OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enric Reñé Castella

Enric Reñé Castella (Lleida, 1865 - Madrid 22 de juliol de 1924) va ser un músic, director d'orquestra i compositor català.
Va ser deixeble de l'organista Magí Puntí, al qual va dedicar una missa de rèquiem que es va estrenar per a la commemoració del 25è aniversari de la mort de Puntí.
Va dirigir l'orquestra de la Societat Unió Lleidatana i va ser músic major de l'església de Sant Jaume de Barcelona. Tot i haver guanyat el concurs per ser organista de l'església de Sant Jaume el 1897, hi va renunciar per anar a treballar a Madrid, on va desenvolupar la resta de la seva carrera professional, component música per a operetes, sarsueles i cuplets.
El seu fill, Joaquim Reñé Esteve va dedicar-se també a la música i va ser director de la banda municipal d'Hellín.

## Obres

Es conserven a l'arxiu de la Sociedad General de Autores i Editores (SGAE) a Madrid.
Música escènica:
* Patria (1909)
* Alma Italiana (1910)
* Las nubes pardas (1910)
* Vámonos pronto a Judea (1910)
* Juan sin nombre (1910)
* ¿Con camisa o sin camisa? o ¡Anda la diosa! (1910)
* El fin de Sodoma (1910)
* Se desarrollan señoras (1910)
* Gozos solemnes (1910)
* La funda maravillosa (1911)
* El forzudo Poyales (1911)
* La verdad desnuda (1911)
* Chupen, ustedes (1911)
* El demonio...tentador (1911)
* La perfecta casada (1911).
* Perfecto caballero (1912).
* Su majestad (1913)
* La gata melindrosa (1914)
* Miau (1914)
* El beso de la gitana (1918).
* Artistas ínfimos.
* Chantecler nacional.
* Inspiración femenil.
* Los infelices

## Biografia

* GONZÁLEZ PEÑA, MºLuz. "Reñé Castella, Enric”, Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE.

## Referències

* ↑ «El maestro Reñé ha muerto». La Tribuna (Madrid. 1912)., 23-07-1924, pàg. 8.
* 1 2 3 «Fallecimiento del compositor Enrique Reñe». El Diluvio : diario político de avisos, noticias y decretos: Año 67, no. 229 [231] (25 sept. 1924), 25-09-1924, pàg. 17.
* ↑ García Ruiz, Gregorio. La música en Hellín: Historia de la Capilla Parroquial y de la Banda Municipal (1580-1966) (pdf) (en castellà). Albacete: Instituto de Estudios Albacetenses "Don Juan Manuel", 2013. ISBN 978–84–96800–56–4 [Consulta: 18 juny 2024].
# Langeneß

Langeneß (frisó septentrional Nees, danès Langenæs) és una de les illes Halligen (Illes Frisones) que forma un municipi del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Pellworm, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Comprèn també l'illa d'Oland, a través de la qual és comunicada per ferrocarril fins a Dagebüll. També té una escola primària. El 31 de desembre del 2023 tenia 125 habitants.

## Galeria d'imatges

* Far

## Referències

* ↑ «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2023» (en alemany), 28-10-2024. [Consulta: 15 març 2025].
# Període Azuchi-Momoyama

El període Azuchi-Momoyama (安土桃山時代, Azuchi-Momoyama jidai) començà a la fi del període Sengoku i finalitzà amb la política d'unificació del shogunat Tokugawa després de la victòria de Tokugawa Ieyasu sobre Ishida Mitsunari a la batalla de Sekigahara l'any 1600, que donà pas al període Edo. Aquest període de la història japonesa es va estendre des de l'any 1568 fins al 1600. Comprèn gran part del mandat d'Oda Nobunaga i a totalitat del mandat del seu successor, Toyotomi Hideyoshi.
# Gai Calvisi Sabí (cònsol 4 aC)

Gai Calvisi Sabí (en llatí Caius Calvisius Sabinus) va ser un magistrat romà fill de Gai Calvisi Sabí (Caius Calvisius Sabinus), cònsol l'any 39 aC.
Va ser cònsol l'any 4 aC junt amb Luci Passiè Ruf.

