OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Municipi d'Odsherred

El municipi d'Odsherred és un municipi danès de la Regió de Sjælland que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Dragsholm, Nykøbing-Rørvig i Trundholm. El municipi és situat a l'oest de l'illa de Sjælland, a l'oest del fiord d'Ise (Isefjorden), abastant una superfície de 355 km².
La ciutat més important és Nykøbing Sjælland (5.225 habitants el 2009) i la seu administrativa del municipi és a Højby (1.506 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi són:
* Asnæs
* Egebjerg
* Fårevejle Kirkeby
* Fårevejle Stationsby
* Grevinge
* Havnebyen
* Herrestrup
* Hørve
* Høve
* Kelstrup
* Moseby
* Ordrup Strand
* Øster Lyng
* Rørvig
* Stårup
* Strandhuse
* Svinninge (Odsherred)
* Vig

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 6052 | 33.6 |
| Det Radikale Venstre | 544 | 3.0 |
| Det Konservative Folkeparti | 672 | 3.7 |
| Retsforbundet | 34 | 0.2 |
| Socialistisk Folkeparti | 1981 | 11.0 |
| Odsherred-Listen | 657 | 3.7 |
| Dansk Folkeparti | 1981 | 11.0 |
| Venstre | 5755 | 32.0 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 322 | 1.8 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Finn Madsen | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Socialdemokratiet |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Odsherred
# Le Roi malgré lui

Le Roi malgré lui (en francèsl, El rei a desgrat) és una opéra-comique en tres actes amb música d'Emmanuel Chabrier i llibret original d'Émile de Najac i Paul Burani. Es va estrenar el 18 de maig de 1887 a l'Opéra-Comique (Salle Favart) de París.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 18 de maig de 1887 (Director: Jules Danbé) |
| Henri de Valois, rei de Polònia | baríton | Max Bouvet |
| Comte de Nangis, un amic d'Henri | tenor | Louis Delaquerrière |
| Minka, esclava de Laski | soprano | Adèle Isaac |
| Alexina, duquessa de Fritelli i neboda de Laski | soprano | Cécile Mézeray |
| Laski, un noble polonès, propietari de Minka | baix | Joseph Thiérry |
| Duc de Fritelli, un noble italià, espòs de Alexina, camarlenc del rei | baríton | Lucien Fugère |
| Basile, hostaler | tenor | Barnolt |
| Liancourt, un noble francès | tenor | Victor Caisso |
| d'Elboeuf, un noble francès | tenor | Michaud |
| Maugiron, un noble francès | baríton | Collin |
| Comte de Caylus, un noble francès | baríton | Étienne Troy |
| Marquis de Villequier, un noble francès | baix | Mathieu Émile Balanqué |
| Un soldat | baix | Cambot |
| Sis joves minyones | soprano, mezzo | Mary, Auguez de Montaland, Balanqué, Esposito, Baria, Oreja Nardi |
| Patges, nobles francesos, nobles polonesos, soldats, serfs i criats, poble |||

## Referències

* ↑ Libro de programación de la Ópera de Lyon. 2004.
* ↑ Con una edad de más de 80 años, Fugère grabó los 'Couplets du polonais' y 'Couplets des gondoles' en mayo de 1930 para la Columbia; estas grabaciones se han relanzado en CD.
# Lorik Cana

Lorik Cana (Pristina, Kosovo, 27 de juliol de 1983) és un exfutbolista kosovar que jugava amb la selecció d'Albània. Jugava en la posició de migcampista defensiu tot i que també podia fer-ho com a defensa central. Va jugar a la primera divisió de França, Anglaterra, Itàlia i Turquia. És el jugador amb més partits disputats amb la samarreta de la selecció albanesa: 93 partits des de 2003 fins a la seva retirada el 2016.
Està en possessió de la ciutadania albanesa, francesa i suïssa.

## Carrera esportiva

Lausanne Sports: hi va jugar de petit, però després es va veure que tenia talent, i el va fitxar el Paris Saint-Germain.
PSG: el 2002, va fitxar per un equip de 1a divisió. Durant la seva trajectòria en aquest equip va marcar 2 gols.
Olympique de Marseille: va fitxar per aquest equip el 2005, i encara hi és. Ja porta 5 gols.

