OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les bones companyies

Les bones companyies (títol original en castellà, Las buenas compañías) és una pel·lícula dramàtica de 2023 dirigida per Sílvia Munt i protagonitzada per Alícia Falcó, Itziar Ituño i Elena Tarrats. Està basada en la lluita feminista pel dret a l'avortament a Espanya, les xarxes que facilitaven l'avortament a França i el cas conegut com «les 11 de Basauri», un grup de dones que van viure un procés penal després de ser acusades d'haver avortat. S'ha doblat al català.

## Sipnosi

La pel·lícula està ambientada en l'estiu de 1977. Bea té 16 anys i se suma als aires de canvi que recorren el país; col·labora amb un grup de dones per a visibilitzar la causa feminista i aconseguir l'aprovació del dret a l'avortament. La rebel·lia que sent en la sang es barrejarà amb un sentiment inesperat que trastocarà el seu món interior. Al llarg d'aquests mesos, Bea entaularà una amistat molt especial amb Miren, una noia una mica major que ella i de bona família. El seu compromís polític i la seva relació amb Miren convertiran aquest estiu en una etapa que marcarà un abans i un després en la seva vida.

## Context històric

La pel·lícula està basada en fets reals i aborda la història d'un grup de dones el 1977, durant la transició postfranquista, que van lluitar per a visibilitzar la causa feminista, aconseguir l'aprovació del dret a l'avortament i reclamar l'amnistia per a «les 11 de Basauri», un grup de dones que van viure un procés penal des de 1976 fins a 1985 acusades d'haver avortat. El cas va impulsar la llei de l'avortament a Espanya aprovada el 1985.

## Repartiment

* Alícia Falcó com a Beatriz «Bea» Askasibar
* Itziar Ituño com a Feli
* Elena Tarrats com a Miren Goicoetxea
* Ainhoa Santamaría com a Belén
* María Cerezuela com a Toto
* Nagore Cenizo com a Asun
* Heren de Lucas com a Maite
* Sara Barroeta com a Pili
* Mikel Laskurain com a Juan Mari
* Iván Massagué com a Rafa
* Mikel Tello com a Julián
* Miguel Garcés com a Juanjo
* Itziar Aizpuru com a Sagrari
* Garazi Urkola com a Nekane

## Producció

La pel·lícula és una producció catalana, basca, espanyola i francesa, en coproducció amb Manny Films i La Fidéle Production, que compta amb la participació d'RTVE, EITB i TV3.

## Premis i reconeixements

* 2023 Premi del públic al Millor llargmetratge en el 20è Festival de Cinema i Drets Humans de Sant Sebastià.
* 2023 Premi del jurat jove a la millor pel·lícula del Festival de cinema de Màlaga.

## Referències

* ↑ «Programació de TV3», 02-03-2025. [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «Las buenas compañías». Filmin.
* 1 2 3 «'Las buenas compañías' de silvia Munt, una historia de sororidad» (en castellà). Cinemanía. 20minutos.es, 05-05-2023. [Consulta: 9 setembre 2023].
* ↑ «Las 11 de Basauri: el histórico caso que impulsó la ley del aborto» (en castellà). Público.es, 03-01-2023. [Consulta: 9 setembre 2023].
* ↑ «"Las buenas compañías", Premio del Público en el 20º Festival de Cine y DDHH - Victoria Eugenia Antzokia» (en castellà). VictoriaEugenia.eus. [Consulta: 9 setembre 2023].
# Francesco di Uguccione della Faggiuola