## Referències

* ↑ Syme, Ronald. The Augustan Aristocracy (en anglès). Clarendon Press, 1986.
# Entresolat

L'entresolat, també conegut pel seu nom en italià, mezzanino, és un pis situat habitualment entre la planta baixa i la primera planta d'un edifici, però que no està inclòs en el còmput total de les plantes.
Pot quedar obert, protegit per baranes, o tancat amb una paret. En l'arquitectura industrial s'utilitza generalment com a oficina o magatzem (acostuma a donar servei al local de la planta baixa). Si es compleixen els requisits mínims d'alçada, il·luminació i ventilació prescrits per la llei i per la normativa vigent d'edificació, també pot tenir un ús residencial. El terme també pot designar un passadís voladís.
* Diferents usos
* En la sala d'estar d'un apartament.
* Mezzanino de la sala principal del Museu Redpath (Montreal).
* Oficines en un hangar a la base aèria de Plattsburgh (NY).
* Passarel·la al metro de Bilbao.

## Referències

* ↑ «entresolat». Neoloteca. TERMCAT. Arxivat de l'original el 2024-06-11. [Consulta: 11 juny 2024].
* 1 2 Robinson, Paula; Robinson, Phil. «The room planners: how to add a mezzanine» (en anglès). The Telegraph, 31-05-2006. Arxivat de l'original el 2024-02-29. [Consulta: 11 juny 2024].
* 1 2 Allen i Iano, 2012, p. 303.
* ↑ Habraken i Teicher, 1998, p. 133.
* ↑ Guo, 2010, p. 78.

## Bibliografia

* Allen, Edward; Iano, Joseph. The Architect's Studio Companion: Rules of Thumb for Preliminary Design. Hoboken, N.J.: John Wiley & Sons, 2012. ISBN 978-0-470-64191-0.
* Habraken, N.J.; Teicher, Jonathan. Structure of the Ordinary: Form and Control in the Built Environment. Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 1998. ISBN 978-0-262-58195-0.
* Guo, Qinghua. The Mingqi Pottery Buildings of Han Dynasty China, 206 BC-AD 220: Architectural Representations and Represented Architecture. Portland, Ore.: Sussex Academic Press, 2010. ISBN 978-1-84519-321-8.
# Enver Hadžihasanović

Enver Hadžihasanović (Zvornik, 7 de juny de 1950 - 16 de desembre de 2024) fou militar bosnià de l'Exèrcit Popular Iugoslau (JNA), i posteriorment comandant de l'Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina (ARBiH), condemnat per crims de guerra pel Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (ICTY).

## Biografia

Es va graduar a l'acadèmia militar de Belgrad el 1973. Va ser nomenat a les comissaries militars de Tuzla i Sarajevo. Després de ser arrestat, l'abril de 1992 va abandonar el JNA per integrar-se en les unitats de la Defensa Territorial (TO) de la República de Bòsnia i Hercegovina. El novembre de 1992 fou nomenat comandant del 3r cos de l'ARBiH.
Va ser detingut, amb Mehmed Alagic i Amir Kubura el 2 d'agost 2001. Va ser la primera vegada que dos oficials d'alt rang de l'exèrcit de Bòsnia compareixien com a acusats davant del TPI. En primera instància va ser condemnat cinc anys per crims de guerra comesos el entre gener i setembre 1993 durant la Guerra de Bòsnia. La pena que va ser reduït en segona instància a tres anys i mig.
Va ser condemnat per assassinat, violació, deportació il·legal, empresonament, tracte cruel, treball il·legal, destrucció injusta de ciutats, pobles i pobles i persecucions per motius polítics, racials o religiosos.

## Referències

* ↑ «Preminuo nekadašnji general ARBiH Enver Hadžihasanović» (en bosnià), 16-12-2024. [Consulta: 19 desembre 2024].
* ↑ «Hadžihasanović & Kubura» (en anglès). Nacions Unides, 2006.
* ↑ «Arrest of General Enver Hadzihasanovic, General Mehmed Alagic and Colonel Amir Kubura.» (en anglès). International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia, 03-08-2001. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Un comandant serbi, condemnat a 27 anys per la matança de Srebrenica | srebrenica». Srebrenica, la vergüenza de Europa. memoria.cat, 03-12-2003. [Consulta: 26 febrer 2023].
* 1 2 «UN tribunal partially overturns convictions of two Bosnian Muslim commanders» (en anglès). UN News. Nacions Unides, 22-04-2008. [Consulta: 26 febrer 2023].

