OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sultanat de Demak

Demak fou un sultanat d'Indonèsia del segle xvi amb centre a la moderna ciutat de Demak a Java.
Demak fou fundada a la part final del segle xv, potser per un xinès de nom Cek Ko-po. i segurament fou un port amb presència de molts comerciants àrabs i musulmans d'altres llocs com Gujarat. Potser el fill de Cek Ko-po fou el personatge anomenat Rodim pels portuguesos, mort el 1504. L'hauria succeït el seu fill o germà Raden Patah que a la tradició de Java ja s'hauria proclamat sultà i va regnar del 1505 al 1518 expandint el regne a l'est o oest.
El 1511 Patih Yunus, fill de Raden Patah, es va apoderar de Japara o Jepara; va intentar conquerir Malaca (dominada pels portuguesos) el 1511; el 1518 va succeir a Raden Patah i va tornar a atacar Malaca i va morir en la lluita (1521). El següent sultà fou el seu cunyat Trenggana que va dominar la major part de Java: va conquerir l'estat hindú-budista de Madjapahit a l'est de Java que ja estava en decadència; les seves conquestes com Bantem i Sunda Kelapa (després Jakarta) li van permetre dominar gran part de Java; el port de Tuban, esmentat per les fonts xineses d'ençà el segle xi, fou conquerit el 1527. Va ser mort a Panarukan el 1548.
A la mort de Trenggana va esclatar una guerra de successió entre el germà petit del sultà, Sekar Seda Lepen, i el fill del rei príncep Prawoto; els dos van morir a la guerra i finalment fou el fill de Sekar, Arya Penangsang, qui va pujar al tron; aviat es va haver d'enfrontar als seus vassalls dirigits per Jaka Tingkir, senyor de Boyolali, parent de Trenggana. Jaka Tingkir finalment va assolir la corona, però va traslladar la capital a Pajang.

## Referències

* ↑ M. C. Ricklefs, 1991. A History of Modern Indonesia since c.1300. 2nd Edition, Stanford: Stanford University Press. pag. 36, ISBN 0-333-57690-X

## Enllaços externs

* The Demak History Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Janet Novás

María Janet Novás Rodríguez (O Porriño, 1982), coneguda com Janet Novás, és una ballarina i actriu gallega. En 2024 va guanyar el premi Goya a la millor actriu revelació.

## Trajectòria

Es va formar en dansa contemporània en Madrid, Brussel·les i Berlín. En 2001 es va instal·lar a Madrid i des de 2008 ha creat coreografies en diferents festivals de dansa i arts escèniques d'Europa i Amèrica. Ha col·laborat en espectacles amb Mercedes Peón i amb la companyia Voadora de Marta Pazos. También se dedica a la enseñanza de la danza.
Com a actriu, Novás va debutar com a protagonista en O corno, dirigida per Jaione Camborda, que va guanyar la Conquilla d'Or a la millor pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2023. Pel seu paper en la pel·lícula va guanyar el Premi Goya a la Millor Actriu Revelació el 2024.

## Filmografia
### Pel·lícules

* O corno (2023)

## Premis i nominacions

Premis Goya
| Any | Categoria | Obra | Resultat |
| 2024 | Millor Actriu Revelació | O corno | Guanyador |

## Referències

* 1 2 Fernández. «Janet Novás», 20-04-2021. [Consulta: 11 febrer 2024].
* 1 2 «Janet Novás». [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ Cortés Galdo. «Janet Novás, mejor actriz revelación en unos Goya dominados por 'La sociedad de la nieve'» (en gallec), 11-02-2024. [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ «La porriñesa Janet Novás se corona en los Goya como mejor actriz revelación». [Consulta: 12 febrer 2024].
# Bargum

Bargum (frisó septentrional goesharder Beergem) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Mittleres Nordfriesland, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Comprèn els districtes d'Ost-Bargum, West-Bargum und Soholmbrück.

