# Concert per a piano (Busoni)

El Concert per a piano en do major, op. 39 (BV 247), de Ferruccio Busoni és una de les obres més grans que s'han escrit en aquest gènere. El concert dura al voltant de 70 minuts i consta de cinc moviments; en el moviment final un cor masculí canta l'escena final del drama en vers Aladdin d'Adam Oehlenschläger. La primera actuació del concert va tenir lloc a la Sala Beethoven de Berlín el 10 de novembre de 1904, en un dels concerts fets per Busoni de música moderna. Busoni fou el solista, amb Karl Muck dirigint l'Orquestra Filharmònica de Berlín i el Cor Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche.
Les crítiques van ser decididament contraposades, algunes plenes d'hostilitat o fins i tot de burla. Posteriorment a la seva estrena se n'han vist relativament poques actuacions, a causa de la gran orquestració, la complexa textura musical, l'ús d'un cor masculí, i les demandes sorprenents d'agilitat i esforç per al solista.

## Origen i context

Sembla haver estat Beethoven el que primer que va incloure un cor en una obra concertada amb el piano i orquestra, la seva Fantasia Coral, op. 80, de 1808. Des de llavors, només un grapat d'obres s'han escrit amb una estructura semblant, inclòs el Concert per a piano núm. 8 (estrenat el 16 març de 1820, a Sant Petersburg) de Daniel Steibelt i el Concert per a piano núm. 6, op. 192 (1858) de Henri Herz, que també tenen un final coral.
Els tres compositors que varen gravitar més sobre Busoni foren Bach, Beethoven i Liszt. Un dels seus aforismes fou: «Bach és el fonament de l'execució pianística, Liszt la culminació. Tots dos varen fer possible l'existència de Beethoven». Els tres ídols estan presents en aquest concert de piano.
Busoni va arribar a ser considerat el pianista més gran de la seva època, immers en la tradició de virtuosos que va generar l'estètica romàntica. En aquest concert, el solista ha de posseir qualitats sobrehumanes per poder enfrontar el repte majúscul d'interpretar les temeràries altures d'aquest concert.

## Representacions

A més de les immenses exigències requerides del solista i del gran potencial necessari, hi ha una dificultat addicional que pot afectar les actuacions d'aquesta obra: el paper del solista.
Com va escriure el mateix Busoni, els concerts per a piano tendien a ser modelats com els de Mozart o Beethoven. En el cas de Mozart, el concert se centra en el virtuosisme del compositor i intèrpret, que apareix de forma espontània per a estrenar l'obra a l'escenari. L'orquestra ofereix tot un acompanyament de fons. Però amb Beethoven, el treball sovint es concep en termes simfònics; el piano pren un paper secundari, en reflexionar o respondre a les idees que ja han estat introduïdes per l'orquestra (exceptuant el quart concert per a piano).
Busoni combina aquests dos precedents en el seu concert per a piano, creant una enorme obra de proporcions simfòniques, que va ser acusat originalment de tenir només un piano obbligato. El treball planteja reptes excepcionals per al solista, que és sovint requerit per incorporar una cascada resplendent de notes en el so orquestral general. Aquesta rebaixada del paper solista heroic del segle xix, per tant, requereix una acurada consideració d'equilibri en el rendiment.

## Moviments

Encara que els cinc moviments es presenten per separat en la partitura, Busoni va afirmar que el concert s'ha de tocar com un tot continu, sense interrupcions.
    I. Prologo e Introito: Allegro, dolce e solenne
    II. Pezzo giocoso
    III. Pezzo serioso:
       Introductio: Andante sostenuto
       Prima pars: Andante, quasi adagio
       Altera pars: Sommessamente
       Ultima pars: a tempo
    IV. All'Italiana: Tarantella: Vivace; In un tempo
    V. Cantico: Largamente (amb cor)

## Notes

* ↑ Casualment, el mateix any en què Oehlenschläger va publicar l'edició alemanya d'Aladdin.