## Enllaços externs

* «Hadžihasanović & Kubura (IT-01-47)[Documentació sobre el procés]» (en anglès). Nacions Unides & Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia.
# Època geològica

Correspondència entre unitats geocronològiques i cronoestratigràfiques :
| Geocronològics (temps) | Cronostratigràfics (cossos de roca) |
| Eó | Eonotema |
| Era | Eratema |
| Període | Sistema |
| Època | Sèrie |
| Edat | Pis |
| Cron | Cronozona |
Una època geològica és una unitat geocronològica formal de l'escala temporal geològica que representa el temps corresponent a la durada d'una sèrie, la unitat cronoestratigràfica equivalent que comprèn totes les roques formades en aquest temps. Les èpoques són subdivisions dels períodes geològics i es divideixen al seu torn en edats. Solen reflectir canvis significatius en les biotas de cada període. Hi ha 38 èpoques definides per l'eó fanerozoic que es divideixen en 98 edats. La durada estimada de cadascuna de les diferents èpoques va des dels 13 als 35 milions d'anys. Pel Precambrià no s'han pogut establir divisions en èpoques a causa de l'escàs del seu registre fòssil.
Algunes èpoques tenen un nom derivat d'una localitat o àrea (com Lopingienc o Guadalupenc), unes altres de les característiques generals de la fauna que va habitar durant aquest temps (com Paleocè o Eocè), no obstant això la majoria dels noms respon simplement a la posició relativa dins del seu període (com Juràssic primerenc o Devonià mitjà).
Com a exemple: l'Era Cenozoica es divideix en tres períodes: Paleogen, Neogen i Quaternari. El període Paleogen es divideix en tres èpoques: Paleocè, Eocè i Oligocè. L'època Paleocè es divideix en tres edats: Danià, Selandià i Thanetià.

## Referències

* ↑ Comissió Internacional d'Estratigrafia «Chapter 9. Chronostratigraphic Units». En: International stratigraphic guide.
* Gradstein, F.M.; Ogg, J.G. & Smith, A.G.; 2004: A Geologic Time Scale 2004, Cambridge University Press

## Vegeu també

* Escala temporal geològica
* Taula dels temps geològics
* Geologia històrica
* Unitat geocronològica
# Verónica Fernández Rodríguez

Verónica Fernández (Vinuesa, província de Sòria, 21 d'octubre de 1971) és una guionista de cinema espanyola.
És llicenciada en Filologia Hispànica i graduada en guió per l'Escola de Cinema i de l'Audiovisual de la Comunitat de Madrid. És professora de guió a l'ECAM i a la Universitat Carles III. Va començar en el sector dels guions a televisió quan fou autora d'un capítol de la sèrie A las once en casa i el 2000 va compartir el Goya al millor guió original amb Achero Mañas per El bola. Posteriorment ha estat a més de guionista, responsable creativa, coordinadora de guions i productora executiva en diferents sèries de televisió. Va fer el guió de sis episodis d' El comisario i de vuit de Cuéntame cómo pasó. Fou nominada al millor guió als Premis Iris 2015 per El Príncipe. El 2019 fou nomenada directora de continguts de la plataforma Netflix a les oficines de Tres Cantos a Espanya, on ha estat responsable creativa de la sèrie Hache.

## Filmografia

* A las once en casa (1998)
* Condenadas a entenderse (1999)
* El Bola (2000)
* Raquel busca su sitio (2000)
* El comisario (2002)
* Cuéntame como pasó (2005)
* Los Serrano (2005)
* MIR (2007)
* El síndrome de Ulises (2007)
* Cazadores de hombres (2008)
* Hospital Central (2005-2011)
* El Príncipe (2014)
* Marsella (2014)
* Ciega a citas (2014)
* Seis hermanas (2015-2017)
* Velvet Colección (2016-2017)
* Lejos de tí (2019)
* Hache (2019)

## Novel·les

* La librería de Michelle
* De qué va eso del amor (2001)
* Descalza por la vida (2007) amb Yolanda García Serrano
* Lope (2010)

## Referències

* ↑ Verónica Fernández Arxivat 2020-01-10 a Wayback Machine. a Encuentros con Guionistas
* ↑ Los académicos eligen a los finalistas de los XVII Premios Iris de la Academia de Televisión Arxivat 2020-06-11 a Wayback Machine., academiatv.es
* ↑ La guionista Verónica Fernández ficha por Netflix, audiovisual451.com, 8 de maig de 2019
* ↑ Verónica Fernández: “Hache va más allá del personaje, es un símbolo”, fueradeseries.co, 6 de novembre de 2019
* ↑ Ella es quien corta el bacalao en Netflix y decide las series que veremos (y las que no), La Vanguardia, 7 de desembre de 2019
# Campionat d'Europa de Futbol sub-23 de la UEFA 1976

El Campionat d'Europa de Futbol sub-23 1976 dura dos anys (1974-1976).