Francesco di Uguccione della Faggiuola (Itàlia, s. XIII-XIV) va ser un noble i condottiero italià, fill d'Uguccione della Faggiuola, que va ser nomenat capità general i podestà de la ciutat de Lucca.
Va néixer a finals del segle xiii, fill d'Uguccione della Faggiuola, segurament el primer dels seus fills. Està documentat per primera vegada el 1314 en ser nomenat capità general i podestà –és a dir, el primer magistrat– de la ciutat de Lucca després de llur conquesta el 14 de juny per part del seu pare, segurament en qualitat de vicari, si bé és inicialment Uguccione qui ocupà aquests càrrecs. El dia 29 va prendre possessió del càrrec i va confirmar una resolució del Consell d'ancians anul·lant tots els actes de govern anteriors a la conquesta. Després va dur a terme les tasques pròpies del seu càrrec i les tasques jurisdiccionals de la cúria. Amb tot, en els darrers temps va executar actes il·legítims: la requisa del tresor papal custodiat al monestir de San Frediano, sota l'auspici del seu pare, que segurament també va ordenar la requisa de les escriptures de propietat de la diòcesi de Lucca. Així mateix, va ser responsable de la confiscació dels béns personal del cardenal Gentile de Montefiore.
El 29 d'agost de 1315 va participar en la batalla de Montecatino entre güelfs i gibel·lins, essent líder d'una de les seccions de l'exèrcit d'Uguccione. Francesco va morir en el transcurs de la batalla, probablement lliurant un combat singular contra Carles d'Acaia, fill del príncep de Tàrent, atès que els cossos d'ambdós es van trobar pròxims a la fi de la batalla. El seu pare el feu enterrar a l'abadia de Buggiano i, més tard, els ossos van ser traslladats al cementiri de Pisa, a una urna de marbre amb la inscripció en llatí Sepulcrum Francisci de Fagiola mortui in bello Montis Catini A. D. MCCCXVI. Quant al càrrec de podestà i capità general també se'n feu càrrec.
Casat en una data desconeguda amb la filla del comte de Guidi Altavilla, que anava acompanyada d'un dot de 1.200 lires florentines, que la vídua va sol·licitar-ne restitució al seu sogre a la mort de Francesco.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Meek, Christine E. «Della Faggiuola, Francesco» (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani. Treccani, 1988. [Consulta: 22 desembre 2023].
* 1 2 Bongi, Salvatore. Bandi lucchesi del secolo decimoquarto (en italià). Bolonya: Tipografia del Progresso, 1863, p. 237.
* ↑ Vigo, Pietro. Uguccione della Faggiuola, potestà di Pisa e di Lucca (1313-1316): monografia storica (en italià). Livorno: Francesco Vigo, 1879, p. 193.
# Idealisme subjectiu

L'idealisme subjectiu afirma que no existeix res natural, sinó que tota realitat es constitueix d'éssers immaterials. Nega, per tant, l'existència de la matèria. N'és un exemple George Berkeley (1658-1753), per qui la realitat, les coses que coneixem mitjançant la percepció, són immaterials, atès que no són més que el desplaçament del pensament diví.
# Amfidòntids

Els amfidòntids (Amphidontidae) són una família de mamífers que tingueren una amplíssima distribució des del Juràssic inferior fins al Cretaci inferior, fa entre 113 i 182,7 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units, l'Índia i Rússia. No se'n sap gaire cosa. Formen part dels simetrodonts dotats de dents molars amb angles obtusos. En el passat, la família ha estat classificada com a sublegió, infralegió i ordre.

## Referències

* 1 2 Entrada «Amphidontidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ Kielan-Jaworowska, Cifelli i Luo, 2004, p. 343.
* ↑ Zachos i Asher, 2018, «Mesozoic mammals — early mammalian diversity and ecomorphological adaptations» (T. Martin).
* ↑ McKenna i Bell, 1997, p. 44.

## Bibliografia

* Kielan-Jaworowska, Z.; Cifelli, R. L.; Luo, Z.-X. Mammals from the Age of Dinosaurs: Origins, Evolution, and Structure (en anglès). Columbia University Press, 2004. ISBN 9780231119184.
* McKenna, M. C.; Bell, S. K. Classification of Mammals Above the Species Level (en anglès). Columbia University Press, 1997. ISBN 978-0-231-52853-5.
* Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Lucimar Aparecida de Moura

Lucimar Aparecida de Moura (Timóteo, 22 de març de 1974) és una atleta brasilera retirada, especialitzada en proves de velocitat i guanyadora d'una medalla de bronze als Jocs Olímpics de Pequín.
Va participar dels Jocs Olímpics d'Atenes 2004 en els 200 metres llisos, sent eliminada en la primera ronda, i en els 100 metres de Pequín 2008, caient en la segona ronda. També a Pequín 2008, va participar dels relleus 4x100m, on, juntament amb Rosemar Coelho Neto, Thaissa Presti i Rosângela Santos, van arribar quartes en la final, amb un temps de 43' 14'', quedant a només 0,10 segons de les següents classificades, les nigerianes. L'any 2016, el Comitè Olímpic Internacional va retirar l'or a l'equip de Rússia per dopatge. Amb això, l'equip brasiler va obtenir la medalla de bronze.
És una de les millors atletes sud-americanes de la seva generació i va ser recordista continental dels 100m, 200m i relleus 4x100 i va estar entre les 12 millors dones del rànquing mundial.
Va ser mare amb 36 anys i amb 39 va decidir retirar-se de les competicions.