## Actitud en el camp

És un jugador que sempre ho donava tot al camp, i era molt temperamental. Probablement aquest va ser el caràcter que el va portar a ser el capità de l'OM, ja que sempre donava instruccions als seus companys.
El seu joc defensiu es basava a tirar-se per prendre la pilota al rival, tot i que de vegades afrontava el cara a cara per prendre la pilota.

## Palmarès

* 1 Copa de França (2004)
* 4 cops subcampió de la Copa de França (2006 i 2007)
* millor jugador albanès (2003-04)

## Estadístiques de la Carrera

| Temporada | Club | País | Competició | Partits | Minuts | Gols | Assistències |
| 2002–03 | Paris Saint-Germain FC | França | Ligue 1 | 3 | 225 | 0 | 0 |
| 2003–04 | Paris Saint-Germain FC | França | Ligue 1 | 32 | 2589 | 1 | 0 |
| 2004–05 | Paris Saint-Germain FC | França | Ligue 1 | 32 | 2644 | 1 | 0 |
| 2005–06 | Paris Saint-Germain FC | França | Ligue 1 | 2 | 51 | 0 | 0 |
| 2005–06 | Olympique de Marseille | França | Ligue 1 | 28 | 2520 | 1 | 0 |
| 2006–07 | Olympique de Marseille | França | Ligue 1 | 33 | 2864 | 6 | 1 |
| 2007–08 | Olympique de Marseille | França | Ligue 1 | 34 | 3036 | 7 | 2 |
| 2008–09 | Olympique de Marseille | França | Ligue 1 | 3 | 232 | 9 | 0 |

## Estadístiques a Europa

| Temporada | Club | País | Competició | Partits | Minuts | Gols | Assistències |
| 2004–05 | Paris Saint-Germain FC | França | Lliga de Campions de la UEFA | 6 | 540 | 0 | 0 |
| 2005–06 | Olympique de Marseille | França | UEFA Cup | 8 | 569 | 0 | 0 |
| 2006–07 | Olympique de Marseille | França | UEFA Intertoto Cup | 2 | 180 | 0 | 0 |
| | Olympique de Marseille | França | UEFA Cup | 3 | 198 | 0 | 0 |
| 2007–08 | Olympique de Marseille | França | Lliga de Campions de la UEFA | 6 | 540 | 0 | 0 |
| | Olympique de Marseille | França | UEFA Cup | 3 | 270 | 0 | 0 |
| 2008–09 | Olympique de Marseille | França | CL Third qualifying round | 2 | 126 | 0 | 0 |
| | Olympique de Marseille | França | Lliga de Campions de la UEFA | 1 | 90 | 1 | 0 |

## Enllaços externs

* Lorik Cana Arxivat 2014-02-28 a Wayback Machine. OM.net
* Lorik Cana's Yahoo Profile
# Stout

Stout o stout porter, literalment porter forta en anglès, és un estil de cervesa tipus ale, negra, amb altes proporcions de malta torrefacta, originari de les Illes Britàniques. L'estil stout va sorgir a partir de l'estil porter, diferenciant-se'n definitivament al s. XIX, i ha donat lloc al seu temps a altres estils o subestils com ara la stout imperial, l'oatmeal stout, la coffee stout o la milk stout.
A Anglaterra, i en general a la resta del món, el terme stout denota una cervesa negra més fosca, més amargant, més alcohòlica i amb més cos que una porter; a Irlanda però, on la stout és la cervesa negra per excel·lència, el terme refereix sobretot a un estil de cervesa negra lleugerament més cremosa però decididament més fosca que una porter, servida preferentment de tirador amb una abundant i persistent escuma, la popular Guinness s'autodefineix com a stout.
Durant el segle xviii el terme stout s'emprava per qualificar una cervesa forta, l'aplicació de l'adjectiu no es limitava a les cerveses tipus porter i es podia aplicar a altres menes de cervesa (podien trobar-se stout pale ales, per exemple). Més tard el mot va anar aplicant-se exclusivament a cerveses porter a la vegada que esdevenia sinònim de fosca. A la segona meitat del segle xix era habitual que una fàbrica produís una versió més suau o porter i una versió més forta o stout de la mateixa cervesa tot separant un mateix mot segons les diferents concentracions de malta.
La stout fou molt popular a principis del segle XX i hom pensava que el seu consum era saludable i enfortidor. Excepte a Irlanda, on continua sent la cervesa més beguda, la seva popularitat caigué amb l'adveniment de les pale ale. Des dels anys 70 però, torna a ser cada vegada més valorada. A principis del segle xxi es produeixen stouts a tots els països cervesers del món.
# Municipi de Bornholm