## Fase final
### Quarts de final

| Selecció núm.1 | Resultat global | Selecció núm.2 | Anada | Tornada |
| Hongria | 4:3 | Anglaterra | 3:0 | 1:3 |
| Països Baixos | 2:2 | Escòcia | 2:0 | 0:2 (pròrroga), 4:3 (penals) |
| Bulgària | 3:5 | Iugoslàvia | 2:3 | 1:2 |
| França | 3:3 | URSS | 2:1 | 1:2 (pròrroga), 2:4 (penals) |

### Semi-finals

| Selecció núm.1 | Resultat global | Selecció núm.2 | Anada | Tornada |
| Hongria | 4:3 | Iugoslàvia | 3:2 | 1:1 |
| URSS | 3:1 | Països Baixos | 3:0 | 0:1 |

### Final

| Selecció núm.1 | Resultat global | Selecció núm.2 | Anada | Tornada |
| Hongria | 2:3 | URSS | 1:1 | 1:2 |

## Resultat

* Guanyadors del Campionat d'Europa de Futbol sub-23 de la UEFA 1976 URSS 1r Títol

## Enllaços externs

* Resultats a uefa.com Arxivat 2010-01-24 a Wayback Machine.
* RSSSF Resultats a rsssf.com
# Eleccions legislatives hongareses de 1947

Les eleccions legislatives hongareses de 1947 se celebraren el 31 d'agost de 1947 per a renovar els 411 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. El partit més votat fou el Partit Comunista Hongarès, gràcies la massiva presència de les tropes soviètiques i a la seva tàctica de dividir l'oposició per tal d'afeblir-la i forçant la modificació de la llei electoral, però era totalment incapaç de governar en solitari. Així va permetre d'antuvi que el cap del Partit dels Petits Propietaris i Lajos Dínnyes fos nomenat primer ministre d'Hongria fins que el desembre de 1948 fou substituït per István Dobi.

## Resultats

Escons :
| Partit | Partit | Vots | % | Circum. | Llista | Total | +/– |
| | Partit Comunista Hongarès | 1,111,001 | 22.25 | 79 | 21 | 100 / 411 | 30 |
| | Partit Popular Democristià | 824,259 | 16.50 | 58 | 2 | 60 / 411 | Nou |
| | Partit Independent de Petits Propietaris | 766,000 | 15.34 | 54 | 14 | 68 / 411 | 177 |
| | Partit Socialdemòcrata d'Hongria | 742,171 | 14.86 | 53 | 14 | 67 / 411 | 2 |
| | Partit de la Independència d'Hongria | 670,751 | 13.43 | 47 | 2 | 49 / 411 | Nou |
| | Partit Nacional Camperol | 413,409 | 8.28 | 29 | 7 | 36 / 411 | 13 |
| | Partit Demòcrata Hongarès Independent | 262,109 | 5.25 | 18 | 0 | 18 / 411 | Nou |
| | Partit Radical Hongarès | 85,535 | 1.71 | 6 | 0 | 6 / 411 | 6 |
| | Lliga de Dones Cristianes | 69,363 | 1.39 | 4 | 0 | 4 / 411 | Nou |
| | Partit Cívic Democràtic | 49,740 | 1.00 | 3 | 0 | 3 / 411 | 1 |
| Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | 31,950 | – | – | – | – | – |
| Total | Total | 5,026,288 | 100 | 351 | 60 | 411 | +2 |
| Font: Nohlen & Stöver ||||||||

## Bibliografia

* Borhi, László. Hungary in the Cold War, 1947-1956. Central European University Press (2004), ISBN 963-9241-80-6
* Kontler, László. A History of Hungary. Palgrave Macmillan (2002), ISBN 1-4039-0316-6
# Pakicetus

Pakicetus és un gènere de cetaci extint que visqué durant l'Eocè. Se n'han trobat restes fòssils al Pakistan, en estrats que antigament formaven part de la costa de l'oceà de Tetis.

