OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Markos Kiprianu

Markos Kiprianu (en grec: Μάρκος Κυπριανού) (Limassol, Xipre, 1960) és un advocat i polític xipriota que fou Comissari Europeu de Salut, actualment és Ministre d'Afers Exteriors de Xipre.

## Biografia

Va néixer el 22 de gener de 1960 a la ciutat de Limassol, fill de Spiros Kiprianu que fou president del país entre 1977 i 1988. Va estudiar dret a la Universitat d'Atenes, en la qual es va llicenciar. Posteriorment amplià els seus estudis a la Universitat de Cambridge (Anglaterra) i la Universitat Harvard (Estats Units).
Entre 1985 i 2003 formà part de diversos gabinets d'advocats a Limassol.

## Activitat política

Membre del Partit Democràtic (DIKO), fou escollit l'any 1986 membre del consell municipal de Nicòsia, càrrec que va mantenir fins al 1991. Aquell any feu el salt a la política nacional esdevenint diputat per la circumscripció de Nicòsia al Parlament de Xipre, esdevenint el 1999 president de la comissió parlamentària d'assumptes financers i pressupostaris. L'1 de març de l'any 2003 fou nomenat Ministre de Finances pel president de Xipre Tassos Papadópulos, càrrec que va mantenir fins a l'abril del 2004.
Amb l'entrada de Xipre a la Unió Europea l'1 de maig de l'any 2004 fou nomenat pel govern xipriota Comissari Europeu, esdevenint Comissari Europeu de Programació Financera i Pressupostos, càrrec que compartí amb Michaele Schreyer fins al final del mandat de la Comissió Prodi. Amb la formació de la Comissió Barroso fou nomenat Comissari Europeu de Salut i Protecció al Consumidor, cartera aquesta última que cedí a la búlgara Meglena Kuneva l'1 de gener de 2007.
Deixà el càrrec el 3 de març de 2008 quan fou nomenat Ministre d'Afers Exteriors de Xipre.

## Enllaços externs

* (castellà) Informació sobre Markos Kiprianu a la Comissió Europea
# Eleccions i referèndum d'Alemanya del 1936

Les eleccions i referèndum alemanys de 1936 es van celebrar el 29 de març per escollir els nous membres del Reichstag. Aquestes a més van prendre la forma d'un referèndum d'una sola pregunta, preguntant als votants si aprovaven l'ocupació militar a Renània. A les eleccions parlamentàries es va presentar una sola llista, formada exclusivament pel NSDAP i alguns candidats independents partidaris del règim. Igual que les eleccions anteriors a l'Alemanya nazi, es va caracteritzar per l'alta participació, la intimidació de votants i un resultat enormement desequilibrat, amb un 99,0% de participació oficial. A més, eren les primeres després de la promulgació de les Lleis de Nuremberg.
El nou Reichstag va ser convocat per primera vegada el 30 de gener de 1937 per triar un Presídium encapçalat pel president del Reichstag, Hermann Göring.

## Resultats

Escons :
| | NSDAP | 44,462,458 | 98.80 | 741 |
| 2 En Contra | 2 En Contra | 540,244 | 1.20 | – |
| Vots nuls/en blanc | Vots nuls/en blanc | 540,244 | 1.20 | – |
| Total | Total | 45,002,702 | 100 | 741 |
| Votants registrats/Participació | Votants registrats/Participació | 45,455,217 | 99.00 | – |
| Font: Nohlen & Stöver ||||

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Eleccions legislatives de Mongòlia de 2008

Les eleccions legislatives de Mongòlia de 2008 van ser unes eleccions que es van celebrar a Mongòlia el 29 de juny de 2008 per escollir els setanta-sis diputats de la Gran Jural de l'Estat.

## Sistema electoral

Els diputats del Gran Jural de l'Estat són triats en circumscripcions plurinominals segons un sistema de pluralitat d'escons, amb dos a quatre escons per províncies (aimag) i dins de la capital del país Ulan Bator per districtes (düüreg). Les eleccions anteriors tenien circumscripcions uninominals, i ara amb el nou sistema de votació és més complicat, i inclús ha provocat retards en el recompte de vots.

## Candidats

La Comissió Electoral General de Mongòlia va registrar oficial 311 candidats d'11 partits i una coalició, a més de 45 candidats independents, dels quals només 28 eren diputats en exercici, que es van presentar en aquestes eleccions.

