OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ian McEwan

Ian Russell McEwan CBE (Aldershot, 21 de juny de 1948) és un novel·lista i guionista anglès. El 2008, el diari The Times el va incloure en la llista dels cinquanta escriptors britànics més importants des de 1945.
McEwan va començar escrivint novel·la gòtica curta. The Cement Garden (1978) i The Comfort of Strangers (1981) foren les seves primeres novel·les i li valgueren el malnom d'«Ian Macabre». Després de tres novel·les més, el 1997 publicà Enduring Love, que va ser portada al cinema amb el mateix títol. Va guanyar el Premi Booker amb la novel·la Amsterdam (1998). El 2001, va publicar Atonement, que també es va fer pel·lícula amb el mateix títol i va guanyar un Oscar. Després van seguir Saturday (2005), On Chesil Beach (2007), Solar (2010), Sweet Tooth (2012) i The Children Act (2014). El 2011 va guanyar el Premi Jerusalem per la seva defensa dels valors de la llibertat individual a la societat.

## Títols traduïts al català

* Entre els llençols (Quaderns Crema, 1987); títol original: In Between the Sheets (1978), narracions
* Gossos negres (Edicions 62, 1993); títol original: Black Dogs (1992), novel·la
* El somiador (Destino, 1995) - El somiatruites (Cruïlla, 2006); títol original: The Daydreamer (1994), novel·la per a infants
* El confort dels estranys (Destino, 1997); títol original: The Comfort of Strangers (1981), novel·la
* L'innocent (Destino, 1998); títol original: The Innocent (1990), novel·la
* Amor perdurable (Destino, 1998); títol original: Enduring Love (1997), novel·la
* Amsterdam (Empúries/Anagrama, 1999); títol original: Amsterdam (1998), novel·la
* Expiació (Anagrama, 2002); títol original: Atonement (2001), novel·la
* Dissabte (Anagrama, 2007); títol original: Saturday (2005), novel·la
* A la platja de Chesil (Anagrama, 2008); títol original: On Chesil Beach (2007), novel·la
* Solar (Anagrama, 2011); títol original: Solar (2010), novel·la
* Operació Caramel (Anagrama, 2013); títol original: Sweet Tooth (2012), novel·la
* La llei del menor (Anagrama, 2015); títol original: The Children Act (2014), novel·la
* Closca de nou (Anagrama, 2017); Títol original: Nutshell (2016), novel·la
* Màquines com jo (Anagrama, 2019); títol original: Machines like me (2019), novel·la
* La panerola (Anagrama, 2020); títol original: The Cockroach (2019), novel·la

## Referències

* ↑ «Ian McEwan». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «La panerola». Anagrama-ed.es. [Consulta: 8 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Ian McEwan - Lloc web oficial
* Ian McEwan - Blog oficial (anglès)
# Formicoxenus

Formicoxenus és un gènere de formigues de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae). Té una distribució holàrtica, incloent-hi la península Ibèrica.

## Espècies

El gènere Formicoxenus inclou 8 espècies, de les quals una viu a la península Ibèrica:
* Formicoxenus chamberlini Wheeler, 1904
* Formicoxenus diversipilosus (Smith, 1939)
* Formicoxenus gebaueri Seifert, 2023
* Formicoxenus hirticornis (Emery, 1895)
* Formicoxenus nitidulus (Nylander, 1846) - present a la península Ibèrica
* Formicoxenus provancheri (Emery, 1895)
* Formicoxenus quebecensis Francoeur, 1985
* Formicoxenus sibiricus (Forel, 1899)

## Referències

* 1 2 3 «Hormigas.org - Género Formicoxenus» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ «Formicoxenus - AntCat» (en anglès). [Consulta: 19 novembre 2023].
# Gimnurs

