OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Duars Occidentals

Duars Occidentals (Western Duars) fou una comarca de l'Índia, al districte de Jalpaiguri a la província de Bengala Oriental i Assam i després a la província de Bengala, situada al peu de les muntanyes de l'Himàlaia. La seva superfície era de 4822 km².
Foren annexionats el 1865 juntament amb els Duars Orientals i la subdivisió de Kalimpong del districte de Darjeeling, com a resultat de la guerra amb Bhutan de 1864. Els rius principals són el Tista, el Daina, i el Jaldhaka. Les poblacions principals eren Alipur, Buxa, Falakata i Maynaguri.
El nombre de Duars occidentals era de 9:
* Bhalka, àrea 308 km²
* Bhatibari, àrea 386 km²
* Baxa, àrea 777 km²
* Chakao-Kshattriya, àrea 357 km²
* Madari, àrea 502 km²
* Lakshmipur, àrea 427 km²
* Maraghat, àrea 886 km²
* Mainaguri, àrea 800 km²
* Chengmari, àrea 379 km²

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Portunyol

Es denomina portunyol, portunhol, portanhol a la barreja dels idiomes portuguès i castellà. Es dona entre els parlants de les regions lingüístiques limítrofes entre el castellà i el portuguès.

## Portunyol americà

Es dona sobretot en les fronteres de Brasil amb Argentina, Colòmbia, Perú, Bolívia, Paraguai, Veneçuela i Uruguai. En aquest últim cas en particular, on el portunyol amb 250 anys d'antiguitat té ampli abast i és parlat per la majoria dels habitants de les ciutats nordenques i les limítrofes a causa de la integració que ocorre entre els dos pobles en regions com la Frontera de la Pau, també l'hi coneix com bayano, Portunyol riverense o fronterer, i tècnicament com DPU (Dialectes portuguesos de l'Uruguai, país que es va separar de les Províncies Unides del Riu de la Plata i fou anteriorment envaït pel Brasil durant una dècada), encara que els locals en general ho diuen portunyol, a seques.

## Referències

* ↑ De la Vega promou el «portunyol» - Elpunt.cat
* ↑ «Article del Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-27. [Consulta: 13 gener 2010].
* ↑ De la Vega impulsa al Brasil la castellanització dels col·legis, Elperiódico.cat
# Jamaica Bay

La Jamaica Bay (badia de Jamaica) és una albufera situada prop dels gratacels de la ciutat de New York, i d'un dels aeroports més sovintejats del país, l'Aeroport Internacional John F. Kennedy. Els aiguamolls salins de la badia serveixen d'hàbitat a nombroses espècies d'ocells migratoris, així com a diverses espècies d'animals salvatges. La majoria dels espais aquàtics i dels aiguamolls de la badia són espais protegits d'ençà 1972. Tanmateix, la contaminació, tot i que atenuada esdevé un problema important, com la disminució progressiva de la mida dels aiguamolls, tot i que aquest darrer fenomen és menys esmentat.
La Jamaica Bay està situada a la punta sud-oest de l'illa de Long Island, a cavall entre els boroughs de Brooklyn i Queens. Els plànols de la ciutat apareguts abans de 1910 esmentaven la badia amb el nom de Grass Bay, el que es podria traduir com a "Badia verdosa". La situació de la badia, i els abundants recursos en aliments en fan un veritable hàbitat per als animals salvatges i els ocells (rapaços, limícoles...), tot constituint una zona de pesca important. Totes aquestes espècies s'agrupen en els rars espais encara accessibles i viables de la badia, que paga progressivament el pesat tribut de la urbanització.

## Enllaços externs

* Jamaica Bay Wildlife Refuge
* Gateway National Recreation Area
# Immunosupressió

La immunosupressió són diverses tècniques mèdiques emprades per a inhibir l'activitat del sistema immunitari mitjançant fàrmacs (antimetabòlits o immunosupressors), irradiació o sèrum antilimfocitari.
Quan una persona rep medicaments immunosupressors o té el seu sistema immunitari afeblit per altres raons (per exemple per la quimioteràpia) es diu que està immunodeprimida (en anglès, immunocompromised).
La immunosupressió s'usa per a prevenir el rebuig d'un òrgan trasplantat i per al tractament de malalties autoimmunitàries com ara l'artritis reumatoide, la colitis ulcerosa o el lupus sistèmic eritematós.