## Resultats

D'acord amb els primers resultats semidefinitius publicats el 14 de juliol, el Partit del Poble de Mongòlia va guanyar almenys 39 escons, el Partit Democràtic va guanyar almenys 25, almenys un seient anava a la Voluntat Cívica-Partit Verd, i tres escons van ser guanyats per candidats independents.
No obstant això, els resultats de tres circumscripcions electorals (Khentii, Dornod i Bayan-Ölgii) es van retardar. El 20 d'agost, els resultats finals de Khentii van ser publicades oficialment, elevant el nombre d'escons del Partit del Poble de Mongòlia a almenys 42. La participació va ser 74,3%, considerablement més baix que el 82% de les darreres eleccions.

## Referències

* ↑ Parliamentary elections successfully completed Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. (in Mongolian). olloo.mn.
* ↑ "Mongolia to hold parliamentary election end of June", Xinhua (People's Daily Online), 2008-05-09.
* ↑ Mongolia sees counting of votes delayed by new election system Arxivat 2020-09-04 a Wayback Machine.. Mongolia Web News. 2008-06-30. Retrieved 2008-07-02.
* ↑ «Preliminary results: Mongolia's ruling party wins parliamentary election - People's Daily Online», 11-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 20 novembre 2023].
* ↑ Polling stations busy as voters queue up across Mongolia Arxivat 2008-07-07 a Wayback Machine.. Agence France-Presse. Google News. 2008-06-30. Retrieved 2008-07-02.
* 1 2 «Election for State Great Hural (2008)» (en anglès). IFES Election. [Consulta: 27 desembre 2013].
# Eleccions legislatives hongareses de 1975

Les eleccions legislatives hongareses de 1975 se celebraren el 15 de juny de 1975 per a renovar els 352 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. En aquesta legislatura es va ampliar encara més la proporció de candidats independents.

## Resultats

| | Front Popular Patriòtic | | Partit Socialista Hongarès dels Treballadors | sense dades | 99.6 | 215 / 352 | 9 |
| | Front Popular Patriòtic | | Independents | sense dades | 99.6 | 137 / 352 | 9 |
| En contra | En contra | En contra | En contra | sense dades | 0.4 | – |
| Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | sense dades | sense dades | – |
| Total | Total | Total | Total | 7,527,169 | 100 | 352 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 7,760,464 | 96.99 | – |
| Font: Nohlen & Stöver ||||||||

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Eleccions legislatives noruegues de 1897

Les Eleccions legislatives noruegues de 1897 es van celebrar a Noruega el 1897. El resultat va ser la victòria del Partit Liberal, que va guanyar 79 dels 114 escons de l'Storting.

## Resultats

| | Partit Liberal | 87.548 | 52,68 | 79 / 114 | 20 |
| | Partit Conservador | 77.682 | 46,75 | 25 / 114 | 15 |
| | Partit Liberal Moderat | 77.682 | 46,75 | 10 / 114 | 5 |
| | Partit Laborista | 947 | 0,57 | 0 / 114 | = |
| Total | Total | 166.177 | 100.00 | 114 | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 166.177 | | | |
| Vots en blanc / nuls | Vots en blanc / nuls | 1.030 | | | |
| Total de vots | Total de vots | 167.207 | 100.00 | | |
| Electors inscrits | Electors inscrits | 195.956 | 85,33 | | |

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
* ↑ Dunning, Wm. A. «Record of Political Events» (en anglès). Political Science Quarterly, 12, 4, 01-12-1897, pàg. 734–756. DOI: 10.2307/2139703. ISSN: 0032-3195.
# Eleccions legislatives noruegues de 1903

Les eleccions legislatives noruegues de 1903 se celebraren entre el 6 d'agost i el 16 de setembre de 1903, les darreres com a Unió amb Suècia. El resultat va ser una victòria de l' aliança entre el Partit Conservador, el Partit Liberal Moderat i el Partit de Coalició, que va guanyar 62 dels 117 escons de l'Storting. també van ser les primeres en que el Partit Laborista guanyava escons.