## Galeria d'imatges

* Església de Bargum
* Molí de Bargum

## Referències

* ↑ «Schleswig-Holstein (Germany): Cities and Communes in Counties - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ «Wohnplatzverzeichnis Schleswig-Holstein 1987».
# Janez Lawson

Janez Yvonne Lawson Bordeaux (22 de febrer de 1930, Santa Mònica, Califòrnia - 24 de novembre de 1990) fou una de les primeres enginyeres química afroamericana en treballar com a calculadora humana per a la NASA. Va ser la primera dona afroamericana en ocupar una posició tècnica al Jet Propulsion Laboratory. Va programar l'IBM 701, la primera computadora científica comercial d'IBM.

## Primers anys

Lawson va néixer el 22 de febrer de 1930 a Santa Mònica, Califòrnia. Els seus pares eren Hilliard Lawson i Bernice Lawson. Va assistir al Belmont High School, a Los Angeles, d'on es graduà l'any 1948. Més endavant, va completar els seus estudis llicenciant-se en Enginyeria Química per la Universitat de Califòrnia, Los Angeles, l'any 1952. Durant la seva estància a la facultat, va demostrar ser una estudiant modèlica, arribant a presidir la Delta Sigma Theta, una sororitat històricament Afroamericana.

## Trajectòria

Malgrat les seva excel·lència acadèmica, Lawson no trobava feina com a enginyera química per raons de raça i gènere. Passats uns anys, però, va veure un anunci on s'oferia una vacant per a treballar com a calculadora humana a Pasadena, Califòrnia i s'hi presentà. La seva candidatura generà molta discussió, però gràcies a la intervenció de Macie Roberts a favor seu, Lawson aconseguí la feina. Així doncs, Lawson es convertí en la primera dona afroamericana en ser contractada per a ocupar una posició tècnica al Jet Propulsion Laboratory. L'any 1953, Lawson fou en una de les primers empleades del Jet Propulsion Laboratory a ser enviada a un curs de formació a IBM. Ben aviat, Lawson demostrà la seva habilitat en el camp de la programació, aprenent, entre altres tècniques, codificació ràpida. El seu talent la propulsà en la seva carrera professional i l'any 1954 fou ascendida a matemàtica. Durant tota la seva trajectòria, Lawson visqué a Los Angeles i trigava una hora en arribar al Jet Propulsion Laboratory, on es desplaçava cada dia per anar a treballar. Lawson es va unir a la Ramo-Wooldridge Corporation a finals de la dècada del 1950.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Changing the face of engineering : the African American experience, 15 desembre 2015. ISBN 9781421418155. OCLC 924719355.
* 1 2 3 4 Holt, Nathalia «How Sexism Held Back Space Exploration» (en anglès). The Atlantic, 11-06-2016 [Consulta: 22 juny 2018].
* 1 2 «How Women 'Computers' Transformed Early Space Exploration Technology - Entity» (en anglès). Entity, 10-12-2016 [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ «The Incredible Story of NASA's Forgoten 'Rocket Girls'» (en anglès). , 22-06-2018.
* ↑ Smith, Yvette «Rocket Girls and the Advent of the Space Age» (en anglès). , 31-01-2018 [Consulta: 22 juny 2018].
* ↑ Summary and analysis of Rise of the rocket girls : the women who propelled us, from missiles to the moon to Mars. Based on the book by Nathalia Holt., 2 maig 2017. ISBN 9781504046374. OCLC 984992626.
# Jang Se-hong

Jang Se-hong (Corea del Nord, 23 d'octubre de 1953) és un lluitador nord-coreà, ja retirat, especialista en lluita lliure, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes mini mosca del programa lluita lliure.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata als Jocs Asiàtics de 1978.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jang Se-Hong». [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 2 març 2025].
# Escut de Benín

L'escut de Benín fou adoptat originàriament el 9 de desembre de 1964, quan l'estat acabat d'independitzar de França es deia Dahomey, i el va tornar a adoptar l'1 d'agost de 1990, després d'haver estat substituït el 1975 durant el règim socialista.
És un escut d'argent quarterat en creu disminuïda de gules: al primer quarter, un fort somba embanderolat d'or; al segon, la creu de l'Orde de l'Estel Negre al natural, símbol de vida i màxima condecoració de Benín; al tercer, un cocoter de sinople fruitat al natural, en record dels herois; al quart, un vaixell de tres pals de sable envelat d'argent damunt un mar en forma de peu d'atzur, al·lusiu a la penetració europea.
Té com a suports dos lleopards rampants al natural i va timbrat amb dues cornucòpies de sable de les quals vessen panotxes de blat de moro. Sota l'escut, una cinta amb el lema nacional en francès: FRATERNITÉ – JUSTICE – TRAVAIL ('Fraternitat – Justícia – Treball').

