OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Melanterita

La melanterita (del grec melas, negre) és un mineral de la classe dels sulfats.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la melanterita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleita, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuita, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeita, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseita, nickelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, meta-alunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, rhomboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiita i meridianiïta.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita, per exemple, a la mina Eugenia (Bellmunt del Priorat, Priorat).

## Referències

* ↑ Josep Maria Mata-Perelló, Oriol Tomasa Guix, Xavier Rodríguez i Carles Rubio «Seguint els Xaragall amb el professor Mata-Perelló: mines de Bellmunt». Infominer, 3-2017, 70, 2017, pàg. 43-59 [Consulta: 28 novembre 2023].
# Mosquiter alpí

El mosquiter alpí (Phylloscopus affinis occisinensis) és un tàxon d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). Anteriorment algunes autoritats havien considerat que tenia rang d'espècie però actualment hi ha consense de que es tracta d'una subespècie del mosquiter de Tickel.

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació alpina, clars del bosc i bosquines de bambú de les muntanyes del centre de la Xina, des de Kansu i Tsinghai, cap al sud fins al centre i nord-est de Szechwan i nord de Yunnan.

## Taxonomia

Considerat per alguns autors coespecífic del mosquiter de Tickell (Phylloscopus affinis), el Congrés Ornitològic Internacional versió 12.1, el considera una espècie diferent, arran treballs com ara Martens et al. 2008. Tanmateix, en la versió 11.2 (juliol 2021) aquest tàxon fou reanexat com a subespècie de mosquiter de Tickel (Phylloscopus affinis occisinensis).

## Referències

* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 624. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ mosquiter de Tickell «Mosquiter alpí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ J Martens, Y-H Sun i M Päckert. 2008. Intraspecific differentiation of Sino-Himalayan bush-dwelling Phylloscopus leaf warblers, with description of two new taxa (P. fuscatus, P. fuligiventer, P. affinis, P. armandii, P. subaffinis). Vertebrate Zoology 58: 233–265.
* ↑ «Species Updates» (en anglès). IOC Version 11.2 (July 10, 2021). International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 16 octubre 2023].
# Pilota d'Or 1977

El premi Pilota d'Or 1976, atorgat al millor futbolista europeu de l'any, a criteri d'un panell de periodistes esportius d'arreu dels territoris membres de la UEFA, fou entregat al davanter danès Allan Simonsen el 27 de desembre de 1977. Hi havia 25 votants, procedents d'Àustria, Bèlgica, Bulgària, Txecoslovàquia, Dinamarca, Alemanya Oriental, Anglaterra, Finlàndia, França, Grècia, Hongria, Itàlia, Luxemburg, Països Baixos, Noruega, Polònia, Portugal, República d'Irlanda, Romania, Unió Soviètica , Espanya, Suècia, Suïssa, Turquia, Alemanya Occidental i Iugoslàvia.

