OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Independència i Democràcia

Independència i Democràcia (en anglès Independence/Democracy) fou un grup parlamentari del Parlament Europeu format per partits polítics euroescèptics de diverses ideologies, units pel seu rebuig de qualsevol tipus de centralització del poder europeu, successor de l'Europa de les Democràcies i les Diferències (EDD). El grup va desaparèixer en 2009 després de perdre molts diputats en les Eleccions al Parlament Europeu de 2009 i fou succeït per Europa de la Llibertat i la Democràcia.

## Partits membres
### Formació (2004)

En la seva formació, al 2004, el grup comptava amb 37 eurodiputats de 9 partits i una candidata independent.
| Estat | Partit | Partit | Eurodiputats |
| Regne Unit | Partit de la Independència del Regne Unit | UKIP | 11 / 78 |
| França | Moviment per França | MPF | 3 / 78 |
| Països Baixos | Unió Cristiana – SGP | CU–SGP | 2 / 27 |
| Grècia | Reagrupament Popular Ortodox | LAOS | 1 / 24 |
| Dinamarca | Moviment de Juny | JB | 1 / 14 |
| Suècia | Llista de Juny | jl | 3 / 19 |
| Txèquia | Demòcrates independents | NEZDEM | 1 / 24 |
| Polònia | Lliga de les Famílies Poloneses | LPR | 10 / 54 |
| Itàlia | Lega Nord | LN | 4 / 78 |
| Irlanda | Kathy Sinnott (Ind.) | Kathy Sinnott (Ind.) | 1 / 13 |

### 2008-2009

Prèviament a les eleccions europees de 2009, els grup mantenia només 23 eurodiputats, havent perdut la representació de la Lega Nord, que va passar a l'UEN, un eurodiputat de l'UKIP, un de la Llista de Juny, i vuit de la Lliga de les Famílies Poloneses, partit que estava en plena descomposició.
| Estat | Partit | Partit | Eurodiputats |
| Regne Unit | Partit de la Independència del Regne Unit | UKIP | 10 / 78 |
| França | Moviment per França | MPF | 3 / 78 |
| Països Baixos | Unió Cristiana – SGP | CU–SGP | 2 / 27 |
| Grècia | Reagrupament Popular Ortodox | LAOS | 1 / 24 |
| Dinamarca | Moviment de Juny | JB | 1 / 14 |
| Suècia | Llista de Juny | jl | 2 / 19 |
| Txèquia | Demòcrates independents | NEZDEM | 1 / 24 |
| Polònia | Lliga de les Famílies Poloneses | LPR | 2 / 54 |
| Irlanda | Kathy Sinnott (Ind.) | Kathy Sinnott (Ind.) | 1 / 13 |

### 2009

Celebrades les eleccions europees de 2009, IND/DEM només van obtenir 18 eurodiputats, insuficients per mantenir el grup propi. Així, majoritàriament van optar per entrar a l'EFD.
| Estat | Partit | Partit | Eurodiputats |
| Regne Unit | Partit de la Independència del Regne Unit | UKIP | 13 / 78 |
| França | Libertas França | Libertas | 1 / 72 |
| Països Baixos | Unió Cristiana – SGP | CU–SGP | 2 / 25 |
| Grècia | Reagrupament Popular Ortodox | LAOS | 2 / 22 |

## Referències

* ↑ Viola, Donatella M. Routledge Handbook of European Elections (en anglès). Routledge, 2015. ISBN 1317503627.
* ↑ «Your MEPs : By country and political group», 18-01-2007. Arxivat de l'original el 2007-01-18. [Consulta: 29 juny 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) i (francès) Lloc web de l'eurogrup Independència i Democràcia Arxivat 2007-11-10 a Wayback Machine.
# Infiltrat