## Escut de la República Popular de Benín

* Escut de la República Popular de Benín (1975-1990)
Entre 1975 i 1990, la República Popular de Benín —com fou anomenat l'estat durant el règim socialista— va adoptar un escut de caràcter comunista. Es tractava d'un emblema rodó de sinople, carregat d'una estrella roja al cap i d'una roda dentada al natural movent de la punta; tot al voltant, una bordura d'argent carregada amb sis panotxes de blat de moro d'or i lligada amb una cinta de gules carregada amb les inicials RPB de sinople. A la base, un feix de canyes al natural.

## Vegeu també

* Bandera de Benín

## Enllaços externs

* Flags of the World – Escut de Benín Arxivat 2012-11-19 a Wayback Machine. (anglès)
* Hubert Herald – Escut de Benín (neerlandès) (anglès)
# Típicon

El típicon (en grec: Τυπικόν, Tipikon, lit. ‘Seguint l'ordre’; en eslau eclesiàstic: ѹставъ, ústav) és un llibre litúrgic que conté instruccions sobre l'ordre dels diversos serveis i cerimònies de les esglésies cristianes ortodoxes, en forma de calendari perpetu.
Les esglésies catòliques orientals que segueixen el ritu bizantí també han seguit en gran manera el típicon ortodox, amb petites variacions. Els típicons van sorgir dins del moviment monàstic dels primers cristians, com a forma de regular la vida d'un monestir. Dos centres monàstics van influir decisivament en la litúrgia de l'Església Ortodoxa amb els seus: el de la Laura de sant Saba (prop de Jerusalem), i el del monestir de Sant Joan (Studios) a Constantinoble.

## Referències

* ↑ Ware, Timothy. The Orthodox Church. Harmondsworth, Middlesex: Penguin Books, 1967, p. 183.
# Economia de Geòrgia

L'economia de Geòrgia va créixer aproximadament 10% entre 2006 i 2006 a causa del fort ingrés d'inversions estrangeres i a la despesa del govern. No obstant això, el creixement va disminuir per 3% a l'any el 2008 i possiblement serà encara menor el 2009.
Tradicionalment, la seva economia és basada en l'agricultura de raïm, fruites cítriques i avellana, en la mineria de manganès i coure, i en la producció d'un petit sector industrial, que produeix begudes amb alcohol i sense, metalls, màquines, avions i productes químics.

## Referències

* ↑ «The World Bank DataBank - Create Widgets or Advanced Reports and Share». Arxivat de l'original el 2014-01-26.
* ↑ «Georgia GDP - per capita (PPP)». indexmundi.com.
* 1 2 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/gg.html Arxivat 2015-10-16 a Wayback Machine.
# Lambeosaure

El lambeosaure (Lambeosaurus) és un gènere de dinosaure hadrosàurid que va viure fa entre 76 i 75 milions d'anys, al Cretaci superior (Campanià). Aquest herbívor es coneix per restes fòssils trobades a Nord-amèrica. S'han anomenat diverses espècies, d'Alberta (Canadà), i Montana (EUA).
# (20000) Varuna

(20000) Varuna és un objecte del cinturó de Kuiper (KBO, Kuiper Belt Object). El seu diàmetre està entre els 450 i 1200 km, depenent de si la mesura es fa amb el mètode tèrmic (600+/-150 km) o l'assumpció d'albedo (936+/-238), i es troba a unes 43 ua del Sol. La seva òrbita el classifica dins la categoria dels cubewanos.
Varuna va ser descobert el 28 de novembre del 2000 per R. S. McMillan utilitzant l'Spacewatch Telescope des de l'observatori de Kitt Peak. Se li va donar el nom provisional de 2000 WR106. Aleshores era el KBO més gran que s'havia descobert (excepte si hi considerem també Plutó i Caront). Actualment, hi ha almenys set objectes transneptunians amb un diàmetre major.
De les seves característiques físiques, se sap que la seva superfície és fosca (més fosca que la de Plutó), cosa que segons David Hewitt suggereix que Varuna està pràcticament desproveït de gel. També se n'ha mesurat la densitat i s'ha obtingut el sorprenent valor de 1.000 kg/m³ (la mateixa que l'aigua!) Segons Hewitt, això indica porositat interna.
Segons les normes que dicta la Unió Astronòmica Internacional, els cubewanos han de portar noms de déus de la creació i la resurrecció. El nom Varuna prové de la mitologia vèdica (hindú) i va ser suggerit per M. Sarabhai.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 desembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Afirmat a: Minor Planet Center Database. Identificador Minor Planet Center de cos celeste: 20000.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 gener 2025].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Moore, Patrick; Rees, Robin. Patrick Moore's Data Book of Astronomy (en anglès). Robin Rees, 2011, p. 252. ISBN 1139495224.