El municipi regional de Bornholm és un municipi danès situat a la mar Bàltica, davant les costes del sud de Suècia, amb una superfície de més de 588 km² que corresponen al territori de l'illa de Bornholm. El petit arxipèlag d'Ertholmene que comprèn les illes de Christiansø, Frederiksø i Græsholm i situat a 18 km al nord-est de Bornholm no forma part del municipi i és administrat directament pel Ministeri de Defensa. La Reforma Municipal Danesa del 2007 no va afectar els límits del municipi, però va passar a formar part de la Regió de Hovedstaden.
La ciutat més important i seu administrativa del municipi és Rønne (14.031 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi són:
* Aakirkeby
* Allinge-Sandvig
* Arnager
* Årsdale
* Balka
* Gudhjem
* Hasle
* Klemensker
* Listed
* Lobbæk
* Muleby
* Nexø
* Nyker
* Nylars
* Østerlars
* Østermarie
* Pedersker
* Snogebæk
* Svaneke
* Tejn
* Vestermarie

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 6785 | 28,3 |
| Det Radikale Venstre | 1029 | 4,3 |
| Det Konservative Folkeparti | 933 | 3,9 |
| Socialistisk Folkeparti | 2827 | 11,8 |
| Bornholms Selvstyre Parti | 300 | 1,3 |
| Kristendemokraterne | 888 | 3,7 |
| Borgerlisten Bornholm | 2782 | 11,6 |
| Dansk Folkeparti | 1150 | 4,8 |
| Venstre | 6711 | 28,0 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 554 | 2,3 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Bjarne Kristiansen | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Borgerlisten Bornholm |
| Winni Grosbøll | 1-1-2010 a 31-12-2013 | Socialdemokratiet |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Bornholm
# Anceu (fill de Licurg)

Segons la mitologia grega, Anceu (grec antic: Ἀγκαῖος) va ser un heroi, fill de Licurg (o de Posidó) i d'Astipalea. Va ser pare d'Agapènor, que va dirigir les tropes d'Arcàdia a la Guerra de Troia.
Va participar en l'expedició dels argonautes, contra l'opinió de la seva família, que li va amagar les armes. Va sortir de casa seva vestit amb una pell d'os i armat només d'una labris (λάβρυς, 'destral de doble tall'). També va ser un dels participants de la cacera del Senglar de Calidó. Quan la fera estava acorralada va matar Hileu, i Anceu també va morir a causa dels ullals de la fera.

## Referències

* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca (Βιβλιοθήκη), I, 8, 2; I, 9, 16
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 351. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 19.
# Coiot (mitologia)

Coiot és un personatge mitològic comú en moltes cultures nadiues d'Amèrica del Nord basat en l'animal del mateix nom (Canis latrans). Aquest personatge normalment és mascle i generalment antropomorf encara que pot tenir alguns trets característics del coiot com ara pèl, orelles punxegudes, ulls grocs, cua i arpes. Els mites i llegendes que inclouen a Coiot varien àmpliament de cultura a cultura.

## El coiot a la mitologia

El coiot freqüentment juga el paper d'estafador o mentider, encara que en algunes històries és un bufó i el blanc de les bromes i en poques ocasions és rotundament malvat. Les virtuts de la seua personalitat són el seu humor impulsiu i de vegades la seua intel·ligència. Els defectes són usualment l'avarícia i el desig, la imprudència, irreflexivitat i enveja. El coiot sol ser l'antagonista del seu germà Wolf (Llop), qui és savi i de naturalesa bona però propens a cedir davant les incessants demandes del Coiot. En la mitologia Tongva, és el Coiot qui és estafat. Coiot desafia al "Riu" a una carrera. Coyote ix victoriós, però s'esfondra per la fatiga. El riu es riu d'ell i pren el nom d'"Hahamongna", que es diu explica el soroll produït en la part superior del riu Arroyo Seco, que sona com si el riu estiguera rient.
La mitologia moderna del coiot rarament es refereix a les històries del coiot sexualitzat d'algunes tribus del Nord-oest. Mentre que els colonitzadors blancs poden haver-lo sabut, però foren massa tímids per a redreçar aquestes històries, hi ha proves que en les narracions dels escriptors nadius, les publicacions han estat "desinfectades". Aparentment aquests mites van ser suprimits de la història pels europeu-americans més conservadors sexualment parlant, i ara són difícils de trobar. Hi ha referències dels mites sexuals dels coiots encara que de fonts originals de l'època, on un administrador indi pot referenciar els mites i més tard negar-se a contar les històries.
El paper mitològic del Coiot com estafador és la base de l'adopció moderna del coiot pels treballadors sexuals nord-americans en la seua indústria "COYOTE" ("Call Of Your Old Tired Ethics", és a dir, "Obliden de la seua vella i cansada ètica" en anglès), el nom d'un grup establit en 1973 en San Francisco per a defensar als treballadors sexuals en els assumptes polítics i per a ajudar a prostitutes que desitgen deixar el negoci.