Infiltrat (títol original, The Infiltrator) és una pel·lícula de thriller dramàtic biogràfic estatunidenc del 2016 dirigida per Brad Furman i escrita per la seva mare Ellen Brown Furman. La pel·lícula està basada en l'autobiografia homònima de Robert Mazur, un agent especial de la duana dels Estats Units, que als anys vuitanta va ajudar a destruir l'organització de blanqueig de diners de Pablo Escobar fent-se passar clandestinament per un empresari corrupte. La pel·lícula és protagonitzada per Bryan Cranston com a Mazur, juntament amb Diane Kruger, Benjamin Bratt, John Leguizamo, Saïd Taghmaoui, Joe Gilgun i Amy Ryan en papers secundaris. S'ha doblat al valencià per a À Punt.
El rodatge va començar el 23 de febrer de 2015 a Londres. Tant Mazur com Cranston van rebre crèdits de productors executius. La pel·lícula es va exhibir al Tampa Theatre de Tampa (Florida) el 6 de juliol de 2016 i es va estrenar la setmana següent als cinemes. La pel·lícula va rebre una resposta generalment positiva per part de la crítica, però una resposta pobra per part del públic, ja que va recaptar 22 milions de dòlars per un pressupost d'entre 28 i 47 milions de dòlars.

## Referències

* 1 2 «Infiltrat». À Punt. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Hasan, Saad «Robert Mazur: The man behind the downfall of a Pakistani's greatest commercial achievement: Former US customs agent, Robert Mazur, reflects on the past; says it wasn't personal.». The Express Tribune [Pakistan], 12-04-2015.
* ↑ «Bryan Cranston Attached to Star in Thriller 'The Infiltrator'». The Hollywood Reporter, 08-10-2014.
* ↑ «Extras needed for 'Infiltrator', starring Bryan Cranston, in Tampa». On Location Vacations, 09-02-2015. Arxivat de desembre 24, 2017, a Wayback Machine.
* ↑ «The Infiltrator (2016)». Rotten Tomatoes. Fandango Media. [Consulta: 5 juny 2020].
# Chilka

Chilka és un llac, o més aviat una llacuna, situada als districtes de Puri, Khurda i Ganjam, a Orissa, a la costa oriental de l'Índia a la boca del riu Daya. És la llacuna costanera més gran de l'Índia i la segona del món. Rep milions d'aus migratòries del subcontinent indi i s'hi troben gran nombre d'espècies animals i vegetals. 150.000 persones de 132 pobles viuen de la pesca al llac.
En aquest zona hi ha l'important santuari d'ocells anomenat Nalbana Bird Sanctuary.

## Galeria

* Flamenc
* Paix wallago, el més comú al llac
* Fruits Pongamia pinnata (localment panigrahi)
* Calidris alba
* Terek Xenus cinereus
* Charadrius alexandrinus
* Gavines
* Ceryle rudis
* Falcó
* Tortuga de mar verda
* Dugong
* serp
* Gat pescador
* pescadors
# Malapterúrids

La família dels malapterúrids (Malapteruridae) és constituïda per peixos d'aigua dolça actinopterigis de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* N'hi ha espècies que poden assolir els 100 cm de llargària total i els 20 kg de pes, tot i que la major part dels malapterúrids no depassen els 30 cm.
* Absència de l'aleta dorsal.
* Tenen una aleta adiposa a prop de l'aleta caudal.
* 3 parells de barbes sensorials.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica de clima tropical i al riu Nil.

## Observacions

Són capaços de generar fortes descàrregues elèctriques de fins a 350 volts.

## Gèneres

* Malapterurus (Lacépède, 1803)
* Paradoxoglanis (Norris, 2002)

## Referències

* 1 2 ZipCodeZoo (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ Norris, S. M. 2002. A revision of the African electric catfishes, Family Malapteruridae (Teleostei, Siluriformes), with erection of a new genus and descriptions of fourteen new species and an annotated bibliography. Koninklijk Mus. Midden-Afr. Tervuren v. 289: 1-155.
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ All Catfish Species Inventory (anglès)

## Enllaços externs

* The phylogenetic relationships of the electric catfish family Malapteruridae (Teleostei: Siluroidei) (anglès)
# Ingrid Krämer

Ingrid Krämer, posteriorment Ingrid Engel-Krämer i Ingrid Krämer-Gulbin, (Dresden, Alemanya nazi 1943) és una saltadora alemanya ja retirada, que destacà a la dècada del 1960.

## Biografia

Va néixer el 29 de juny de 1943 a la ciutat de Dresden, població situada a l'estat de Saxònia que en aquells moments formava part de l'Alemanya nazi i que avui en dia forma part d'Alemanya.
Amb motiu dels seus successius casaments adoptà el cognom del seu marit en les diferents etapes de competició.

