquesta espècie. A més les marques de color al cap són diferents, amb una marca superciliar millor definida.

## Hàbitat i distribució

* En estiu habita en zones forestals de l'Himàlaia, al Pakistan, Caixmir (República de l'Índia), cap a l'oest a través del Nepal, fins a la Xina (nord de la província de Gansu), i cap a l'est a través de Corea fins al Japó. Pel nord de l'Àsia central fins al nord-est d'Europa (Rússia europea). Als països catalansnomés hi ha cites com divagant ocasional l'octubre de 2012 i octubre de 2022 al'Baix Empordà. S'ha registrat criant fins a 4.500 metres a l'est del Nepal.
* En hivern habita els boscos de fulla perenne pel sud d'Àsia, des de l'Índia peninsular, pel sud-est asiàtic fins a les Filipines.

## Subespècies

Se n'han descrit dues subespècies:
* Anthus hodgsoni hodgsoni Richmond, 1907.
* Anthus hodgsoni yunnanensis Uchida et Kuroda 1916.

## Referències

* ↑ «Piula de Hodgson». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ «OrnithoLlistes - El visor de les llistes d'ornitho.cat». [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ Classificació dels motacíl·lids amb subespècies
# Dora Muñoz i Martínez

Dora Muñoz i Martínez (Palma, 1954) és una escriptora de novel·la negra i psicopedagoga jubilada mallorquina. Després d'una trajectòria professional dedicada a la docència, va acabar com a orientadora a l'escola d'adults del Centre Penitenciari de Mallorca, on l'interès que sempre havia sentit per conèixer el costat fosc de la realitat, el món de la marginació i el delicte, va trobar un lloc adobat per a reprendre el costum d'escriure.
| « | El més important de la novel·la negra és la crítica social. A mi m'agrada que hi hagi acció i suspens, però que també convidi a la reflexió. La novel·la negra és la novel·la moral dels nostres temps i parteix d'aquest descobriment del que no es veu. | » |
| — Dora Muñoz, Última Hora 14/12/22 |||

## Obra publicada

* Lluna negra (volum compartit amb Pere Morey, Peer Yerømssom i Josep Manuel Vidal-Illanes, Editorial Punto Rojo Libros, 2014)
* Massa mares per a un fill (Llibres del Delicte, 2016)
* Caliu sota les cendres (Llibres del Delicte, 2018)
* Arrels i ales (Llibres del Delicte, 2022, Premi Cubelles Noir 2023 del Festival de Novel·la Negra del Garraf)
* Sol d'hivern (Edicions Xandri, 2025)

## Referències

* ↑ «Es presenta a Palma 'Arrels i Ales', nou llibre de Dora Muñoz». dBalears, 09-12-2022. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ «Dora Muñoz, «Massa mares per un fill»», 13-01-2018. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ Martínez, Núria. «Crítica literària: 'Caliu sota les cendres' de Dora Muñoz», 09-01-2019. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ Estelrich Massutí, Pere. «La escritora mallorquina Dora Muñoz es premiada por 'Arrels i ales'» (en castellà). Diario de Mallorca, 20-08-2023. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ Ferrer, Clara. «La novela negra es la literatura moral de nuestros tiempos» (en castellà). Última Hora, 14-12-2022. [Consulta: 29 agost 2023].