## Referències

* ↑ «Coyote | Origins, Native American Folklore & Trickster Tales» (en anglès). Encyclopedia Britannica. [Consulta: 23 novembre 2024].
* ↑ Půtová, Barbara «Historical Changes of the Coyote: An Anthropological Reflection on the Trickster4.». Identity, Tradition, and Revitalization of American Indian Cultures, 2017, pàg. 203-21.
* ↑ Snyder, Gary «The Incredible Survival of Coyote». Western American Literature, 9, 4, 1975, pàg. 255–272. ISSN: 1948-7142.
* ↑ Falkner, David E. The Mythology of the Night Sky: Greek, Roman, and Other Celestial Lore (en anglès). Springer Nature, 2020-09-28, p. 190. ISBN 978-3-030-47694-6.
* ↑ «Trickster's Penis». hotcakencyclopedia.com. [Consulta: 24 novembre 2024].
# Nebiri

Nebiri va ser un noble egipci de la dinastia XVIII. Tenia el títol de "Supevisor dels estables" durant el regnat de Tutmosis III.

## Sepulcre

La seva tomba, la QV30, es troba a la Vall de les Reines. Va ser descoberta per l'expedició italiana dirigida per Ernesto Schiaparelli el 1904. La tomba consta d'un pou vertical i una única cambra funerària rectangular. Quan els arqueòlegs van descobrir la tomba, ja havia estat saquejada, però encara s'hi van trobar els trossos de dues mòmies (una era la de Nebiri i l'altra la d'un criat), un recipient amb el nom de Nebiri, objectes de pisa, terracota i ceràmica de Xipre. Aquestes troballes són al Museu Egipci de Torí.

## Anàlisi de les restes

Nebiri en jeroglífic :
El seu cap va ser trobat a la seva tomba i alguns dels seus òrgans interns es van trobar dins d'un vas canopi. En examinar les seves restes el 2015, es va descobrir que podria haver viscut entre 45 i 60 anys i que la seva mort va ser causada per una insuficiència cardíaca. Aquest és el primer cas conegut d'insuficiència cardíaca de la història. També patia una malaltia dental, les seves genives estaven molt ulcerades.
La cara de la mòmia es va reconstruir l'any 2017. Les proves també van revelar que, contràriament al costum, no se li va extirpar el cervell durant la momificació, sinó que es va farcir amb llenços; els llenços estaven prèviament impregnats amb oli d'origen animal o vegetal, bàlsam, i la resina de coníferes i arbustos de pistatxo, que tenen un fort efecte antibacterià. La tècnica d'embalsamament és similar a la que s'utilitzava per tractar les mòmies de l'alta noblesa egípcia com les de Yuya i Tuya, confirmant així que Nebiri pertanyia a la gran elit egípcia.

## Referències

* ↑ Demas i Agnew, 2012, p. 27.
* 1 2 «Researchers identify oldest known case of heart failure in an Egyptian mummy» (en anglès). Ancient Origins. [Consulta: 11 abril 2024].
* 1 2 «The Mummy Returns: Egyptian Dignitary's Face and Brain Reconstructed» (en anglès). Live Science, 19-06-2017. [Consulta: 11 abril 2024].