## Carrera esportiva

Va participar, als 17 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on en representació de l'Equip unificat alemany aconseguí guanyar la medalla d'or en les proves femenines de salt disputades des del trampolí de 3 metres i des de la plataforma de 10 metres. La seva victòria en el trampolí de 3 metres la convertí en la primera saltadora no nord-americana en aconseguir aquest fet en uns Jocs Olímpics. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) aconseguí guanyar la medalla d'or en el salt des del trampolí de 3 metres, revalidant així el seu títol olímpic, i la medalla de plata en el salt des de la plataforma de 10 metres.
Participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), on sota representació de la República Democràtica Alemanya (RDA) finalitzà cinquena en la prova femenina del trampolí de 3 metres.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat d'Europa de 1962. Va ser escollida esportista de l'any de la'Alemanya de l'Est el 1960, 1962, 1963 i 1964. El 1960 també va ser escollida esportista de l'any a Alemanya Occidental, convertint-se en l'única persona que va guanyar el premi a les dues parts d'Alemanya. El 1975 va ser inclosa a l'International Swimming Hall of Fame.
En retirar-se de la competició activa es convertí en entrenadora, entre d'altres dels saltadors Martina Jäschke, Jan Hempel, Michael Kühne, Heiko Meyer i Annett Gamm.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Ingrid Gulbin-Engel-Krämer». [Consulta: 17 agost 2024].
* 1 2 «INGRID KRAMER (GDR) – 1975 Honor Diver». Arxivat de l'original el 25 January 2008. [Consulta: 13 juny 2008].
# La Mare Pàtria us crida!

L'Estàtua de la Mare Rússia, també coneguda com a La Mare Pàtria us crida! (rus: "Родина-мать зовёт!") és una estàtua monumental que s'alça sobre el turó a Mamaiev Kourgan a Volgograd, anteriorment Stalingrad, en commemoració de la batalla que hi tingué lloc durant la Segona Guerra Mundial.
Aquesta estàtua és una interpretació de la Victòria o Nice. Es va construir entre 1959 i 1967. El 1972 i el 1986 s'hi van efectuar dues importants restauracions. D'acord amb algunes fonts, l'estàtua està parcialment inspirada en la Victoria alada de Samotràcia
Quan es va inaugurar el 15 d'octubre de 1967 era l'estàtua més alta del món: té una alçada de 85 metres, des de la punta de l'espasa fins a la part superior del pedestal. La sola figura fa 52 metres, i l'espasa fa 33 metres. Dos-cents graons, simbolitzant els dos-cents dies que durà la Batalla de Stalingrad, ascendeixen des dels peus del turó fins al monument.
L'escultor principal va ser Ievgueni Vutxètitx, i les parts principals van ser esculpides per Nikolai Nikitin. La model, Valentina Izotova, originària de la ciutat, encara avui és reconeguda per la semblança a l'estàtua. Va ser seleccionada per Lev Maistrenko, un artista que treballava en el complex del memorial a inicis de la dècada de 1960.
Està feta amb 5.500 tones de formigó i 2.400 tones de metall. L'espasa fa 33 metres, i pesa 14 tones, mentre que la part suspesa del vestit pesa 250 tones. El gruix el formigó no passa de 25 a 30 cm. La rigidesa del conjunt està assegurada mitjançant una complexa estructura de cables interns. L'espasa originàriament era d'acer inoxidable i de fulles de titani, però no resistia bé a les forces del vent i el 1972 va ser substituïda per una nova estructura mé sòlida.
El Mariscal de la Unió Soviètica Vassili Txuikov està enterrat al cementiri del monument.
Actualment, l'escultura apareix a l'escut i a la bandera de l'oblast de Volgograd.
Els canvis de nivell de les aigües subterrànies han ocasionat moviments en els fonaments: l'estàtua no es troba fixada als fonaments, i s'aguanta només al lloc pel seu pes. Ja s'ha mogut vint centímetres, i es creu que no pugui moure's gaire més sense caure.