## Classificació

| Posició | Nom | Club | Nacionalitat | Punts |
| 1 | Allan Simonsen | Borussia Mönchengladbach | Dinamarca | 74 |
| 2 | Kevin Keegan | Liverpool FC Hamburger SV | Anglaterra | 71 |
| 3 | Michel Platini | AS Nancy | França | 70 |
| 4 | Roberto Bettega | Juventus FC | Itàlia | 39 |
| 5 | Johan Cruyff | FC Barcelona | Països Baixos | 23 |
| 6 | Klaus Fischer | FC Schalke 04 | RFA | 21 |
| 7 | Tibor Nyilasi | Ferencvárosi TC | Hongria | 13 |
| 7 | Rob Rensenbrink | RSC Anderlecht | Països Baixos | 13 |
| 9 | Dudu Georgescu | Dinamo București | Romania | 6 |
| 10 | Emlyn Hughes | Liverpool FC | Anglaterra | 5 |
| 10 | Steve Heighway | Liverpool FC | Irlanda | 5 |
| 10 | Berti Vogts | Borussia Mönchengladbach | RFA | 5 |
| 13 | Dominique Bathenay | AS Saint-Étienne | França | 4 |
| 13 | Trevor Brooking | West Ham United FC | Anglaterra | 4 |
| 13 | Anders Linderoth | Olympique de Marsella | Suècia | 4 |
| 13 | Ronnie Hellström | 1. FC Kaiserslautern | Suècia | 4 |
| 13 | Franco Causio | Juventus FC | Itàlia | 4 |
| 18 | Ruud Krol | AFC Ajax | Països Baixos | 3 |
| 18 | Marius Trésor | Olympique de Marsella | França | 3 |
| 20 | Rainer Bonhof | Borussia Mönchengladbach | RFA | 2 |
| 20 | Heinz Flohe | 1. FC Köln | RFA | 2 |
| 20 | Ruud Geels | AFC Ajax | Països Baixos | 2 |
| 20 | Dieter Müller | 1. FC Köln | RFA | 2 |
| 20 | Pirri | Reial Madrid | Espanya | 2 |
| 20 | Peter Shilton | Nottingham Forest FC | Anglaterra | 2 |
| 26 | Giancarlo Antognoni | ACF Fiorentina | Itàlia | 1 |
| 26 | Jürgen Grabowski | Eintracht Frankfurt | RFA | 1 |
| 26 | Gérard Janvion | AS Saint-Étienne | França | 1 |
| 26 | Ray Kennedy | Liverpool FC | Anglaterra | 1 |
| 26 | Hans Krankl | Rapid Viena | Àustria | 1 |
| 26 | Gordon McQueen | Leeds United FC | Escòcia | 1 |
| 26 | András Törőcsik | Újpest FC | Hongria | 1 |

## Referències

* ↑ «Palmarès Ballon d'Or – 1977 - Allan Simonsen». France Football, 08-12-2013. [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «European Footballer of the Year ("Ballon d'Or") 1977». RSSSF, 01-05-2005. [Consulta: 4 juliol 2020].

## Enllaços externs

* France Football Web oficial
# Gordon Killick

Gordon Killick (Fulham, 3 de juny de 1899 - Putney, 10 d'octubre de 1962) fou un remer anglès, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de París, on disputà la primera ronda del dos sense timoner del programa de rem. Formà equip amb el seu cunyat Thomas Southgate, però un ataca de lumbàlgia, els impedí disputar la final i tot i que oficialment van acabar tercers no van rebre la medalla corresponent. El 1925 va guanyar la Wyfold Challenge Cup de la Henley Royal Regatta, i el 1927 va guanyar la Grand Challenge Cup a Henley així com la Wyfolds. El 1928 va guanyar la Silver Goblets & Nickalls' Challenge Cup a Henley amb Jack Beresford. També va guanyar la Grand Challenge Cup i als Jocs d'Amsterdam va guanyar la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gordon Killick». [Consulta: 9 octubre 2023].
* ↑ Henley Royal Regatta Results of Final Races 1839–1939 Arxivat 9 March 2012 a Wayback Machine.
# Ong

Ong és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 67 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ong tenia 67 habitants, 34 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 92,4 habitants per km².
Dels 34 habitatges en un 17,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 47,1% no eren unitats familiars. En el 44,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,97 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 23,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.417 $ i la renda mediana per família de 16.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 19.871 $. Aproximadament el 36,4% de les famílies i el 28,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ong». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ong». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sonall