Els gimnurs (Galericinae) són mamífers eulipotifles, una de les dues subfamílies de la família dels erinacèids. Tot i que són més propers als talps, semblen rates molt grans. Són animals principalment carnívors. Són nocturns o crepusculars; surten a buscar menjar durant el crepuscle o de nit, buscant al terra del bosc i utilitzant l'olfacte per trobar els animals dels quals s'alimenten. Els gimnurs mengen diversos artròpodes, ratolins, petits rèptils i amfibis i de tant en tant fruits i fongs.
# Hylomys

Hylomys és un gènere de la família dels erinacèids. Conté vuit espècies vivents de gimnurs. Els seus parents més propers, tots fòssils, inclouen el lantanoteri i Thaiagymnurus.
El gènere s'estén per l'est d'Àsia.
El 2014, Bànnikova et al. proposaren traslladar el gimnur orellut al seu propi gènere, Otohylomys, i la seva pròpia tribu, Otohylomyini. Tanmateix, aquesta classificació no ha estat acceptada ni per la UICN ni per altres autoritats.

## Referències

* ↑ Bànnikova, A. A.; Lébedev, V. S., Abràmov, A. V. i Rojnov, V. V. (2014). «Contrasting evolutionary history of hedgehogs and gymnures (Mammalia: Erinaceomorpha) as inferred from a multigene study». Biological Journal of the Linnean Society, 112 (3), 499-519. doi:10.1111/bij.12299
# Antoni Espasa Terrades

Antoni Espasa Terrades (València, 1945) és un economista i catedràtic universitari valencià, guardonar el 1991 amb el Premi Rei Jaume I d'Economia.
Llicenciat en Ciències Econòmiques i Dret per la Universitat de Deusto, es va diplomar en estadística i va obtenir el doctorat en Economia en la London School of Economics. De 1979 a 1990 va ser membre de l'equip d'estudis del Banc d'Espanya, ocupant el càrrec d'economista cap els últims cinc anys. Es va incorporar a la Universitat Carles III de Madrid on és catedràtic de Fonaments de l'Anàlisi Econòmica. A més, desenvolupa en la mateixa diferents projectes de recerca en relació amb models economètrics i prediccions econòmiques, fonamentalment, dins del departament d'Estadística, dirigeix l'Institut Flores de Lemus i la revista acadèmica mensual Boletín de Inflación y Análisis Macroeconómico. És autor d'un nombre significatiu de publicacions en revistes especialitzades sobre macroeconomia, econometria, perspectiva i conjuntura econòmica. És autor o coautor de més d'una vintena de llibres sobre mètodes estadístics, quantitatius i anàlisis economètriques. El 1991 la Generalitat Valenciana li atorgà el Premi Rei Jaume I d'Economia, junt amb Julio Alcaide Inchausti.

## Obres

* Estimación y selección de modelos econométricos dinámicos, Banco de España, 1978. ISBN 84-500-2419-6
* Un estudio econométrico de la tasa de variación del empleo en la economía española Banco de España, 1983. ISBN 84-500-8567-5
* El perfil de crecimiento de un fenómeno económico Banco de España, 1988. ISBN 84-7793-011-2
* Métodos cuantitativos y análisis de la coyuntura económica Banco de España, 1988. ISBN 84-7793-008-2
* Metodología para realizar el análisis de la coyuntura de un fenómeno económico Banco de España, 1990. ISBN 84-7793-038-4

## Referències

* 1 2 «Antoni Espasa Terrades». Universidad Carlos III de Madrid. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 desembre 2015].
* 1 2 3 4 «Antoni Espasa» (en anglès). Universidad Carlos III de Madrid. Arxivat de l'original el 2015-12-27. [Consulta: 26 desembre 2015].
* ↑ «Antoni Espasa Terrades». Dialnet. [Consulta: 26 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Articles d'Antoni Espasa a El País.
# Bromley

Bromley és un barri del districte londinenc homònim. Històricament pertanyia al comtat de Kent. El 2011 tenia 87.889 habitants.