## Vegeu també

* Llista de les estàtues més altes del món
* Mare Rússia

## Enllaços externs

* Google Maps Vista de l'estàtua per satèl·lit a Volgograd
* YouTube video of Родина-мать зовёт! ("Rodina Mat' Zovyot!")
* Estàtua de la Mare Rússia Virtual (3D) Arxivat 2009-03-28 a Wayback Machine.
# NOPAT

En finances corporatives, el benefici net d'explotació després d'impostos (NOPAT) és el benefici d'explotació després d'impostos d'una empresa per a tots els inversors, inclosos els accionistes i els titulars de deutes. Els analistes i inversors utilitzen NOPAT com a mesura precisa i precisa de la rendibilitat per comparar els resultats financers d'una empresa al llarg de la seva història i amb els competidors.
Quan es calcula el NOPAT, s'elimina la despesa per interessos i els efectes d'altres activitats no operatives (guanys i pèrdues no recurrents) dels ingressos nets per arribar a un valor que s'aproxima al valor dels guanys anuals d'una empresa. NOPAT es calcula amb precisió com:
NOPAT = (Ingrés net - guanys no operatius després d'impostos + pèrdues no operatives després d'impostos + despeses per interessos després d'impostos).
NOPAT no inclou pèrdues puntuals i altres càrrecs no recurrents, perquè no representen la rendibilitat real i contínua del negoci. Per exemple, és possible que una empresa faci front a despeses d'adquisició excepcionals que no s'anticipa que es repetiran en el futur. Aquestes despeses poden tenir un impacte negatiu sobre els beneficis de l'any actual, però no reflecteixen de manera fidedigna l'activitat habitual de l'empresa. Per tant, a l'hora d'analitzar l'eficiència operativa i financera de l'empresa, o al comparar-la amb el rendiment d'altres empreses, és important excloure aquests costos.
Per a un càlcul aproximat, NOPAT aproxima els guanys abans d'interessos i després d'impostos (en anglès earnings before interest after taxes o EBIAT).
El càlcul aproximat per a NOPAT és: NOPAT = Benefici d'explotació x (1 - Taxa fiscal).
NOPAT s'utilitza freqüentment en els càlculs de valor econòmic afegit i flux de caixa lliure.

## Exemple numèric
### Enfocament de finançament

| Ingressos nets | 500 |
| - Guanys no operatius després d'impostos | 30 |
| + Pèrdues no operatives després d'impostos | 40 |
| + Despeses per interessos després d'impostos | 50 |
| NOPAT | 560 |

## Referències

* 1 2 Moneyterms.co.uk. NOPAT
* 1 2 3 «Education – Metrics – NOPAT» (en anglès americà). New Constructs. [Consulta: 13 octubre 2021].
* ↑ Holland, David A. Beyond Earnings: Applying the HOLT CFROI and Economic Profit Framework (en anglès). John Wiley & Sons, 2017-12-11. ISBN 978-1-119-44048-2.

## Vegeu també

* Valor econòmic afegit
* Flux de caixa lliure
* Anàlisi dels estats financers
# El Brugent (del Ter)

El Brugent és un riu de les comarques de la Garrotxa i la Selva; és afluent del riu Ter per l'esquerra. La seva conca s'estén bàsicament pels municipis de Sant Feliu de Pallerols, les Planes d'Hostoles i Amer i queda emmarcada entre les muntanyes més orientals de la serralada de Collsacabra i el vessant occidental de la cadena muntanyosa que conformen la Serra de les Medes i els Cingles de Sant Roc. Com a afluent destaca per ser el primer a desembocar en el riu Ter dins del seu curs baix i de ser un del més importants en aportació hídrica.
El Brugent presenta un bon estat dels hàbitats naturals i conté molta biodiversitat. Té assignada la figura de Zona Especial de Conservació (ZEC) dins la Xarxa Natura 2000 i que formi part, des de l’any 1985, de la xarxa d'Espais Naturals Protegits de Catalunya.

## Un riu de gorgs

Al llarg del seu recorregut, s'hi poden trobar una multitud de gorgs, majoritàriament a la part volcànica del seu curs (des de Sant Feliu fins al gorg de santa Margarida ja a les Planes d'hostoles). Cal tenir en compte que aquesta zona forma part de la Zona Volcánica del Parc Natural de la Garrotxa i Espai Protegit del Brugent i que PER accedir-hi es necesita una reserva prèvia que costa 5€ en el web: www.espaiprotegitdelbrugent.cat.
Val la pena destacar els gorgs següents:
* "Miami" o Gorg del Boix.
* Gorg d'en Valls
* Gorg de la Mola, inclòs dins del conjunt de les "balmes de la Torra"
* Gorg Negre
* Gorg de la Plana
* Gorg del Duran o de la Pedrera d'en Biel
* Gorg de Can Poeti
* Gorg de Santa Margarida
* Salt d'aigua sobre el gorg de Santa Margarida
* Gorg de la Pedrera d'en Biel
* Gorg de la Plana