Un sonall (del llatí sonacŭlum, de sonar) o zing-zing és una joguina sonora de percussió. Així mateix, segons la classificació d'instruments musicals de Hornbostel-Sachs, és un instrument de percussió o idiòfon d'entrexoc per sacseig. Consisteix en unes petites peces que es troben en una cavitat (que pot ser oberta o tancada), i que xoquen entre si o contra les parets en ser sacsejades. Quan la cavitat és tancada, el so es produeix mitjançant petites peces o llavors contingudes dins de l'instrument. Per altra banda, quan el sonall és de cavitat oberta, les peces solen ser globulars, de metall o bé de llavors, i van subjectades amb una cinta, corda, tira de cuir, filferro o similar.
Els sonalls han estat utilitzats pels nens durant milers d'anys. Els primers que es coneixen daten de l'època egípcia, abans del començament de l'Imperi Nou. Nogensmenys, segons el filòsof grec Aristòtil, el sonall va ser un invent d'Arquites de Tàrent.
Alguns sonalls, trobats en diverses excavacions arqueològiques, estan fabricats amb argila i presenten curioses formes d'animals: porcs, aus, ossos, etc. Molts d'ells van ser policromats, però la pintura s'ha anat perdent amb el pas dels anys.
Una altra utilització del sonall és com a instrument religiós. Antigament, s'agitaven en moments de celebració per tal d'espantar mals esperits en determinades ocasions especials: naixements, casaments, morts, etc.

## Vegeu també

* Maraques
* Sistre
* Menat

## Referències

* ↑ DIEC2. «Zing-zing». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana de la Música. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2002. ISBN 84-412-0232-X.
* ↑ Aristòtil, Política V, 6, 1340b
# Pilota d'Or 1986

El premi Pilota d'Or 1986, atorgat al millor futbolista europeu de l'any, a criteri d'un panell de periodistes esportius d'arreu dels territoris membres de la UEFA, fou entregat al davanter soviètic Igor Belanov el 30 de desembre de 1986.
Hi havia 26 votants, procedents d'Àustria, Bèlgica, Bulgària, Txecoslovàquia, Dinamarca, Alemanya Oriental, Anglaterra, Finlàndia, França, Grècia, Hongria, Itàlia, Luxemburg, Països Baixos, Polònia, Portugal, República d'Irlanda, Romania, Escòcia, Unió Soviètica, Espanya, Suècia, Suïssa, Turquia, Alemanya Occidental i Iugoslàvia. Belanov es va convertir en el tercer soviètic i el segon ucraïnès a guanyar el premi després de Lev Yashin (el 1963) i Oleh Blokhín (el 1975).

## Classificació

| Posició | Nom | Club | Nacionalitat | Punts |
| 1 | Igor Belanov | FC Dinamo de Kíev | Unió Soviètica | 84 |
| 2 | Gary Lineker | Everton FC FC Barcelona | Anglaterra | 62 |
| 3 | Emilio Butragueño | Reial Madrid | Espanya | 59 |
| 4 | Manuel Amoros | AS Monaco | França | 22 |
| 4 | Preben Elkjær | Hellas Verona | Dinamarca | 22 |
| 6 | Ian Rush | Liverpool FC | Gal·les | 20 |
| 6 | Oleksandr Zavarov | FC Dinamo de Kíev | Unió Soviètica | 20 |
| 8 | Helmuth Duckadam | Steaua București | Romania | 10 |
| 8 | Marco van Basten | AFC Ajax | Països Baixos | 10 |
| 10 | Alessandro Altobelli | Inter de Milà | Itàlia | 9 |
| 11 | Jean-Marie Pfaff | Bayern de Múnic | Bèlgica | 8 |
| 11 | Michel Platini | Juventus FC | França | 8 |
| 13 | Jan Ceulemans | Club Brugge | Bèlgica | 7 |
| 13 | Søren Lerby | AS Monaco | Dinamarca | 7 |
| 15 | Morten Olsen | RSC Anderlecht 1. FC Köln | Dinamarca | 6 |
| 16 | Rinat Dasayev | FK Spartak Moscou | Unió Soviètica | 5 |
| 17 | Luis Fernández | Paris Saint-Germain FC RC Paris | França | 4 |
| 17 | Paulo Futre | FC Porto | Portugal | 4 |
| 17 | Ruud Gullit | PSV Eindhoven | Països Baixos | 4 |
| 17 | Harald Schumacher | 1. FC Köln | RFA | 4 |
| 21 | Kenny Dalglish | Liverpool FC | Escòcia | 3 |
| 21 | Jean Tigana | FC Girondins de Bordeus | França | 3 |
| 21 | Pavlo Yakovenko | FC Dinamo de Kíev | Unió Soviètica | 3 |
| 24 | Karlheinz Förster | VfB Stuttgart Olympique de Marsella | RFA | 2 |
| 24 | Lothar Matthäus | Bayern de Múnic | RFA | 2 |
| 26 | Michael Laudrup | Juventus FC | Dinamarca | 1 |
| 26 | Rudi Völler | Werder Bremen | RFA | 1 |