## Personatges il·lustres

* H.G. Wells (1866 - 1946) escriptor
# Primera guerra anglo-afganesa

La Primera guerra anglo-afganesa (1838-1842) fou un conflicte entre el sobirà barakzay de Kabul i Kandahar i la Gran Bretanya. L'objectiu britànic era deposar a Dust Muhammad Khan i restaurar a l'antic sobirà sadozay Shah Shuja per establir la seva influència a la zona en oposició als russos. Els britànics van entrar a l'Afganistan la primavera del 1839 i es van dirigir a Kandahar, Gazni i Kabul. Shah Shuja fou restaurat però els barakzay van romandre lluitant. El novembre de 1841 va esclatar una revolta a Kabul i els comandants britànics Burnes i Macnaghten van morir a la lluita; es va iniciar l'evacuació britànica, ja molt reduïda, cap a Jalalabad (Nangarhar). Shah Shuja fou assassinat. Els britànics van enviar un nou exèrcit a l'Afganistan el 1842, va rescatar als ostatges i va retornar a l'Índia Britànica. El final de la guerra fou declarat a la proclamació de Simla de l'1 d'octubre de 1842. Dust Muhammad retornà a Kabul el 1843.

## Bibliografia

* V. Eyre, The Military Operations at Cabul, Londres, 1843
* T. A. Heathcote, The Afghan Wars 1839-1919, Londres, 1980
# José María Lassalle Ruiz

José María Lassalle (Santander, 23 d'octubre de 1966) és un polític i escriptor espanyol. Entre 2016 i juny de 2018 va assumir la secretaria d'Estat de la Societat de la Informació i Agenda Digital d'Espanya del Ministeri d'Energia, Turisme i Agenda Digital. Entre 2011 i 2016 fou secretari d'Estat de Cultura d'Espanya en el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport.

## Publicacions
### Llibres

* Civilización artificial. Sabiduría o sustitución: el dilema humano ante la inteligencia artificial. Arpa, Barcelona, 2024
* El liberalismo herido. Reivindicación de la libertad frente a la nostalgia del autoritarismo. Arpa, Barcelona, 2021.
* Ciberleviatán. El colapso de la democracia liberal frente a la revolución digital.¹²$^3$ Arpa, Barcelona, 2019.
* Contra el populismo, Cartografía de un totalitarismo postmoderno. $^4$⁵Debate, Barcelona, 2017.⁶
* Liberales. Compromiso cívico con la virtud, Debate, Barcelona, 2010.
* Locke, liberalismo y propiedad, Sevicio de Estudios del Colegio de Registradores de la Propiedad de España, Madrid, 2003.
* John Locke y los fundamentos modernos de la propiedad, Universidad Carlos III-Dykinson, Madrid, 2001.
# Bodianus rufus

Bodianus rufus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda i el sud de Florida -Estats Units- fins al sud del Brasil, incloent-hi el Golf de Mèxic i el Carib.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Thalassoma

Thalassoma és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Thalassoma amblycephalum (Bleeker, 1856)
* Thalassoma ascensionis (Quoy i Gaimard, 1834)
* Thalassoma ballieui (Vaillant & Sauvage, 1875)
* Thalassoma bifasciatum (Bloch, 1791)
* Thalassoma cupido (Temminck i Schlegel, 1845)
* Thalassoma duperrey (Quoy i Gaimard, 1824)
* Thalassoma genivittatum (Valenciennes, 1839)
* Thalassoma grammaticum (Gilbert, 1890)
* Thalassoma hardwicke (Bennett, 1830)
* Thalassoma hebraicum (Lacépède, 1801)
* Thalassoma heiseri (Randall & Edwards, 1984)
* Thalassoma jansenii (Bleeker, 1856)
* Thalassoma loxum (Randall & Mee, 1994)
* Thalassoma lucasanum (Gill, 1862)
* Thalassoma lunare (Linnaeus, 1758)
* Thalassoma lutescens (Lay & Bennett, 1839)
* Thalassoma newtoni (Osório, 1891)
* Thalassoma noronhanum (Boulenger, 1890)
* Thalassoma pavo (Linnaeus, 1758)
* Thalassoma purpureum (Forsskål, 1775)
* Thalassoma quinquevittatum (Lay & Bennett, 1839)
* Thalassoma robertsoni (Allen, 1995)
* Thalassoma rueppellii (Klunzinger, 1871)
* Thalassoma sanctaehelenae (Valenciennes, 1839)
* Thalassoma septemfasciata (Scott, 1959)
* Thalassoma trilobatum (Lacépède, 1801)
* Thalassoma virens (Gilbert, 1890)