## Afluents importants

* Riera de Cogolls

## Referències

* ↑ «riu Brugent | enciclopèdia.cat». [Consulta: 31 gener 2022].
* 1 2 3 «El riu Brugent - Espai protegit del Brugent». [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Gorg de la Plana al riu Brugent – Les Planes d’Hostoles». [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ vall_amer. «GORG DE SANTA MARGARIDA | El Riu Brugent i la Vall d'Amer», 23-11-2018. [Consulta: 31 gener 2022].
# Montserrat Surroca i Comas

Montserrat Surroca i Comas (Caldes de Malavella, 18 de juny 1974) és una advocada i política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la IX i X legislatures. Des d'agost de 2023 és la comissionada de Convivència del govern Collboni a l'Ajuntament de Barcelona.

## Biografia

Llicenciada en Dret per la Universitat de Barcelona, treballa com a mediadora familiar; és especialista en jurisdicció de menors i violència domèstica. Militant d'Unió Democràtica de Catalunya, fou escollida diputada per CiU per la província de Girona a les eleccions generals espanyoles de 2008 i 2011.
Arran de la dissolució d'Unió, va integrar-se a Units per Avançar. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017, va ser la segona candidata del Partit dels Socialistes per la circumscripció de Girona com a independent.
L'agost de 2023 es va incorporar a l'equip de treball de Jaume Collboni a l'Ajuntament de Barcelona com a responsable de l’àrea de Convivència i encarregada d'elaborar una nova ordenança de civisme.

## Referències

* 1 2 «Montserrat Surroca i Comas - X Legislatura - Congreso de los Diputados» (en espanyol europeu). [Consulta: 26 abril 2024].
* 1 2 Panyella, Jordi. «Una ex d'Unió per la nova ordenança de civisme - 10 ago 2023». El Punt-Avui, 26-04-2024. [Consulta: 26 abril 2024].

## Enllaços externs

* Biografia
* Notícies de Montse Surroca Arxivat 2015-10-22 a Wayback Machine. a La Vanguardia
# Montserrat Vila i Frigola

Montserrat Vila i Frigola és una periodista catalana, coneguda per ser la corresponsal de TV3 al País Basc. L'any 1983 s'incorporà, per concurs d'oposició, a la plantilla de TV3 a Barcelona, abans que comencessin les emissions regulars d'aquesta cadena. Inicialment, formà part de la secció de política i, a partir del segon any, a la d'economia. Va ostentar el càrrec de delegada al País Basc des de 1986 fins al 2013, quan la CCMA va decidir tancar la delegació a causa del context pressupostari de la Generalitat de Catalunya. Des de Bilbao aquesta delegació cobria els esdeveniments que succeïen a Euskadi (els primers anys en plena activitat d'ETA) i també a Navarra, al País Basc francès, Cantàbria i Burgos.
Es va jubilar a la cadena pública catalana el 30 de desembre del 2022. Va decidir jubilar-se al País Basc, a 65 anys. Dins de TV3, tenia la funció de ser redactora, però també feia de productora i corresponsal. En el moment de la jubilació, diferents companys de professió i el Sindicat de Periodistes van dedicar-li paraules d'agraïment a les xarxes socials i als mitjans.

## Referències

* ↑ Solsona, Ramon. «Llumetes al fons - 23 oct 2011». [Consulta: 24 gener 2024].
* 1 2 Peña, Merche. «Montse Vila: "Catalunya quería que la imagen de Euskadi no fuera solo la que daban los medios estatales"» (en castellà), 20-07-2013. [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ NacióDigital. «TV3 tanca la delegació d'Euskadi». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Barcelona, OLGA LERÍN /; Lerín, Olga. «TV-3 tancarà la seva corresponsalia al País Basc», 28-06-2013. [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «Es jubila una de les cares més estimades del Telenotícies, hi és des de 1986: adeu», 30-12-2022. [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Peláez, Arnau. «L'adeu inesperat de Montse Vila, mítica periodista de TV3», 03-01-2023. [Consulta: 24 gener 2024].
# Thomana saß annoch betrübt, BWV Anh. 19

Thomana saß annoch betrübt, BWV Anh. 19 (Sant Tomàs estava encara afligit) és una cantata perduda de Bach, estrenada a Leipzig el 21 de novembre de 1734, per la presa de possessió de Johann August Ernesti, com a nou rector de l'Escola de Sant Tomàs (Thomasschule); el text és de Johann August Landvoigt.