## Resultats

| | Partit Conservador | 106.042 | 44,81 | 47 / 117 | 16 |
| | Partit Liberal Moderat | 106.042 | 44,81 | 10 / 117 | 4 |
| | Partit de Coalició | 106.042 | 44,81 | 5 / 117 | Nou |
| | Partit Liberal | 101.142 | 42,74 | 48 / 117 | 29 |
| | Laboristes Demòcrates | 101.142 | 42,74 | 2 / 117 | 2 |
| | Partit Laborista | 22.948 | 9,70 | 5 / 117 | 5 |
| | Altres | 6.509 | 2,75 | 0 / 117 | - |
| Total | Total | 236.641 | 100.00 | 117 | 3 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 236.641 | 98,39 | | |
| Vots en blanc / nuls | Vots en blanc / nuls | 3.862 | 1.61 | | |
| Total de vots | Total de vots | 240.503 | 100.00 | | |
| Electors inscrits | Electors inscrits | 433.273 | 55,51 | | |

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Zetos

D'acord amb la mitologia grega, Zetos (grec antic: Ζῆθος, gen.: Ζήθου) fou un heroi, fill de Zeus i d'Antíope.
Abandonat amb el seu germà Amfíon al peu del Citeró, compartí la mateixa sort d'aquest fins després d'alliberar la seua mare i venjar-se de Licos i de Dirce, que la tenien captiva.
Es casà amb Aèdon i fou pare d'Ítil (grec antic: Ἴτυλος) i de Nèide (grec antic: Νῆις -ιδος). Ensems amb el seu germà Amfíon va construir la muralla de la ciutat de Tebes.

## Referències

* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia (Llibre IX, capítol 8, paràgraf 4): "Τὰς δὲ Νηίστας ὀνομασθῆναί φασιν ἐπὶ τῷδε· ἐν ταῖς χορδαῖς νήτην καλοῦσι ἐξ αὐτῶν· ταύτην οὖν τὴν χορδὴν Ἀμφίονα ἐπὶ ταῖς πύλαις ταύταις ἀνευρεῖν λέγουσιν. Ἤδη δὲ ἤκουσα, καὶ ὡς Ζήθου τοῦ ἀδελφοῦ τοῦ Ἀμφίονος τῷ παιδὶ ὄνομα Νῆις γένοιτο· ἀπὸ τούτου δὲ τοῦ Νήϊδος τὰς πύλας κληθῆναι ταύτας" “les [portes] neïstes prengueren llur nom, pel que hom diu, d'una de les cordes de la lira: en efecte, hon anomena νήτη la més alta d'aquestes cordes; hom pretén que l'Amfíon l'inventà a prop d'aquestes portes. També he sentit a dir que el fill d'en Zetos i germà de l'Amfíon, es deia Nèide i que és d'ell que aquestes portes varen prendre llur nom”.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 221. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1

## Enllaços externs

* Pausànies: Descripció de Grècia
* Pausànies: Descripció de Grècia
* Pausànies: Descripció de Grècia
# Eleccions legislatives noruegues de 1924

Les eleccions legislatives noruegues de 1924 se celebraren el 21 d'octubre per a renovar els 150 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els més votats foren la coalició de conservadors i esquerra liberal, però no tenia majoria i es formà un govern de coalició dirigit pel cap dels liberals Johan Ludwig Mowinckel, qui detingué el càrrec de primer ministre de Noruega.

## Suports

| Diari | Partit recolzat |
| Vestlandske Tidende | Partit Conservador |
| Vestlandske Tidende | Partit d'Esquerra Liberal |
| Sarpen | Partit Conservador |
| Sarpen | Partit d'Esquerra Liberal |

## Resultats

Escons :
| Partits | # | % | # | ± |
| Partit Conservador (Høyre) | 316,846 | 32.53 | 43 / 150 | 1 |
| Partit d'Esquerra Liberal (Frisinnede Venstre) | 316,846 | 32.53 | 11 / 150 | 4 |
| Partit Liberal (Venstre) | 180,979 | 18.58 | 34 / 150 | 3 |
| Partit Laborista Noruec (Det norske Arbeiderparti) | 179,567 | 18.44 | 24 / 150 | 5 |
| Partit dels Agricultors (Bondepartiet) | 131,706 | 13.52 | 22 / 150 | 5 |
| Partit Socialdemòcrata Laborista de Noruega (Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti) | 85,743 | 8.80 | 8 / 150 | = |
| Partit Comunista de Noruega (Norges Kommunistiske Parti) | 59,401 | 6.10 | 6 / 150 | Nou |
| Partit Popular Radical (Det Radikale Folkeparti) | 17,144 | 1.76 | 2 / 150 | = |
| Total | 100% | 100% | 150 | 150 |

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
* 1 2 «Nasjonalbiblioteket». [Consulta: 16 febrer 2024].
* 1 2 «Nasjonalbiblioteket». [Consulta: 16 febrer 2024].