## Referències

* ↑ Swainson, W. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. v. 2, 1839, p. i-vi + 1-448.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ NCBI (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* H. Baensch / H. Debelius: Mergus Meerwasser-Atlas Band 1, Mergus-Verlag, Melle, ISBN 3-882-44107-0.
* Kuiter, R. / H. Debelius: Atlas der Meeresfische, Kosmos-Verlag, 2006, ISBN 3-440-09562-2.
* Lieske, E., R.F. Myers: Korallenfische der Welt, 1994, Jahr Verlag, ISBN 3-861-32112-2.
# Juan Usabiaga Lasquívar

Juan Usabiaga Lasquivar (* Sant Sebastià, 15 de novembre de 1879 - 16 de juny de 1953) fou un enginyer industrial i polític basc.

## Biografia

Es graduà com a enginyer a la Universitat de Barcelona en 1900 i completà estudis a l'Escola Politècnica de Zuric. El 1901 es traslladà a Madrid per treballar com a professor a l'Escola d'Enginyers. Dirigia el diari la Voz de Guipúzcoa.
Inicià la seva carrera política com a diputat a l'obtenir un escó en l'apartat de "Representants d'Activitats de la Vida Nacional" en les eleccions de 1927. Després de la proclamació de la Segona República Espanyola participaria en les eleccions de 1931 en representació del Partit Republicà Radical, obtenint un escó per la circumscripció de Guipúscoa. En 1933 fou nomenat director de la Fàbrica Nacional de Moneda i Timbre. Va ser ministre d'Agricultura entre el 29 d'octubre i el 14 de desembre de 1935 en el govern que va presidir Joaquín Chapaprieta. En 1936 es va retirar a Sant Sebastià.

## Referències

* ↑ Usabiaga Lasquibar, Juan (1879 - 1953)
* ↑ Partido Republicano Radical a l'Enciclopèdia Basca Auñamendi.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Fotografia policial de Donald Trump

La fotografa policial de Donald Trump, el 45è president dels Estats Units des de 2017 a 2021, va ser feta a la Presó de Comtat del Fulton en Atlanta, Geòrgia, en 24 d'agost de 2023, després d'entregar-se a les autoritats que segueixen una acusació estatal d'ell i altres damunt frau electoral i altres càrrecs. La fotografia va ser presa amb el número 2313827.

## Història i contingut

Donald Trump i 18 co-acusats van ser acusats per frau electoral i càrrecs relacionats per un gran jurat del comtat de Fulton, Geòrgia, el 14 d'agost de 2023, després d'una investigació iniciada el febrer de 2021 per la fiscal de districte, Fani Willis degut a les suposades irregularitats en el recompte de vots a l'estat de Geròrgia. Després que el gran jurat emetés ordres d'arrest per als 19 acusats, Willis va oferir als co-acusats l'oportunitat de lliurar-se voluntàriament abans del migdia, hora de l'Est, del divendres 25 d'agost
A les 9:38 pm de l'hora oriental dels Estats Units, Trump va publicar una imatge amb la fotografia a Twitter, que també incloïa un enllaç a una pàgina de WinRed demanant contribucions monetaries per a la seva campanya presidencial del 2024 . Al text que acompanya la foto, Trump va escriure "MUG SHOT - 24 D'AGOST DE 2023", "INTERFERÈNCIA ELECTORAL" i "MAI RENDICIÓ!", en referencia a la suposada interferència electoral de les elecións presindecials que va perdre a l'any 2020. Va ser la primera vegada que publicava a la plataforma des del gener del 2021, quan va ser suspès de la plataforma pel seu paper cap en l'atac al Capitoli dels Estats Units del 6 de gener. Tot i que la suspensió del seu compte es va aixecar el novembre de 2022 degut a la compra de Twitter per part del magnat Elon Musk, Trump no va publicar al seu compte durant els nou mesos següents.