## Referències

* ↑ Bach Cantatas Website

## Bibliografia

* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
# Escala de Brinell

Es denomina duresa Brinell al mesurament de la duresa d'un material mitjançant el mètode de penetració, mesurant quan penetra un objecte en el material a estudiar. Va ser proposat per l'enginyer suec Johan August Brinell el 1900, sent el mètode de duresa més antic.
Aquest assaig s'utilitza en materials tous (de baixa duresa) i mostres primes. L'element utilitzat com "penetrador" és una bola d'acer trempat de diferents diàmetres. Per als materials més durs es fan servir boles de carbur de tungstè. En l'assaig típic se sol utilitzar una bola d'acer de 10 a 12 mm de diàmetre, amb una força de 3000 Quiloponds. El valor mesurat és el diàmetre del casquet a la superfície del material. Les mesures de duresa Brinell són molt sensibles a l'estat de preparació de la superfície, però a canvi resulta en un procés barat, i el desavantatge de la mida de la seva empremta es converteix en un avantatge per al mesurament de materials heterogenis, com la fosa, sent el mètode recomanat per fer mesuraments de duresa de les foses.
El pes de la bola es pot obtenir amb la següent expressió:
   $P=KD^{2}\,$
on:
    $P\,$: càrrega a utilitzar mesura kp.
    $K\,$: constant per a cada material, que pot valer 5 (alumini, magnesi i els seus aliatges), 10 (coure i els seus aliatges), i 30 (acer s).
    $D\,$: diàmetre de la bola (indentat) mesura en [mm].
Aquest assaig només és vàlid per a valors menors de 600 HB en el cas d'utilitzar la bola d'acer, ja que per valors superiors la bola es deforma i l'assaig no és vàlid. Es passa llavors a l'assaig de duresa Vickers.

## Fórmula aplicada

Per determinar el valor de la duresa Brinell s'utilitza la següent equació:
   ${\mbox{HB}}={\frac {2P}{\pi D^{2}}}\left({\frac {1}{1-{\sqrt {1-{\frac {d^{2}}{D^{2}}}}}}}\right)$
on:
    $P\,$: càrrega a utilitzar mesura kp.
    $D\,$: diàmetre de la bola (indentat) mesura en [mm].
    $d\,$: diàmetre de l'empremta en superfície a [mm].

### Valors típics

El valor HB sol ser menor de 600.
* Acer (tou): 120 HB
* Acer d'eines: 500 HB
* Acer inoxidable: 250 HB
* Alumini: 15 HB
* Coure: 35 HB
* Fusta: entre 1 HB i 7 HB
* Vidre: 550 HB

### Esquema d'una mesura d'aquest tipus de duresa

Duresa; Tipus d'assaig; Diàmetre de la bola; Força aplicada; Temps de l'assaig
Exemple:
250 HB 10 500 30
On les unitats són:
kp/mm $^{2}$ HB mm kp segons

### Vegeu també

* Duresa
* Duròmetre
# Kollidam

Kollidam (Coleroon) és un riu de l'Índia a Tamil Nadu, És un dels braços en què es divideix el Cauvery (o Kaveri) a uns 15 km de Trichinopoly i corre paral·lel al riu mare durant un 28 km per a tornar-se a unir formant l'illa de Srirangam; un braç arranca a l'extem sud de l'illa i segueix fins a la mar on desaigua prop de Devikottai.
S'utilitza principalment per regar i s'aprofita en una extensa zona.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Rèmol de roca

El rèmol de roca (Zeugopterus punctatus) és un peix teleosti de la família dels escoftàlmids i de l'ordre dels pleuronectiformes.
Pot arribar als 25 cm de llargària total.
Es troba a les costes de l'Atlàntic Nord (des de Trondheim fins a la Mar Cantàbrica, i a Terranova -Canadà-).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)