## Rècords Sud-americans

| Prova | Marca | Població | Data |
| 100m | 11' 17'' | Bogotá, Colòmbia | 25 de juny de 1999 |
| 200m | 22' 60'' | Bogotá, Colòmbia | 26 de juny de 1999 |
| 4x100m | 42' 97'' | Bogotá, Colòmbia | 10 de juliol de 2004 |

## Referències

* ↑ IOC strips Russia of gold in 2008 women's relay race
* 1 2 «Mulher, atleta e vencedora: conheça Lucimar Moura» (en portuguès brasiler). Diário do Aço, 08-03-2017. [Consulta: 14 juliol 2023].
# Level

LEVEL és una aerolínia catalana propietat del grup IAG. L'aeroport principal és l'Aeroport de Barcelona i el seu propòsit és operar vols intercontinentals de baix cost de Barcelona a diverses destinacions, fonamentalment, d'Amèrica.
La seva flota consta de 7 avions Airbus A330, tots de segona mà i provinents d'altres aerolínies, i espera rebre'n 4 més en els pròxims anys.
El 2020 Level Europe va declarar la fallida per la davallada econòmica generada durant la pandemia, anunciant que deixarà de volar imminentment. El holding IAG, al que pertany, prepararà un ajustament de plantilla.

## Origen

LEVEL és una aerolínia catalana de baix cost amb base a l'Aeroport del Prat. Va néixer amb la intenció de competir amb Norwegian que uns mesos abans havia llançat vols cap als Estats Units des de Barcelona.
L'aerolínia ofereix una àmplia xarxa de connexions europees gràcies al hub de Vueling a Barcelona.
La nova marca d'IAG, Level, disposa de 15 comandants i 28 primers oficials; 15 sobrecàrrecs i 105 auxiliars de vol, tots pertanyents a l'actual plantilla d'Iberia.

## Destinacions

Destinacions de LEVEL des de Barcelona :
| Destinació | Aeroport | Freqüència (estiu 2024) |
| Buenos Aires, Argentina | Aeroport Internacional d'Ezeiza | 6 vols setmanals |
| Boston, Estats Units | Aeroport Internacional Logan | Diari |
| San Francisco, Estats Units | Aeroport Internacional de San Francisco | 4 vols setmanals |
| Nova York, Estats Units | Aeroport Internacional John F. Kennedy | Diari |
| Miami, Estats Units | Aeroport internacional de Miami | 3 vols setmanals |
| Los Ángeles, Estats Units | Aeroport Internacional de Los Ángeles | Diari |
| Santiago de Xile, Xile | Aeroport Internacional Arturo Merino Benítez | 5 vols setmanals |

## Flota

La flota de LEVEL es compon exclusivament de 6 Airbus A330, els Airbus A320 i A321 seran traspassats a Vueling i els A321 XLR a Iberia:
| Avió | En servei | Demanats | Opcions | Retirats | Rutes | Passatgers | Passatgers | Passatgers |
| Avió | En servei | Demanats | Opcions | Retirats | Rutes | P | Y | Total |
| Airbus A330-200 | 7 | 1 | 0 | 0 | Llarg abast | 28 | 286 | 314 |
| Airbus A320 | 0 | 0 | 0 | 2 | Curt i mitjà abast | 0 | 180 | 180 |
| Airbus A321 | 0 | 0 | 0 | 4 | Curt i mitjà abast | 0 | 210 | 210 |
| Airbus A321XLR | 0 | 3 | 0 | 0 | Llarg abast | - | - | - |

## Referències

* ↑ «Level posa a la venda els seus bitllets de baix cost, sense menjar ni maleta». CCMA, 18-03-2017. [Consulta: 18 març 2017].
* ↑ «La aerolínea Level Europe, del grupo IAG, se declara en quiebra» (en castellà), 18-06-2020. [Consulta: 18 juny 2020].

