# Oncle

Un oncle, tio o tiet, és el germà i la tia o tieta la germana del pare o la mare. Jurídicament, formen part dels graus de parentiu de tercer grau, iguals com els nebots, els besavis i els besnets. En molts països, el dret familiar i social, el grau de parentiu determina certs drets, com ara absència justificada a la feina així com l'impost sobre successions i donacions. Un oncle valencià és el cosí del pare o de la mare.
També s'utilitza aquest terme per a referir-se a una relació d'afecte i respecte amb un adult que no és estrictament un familiar però que és molt proper però per la diferència d'edat no es fa servir directament el nom. Altres llengües tenen termes diferents segons es tracti de la branca paterna o materna. El sistema de parentiu indica quina terminologia es fa fer servir.
La paraula prové del llatí auunculus, on significa oncle matern.

## Sistemes de parentiu

L'antropòleg Lewis Henry Morgan (1818-1881) va classificar els sistemes de parentiu i va batejar el sistema més comú a Occident «parentiu esquimal». S'hi diferencia segons el gènere però no segons la branca familiar. Oncle o tia s'hi fan servir indiferentment per als germans i germanes dels pares, així com llurs conjuges. Tot i això, estudis més recents han demonstrat que el sistema esquimal era molt més complex, i que el terme és qüestionable.
Segons Morgan, a Hawaii i les illes de l'oceà Pacífic només es distingeix entre les generacions i només hi ha una paraula per qualsevol persona de proximitat de la generació dels pares. A Sudan i Turquia, ans al contrari hi ha fins a catorze termes diferents, segons el grau de parentat i el lineatge. Altres grups tenen una terminologia patrilineal, com els omaha, o matrilineal com els crows.

## Referències

* ↑ Pla Nualart, Albert. «Oncle, tio, tiet, besoncle i reneboda». Ara, 09-05-2011. [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ S. Reig, Eugeni «Oncle, tio i tiet: Clar i en valencià». El Punt Avui, 04-04-2011.
* ↑ «tiet | tieta». ésAdir. [Consulta: 20 desembre 2023].
* 1 2 «Permisos, llicències, autoritzacions i comunicacions». Govern de les Illes Balears. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Guia pràctica de l’impost sobre successions i donacions (pdf). Barcelona: Agència Tributària de Catalunya, 21 de desembre de 2023, p. 23-24.
* ↑ «Oncle». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Oncle». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255. «Tractament que es dona a certs parents per respecte. a) Al padrastre, els fillastres el tracten d'oncle (Priorat).—b) A les persones d'edat, encara que no sien parents, els diuen oncle (Ll., Segrià, Novelda).—c) A certs pobles de Mallorca es conserva la forma onclo aplicada al germà del pare o de la mare si és capellà o de família senyorial; si no és senyor o capellà, li donen el nom més vulgar de conco (Llucmajor).»
* 1 2 3 4 O'Neil, Dennis. «The Nature of Kinship: Kin Naming Systems (Part 1)[La classe de parentat: Sistemes de denominació de parentiu]». [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «oncle». A: Diccionari etimològic. 4a edició 2004, 1996, p. 654. ISBN 9788441225169.
* ↑ Seva i Llinares, Antoni (ed.). «auunculus». A: Diccionari Llatí-Català (en llati, català). 2007. Barcelona: Grup Enciclopèdia, 1993, p. 178. ISBN 978-84-7739-631-4.
* 1 2 Morgan, Lewis Henry. Systems of consanguinity and affinity of the human family (en anglès). facsímil en línia. Washington: Smithsonian Institution, 1870.
* ↑ Fainberg, L.; Hughes, Charles C. «On the Question of the Eskimo Kinship System». Arctic Anthropology, 4, 1, 1967, pàg. 244–256. ISSN: 0066-6939.
Viccionari