## Enllaços externs

* Pàgina de David Hewitt (anglès).
# Creu del Santuari de la Mare de Déu de la Misericòrdia

La Creu del Santuari de la Mare de Déu de la Misericòrdia és una creu de terme de Canet de Mar (Maresme), situada als jardins del Santuari de la Mare de Déu de la Misericòrdia. Està catalogada com a Bé Cultural d'Interès Local.
Fou projectada per l'arquitecte Josep Puig i Cadafalch i executada per Eusebi Arnau i Mascort, que va entrar al taller de l'arquitecte el 1895-1896 concretament per a fer aquesta creu.
És una creu de pedra, dissenyada a l'estil de les creus gòtiques. Es compon de cinc parts: el basament és esglaonat, amb quatre graons, els tres primers octogonals i el quart circular; entre el basament i el fust hi ha una base octogonal; el fust és quadrat i està partit en tres fragments enganxats i units per una mena de barana de ferro; el nus està decorat amb motius vegetals i quatre escuts (les quatre barres de la senyera, la Creu de Sant Jordi, una corona i el quart, que està molt malmès i és irreconocible); el capitell amb la representació de quatre sants encaixats en fornícules; i una creu petita, de color blanquinós, de braços rectes. amb la crucifixió a banda i banda.

## Referències

* ↑ «Creu de Santuari - Creu de terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* 1 2 Pujol Vila, Josep Narcís. Les creus de terme historiades del bisbat de Girona (tesi). Institut Superior de Ciències Religioses de Barcelona, 2017, p. 37.
* ↑ «Creu i font del Parc de la Misericòrdia». Pobles de Catalunya.
# Giuseppe Olmo

Giuseppe Olmo (Celle Ligure, província de Savona, 22 de novembre de 1911 - Milà, 5 de març de 1992) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1933 i 1942.
Els seus èxits més importants foren la medalla d'or als Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles de 1932, la Milà-Sanremo de 1935 i 1938, el Campionat d'Itàlia de 1936 i 20 etapes al Giro d'Itàlia.
El 31 d'octubre de 1935 va establir un nou rècord de l'hora amb 45,090 km recorreguts. Aquest rècord va ser vigent fins al 14 d'octubre de 1936, quan Maurice Richard el millorà.

## Palmarès
### Palmarès amateur

* 1931
** Campió d'Itàlia en ruta
** 1r de la Copa Itàlia CRE
** 2n del Campionat del món
* 1932
** Campió Olímpic per equips a Los Angeles, amb Attilio Pavesi i Guglielmo Segato
** 1r a la Milà-Torí

### Palmarès professional

* 1933
** 1r de la Copa Val Maira a Dronero
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1934
** Vencedor de 3 etapes al Giro d'Itàlia
* 1935
** 1r de la Milà-Sanremo
** 1r del Circuit dels Apenins
** 1r a Pavia
** 1r a Borgomanero
** 1r a Sampierdarena
** 1r de la prova de selecció del Mundial
** Vencedor de 4 etapes al Giro d'Itàlia
** 1r del Gran Premi del Cinquantenari
** Rècord del Món de l'Hora (45,090 km)
* 1936
** Campió d'Itàlia en ruta
** 1r al Giro dell'Emilia
** 1r de la Copa Mater a Roma
** Vencedor de 10 etapes al Giro d'Itàlia
* 1937
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1938
** 1r de la Milà-Sanremo
** 1r del Giro de Campània i vencedor d'una etapa
** 1r de la Torí-Ceriales
* 1940
** Campió d'Itàlia de mig fons