## Bibliografia

* Demas, Martha; Agnew, Neville «Valley of the Queens Assessment Report» (en anglès). Getty Conservation Institute [Los Angeles], vol. 1, 2012.
# Chitradurga

Chitradurga (també Chitaldrug, Chitaldroog i Chitrakaldurga) (kannada: ಚಿತ್ರದುರ್ಗ) és una ciutat i municipi de Karnataka, capital del districte de Chitradurga. La seva població (cens del 2001) és de 122.594 habitants. Fou declarada municipalitat el 1870. A la rodalia (a l'oest) s'han trobat restes de l'antiga ciutat anomenada Chandravali.

## Història

Vegeu: Districte de Chitradurga
# Eleccions parlamentàries poloneses de 1947

Les Eleccions parlamentàries poloneses de 1947 es van celebrar a la República Popular de Polònia per a elegir el Sejm el 19 de gener de 1947, el primer escollit després de la fi de la Segona Guerra Mundial i després del referèndum polonès de 1946.
Segons els resultats oficials, el procomunista "Bloc Democràtic" (Demokratyczny Blok), integrat pel Partit Obrer Polonès (PPR), Partit Socialista Polonès (PPS), Partit Popular (SL), i Partit Democràtic (DS) i candidats sense partit, va obtenir el 80,1% de vots (390 de 444 escons). De fet, el "bloc democràtic" només va obtenir al voltant del 50% dels vots.
Les eleccions no van ser lliures, els candidats de l'oposició eren objecte de discriminació i les votacions van ser falsejades [Eley, 2002]. No obstant això, l'elecció va donar a la Unió Soviètica i al govern comunista polonès suficient legitimitat per reclamar que Polònia era "lliure i democràtica", i permeté a Polònia a signar la Carta de les Nacions Unides [Schlesinger 2003]. Les eleccions del 1947 marcaren el començament de la "farsa electoral": cada elecció fins que a la caiguda del comunisme el 1989 es van falsificar de manera semblant.

## Resultats

Escons :
| Partit | Partit | Vots | % | Total | +/– |
| | Bloc Democràtic | 9,003,682 | 80.07 | 394 / 444 | Nou |
| | Partit Popular Polonès | 1,154,847 | 10.27 | 28 / 444 | Nou |
| | Partit Laborista | 530,979 | 4.72 | 12 / 444 | Nou |
| | Partit Popular Polonès "Nou Alliberament" | 397,754 | 3.54 | 7 / 444 | Nou |
| | Llistes locals | 157,611 | 1.40 | 3 / 444 | Nou |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 11,244,873 | 99.15 | | |
| Vots invàlids | Vots invàlids | 96,610 | 0.85 | | |
| Total | Total | 11,341,483 | 100.00 | 444 | 236 |
| Votants registrats | Votants registrats | 12,701,058 | 89.30 | | |
| Font: Nohlen & Stöver ||||||

## Bibliografia

* Michał Skoczylas, Wybory do Sejmu Ustawodawczego z 19 stycznia 1947 roku w świetle skarg ludności (Elections to the Legislative Sejm on 19 January 1947 in the light of citizens complains), TRIO, 2003, ISBN 83-88542-43-5
* Jerzy Drygalski, Jacek Kwasniewski, No-Choice Elections, Soviet Studies, Vol. 42, No. 2 (Apr., 1990), pp. 295–315, JSTOR
* George Sakwa, Martin Crouch, Sejm Elections in Communist Poland: An Overview and a Reappraisal, British Journal of Political Science, Vol. 8, No. 4 (Oct., 1978), pp. 403–424,
* Richard F. Staar, Elections in Communist Poland, Midwest Journal of Political Science, Vol. 2, No. 2 (May, 1958), pp. 200–218, JSTOR
* Nikita Petrov, The Role of the MGB of USSR in the Sovietization of Poland: the Referendum and Sejm Elections in 1946-1947 («Enllaç».)
# Die geschiedene Frau

Dau geschiedene Frau (en alemany, La divorciada) és una opereta en tres actes de Leo Fall sobre un llibret de Victor Léon, basat en Divorçons! de Victorien Sardou. Dirigida pel mateix pel compositor, es va estrenar amb un èxit considerable al Carltheater de Viena el 23 de desembre de 1908 amb Hubert Marischka com a Karel.