## Referències

* ↑ Beaumont, 1985, p. 61.
* ↑ Dent, 1974, p. 135.
* ↑ Schonberg 1963, p. 75
* ↑ Henri Herz: List of Herz's works Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. a Gottschalk.fr. (en francès).
* ↑ Schonberg, Harold C. Los grandes compositores. Ediciones Robinbook, 2007, p. 680. ISBN 9788496924048.
* 1 2 Dent, 1974, p. 143.
* ↑ Dent, 1974, p. 143-4.
* ↑ Dent, 1974, p. 142.

## Fonts

* Abels, Robert. Ferruccio Busonis Suche nach einem eigenen Stil: seine Auseinandersetzung mit der musikalischen Moderne (1889-1907) (en alemany). Are Edition, 2000. ISBN 9783924522056.
* Beaumont, Antony. Busoni the Composer. Londres: Faber and Faber, 1985. ISBN 0-571-13149-2.
* Betteridge, Harold T. The New Cassell's German Dictionary. Funk & Wagnalls, 1958.
* Blunden, Andy. «How Hegel put Goethe’s Urphänomen to Philosophical Use». Academia.edu, n.d.. [Consulta: 13 abril 2015].
* Busoni, Feruccio. Concerto für Klavier und Orchester mit Männerchor. Breitkopf & Härtel, 1906.
* Busoni, Ferruccio. Ferruccio Busoni: Letters to His Wife. Edward Arnold & Co., 1938.
* Busoni, Feruccio. Busoni: Selected Letters. Columbia University Press, 1987. ISBN 0-231-06460-8.
* Celestini, Federico «Ferruccio Busonis "Sezession": Zum Klavierkonzert mit Männerchor op. 39» (en alemany). Archiv für Musikwissenschaft. Franz Steiner Verlag, 65. Jahrg.,, H. 4, 2008. JSTOR: 25162433.
* Dent, Edward J. Ferruccio Busoni: A Biography. Ernst Eulenburg, 1974. ISBN 0-903873-02-8.
* Hegel, G. W. F.. trans. Clark Butler and Christiane Seiler. Hegel: The Letters. Bloomington, IN: Indiana University Press, 1984. ISBN 9780253327154.
* Ingwersen, Niels «Review - Other Germanic Languages». Books Abroad. University of Oklahoma, 44, 4, 1970. JSTOR: 40124917.
* Kindermann, Jürgen. Thematisch-chronologisches Verzeichnis der Werke von Ferruccio B. Busoni (en alemany). Gustav Bosse Verlag, 1980. ISBN 3-7649-2033-5.
* Oehlenschläger, Adam G. Aladdin, eller Den forunderlige Lampe. Et Lystspil (en danish). J.H Schubothe, 1805 [Consulta: 2 maig 2015]. See also Facsimile pages Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine.
* Oehlenschläger, Adam G. Aladdin oder die Wunderlampe. Dramatisches Gedicht in zwei Spielen (en alemany). Kunst und Industrie-Comptoir, 1808.
* Oehlenschläger, Adam G. Aladdin, oder: die Wunderlampe. Ein dramatisches Gedicht. Erster Teil (en alemany). F. A. Brockhaus, 1820. See also Zweiter Teil
* Oehlenschläger, Adam G. Martin, Theodor. Aladdin; or, The Wonderful Lamp. A dramatic poem – in two parts. William Blackwood and Sons, 1863.
* Roberge, Marc-André. Ferruccio Busoni: a bio-bibliography. Greenwood Press, 1991. ISBN 0-313-25587-3.
* Schmitz, Victor August. Dänische Dichter in ihrer Begegnung mit deutscher Klassik und Romantik (Danish poets in their encounters with German Classicism and Romanticism) (en alemany). Klostermann, 1974. ISBN 9783465010913.
* Schonberg, Harold. C.. The Great Pianists. Simon and Schuster, 1963. ISBN 9780671638375.
* Sitsky, Larry. Busoni and the Piano. The Works, the Writings, and the Recordings. 2a edició. Pendragon Press, 2008. ISBN 978-1-57647-158-6.
* Steiner, Rudolf. Goethe's Conception of the World. Londres: The Anthroposophical Publishing Company, 1928 [Consulta: 14 abril 2015].