## Referències

* ↑ «Palmarès Ballon d'Or - 1986 - Igor Belanov». France Football, 08-12-2013. [Consulta: 2 abril 2015].
* ↑ «European Footballer of the Year ("Ballon d'Or") 1986». RSSSF, 26-03-2005. [Consulta: 2 abril 2015].

## Enllaços externs

* France Football Web oficial
# Blaník

Blaník, op. 50, és una òpera en tres actes composta el 1874 per Zdeněk Fibich sobre un llibret en txec d'Eliška Krásnohorská. Es va estrenar el 25 de novembre de 1881 al Nou Teatre Txec de Praga.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. [Consulta: 25 maig 2018].
# Posnjakita

La posnjakita és un mineral de la classe dels sulfats. Va ser descoberta l'any 1967 en un jaciment a la província de Kharagandí (Kazakhstan). Rep el seu nom del geoquímic nord-americà Eugene W. Posnjak (1888-1949).

## Característiques

La posnjakita és un sulfat hidroxilat i hidratat de coure. Pel seu aspecte és fàcilment confusible amb la langita, més hidratada. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls escalats. També s'hi pot trobar de manera terrosa o en forma de crostes. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 3.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari que es forma a la zona d'oxidació dels jaciments de minerals del coure d'origen hidrotermal. També apareix comunament amb posterioritat a l'excavació de les mines, formant-se en els munts d'escòries de la mineria. Sol trobar-se associada a altres minerals com: brochantita, langita, devil·lina, serpierita, woodwardita, wroewolfeita, auricalcita, atzurita, malaquita o calcopirita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la pedrera Can Rovira, a Sant Fost de Campsentelles (Vallès Oriental, Barcelona), a la mina «Iris 18» d'Escornalbou, a Riudecanyes (Baix Camp, Tarragona) i a la mina Eugenia (Bellmunt del Priorat, Priorat).

## Referències

* ↑ «Posnjakite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ Josep Antoni Ignacio Herrera · Xavier Rodríguez Poblador · Emilio Téllez García · Joan Rosell Riba · Jordi Ibáñez Insa · Adolf Cortel Ortuño «Willemita i altres minerals de les pedreres de Sant Fost de Campsentelles, Vallès Oriental, Barcelona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya [Barcelona], 14, 1, 5-2021, pàg. 3-46 [Consulta: 26 novembre 2021].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Adolf Cortel Ortuño · Josep Carreras Peñalvert «La mina "Iris 18" (grup miner "Porvenir") d'Escornalbou, Riudecanyes, el Baix Camp, Tarragona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya [Barcelona], 13, 2, 11-2019, pàg. 3-46 [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ Josep Maria Mata-Perelló, Oriol Tomasa Guix, Xavier Rodríguez i Carles Rubio «Seguint els Xaragall amb el professor Mata-Perelló: mines de Bellmunt». Infominer, 3-2017, 70, 2017, pàg. 43-59 [Consulta: 28 novembre 2023].
# EGNOS