## Personatges

| Funció | Tipus de veu | Repartiment estrena, 23 desembre 1908 (Director: Leo Fall) |
| Jana | soprano | Mizzi Zwerenz |
| Gonda van der Loo | soprano | Annie Dirkens |
| Martje | soprano | Mizzi Jesel |
| Lucas van Deesteldonck | Tenor | Richard Waldemar |
| Karel van Lysseveghe | Tenor | Hubert Marischka |
| Scroop | Tenor | Josef König |
| Willem | Baríton | Max Rohr |
| Pieter te Bakkenskijl | Baríton | Carl Blasel |

## Referències

* ↑ Traubner, Richard. Operetta: A Theatrical History (2003) Routledge, p. 287 ISBN 0-415-96641-8
# Codros

Segons la mitologia grega, Codros (en grec antic Κόδρος), va ser un rei d'Atenes, fill de Melant i descendent de Neleu i per tant, del llinatge de Posidó.
Quan els heràclides van envair el Peloponès, Melant, que havia estat expulsat de Pilos, ciutat de Messènia, la seva pàtria, va fer cap a Atenes, on Timetes, un descendent de Teseu li va cedir la reialesa per l'ajuda que Melant li havia prestat al vèncer a Xantos, rei de Beòcia que volia envair la ciutat.
Codros havia arribat a Atenes amb el seu pare, i quan aquest va morir el va succeir en el tron. En el seu temps, els peloponesis capitanejats per Aletes, rei de Corint, envaïren l'Àtica, i l'oracle els havia promès la victòria a condició que no matessin el rei d'Atenes. Els atenencs van conèixer aquest oracle gràcies a un habitant de Delfos anomenat Cleomantis. El rei Codros, quan se'n va assabentar, va decidir sacrificar la seva vida per salvar la ciutat. Es va vestir de captaire i va sortir de la ciutat cap a les files enemigues, fent veure que anava a buscar llenya. Va trobar dos adversaris amb els que entaulà combat i en va matar un, però va morir a mans de l'altre. Els atenesos van reclamar el cadàver del rei als peloponesis per tal d'enterrar-lo. Aquests en veure que havien perdut l'esperança de conquerir Atenes van tornar a la seva terra. En reconeixement del sacrifici de Codros els atenencs van decidir que ningú més no portaria el títol de rei (βασιλεύς, basileus). A partir d'ell, el seu fill Medont i els successius dirigents de la ciutat es van dir arconts.
A Atenes s'ensenyava la tomba de Codros, al lloc on havia mort, a la riba dreta de l'Ilissos, davant les portes de la ciutat.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 113. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 54. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Zsuzsi kisasszony

Zsuzsi kisasszony (Literalment "Miss Suzy", també coneguda com a Miss Springtime i Die Faschingsfee) és una opereta en 3 actes del compositor hongarès Emmerich Kálmán. Es va estrenar al Teatre Vig de Budapest el 23 de febrer de 1915. El llibret en hongarès és de Martos i M. Bródy. Com a Miss Springtime, el 1916 es va representar de forma molt revisada a Broadway.
Amb un llibret traduir a l'alemany per A. M. Willner I R. Oesterreicher, es va estrenar una versió com a Die Faschingsfee (La fada de carnaval) a Viena, al Teatre de Johann Strauss, el 21 de setembre de 1917. Una altra revisió es va fer de Die Faschingsfee a Berlín, amb un paper més important per la protagonista, i és aquesta versió de Berlín la que més sovint es representa avui. El 2012, una traducció anglesa de la versió de Berlín va ser feta a l'Ohio Light Opera sota el títol Miss Springtime, però l'enregistrament fet d'aquella producció fou finalment editat el 2013 amb el títol The Carnival Fairy.

## Personatges a Zsuzsi Kisasszony

| Rol | Tipus de veu | Repartiment estrena, 27 de febrer de 1915 (Director: -) |
| Zsuzsi | soprano | Mizzi Günther |
| Falsetti | Tenor | Emil Guttmann |
| Péterfy | Tenor | Karl Bachmann |
| Dinye | Tenor | Oscar Sabo |
| Lauffen | Tenor |
| Szerafina | soprano | Mizzi Delorm |

## Personates a Die Faschingsfee

| Rol | Tipus de veu | Repartiment estrena, 21 de setembre de 1917 (Director: -) |
| Alexandra Maria | soprano | Mizzi Günther |
| Hubert von Mützelburg | Tenor | Oscar Sabo |
| Lori Aschenbrenner | soprano | Mizzi Delorm |
| Ottokar von Grevlingen | Baríton |
| Viktor Ronai | Tenor | Karl Bachmann |