## Referències

* ↑ Entrada «Pakicetus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Escut de Corea del Nord

L'escut de Corea del Nord, més aviat un emblema que no un escut heràldic, és de forma arrodonida, amb el dibuix d'una central hidroelèctrica sota la muntanya de Paektu –la muntanya sagrada de la Revolució, segons la Constitució nord-coreana, i punt culminant de Corea–, damunt la qual irradia una estrella roja de cinc puntes, tot plegat emmarcat per espigues d'arròs lligades amb una cinta vermella amb una inscripció en coreà, en caràcters hangul, corresponent al nom oficial de l'Estat: 조선민주주의인민공화국 Chosŏn Minjujuŭi Inmin Konghwaguk ('República Democràtica Popular de Corea').
L'escut segueix el model del de la Unió Soviètica, que fou adoptat per molts altres països de règim comunista, cosa que fa palesa clarament les relacions entre aquesta ideologia i la fundació de l'Estat nord-coreà al començament de la Guerra Freda.
Fou adoptat, juntament amb la bandera estatal, el setembre de 1948.

## Simbolisme oficial

L'estrella roja radiant representa «les glorioses tradicions revolucionàries creades pel Gran Líder Kim Il-sung i heretades per la República. Representa també el gran futur del poble coreà que, unit entorn del Líder, es troba en avanç continu cap a la unificació pacífica del país i cap a la victòria de la ideologia Juche».
La central hidroelèctrica al·ludeix a «la indústria moderna i independent que té la base en la indústria pesant i la classe treballadora». Les espigues d'arròs simbolitzen «la desenvolupada economia rural i els camperols».
La cinta vermella és «la unitat i la cohesió del poble coreà, basades en la gran ideologia Juche i en l'eternitat del seu poder».

## Referències

* ↑ Pàgina oficial de la República Democràtica Popular de Corea Arxivat 2009-02-27 a Wayback Machine. Política – L'emblema i l'escut (anglès)

## Vegeu també

* Bandera de Corea del Nord
* Escut de Corea del Sud
# Noturus flavus

Noturus flavus és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 31 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eleccions legislatives hongareses de 2022

Les eleccions legislatives hongareses de 2022 es van celebrar el 3 d'abril per triar els 199 membres de l'Assemblea Nacional, coincidint amb un referèndum sobre educació sexual a menors. En aquestes, Viktor Orbán va aconseguir la seva quarta reelecció, ampliant encara més la victòria sobre l'oposició unificada en Units per Hongria, aliança que es va dissoldre poc després.

## Resultats

Total :
| Partit | Partit | Vots | % | Escons | Vots | % | Escons | Escons | ± |
| | Fidesz–KDNP | 3,057,195 | 54.10 | 48 | 2,823,419 | 52.52 | 87 | 135 / 199 | +2 |
| | Units per Hongria | 1,947,117 | 34.46 | 38 | 1,983,708 | 36,90 | 19 | 57 / 199 | –8 |
| | Moviment La Nostra Pàtria | 332,440 | 5.88 | 6 | 307,064 | 5.71 | 0 | 6 / 199 | Nou |
| | Partit Hongarès del Gos de Dues Cues | 185,030 | 3.27 | 0 | 126,648 | 2.36 | 0 | 0 | = |
| | Moviment Solució | 58,928 | 1.04 | 0 | 64,341 | 1.20 | 0 | 0 | Nou |
| | Partit de la Vida Normal | 39,712 | 0.70 | 0 | 31,495 | 0.59 | 0 | 0 | Nou |
| | Aliança d'Esquerra (ISZOMM–MMP) | | | | 8,678 | 0.16 | 0 | 0 | Nou |
| | Veritable Partit Democràtic | | | | 989 | 0.02 | 0 | 0 | Nou |
| | Resposta Cívica | | | | 521 | 0.01 | 0 | 0 | Nou |
| | El Nostre Partit - IMA | | | | 326 | 0.01 | 0 | 0 | Nou |
| | Partit Verd | | | | 208 | 0.00 | 0 | 0 | Nou |
| | MSZDDSZ | | | | 177 | 0.00 | 0 | 0 | Nou |
| | Partit Liberal Hongarès | | | | 152 | 0.00 | 0 | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Alemanys | 24,630 | 0.44 | 1 | | | | 1 / 199 | = |
| | Autogovern Nacional dels Croats | 1,760 | 0.03 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Eslovacs | 1,208 | 0.02 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Russos | 645 | 0.01 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Rumans | 526 | 0.01 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Serbis | 418 | 0.01 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Ucranians | 396 | 0.01 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Polacs | 281 | 0.00 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Grecs | 232 | 0.00 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Eslovens | 219 | 0.00 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Armenis | 163 | 0.00 | 0 | | | | 0 | = |
| | Autogovern Nacional dels Búlgars | 157 | 0.00 | 0 | | | | 0 | = |
| | Independents | | | | | | 0 | 0 | 1 |
| Total | Total | | 100 | 93 | | 100 | 106 | 199 | 0 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 5,651,057 | 98.84 | | | | | | |
| Vots invàlids i en blanc | Vots invàlids i en blanc | 66,125 | 1.16 | | | | | | |
| Total | Total | 5,717,182 | 100 | | | | | | |
| Votants Registrats/participació | Votants Registrats/participació | 8,215,304 | 69.59 | | | | | | |
| Font: National Election Commission |||||||||||