## Enllaços externs

* Level
# Lleó d'Argent

El "Lleó d'Argent" (Leone d'Argento) és un premi del Festival Internacional de Cinema de Venècia que s'atorga des de l'any 1953. Des d'aquella data fins al 1990, es va repartir de manera intermitent i, amb el nom de Lleó d'Argent pel Gran Premi del Jurat, reconeixia pel·lícules apreciades pels membres del jurat internacional per certes raons determinades. A partir de l'any 1990 aquesta distinció es concedeix principalment en la categoria de la millor direcció.
# Golda Rosheuvel

Golda Rosheuvel (Guyana, 2 de maig de 1970) és una actriu i cantant britànica. És coneguda pel seu treball teatral i per diversos papers a la pantalla, sobretot per la seva interpretació de la reina Carlota a la sèrie d'època de Netflix Bridgerton i la seva preqüela Queen Charlotte: A Bridgerton Story (2023).
Rosheuvel va néixer a la Guyana, filla d'un sacerdot anglicà guyanès, Siegfrried Rosheuvel, i una jueva anglesa, Judith Evans. Es va mudar de casa amb freqüència a la Guyana a causa del treball missioner del seu pare, i sovint es quedaven amb tribus indígenes. Quan tenia cinc anys, la seva família es va traslladar amb el germà de la seva mare a Anglaterra abans d'establir-se finalment a Hertfordshire. Té un germà.
Rosheuvel va passar els seus anys d'adolescència fent atletisme amb la intenció de ser un atleta professional. Va fer els 100 metres llisos, llançament de javelina i salt de llargada. Tanmateix, quan va patir una lesió al turmell, es va centrar en el teatre.
Va estudiar per obtenir un diploma en interpretació a l'East Herts College, abans d'estudiar teatre musical al London Studio Centre.

## Referències

* ↑ Valentini, Valentina. «Meet the women of 'Bridgerton'». Shondaland, 15-12-2020. Arxivat de l'original el 13 January 2021. [Consulta: 15 gener 2021].
* 1 2 3 Kendall, Andrew. «Screen Queen: Golda Rosheuvel is ready to claim her throne» (en anglès americà). Stabroek News, 24-01-2021. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ Gardner, Lyn. «Othello as an out lesbian: why Golda Rosheuvel's time is now». The Guardian, 03-04-2018. Arxivat de l'original el 15 January 2021. [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ Taylor, Caroline. «Golda Rosheuvel: Caribbean queen | Snapshot» (en anglès britànic). Caribbean Beat Magazine, 01-11-2023. [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ Kelly, Rona. «BWW Interview: Golda Rosheuvel Talks THE AMERICAN CLOCK». BroadwayWorld, 15-02-2019. Arxivat de l'original el 21 January 2021. [Consulta: 15 gener 2021].
# Tonyina d'ulls grossos

La tonyina d'ulls grossos (Thunnus obesus) és una espècie de peix de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes que es troba a l'Atlàntic, a l'Índic i al Pacífic. Absent a la Mediterrània.
Els mascles poden assolir els 250 cm de longitud total i els 210 kg de pes.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Li Wenhua

En una onomàstica xinesa Li es el cognom i Wenhua el prenom.
No confondre amb Li Wenhua (ecologista)李文华 (1932-2022)
Li Wenhua (xinès simplificat: 李文化) (Chengde 1929 - 2012) Director de fotografia, guionista i director de cinema xinès.

## Biografia

Li Wenhua va néixer l'1 de gener de 1929 a Chengde a la província xinesa de Hebei. Va morir el 19 de juny de 2012.

#### Carrera cinematogàfica

Va començar com a director de fotografia l'any 1959, en l'època del Gran Salt Endavant i va col·laborar amb el director Wei Rong en el llargmetratge 粮食 (Grain), que va ser el seu primer treball.
Durant més de quinze anys va col·laborar amb directors com Dong Kena, Jie Fu, Chen Fangqian, Tian Xie, i Xie Tieli. El 1972 va començar a fer d'ajudant de direcció i el 1974 en plena Revolució Cultural va escriure i dirigir el seu primer film, 侦察兵 (The Scout). El 1975 va rodar 决裂 - Jue Lie - (Breaking with Old Ideas), traduïda al català com " Trencant amb les velles idees " ( un exemple de cinema al servei de les polítiques educatives de la pedagogia maoista. Desprès va filmar pel·lícules com 决裂 (Breaking) i 海囚 (Prisoner).
Finalitzada l'etapa de la Revolució Cultural va dirigir varies pel·lícules de l'estil wuxia, entre elles la primera pel·lícula d'arts marcials de 70 mm de la Xina continental 无敌鸳鸯腿 "The Invencible Mandarin Duck Legs". El 1979, va dirigir el llargmetratge "Tear Stain" que va guanyar el 3r Premi "Popular Film Hundred Flowers" (Jinji Jiang) a la millor pel·lícula i el premi al millor cinema del Ministeri de Cultura xinès.