## Enllaços externs

* (noruec) Statistisk Sentralbyrå
# Eleccions legislatives noruegues de 1957

Les eleccions legislatives noruegues de 1957 se celebraren el 7 d'octubre de 1957 per a renovar els 150 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els més votats foren els laboristes noruecs, el cap dels quals, Einar Gerhardsen, fou nomenat primer ministre de Noruega.

## Resultats

Escons :
| Partits | % | ± % | # | ± |
| Partit Laborista (Det norske Arbeiderparti) | 48,3 | +1,7 | 78 / 150 | 1 |
| Partit Conservador (Høyre) | 16,8 | -1,6 | 29 / 150 | 2 |
| Partit Liberal (Venstre) | 9,6 | -0,4 | 15 / 150 | = |
| Partit dels Agricultors (Bondepartiet) | 8,6 | -0,2 | 15 / 150 | 1 |
| Partit Democristià (Kristelig Folkeparti) | 10,2 | -0,3 | 12 / 150 | 2 |
| Partit Comunista (Norges Kommunistiske Parti) | 3,4 | -1,7 | 1 / 150 | 2 |
| Partit Socialdemòcrata (Norsk Sosialdemokratisk Parti ) | 0,2 | +0,2 | 0 | - |
| Partit Liberal Popular (Liberale Folkeparti) | 0,1 | +0,1 | 0 | - |
| Partit de progrés (Fremskrittspartiet) | 0,006 | +0,006 | 0 | - |
| Total | 100% | 100% | 150 | 150 |

## Enllaços externs

* (noruec) Statistisk Sentralbyrå
# Celeno (Plèiade)

D'acord amb la mitologia grega, Celeno (en grec Κελαινό, "fosca") era una de les Plèiades, filla d'Atlas i de Plèione.
Unida a Posidó, fou mare de Licos i d'Eurípil.
També se li atribueix la maternitat de Deucalió i de Quimereu, tinguts amb Prometeu, i la de Càucon.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 469. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 47. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Ford Gran Torino

El Ford Gran Torino és un cotxe de D-segment produït per la Ford Motor Company per al mercat nord-americà entre 1968 i 1976. Va ser inicialment una versió de luxe de mida mitjana del Ford Fairlane, que Ford USA va produir entre 1962 i 1970. Després de 1968, el nom de Fairlane es va mantenir en els models base amb nivells més baixos de models que porten el nom de Torino. Durant aquest temps, Torino va ser considerada una sub-sèrie del Fairlane. Per 1970 el nom de Torino s'havia convertit en el nom principal, i el Fairlane era ara una subsèrie del Torino. En 1971 el nom de Fairlane va ser eliminat per complet i tots els models van ser anomenats Torino.
La major part de Torino eren cotxes convencionals, i en general els models més populars eren els sedans de quatre portes i sostres de 4 portes durs. No obstant això, Ford va produir algunes versions d'alt rendiment del Torino equipant-les amb motors grans i potents, com el 428 HP (7 L) i el 429 HP (7 L) "cobra-Jet". Aquests cotxes es classifiquen com a Muscle car. Ford també va optar per Torí com a base per als seus participants NASCAR, i té un patrimoni de carreres de gran èxit.

## Referències

* 1 2 Mueller, Mike. American Horsepower: 100 Years of Great Car Engines (en anglès). MBI Publishing Company LLC, 2006. ISBN 978-0-7603-2327-4.
* 1 2 Gunnell, John. Standard Catalog of American Cars, 1946-1975 (en anglès). Krause Publications, 1987. ISBN 978-0-87341-096-0.
* ↑ «The Birth of the 1970 Ford Fairlane/Torino». [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «Ford Torino King Cobra, diseñado para ganar la NASCAR» (en castellà). [Consulta: 7 juliol 2024].
# Tractat de Londres (1700)

El Tractat de Londres de 1700 o Segon Tractat de Partició fou un tractat signat el 25 de març de 1700 a la ciutat de Londres entre el Regne d'Anglaterra i el Regne de França. La signatura d'aquest tractat intentà restablir la Pragmàtica Sanció arran de la mort del Josep Ferran de Baviera, que anul·là els acords presos en el Tractat de la Haia de 1698.

## Referències

* ↑ Onnekink, David (ed) Mijers, Esther (ed), Rule, John. The Partition Treaties, 1698-1700; A European View in Redefining William III: The Impact of the King-Stadholder in International Context. Routledge, 2017, p. 91–108. ISBN 978-1138257962.
* ↑ Hickman, David. A/AS Level History for AQA The Sun King: Louis XIV, France and Europe, 1643–1715 Student Book (en anglès). Cambridge University Press, 2016-07-07. ISBN 978-1-107-57177-8.