## Referències

* ↑ «Immunosupressió». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antagonista competitiu

Un antagonista competitiu és en bioquímica i farmacologia, un antagonista que s'uneix a un receptor cel·lular però que no l'activa. L'antagonista competirà contra qualsevol agonista pels llocs d'unió del receptor. Una quantitat suficient de substància antagonista desplaçarà a la substància agonista dels llocs d'unió, com a resultat haurà una baixa en la freqüència de l'activació del receptor.
La presència d'un antagonista competitiu farà variar cap a la dreta la corba dosi-resposta Un gràfic de Schild per a un antagonista competitiu tindrà una corba igual a 1 i la intersecció X-I igualarà a la constant de dissociació de l'antagonista.
Un antagonista competitiu pot ser un antagonista competitiu reversible o un antagonista competitiu irreversible.

## Referències

* 1 2 Doseresponse curves in the presence of antagonists
# Inversor institucional

Els inversors institucionals són institucions —mecanismes de cooperació d'individus— financeres capaces de consorciar grans sumes de diners i després invertir-les en valors mobiliaris, béns immobles o altres actius financers. Els inversors institucionals típics són els bancs d'inversió, les asseguradores, els fons de pensions, els fons d'inversió, els fons mutus d'inversió, els fons sobirans d'inversió, els fons d'inversió mobiliària, els hedge funds, les societat d'inversió de capital variable o les dotacions financeres.
El seu paper en l'economia, d'un costat, és la gestió d'inversions, actuar en nom d'altres com a inversors altament especialitzats; així per exemple una persona pot tenir contractat un pla de pensions que pot ser gestionat per un fons de pensions, i aquest s'encarrega de seleccionar la inversió dels seus estalvis en un actiu financer adequat. En segon lloc doncs, actuen també com a intermediaris financers, en consorciar l'estalvi de milers de persones i gestionar-lo diversificant el risc i maximitzant la rendibilitat, orientant la inversió dels inversors minoristes vers les estratègies més adients.
En tercer lloc, exerceixen un paper de facilitar l'accés a una àmplia varietat d’actius financers. Pel seu enorme pes, els inversors institucionals exerceixen una influència determinant en el govern corporatiu de les societats en les que estan invertits. Finalment, atès que els inversors institucionals tenen la llibertat de comprar i vendre accions, tenen un paper important en els mercats de valors, que influeix sobre la solvència de les empreses en les que participen del capital. Els inversors institucionals contracten analistes financers a fi de realitzar la gestió d'inversions.

## Referències

* ↑ «Institutional Investor» (en anglès). CFI. [Consulta: 15 juny 2024].
* 1 2 Ruiz Dotras, Elisabet «La nova era dels mercats financers i la seva globalització». Oikonomics. Revista dels Estudis d’Economia i Empresa | UOC, 11-2014.

## Vegeu també

* Participants dels mercats financers

## Enllaços externs

* «Inversor institucional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Canal Superior del Ganges

Canal Superior del Ganges (Upper Ganges Canal) és una obra d'irrigació a Uttar Pradesh. El canal agafa l'aigua del Ganges per la seva riba dreta i rega l'alt Doab. A 3 km d'Hardwar el Ganges el divideix en diversos canals però passat Hardwar es reagrupen a Kankhal. Al km. 35 se separa la branca Deoband de 40 km; al quilòmetre 50 la branca Anupshahr de 172 km, i al km 291 (a Nanu) es divideix en les que originalment foren anomenades branques de Cawnpore i Etawah; després el va creuar en aquesta zona el Canal Inferior del Ganges (als quilòmetres 51 i 63 de les branques) i des d'aquest punt es consideren part del canal inferior. L'1 de març de 1904 tenia 343 km de línia principal, 365 km de branques i 4337 km de distributaris.
La idea del canal fou del capità De Bude el 1827, que va proposar aprofitar l'aigua del Kali Nadi; el coronel Colvin va proposar el 1836 que fos el Ganges el subministrador i el 1839 es van començar les inspeccions dels terrenys per part del major Sir Proby Cautley. El 1841 es va establir el pressupost i les obres van començar l'abril de 1842. Lord Ellenborough les va aturar poc després per problemes financers; el 1844 Thomason, tinent governador va incrementar el pressupost i el 1847 un comitè va informar a favor i Lord Hardinge va visitar el lloc el mateix any i va anul·lar l'aturada de les obres, incrementant el pressupost. El nou pressupost fou aprovat el 1850 i el canal fou obert l'abril de 1854 quan encara no estava acabat (es va acabar del tot el maig de 1855). Algun defectes foren detectats i es van començar a corregir el 1866.