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1933. 18è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1934. 4t de la classificació general. Vencedor de 3 etapes
* 1935. 3r de la classificació general. Vencedor de 4 etapes
* 1936. 2n de la classificació general. Vencedor de 10 etapes
* 1937. Abandona. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «OLMO Giuseppe». [Consulta: 27 juliol 2024].
* 1 2 «Olympedia – Giuseppe Olmo». [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Palmarès de Giuseppe Olmo (Ita)». [Consulta: 27 juliol 2024].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Giuseppe OLMO» (en italià). [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès i biografia de Giuseppe Olmo (italià)
* Palmarès de Giuseppe Olmo (francès)
# Botes de claus d'atletisme

Les botes de claus d'atletisme, són un calçat lleuger, que conté una sèrie de claus distribuïts a la part davantera del peu, segons la prova (com el salt d'alçada) també podem trobar claus a la part del darrere.
# Dobra

La dobra (mot portuguès que significa dobla, una antiga moneda) és la unitat monetària de São Tomé i Príncipe. El codi ISO 4217 és STD i l'abreviació és Db. Se subdivideix en 100 cèntims (cêntimos), si bé la fracció ja no s'utilitza a causa de l'escàs valor de la moneda.
Es va introduir el 1977 en substitució de l'escut de São Tomé i Príncipe amb el mateix valor que aquest.
Emesa pel Banc Central de São Tomé i Príncipe (Banco Central de São Tomé e Príncipe), en circulen bitllets de 100.000, 50.000, 20.000, 10.000 i 5.000 dobras, i monedes de 2.000, 1.000, 500, 250 i 100 dobras; les monedes de 50, 20, 10, 5, 2 i 1 dobras i de 50 cèntims s'han retirat de la circulació.
A mitjan 2009, la dobra era la tercera unitat monetària de valor més baix del món, després del xíling somali i el dong vietnamita.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 24.479,36 STD (26 de gener del 2021)
* 1 USD = 20.165,39 STD (26 de gener del 2021)

## Enllaços externs

* (portuguès) Banc Central de São Tomé i Príncipe
# Apalachees

Els apalachee eren una tribu muskogi de Florida, el nom dels quals prové del choctaw i vol dir "gent de l'altre cantó".

## Localització

Vivien al nord-oest de Florida, entre els rius Aucilla i Apalachicola, a la badia d'Apalachee, vora l'actual Tallahassee.

## Demografia

El 1600 eren 25.000, però foren reduïts a 8.000 indis el 1655 i a 5.000 el 1676. Actualment se'ls considera extints, ja que els supervivents s'integraren en els creek i choctaw. Nogensmenys, uns 300 que viuen a Louisiana lluiten des de fa anys pel seu reconeixement com a Nació Apalachee.

## Costums

Es dividien en clans per línia matriarcal; els caps eren hereditaris, i probablement, també per línia materna. Eren industriosos, i conreaven moresc, taronges i carabasses, alhora que també tenien fama de bons guerrers. Antigament vivien en unes 20 viles fetes de cases de pals i fulls de palmera, que després tindria cadascuna la seva missió franciscana

## Història

Reberen per primer cop els espanyols Pánfilo de Narváez el 1528 i Hernando de Soto el 1539, als quals es mostraren hostils des d'un principi. I cap al 1600 van rebre missioners franciscans que els van evangelitzar i convertir gairebé a tots el 1633.
Cap al 1655 tenien vuit ciutats, però més tard, el 1656, es revoltaren amb els timucua, tot i que es mantingueren com aliats dels espanyols, cosa que repetiren el 1657 perquè els obligaren a treballar a Saint Augustine. Tot i així, foren atacats sovint pels creek, esperonats pels anglesos.
El 1702 s'aliaren amb els espanyols i atacaren Carolina del Sud, però el 1703 foren vençuts per un combinat d'anglesos i creek. Cap al 1705 foren vençuts definitivament i gairebé exterminats tots. El colonel James Moore en capturà uns 1.400 i els va dur a Carolina del Sud com a esclaus dels creek, que a poc a poc els assimilaren a la tribu.
Els que restaven a Florida el 1715, ajudaren a la revolta yamasee i per això hagueren de marxar a Mobile amb els francesos el 1763, on els assimilaren i mestissaren. El 1819 els dispersaren i foren integrats dins els seminola.
Nogensmenys, des del 1997 dirigits pel holata (cap) Gilmer Bennett de la Banda Talimali Band dels indis Apalachee, lluiten pel seu reconeixement a nivell federal com a nació ameríndia, però encara no està reconeguda.