## Filmografia destacada

| Any | Títol xinès | Títol anglès |
| 1974 | 侦察兵 | The Scout |
| 1975 | 决裂 | Breaking with Old Ideas |
| 1979 | 泪痕 | Tear Stain |
| 1982 | 白鸽 | |
| 1987 | 金镖黄天霸 | Golden Dart Hero |
| 1988 | 无敌鸳鸯腿 | The Magic Legs |
| 1990 | 索命逍遥楼 | Death at the Carefree Mansion |
| 1991 | 泰山恩仇 | Searing Passion |
| 1991 | 落花坡情仇 | Bloodshed on the Luohuapo |
| 1992 | 黑雪 | |

## Referències

* ↑ «"侦察兵"导演李文化病逝 享年83岁生前遗愿曝光-中新网». [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «粮食» (en xinès (Xina)). [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «李文化». [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «The Scout (1974)» (en anglès). [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ Planas, Ricard. Historia del cine chino (en castellà). Berenice, 2019, p. 176. ISBN 9788417418458.
* ↑ «李文化» (en xinès (Xina)). [Consulta: 1r març 2024].
* ↑ «The Magic Legs (1988)» (en anglès). [Consulta: 1r març 2024].
# Sarda australis

Sarda australis és una espècie de peix de la família dels escòmbrids i de l'ordre dels perciformes que es troba al sud-est d'Austràlia i Nova Zelanda.
Poden assolir fins a 180 cm de longitud total i els 9,4 kg de pes.

## Referències

* 1 2 Luna, Susan M.; Froese, Rainer. «Sarda australis (Macleay, 1881) Australian bonito» (en anglès). FishBase.
# Lighting up the stars

Lighting up the stars és una pel·lícula xinesa de l'any 2022 dirigida per Liu Jiangjiang.

## Trama

La pel·lícula, ambientada en Wuhan l'any 2019, parla de la vida quotidiana de les classes treballadores i mitjana.

## Referències

* 1 2 «Review: 'Lighting Up the Stars,' starring Zhu Yilong, Yang Enyou, Wang Ge and Luo Jingmin» (en anglès americà). [Consulta: 22 novembre 2023].
# Migdònia de Macedònia

Migdònia de Macedònia (en llatí Mygdonia, en grec antic Μυγδονία) era un districte del Regne de Macedònia que abraçava les planes a l'entorn de Tessalònica i les valls del Klisalí i del Besíkia, estenent-se a l'est fins al riu Àxios (Axius), incloent el llac Bolbe (actual Volvi) a l'est. Limitava al nord amb Crestònia (Crestonia), i amb Bisàltia (Bisaltia). El districte de la costa era anomenat Anfaxitis , una distinció que comença amb Polibi, que divideix tota la plana en dos districtes: Amphaxitis i Bottiaea, divisió que es manté fins a Claudi Ptolemeu.
El país l'habitaven originàriament els migdons, una tribu tràcia que va emigrar a Bitínia i va donar nom al districte de Migdònia de Bitínia. Eren prou poderosos com per deixar el seu nom al territori, fins i tot després de la conquesta macedònica.
Les ciutats d'aquest país eren Terme, Tessalònica, Sindos (Sindus), Calastra (Chalastra), Altos (Altus), Strepsa, Cissos (Cissus), Mellisurgis, i Aenia i Heracleustres. Claudi Ptolemeu esmenta altres ciutats menors: Chaetae, Moryllus, Antigoneia, Calindaea, Boerus, Physca, Trepillus, Carabia, Xylopolis, Assorus, Lete, i Phileros, que probablement van quedar buides al fundar-se Tessalònica.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mygdonia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 juliol 2021].
# Francisco Afonzo

Francisco Afonzo (Santa Cruz de Tenerife, segle XIX - valor desconegut) va ser un pintor canari del segle xix. Hauria nascut al segon terç de segle. A l'Exposició provincial celebrada a Canàries el 1863 va presentar, segons recull Manuel Ossorio, un grup d'arbres a llapis i unes cases de construcció antiga a l'aiguada pels quals va obtenir una menció honorífica.