## Vegeu també

* Solani.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Crostó

Els crostons són trossos petits de pa fregit i cruixent. Es fan servir per acompanyar sopes, purés i el gaspatxo. També es poden utilitzar per fer amanides, com l'amanida Cèsar.

## Preparació

Els crostons es preparen normalment amb pa sec. Es tallen en forma de dau, es fregeixen amb oli i es deixen a escórrer bé. De vegades es condimenten amb all i herbes.
És millor no deixar passar massa estona abans de consumir els crostons. Es poden conservar en un pot de llauna hermètic durant un temps perquè romanguin cruixents.
Al comerç es poden trobar crostons ja preparats. Algunes varietats es fan cuinades al forn en lloc de fregides per fer-les més lleugeres.

## Ús de la paraula

La paraula "crostó" es fa servir en alguns llocs per designar la punta d'una barra de pa o baguette.

## Enllaços externs

* Recepta de crostons a la Grenoblesa (anglès)
# Biòpsia de vellositats coriòniques

La biòpsia o mostratge de les vellositats coriòniques (chorionic villus sampling, en anglès), igual que l'amniocentesi, és una anàlisi opcional duta a terme en la dona gestant que ajuda a detectar trastorns genètics del fetus abans del naixement. La BVC consisteix a extreure una mostra de placenta, bé a través de la vagina o bé per via transabdominal, emprant un catèter o agulla de la mida adequada. Una vegada obtinguda, la mostra s'analitza al laboratori. Es fa habitualment entre les setmanes 10 i 12 de la gestació.

## Referències

* ↑ Alfirevic, Z; Navaratnam, K; Mujezinovic, F «Amniocentesis and chorionic villus sampling for prenatal diagnosis» (en anglès). Cochrane Database Syst Rev, 2017 Set 4; 9 (9), pp: CD003252. PMID: 28869276. DOI: 10.1002/14651858.CD003252.pub2. PMC: 6483702 [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ García-Posada, R; Borobio, V; Bennasar, M; Illa, M; et al «Biopsia corial transcervical: guía pràctica» (en castellà). Diagnostico Prenat, 2012 Gen-Mar; 23 (1), pp: 2-10. ISSN 2173-4127. DOI: 10.1016/j.diapre.2011.11.007 [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ Lau, KT; Leung, YT; Fung,YT; Chan, LW; et al «Outcome of 1355 consecutive transabdominal chorionic villus samplings in 1351 patients» (en anglès). Chin Med J (Engl), 2005 Oct 20; 118 (20), pp: 1675-1681. ISSN 0366-6999. PMID: 16313751 [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ Young, C; von Dadelszen, P; Alfirevic, Z «Instruments for chorionic villus sampling for prenatal diagnosis» (en anglès). Cochrane Database Syst Rev, 2013 Gen 31; 2013 (1), pp: CD000114. PMID: 23440775. DOI: 10.1002/14651858.CD000114. PMC: 7050982 [Consulta: 1r setembre 2020].
* ↑ NIH. Gene Reviews [base de dades a internet]. Seattle: University of Washington; 23/04/2003, [modificació 12/12/2005; consulta 28/05/2009]. X-Linked Severe Combined Immunodeficiency. Disponible a: http://www.ncbi.nlm.nih.gov/bookshelf/br.fcgi?book=gene&part=x-scid.
* ↑ American Academy of Family Physicians. Family Doctor [sede web]. USA: personal editorial del web; 01/10/2001, [modificació 01/08/2006; consulta 04/06/2009]. Diagnóstico prenatal: MVC y amniocentesis. Disponible a: http://familydoctor.org/online/famdoces/home/women/pregnancy/fetal/144.printerview.html