## Vegeu també

* Tractat de la Haia (1698)
# 377 aC

El 377 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del tribunat de Mamercí, Publícola, Cicurí, Pretextat, i Cincinnat (o, més rarament, any 377 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «377 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia menor

* Mausol, fill d'Hecatompos, és rei de Cària a la mort del seu pare, si la cronologia que dona Diodor de Sicília és correcta. Va traslladar la capital del regne a Halicarnàs.
* Bas puja al tron a Bitínia. Va ser rei durant cinquanta anys (fins al 326 aC).

### Antiga Grècia

* Després de la constitució de la Segona Lliga atenesa, creada per tal de posar terme a l’hegemonia d'Esparta, Atenes aconsegueix que les ciutats aliades surtin del domini d'Esparta. La intenció era garantir que Esparta permetés a tots els grecs ser independents, i els estats implicats havien de conservar la seva independència. No es permetia a Atenes posseir terres en cap dels estats membres, ni imposar-los una guarnició o cleruquia.
* Nou atac d'Agesilau II, rei d'Esparta, a la ciutat de Tebes.
* Quan els espartans es preparaven per envair Beòcia el 377 aC van quedar aturats a Escolos, una ciutat de Calcídia.
* Els atenencs van cridar Càbries, que era a Egipte lluitant per Acoris, i van enviar a Ifícrates amb 20.000 mercenaris a Egipte per ajudar al sàtrapa Farnabazos II a reduir al país.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits tribuns amb potestat consular: Luci Emili Mamercí, Publi Valeri Potit Publícola, Gai Veturi Cras Cicurí, Servi Sulpici Pretextat, Luci Quinti Cincinnat i Gai Quinti Cincinnat. Els tribuns fan la guerra als volscs i als llatins.
* Luci Quinti Cincinnat i Servi Sulpici Pretextat aconsegueixen aixecar el setge de Túsculum, que els llatins quasi havien ocupat.

## Necrològiques

* Hecatompos, sàtrapa de Cària.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 90
* ↑ Memnó d'Heraclea. Història, 20
* ↑ Diodor de Sicília, Biblioteca històrica, XV, 28,4.
* ↑ Martin, Thomas R «Book Review: The Second Athenian League: Empire or Free Alliance?». Classical Philology, 79, 3, 1984, pàg. 14.
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, III, 8
* ↑ Tucídides. Història de la Guerra del Peloponnès, V, 18
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 4, 34
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 6
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 31
# Hamish Kerr

Hamish Kerr (Dunedin, 17 d'agost de 1996) és un saltador d'alçada de Nova Zelanda. Va guanyar la medalla d'or als Jocs de la Commonwealth de 2022 i el bronze als Campionat del Món d'atletisme en pista coberta. Kerr té el rècord d'Oceania en pista coberta en salt d'alçada i té el rècord de Nova Zelanda a l'aire lliure. Es va convertir en campió olímpic als Jocs Olímpics d'estiu de 2024.

## Carrera

El juny de 2019, va igualar el rècord nacional amb un salt de 2,30 m, on va guanyar la medalla d'or als Campionats d'Atletisme d'Oceania a Townsville. Va competir a la Universiada de Nàpols, Itàlia, al juliol i després al Campionat del Món d'Atletisme a l'octubre a Doha, Qatar.
Al febrer de 2021, va millorar el rècord nacional amb 2,31 m al Newtown Park Stadium, Wellington. Més tard el mateix any als Jocs Olímpics d'estiu de 2020 a Tòquio, va acabar 10è a la final de salt d'alçada masculí amb una distància de 2,30 m.
Va competir al Mundial de pista coberta de 2022 a Belgrad, Sèrbia al març, on va superar el rècord de 39 anys de Nova Zelanda en pista coberta de Roger Te Puni (de 2,16 m) amb un salt de 2,31 m (empatat amb la medalla de bronze amb Gianmarco Tamberi). Va guanyar el Campionat d'Atletisme d'Oceania el juny d'aquell any saltant 2,24 m. A l'agost, va aconseguir la medalla d'or als Jocs de la Commonwealth celebrats a Birmingham amb un salt de 2,25 m.
El febrer de 2023 a la Banskobystricka latka a Banská Bystrica, Eslovàquia, Kerr va batre el rècord d'Oceania en coberta de Tim Forsyth que es remunta a 1997 amb una distància de 2,34 m, una marca personal.
El 10 d'agost de 2024 va aconseguir la medalla d'or als Jocs Olímpics de París al realitzar un salt de 2,36 m.