El sistema EGNOS (European Geostationary Navigation Overlay System) és un sistema d'augmentació basat en satèl·lit (SBAS, segons les seves sigles en anglès) desenvolupat per l'Agència Espacial Europea, la Comissió Europea i EUROCONTROL. Es va dissenyar com a complement de les xarxes GPS, GLONASS i la futura Galileo per a proporcionar un posicionament molt més precís que el que aquests mètodes ofereixen.
Consta de tres satèl·lits geoestacionaris i en una xarxa d'estacions terrestres (anomenades RIMS) que analitzen contínuament les dades enviades pels satèl·lits i controlen el seu funcionament i posició, a més de corregir els errors de precisió.
Existeixen altres sistemes locals de navegació com el WAAS dels Estats Units, MSAS al Japó amb els quals EGNOS és totalment compatible; altres països desenvolupen actualment els seus sistemes TRAN (Terrestrial Regional Augmentation Network) que milloren la precisió dels sistemes de navegació convencionals.
Una de les importants millores que proporciona EGNOS és una alta precisió en vertical (Galileo millora molt les prestacions de GPS però encara és insuficient) que permet aterratges instrumentals d'alta precisió que fins ara no eren possibles. Una altra millora és la compatibilitat amb sistemes locals de posicionament (com xarxes urbanes de geoposicionament de precisió).

## Elements del sistema EGNOS

El sistema EGNOS està compost per 34 Estacions de Referència i de Supervisió d'Integritat (RIMS) desplegades per supervisar els satèl·lits de les constel·lacions GNSS. Cada satèl·lit ha de ser supervisat per múltiples RIMS abans que es generin les correccions i els missatges d'integritat. Hi ha quatre Centres de Control de Missió (MCC), que processen les dades de les RIMS per generar les correccions WAD ( Wide Aèria Differential) i missatges d'integritat per a cada satèl·lit. Només un d'aquests MCCs està actiu i operacional, els altres MCCs romanen com "reserva calenta" que poden activar Quan aparega un problema.
Les Estacions Terrestres de Navegació ( Navigation Land Earth Stations, NLES) transmeten els missatges de correcció i integritat des del MCC als satèl·lits geoestacionaris, encarregats de radiar finalment el senyal SBAS als usuaris finals. El sistema desplegarà 2 NLES (una de principal i una de reserva), i una tercera NLES amb fins de proves i validació.
El sector espacial d'EGNOS està compost per tres satèl·lits geoestacionaris amb cobertura global terrestre: dos satèl·lits Inmarsat-3 (AOR-I i IOR), així com el satèl·lit ESA Artemis. Els usuaris EGNOS poden rastrejar dos satèl·lits geoestacionaris almenys.

## Enllaços externs

* Informació sobre EGNOS Arxivat 2006-05-09 a Wayback Machine. a l'Agència Espacial Europea. (anglès)
Agència Espacial Europea :
# Shakopee

Shakopee és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2006 tenia 33.460 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shakopee tenia 20.568 habitants, 7.540 habitatges, i 5.360 famílies. La densitat de població era de 294,1 habitants per km².
Dels 7.540 habitatges en un 38,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 38,8% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 7,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.137$ i la renda mediana per família de 66.885$. Els homes tenien una renda mediana de 41.662$ mentre que les dones 32.244$. La renda per capita de la població era de 25.128$. Entorn de l'1,8% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shakopee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shakopee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Mosquiter d'ulleres galtagrís

El mosquiter d'ulleres galtagrís (Phylloscopus poliogenys) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). Es troba a Bhutan, Xina, l'Índia, Laos, Myanmar, Nepal, Tailàndia i Vietnam. Els seus hàbitats principals són els boscos temperats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mosquiter d'ulleres galtagrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 624. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Grey-cheeked Warbler. Phylloscopus poliogenys» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Roseland (Nebraska)

Roseland és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 242 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roseland tenia 242 habitants, 102 habitatges, i 69 famílies. La densitat de població era de 373,7 habitants per km².
Dels 102 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 2% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.714 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.962 $ mentre que les dones 19.063 $. La renda per capita de la població era de 15.626 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roseland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roseland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Die Brautwahl

Die Brautwahl (títol original en alemany, en català L'elecció d'una núvia) és una obra dramaticomusical en tres actes composta per Ferruccio Busoni sobre un llibret en alemany del mateix compositor, basat en Choosing the Bride d'Ernst Theodor Amadeus Hoffmann. Es va estrenar el 13 d'abril de 1912 a l'Hamburgische Staatsoper d'Hamburg-Mitte, dirigida per Gustav Brecher.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 16 d’abril 2013. [Consulta: 3 juny 2018].