## Bibliografia

* Van den Veyver, Ignatia B. Recent advances in prenatal genetic screening and testing (en anglès). F1000Res, 2016 Oct 28; 5, pp: 2591. PMID: 27853526. DOI 10.12688/f1000research.9215.1 [Consulta: 1r setembre 2020].

## Enllaços externs

* Muestra de vellosidades coriónicas Medline Plus. 2020, Ag 25 (en castellà)
# Animal Liberation

Animal Liberation (en català: Alliberació Animal) és un llibre del filòsof australià Peter Singer, publicat el 1975. Si bé Singer no és la primera persona que aplica el concepte de posicionament moral davant els animals no humans (el mateix Singer diu que va escoltar el concepte per part d'un company d'estudis seu en comptes de ser originari en ell) el llibre és àmpliament considerat dins el moviment dels drets dels animals com un la fundació d'un establiment filosòfic de les seves idees. El mateix Singer ha rebutjat d'utilització del marc teòric dels drets quan es tracta d'animals humans i no humans: ell argumenta que els interessos dels animals han d'ésser considerats per la seva habilitat de sofrir i que la idea de drets no és necessària per a poder tenir-los en consideració. Introdueix i popularitza el terme especisme al llibre, que va ser originalment encunyat per Richard Ryder.
L'argument central del llibre és l'expansió de la idea utilitarista que "el major bé pel major nombre" és l'única mesura del bé o el comportament ètic. Singer argumenta que no hi ha raó per no aplicar això a altres animals.
Al llarg dels anys s'han fet moltes edicions del llibre, cadascuna més crònica del progrés del moviment d'alliberació animal. La majoria de les edicions contenen un prefaci. L'organització pels drets dels animals PETA (People for the Ethical Treatment of Animals) ha donat molt de suport a aquest llibre d'ençà a la seva fundació el 1980.

## Referències

* ↑ Frum, David. How We Got Here: The '70s. New York, New York: Basic Books, 2000, p. 274. ISBN 0465041957.
* ↑ Peter Singer, “A Utilitarian Defense of Animal Liberation,” in Environmental Ethics, ed. Louis Pojman (Stamford, CT: Wadsworth, 2001), 35."
# Iquitos

Iquitos (fundada com a San Pablo, 1757) és una ciutat del nord-est del Perú, capital del Departament de Loreto, situada a la riba del riu Amazones. És la ciutat més poblada de l'amazònia peruana i la cinquena àrea metropolitana amb més habitants del país.
Iquitos és la ciutat del món més poblada a la qual no es pot arribar per mitjans terrestres. Té el port fluvial més important del Perú i es pot comunicar a través de l'Amazones amb altres ciutats de la selva, com Leticia a Colòmbia, i amb diverses ciutats del Brasil, com Manaus i Belém fins a l'oceà Atlàntic. A Iquitos també hi ha l'Aeroport Internacional Coronel FAP Francisco Secada Vignetta, que és la via de transport a la ciutat amb més trànsit de passatgers, amb vols directes a les principals ciutats del Perú, així com a nombroses localitats de l'amazònia peruana.

## Etimologia

El nom de la ciutat i del districte provenen del poble indígena iquito, de la família lingüística de les llengües zaparoanes. Actualment aquest poble viu assentat en petites viles al llarg dels rius Marañón, Tigre i Nanay, amb poblacions al Perú i a l'Equador.