## Referències

* 1 2 "Paris 2024 - Olympic Schedule - Athletics", Olympics.com. Retrieved 29 June 2024.
* 1 2 «Road To | World Athletics». worldathletics.org. [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ Adamson, Alan «Former Palmerston North athlete Hamish Kerr takes on the world's best». , 26-07-2019.
* ↑ «Hamish Kerr breaks high jump record and targets Olympic qualifying standard». , 21-02-2021.
* ↑ «Athletics – Men's High Jump – Final – Results». olympics.com. TOCOG, 01-08-2021. Arxivat de l'original el 2 August 2021. [Consulta: 1r agost 2021].
* ↑ «Hamish Kerr breaks his own NZ high jump record with winning leap in Slovakia» (en anglès). Stuff, 15-02-2023. [Consulta: 15 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Hamish Kerr a World Athletics (anglès)
# Eleccions legislatives noruegues de 1981

Les eleccions legislatives noruegues de 1981 se celebraren el 14 de setembre de 1981 per a renovar els 155 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els més votats foren els laboristes noruecs, però es formà un govern de coalició conservadora dirigit per Kåre Willoch, qui fou nomenat primer ministre de Noruega.

## Resultats

Escons :
| Partits | # | % | ± % | # | ± |
| Partit Laborista Noruec (Det norske Arbeiderparti) | 914.749 | 37,2 | -5,1 | 66 / 155 | 10 |
| Partit Conservador (Høyre) | 780.372 | 31,7 | +7,2 | 53 / 155 | 12 |
| Partit Democristià (Kristelig Folkeparti) | 219.179 | 8,9 | -0,8 | 15 / 155 | 8 |
| Partit Socialista d'Esquerra (Sosialistisk Venstreparti) | 121.561 | 4,9 | +0,8 | 4 / 155 | 2 |
| Partit del Progrés (Fremskrittspartiet) | 109.564 | 4,5 | +2,6 | 4 / 155 | 4 |
| Partit de Centre (Senterpartiet) | 103.753 | 4,2 | -3,8 | 11 / 155 | 1 |
| Partit Liberal (Venstre) | 79.064 | 3,2 | +0,9 | 2 / 155 | = |
| Aliança Electoral Roja (Rød Valgallianse) | 17.844 | 0,7 | +0,1 | 0 | 0 |
| Partit Popular Liberal (Det Liberale Folkeparti) | 13.344 | 0,5 | -0,4 | 0 | 0 |
| Partit Comunista de Noruega (Norges Kommunistiske Parti) | 6.673 | 0,3 | -0,1 | 0 | 0 |
| Partit Polític del Referèndum - Llista Transnacional (Folkeavstemningspartiet/Tverrpolitisk Liste) | 1.482 | 0,06 | - | 0 | - |
| Partit Tom A. Schankes | 826 | 0,03 | - | 0 | - |
| Gent Lliurement Escollida (Frie Folkevalgte) | 782 | 0,03 | -0,02 | 0 | 0 |
| Llista Sami (Samealbmot listu/Samefolkets Liste) | 594 | 0.02 | - | 0 | - |
| Total 2.458.755 | 100% | 100% | 100% | 155 | |

## Referències

* (anglès) Resultats per districte de l'Arxiu d'Eleccions d'Adam Carr.
# Formicinis

Els formicinis (Formicini) són una tribu de formigues dins la subfamília Formicinae.

## Gèneres

La tribu dels formicinis inclou els següents gèneres:

### Gèneres actuals

* Alloformica Dlussky, 1969
* Bajcaridris Agosti, 1994
* Cataglyphis Foerster, 1850
* Formica Linnaeus, 1758
* Iberoformica Tinaut, 1990
* Polyergus Latreille, 1804
* Proformica Ruzsky, 1902
* Rossomyrmex Arnoldi, 1928

### Gèneres fòssils

* †Cataglyphoides Dlussky, 2008
* †Conoformica Dlussky, 2008
* †Glaphyromyrmex Wheeler, 1915
* †Leucotaphus Donisthorpe, 1920
* †Protoformica Dlussky, 1967

## Referències

* 1 2 «Formicini - AntCat» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2023].
* 1 2 «BioLib - Formicini» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2023].