## Referències

* Horwitz, Tony - "Apalachee Tribe, Missing for Centuries, Comes Out of Hiding Arxivat 2016-11-06 a Wayback Machine.", The Wall Street Journal, March 9, 2005; Page A1
* Raeke, Richard - "The Apalachee Trail", St. Petersburg Times; July 20, 2003
* Handbook of American Indians, ed. F. W. Hodge (Washington, 1907).

## Enllaços externs

* Lliçons de Florida
* San Luis Arxivat 2006-01-06 a Wayback Machine.
* Apalachee
# Jyllands-Posten

Morgenavisen Jyllands-Posten ("El diari matinal «El correu de Jutlàndia»" en danès, sovint abreujat Jyllands-Posten) és un diari danès, el més gros del país d'entre els matinals. L'any 2000 la seva tirada superava els 180.000 exemplars, el 2004 era de 157.700 (197.200 els diumenges). La seva redacció és a Viby, prop d'Århus, a Jutlàndia.
Pertany a una empresa editora que també publica el diari Politiken i el tabloide Ekstra Bladet.
Des que el 30 de setembre del 2005 el Jyllands-Posten publicà 12 caricatures de Mahoma el diari esdevingué el centre d'un debat internacional sobre la llibertat d'expressió.

## Història i perfil polític

El Jyllands-Posten fou fundat el 1871 com un diari regional conservador de poca circulació. Durant els anys 20 i anys 30 mantingué posicions favorables al feixisme i nazisme. Després de la Segona Guerra Mundial el diari apostà per noves tècniques i pel periodisme de qualitat, cosa que el dugué a superar els diaris de Copenhaguen (actualment els diaris danesos que el segueixen són Politiken i Berlingske Tidende). Segons els seus estatuts el diari hauria de ser «liberal i independent».

## Polèmica sobre les caricatures de Mahoma i la llibertat d'expressió

El Jyllands-Posten proposà a 40 artistes gràfics que dibuixessin quin creien que podia haver estat l'aspecte de Mahoma. Només 12 acceptaren la proposta, apareixent-ne publicats els dibuixos el 30 de setembre del 2005 sota el títol de Muhammeds ansigt («La cara de Mahoma»). Aquests anaven acompanyats d'un text del Jyllands-Posten on es criticava la poca secularització de certs ambients musulmans, que limitava la llibertat d'expressió a les seves visions politicoreligioses, i que havia de ser vençuda amb l'acceptació de la crítica, la ridiculització i fins i tot l'insult.
Prèviament, el diari rival Politiken d'havia fet ressò del fet que un escriptor danès, Kåre Bluitgen, tingués moltes dificultats per trobar un dibuixant disposat a il·lustrar-ne un llibre anomenat Koranen og profeten Muhammeds liv («L'Alcorà i la vida de Mahoma»).
Tot plegat derivà en un conflicte diplomàtic greu entre Dinamarca i diversos països islàmics, on les caricatures foren vistes no només com un trencament de la prohibició existent en l'islam de representar el profeta si no com un insult. Diversos governs demanaren rectificacions o disculpes al govern danès (que aquest refusà amb l'argument que la llibertat d'expressió era un bé que volia defensar), i alguns fins i tot feren marxar els seus ambaixadors de Dinamarca (Aràbia Saudita, Síria i Líbia). Alhora, diverses seus consulars danesos foren atacades a alguns països de majoria musulmana (sovint dictadures on les manifestacions són fortament controlades pels respectius governs) i hom promogué un boicot als productes danesos (o escandinaus en general).
Els dibuixos foren republicats a molts altres diaris d'arreu del món, incloent-ne de jordans i egipcis.

## Vegeu també

* Kurt Westergaard

## Enllaços externs

* Jyllands-Posten - Lloc oficial (en danès)