## Districtes

La ciutat d'Iquitos està integrada per quatre districtes:
* Iquitos.
* San Juan Bautista.
* Punchana.
* Belén.
| Municipis de la ciutat | Extensió km² | Població cens 2007(hab) | Població menor 1 any (Natalitat) Cens 2007 (hab) | Habitatges (2007) | Densitat (hab/km²) | Altitud msnm |
| Iquitos | 358,15 | 159.023* | 3.343 | 32.853 | 444,01 | 106 m.s.n.m. |
| Belén | 632,8 | 68.806* | 1.900 | 13.581 | 108,73 | 110 m.s.n.m. |
| Punchana | 1.573,39 | 76.435* | 2.040 | 15.261 | 48,58 | 105 m.s.n.m. |
| San Juan Bautista | 3.117,05 | 102.076* | 2.902 | 23.981 | 32,75 | 138 m.s.n.m. |
| Total | 5.681,39 km² | 406.340* | 10.185 | 85.676 | 71,52 | — |
| *Dades del cens realitzat pel INEI |||||||

## Clima

Com que Iquitos està situada a l'equador, té un clima tropical plujós, amb temperatures que van des dels 20 °C (68 °F) als 36 °C (97 °F). La temperatura mitjana anual és de 28 °C.

## Universitats

Iquitos té quatre universitats: la Universidad Nacional de la Amazonía Peruana (UNAP), que és la universitat pública estatal, i tres universitats privades: la Universidad Particular de Iquitos (UPI), la Universidad Científica del Perú (UCP) i la Universidad Peruana del Oriente (UPO). També hi té la seu l'Instituto de Investigaciones de la Amazonía Peruana (IIAP), que estudia l'Amazònia peruana.

## Vegeu també

* Lúa Coderch, artista peruana instal·lada a Barcelona

## Referències

* ↑ «Cens de 2005 INEI». Arxivat de l'original el 2008-04-23. [Consulta: 13 novembre 2009].
# Parlament Panafricà

El Parlament Panafricà, també conegut com a parlament africà, és el cos legislatiu de la Unió Africana. El Parlament Africà va celebrar la seva sessió inaugural el març de 2004. Actualment no té poder real, sinó que té poder de consell i consulta. Inicialment la seu del parlament Panafricà era a Addis Abeba, (Etiòpia) però finalment va ser traslladada a Midrand (Sud-àfrica). A més a més, deu comitès permanents van ser creats per tractar diferents sectors de la població africana.
Des de 2022 el President del Parlament és Fortune Z. Charumbira, de Zimbabwe en substitució de l'algerià Bouras Djamel.

## Referències

* ↑ Allison, Simon. «What is the point of the Pan-African Parliament?» (en anglès). Mail & Guardian, 09-06-2021. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Hon. Chief Fortune Charumbira accedes to the Pan-African Parliament presidency» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ «Bouras Djamal becomes Acting President of the Pan African Parliament - AFRICAN PARLIAMENTARY NEWS».

## Vegeu també

* Unió Africana
* Parlament
* Àfrica

## Enllaços externs

* Parlament Panafricà Arxivat 2021-05-20 a Wayback Machine.
# Parocnus
## Bibliografia

* ↑ Entrada «Parocnus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ Woods i Sergile, 2001, «The sloths of the West Indies: a systematic and phylogenetic review» (J. L. White i R. D. E. MacPhee).
# Parocnus

Parocnus és un gènere extint de mamífers pilosos de la família dels megalòcnids que visqueren al Carib durant el Plistocè, fa entre 11.700 i 129.000 anys.

## Bibliografia

* ↑ Entrada «Parocnus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ Woods i Sergile, 2001, «The sloths of the West Indies: a systematic and phylogenetic review» (J. L. White i R. D. E. MacPhee).
# Visió tricromàtica