## Referències

* ↑ Diccionario enciclopedico hispano-americano de literatura, ciencias y artes (en castellà). vol. 1. Barcelona: Montaner y Simón, 1887, p. 531.
* ↑ Ossorio y Bernard. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta de Moreno y Rojas, 1883-1884, p. 6.
# Rajagriha

Rajagriha o Rajgir (pali: Rājagaha) és una ciutat i àrea notificada del districte de Nalanda a Bihar. Al cens del 2001 consta amb una població de 33.691 habitants.
Les ruïnes de la vella ciutat de Rajagriha han estat identificades pel Dr. Buchanan-Hamilton amb Rajagriha, la residència de Buda i capital de l'antiga Magadha, i pel general Cunningham amb Kusanagarapura, visitada pel pelegrí xinès Hiuen Tsiang (que l'anomena Kiu-she-kie-lo-pu-lo). Rajagriha vol dir 'Residència reial' i fou coneguda també com a Giribraja ('la muntanya de l'Entorn'), nom amb el qual fou la capital de Jarasindhu, rei de Magadha. És esmentada al Ramayana i al Mahabharata i la descriuen els peregrins Fa-Hian (Faxian) i Hiuen Tsiang; els cinc turons que rodejaven la ciutat han estat identificats: el primer, Baibhar, són les muntanyes Webhars dels annals palis i aquí hi havia la cova de Sattapanni, on es va fer el primer sínode budista el 543 aC; el segon, Ratnagiri, és anomenat per Fa-Hian 'la cova de la Figuera', on meditava Buda; el tercer Bipula és el Wepullo dels annals palis i el Chaityaka del Mahabharata; els altres dos turons tenen temples jainites.
La moderna ciutat de Rajgir es va construir a 1 km al nord de la ciutat vella. Rajagriha fou construïda per Srenika o Bimbisara, el pare d'Ajata Satru, contemporani de Buda, no gaire després del 560 aC. La ciutat hauria estat a la cantonada nord-oest d'una fortalesa en forma de pentàgon. A la part sud-oest, hi ha restes d'un fort més modern amb muralla de pedra, que hauria estat una mena de ciutadella. A l'est i nord hi havia una forta muralla, i la de l'est era de 6 metres d'ample i acabava a l'extrem en una torre de vigilància. Encara hi ha una torre i restes d'una segona. S'hi han trobat diverses inscripcions.

## Galeria

* Monjos meditant al pic del Voltor
* Pipphali Cava
* Monestir de Venuvana
* Bambús a Venuvana
* Pic del Voltor
* Restes del monestir de Jivakambavana
* Bany dels hindús al temple de Lakshmi Narayan
* Presó de Bimbisara

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cantó

Un cantó és un tipus de divisió administrativa d'un país. En general, els cantons són relativament petits en termes de superfície i la població en comparació amb altres divisions administratives com ara comtats, departaments o províncies. Els cantons més coneguts, i el més important políticament, són els de Suïssa. Com els components de la Confederació Suïssa, en teoria (i històricament) els Cantons de Suïssa són estats sobirans.
El terme es deriva de la paraula francesa canton, que significa cantonada o districte (també en deriva "acantonament").

## Cantons en determinats països

Existeixen o han existit cantons a:
* Cantó francès, subdivisió dels districtes i departaments, que agrupa diverses comunes
* Cantons de Suïssa, estat semi-sobirà a Suïssa
* Cantons de Bèlgica
* Cantons de Bolívia
* Cantons de Bòsnia i Hercegovina, una subdivisió de la Federació de Bòsnia i Hercegovina
* Canadà: equivalent Canadà francès de la paraula "municipi", ja que la traducció municipalité ja s'utilitza per a diferents nivells de govern.
* Cantons del Quebec
* Cantons de Costa Rica: les subdivisions per sota de les províncies de Costa Rica
* Cantons de l'Equador: les subdivisions per sota de les províncies de l'Equador
* Cantons del Salvador: les divisions d'un municipi fora dels masos més urbà, a la frontera amb el poble o la ciutat Cantons es pot considerar com la part més rural d'un poble o ciutat, en general lluny de la població urbana actual.
* Cantons del Líban, les àrees no oficials controlades per les diferents milícies i faccions durant la Guerra Civil Libanesa i després. La majoria de les àrees han estat retornats a control del govern libanès.
* Cantons de Luxemburg, una subdivisió dels districtes de Luxemburg
* subdivisions de vingtaines a Jersey
* Cantons en antics països
** Cantons de l'Imperi Otomà, també anomenat Kaza una subdivisió d'un sandjak
** Cantons de la Unió Soviètica, les subdivisions de diverses comunitats autònomes de la Unió Soviètica abans de 1941
** El 1873 els "cantonals" es feren càrrec de la ciutat de Cartagena, Espanya, un port important per a l'Armada espanyola, i van declarar la independència de la ciutat (veure Cantonalisme)

## Notes

* ↑ Oxford English Dictionary cantonment and canton, v.
Viccionari