## Referències

* ↑ «Megvan, mikor lesznek a 2022-es parlamenti választások» (en hongarès), 11-01-2022. [Consulta: 15 agost 2024].
* ↑ «Április 3-ára írta ki az országgyűlési választást Áder János» (en hongarès), 11-01-2022. [Consulta: 15 agost 2024].
* ↑ Clinch, Matt. «Nationalist Viktor Orban declares victory in Hungary election» (en anglès), 03-04-2022. [Consulta: 15 agost 2024].
# Gao Chen

Gao Chen (xinès simplificat: 高晨, pinyin: Gāo Chén; Dalian, Liaoning, 11 d'agost de 1992) és una futbolista xinesa. Va representar a la Xina a la competició de futbol dels Jocs Olímpics d'estiu de 2016. També juga al Changchun Zhuoyue a la Super League xinesa.
Va formar-se a la Universitat Normal de Beijing. Gao va formar part de la selecció xinesa que va guanyar la Copa Asiàtica de l'AFC 2023.
El 2021, mentre jugava al Changchun, va ser líder d'assistències a la CWSL. La seua actuació li va permetre ser convocada a la selecció després d'una absència de 4 anys.

## Referències

* ↑ «Gao Chen». Rio 2016. Arxivat de l'original el 26 agost 2016. [Consulta: 19 agost 2016].
* 1 2 3 4 «长春女足“助攻王”高晨重回国家队 直言会专注当下，享受足球-中国吉林网». news.cnjiwang.com. [Consulta: 7 juliol 2023].
* ↑ «China won the AFC Women's Asian Cup, with three players from BNU». english.bnu.edu.cn. [Consulta: 28 juny 2023].
* ↑ «China draw with S. Korea in women's East Asian Football Championship-Xinhua». english.news.cn. [Consulta: 28 juny 2023].
# Dic (geologia)

En geologia, un dic és una formació d'ígnia intrusiva de forma tabular. El seu gruix és generalment molt menor que les seves restants dimensions i pot variar d'alguns mil·límetres fins a molts metres, mentre que la seva extensió lateral pot assolir molts quilòmetres.
Un dic travessa capes o cossos rocosos preexistents, la qual cosa implica que un dic és sempre més recent que la roca en la qual està contingut. Gairebé sempre presenten una gran inclinació o una inclinació pròxima a la vertical, però la deformació d'origen tectònica pot provocar la rotació dels estrats travessats pel dic de tal manera que aquest pot tornar-se horitzontal. Les intrusions conformades gairebé horitzontalment al llarg d'estrats són anomenades sills.
Els dics freqüentment ocorren en eixams radials o concèntrics al voltant d'intrusions plutòniques o al costat de zones d'alimentació de volcans.
En termes de la seva composició i textura, els dics poden ser diabàsics, basàltics, granítics o riolítics. Els dics pegmatítics són constituïts per roques granítiques formades per cristalls de grans dimensions, i es troben sovint associats amb els últims estadis d'una intrusió granítica o amb segregacions metamòrfiques. Els dics aplítics són formats per una roca de gra fi amb composició granítica.

## Vegeu també

* Lacòlit
* Batòlit
* Sill
Viccionari