    No s'ha de confondre amb Tricromia.
La visió tricromàtica és la qualitat de posseir tres canals independents per comunicar informació cromàtica, derivats dels tres tipus diferents de cons.
L'explicació normal de la visió tricromàtica és que la retina de l'organisme conté tres tipus de receptors cromàtics (que en els vertebrats s'anomenen cons) amb diferents espectres d'absorció. En la pràctica, el nombre de tipus de receptors pot ser superior a tres, car diferents tipus poden estar actius a diferents intensitats lumíniques. En els vertebrats amb tres tipus de cons, a intensitats lumíniques baixes els bastons poden contribuir a la visió en color, proporcionant una petita regió de visió tetracromàtica a l'espai cromàtic.
Els éssers humans i altres primats propers solen ser tricromats, igual que algunes femelles de la majoria d'espècies de micos del Nou Món, i els aluates, tant mascles com femelles. Investigacions recents suggereixen que la visió tricromàtica també podria estar bastant estesa en els marsupials. Actualment es creu que la majoria d'altres mamífers són dicromats, amb només dos tipus de cons (tot i que disposen d'una visió tricromàtica limitada a baixes intensitats lumíniques, quan estan actius tant els bastons com els cons). La majoria d'estudis de carnívors, com en altres mamífers, revelen que són dicromats. En són exemples el gos domèstic, la fura i la hiena tacada. Algunes espècies d'insectes (com l'abella de la mel) també són tricromades, sent sensibles a l'ultraviolat, el blau i el verd en lloc del blau, el verd i el vermell.

## Referències

* ↑ «Visió tricromàtica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Color Glossary». Arxivat de l'original el 2015-10-04. [Consulta: 16 juny 2009].
* ↑ Rowe, Michael H. "Trichromatic color vision in primates. Arxivat 2008-09-07 a Wayback Machine." News Physiol Sci. 2002 Juny;17:93-8.
* ↑ Arrese, CA; Oddy, AY; Runham, PB; Hart, NS; Shand, J; Hunt, DM (2005). "Cone topography and spectral sensitivity in two potentially trichromatic marsupials, the quokka (Setonix brachyurus) and quenda (Isoodon obesulus)." Proceedings of the Royal Society of London Series B. 272(1595), 791-796.
* ↑ Calderone, JB; Jacobs, GH (2003). "Spectral properties and retinal distribution of ferret cones." Visual Neuroscience. 20(1), 11-17.
* ↑ Calderone, JB; Reese, BE; Jacobs, GH (2003). "Topography of photoreceptors and retinal ganglion cells in the spotted hyena (Crocuta crocuta)." Brain Behavior and Evolution. 62(4), 182-192.
* ↑ Rowe, Michael H (2002). "Trichromatic color vision in primates Arxivat 2008-09-07 a Wayback Machine.." News in Physiological Sciences. 17(3), 93-98.
# Parocnus

Parocnus és un gènere extint de mamífers pilosos de la família dels megalòcnids que visqueren al Carib durant el Plistocè, fa entre 11.700 i 129.000 anys. Se n'han trobat restes fòssils a Cuba i la República Dominicana.

## Bibliografia

* 1 2 Entrada «Parocnus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ Woods i Sergile, 2001, «The sloths of the West Indies: a systematic and phylogenetic review» (J. L. White i R. D. E. MacPhee).
# Parocnus

Parocnus és un gènere extint de mamífers pilosos de la família dels megalòcnids que visqueren al Carib durant el Plistocè, fa entre 11.700 i 129.000 anys. Se n'han trobat restes fòssils a Cuba i la República Dominicana.

## Bibliografia

* Woods, C. A.; Sergile, F. E. Biogeography of the West Indies (en anglès). 2a edició. CRC Press, 2001. ISBN 0-8493-2001-1.
* 1 2 Entrada «Parocnus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ Woods i Sergile, 2001, «The sloths of the West Indies: a systematic and phylogenetic review» (J. L. White i R. D. E. MacPhee).
# Parocnus

Parocnus és un gènere extint de mamífers pilosos de la família dels megalòcnids que visqueren al Carib durant el Plistocè, fa entre 11.700 i 129.000 anys. Se n'han trobat restes fòssils a Cuba i la República Dominicana.

## Referències

* 1 2 Entrada «Parocnus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ Woods i Sergile, 2001, «The sloths of the West Indies: a systematic and phylogenetic review» (J. L. White i R. D. E. MacPhee).

## Bibliografia

* Woods, C. A.; Sergile, F. E. Biogeography of the West Indies (en anglès). 2a edició. CRC Press, 2001. ISBN 0-8493-2001-1.