## Referències

* ↑ ; Hayes, Mike; Hammond, Elise; Chowdhury, Maureen; Vera, Amir «Defendants have until noon on August 25 to "voluntarily surrender", Fulton County DA says» (en anglès). CNN, 15-08-2023 [Consulta: 16 agost 2023].
* 1 2 (en anglès) , 24-08-2023 [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ Duffy, Clare. «Elon Musk restores Donald Trump's Twitter account» (en anglès). CNN, 20-11-2022. Arxivat de l'original el 25 agost 2023. [Consulta: 25 agost 2023].
# Foundational Questions Institute

El Foundational Questions Institute ("Institut de Preguntes Fundacionals" en anglès), anomenat FQxI (abans FQXi), és una organització científica que ofereix subvencions per tal de "catalitzar, donar suport i difondre la investigació sobre qüestions fonaments de la física i la cosmologia". Va ser fundada l'any 2005 pels cosmòlegs Max Tegmark i Anthony Aguirre. Ha organitzat múltiples concursos de subvencions a tot el món (el 2006, 2008, 2010, 2013, 2015, 2017 i 2019), el primer dels quals va proporcionar 2 milions de dòlars EUA a 30 projectes. També organitza freqüents concursos d'assaig oberts al públic en general amb 40.000 dòlars en premis atorgats per un jurat i els millors textos són publicats en format llibre.
FQxI és una organització sense ànim de lucre independent, finançada amb fons filantròpics, dirigida per científics per a científics.
El finançament inicial de 6,2 milions de dòlars va venir d'una donació de la Fundació John Templeton, l'objectiu de la qual és conciliar ciència i religió. Tegmark ha afirmat que els diners van arribar "sense condicions". El Boston Globe va dir que FQxI està dirigit per "dos investigadors molt respectats que diuen que no són religiosos. El consell assessor científic de l'institut també està ple de científics de primer nivell". Persones crítics amb la Fundació John Templeton, com Sean Carroll, també han afirmat que estaven satisfets que la FQxI sigui independent.

## Membres notables

Els membres de FQXi inclouen, entre d'altres, les següents persones
* Scott Aaronson
* Anthony Aguirre
* Yakir Aharonov
* John Carlos Baez
* Julian Barbour
* John D. Barrow
* Jacob Biamonte
* Raphael Bousso
* Sean Carroll
* David Chalmers
* Paul Davies
* David Deutsch
* George F. R. Ellis
* Nicolas Gisin
* Brian Greene
* Sabine Hossenfelder
* Robert Lawrence Kuhn
* Seth Lloyd
* Roger Penrose
* Lisa Randall
* Martin Rees
* Carlo Rovelli
* Lee Smolin
* Leonard Susskind
* Gerard 't Hooft
* Max Tegmark
* Vlatko Vedral
* Steven Weinberg
* Frank Wilczek
* Stephen Wolfram
* Anton Zeilinger
* Wojciech Zurek

## Referències

* ↑ About the Foundational Questions Institute
* ↑ Schwarzchild, Bertram Physics Today, 58, 12, 12-2005, pàg. 31. Bibcode: 2005PhT....58T..31F. DOI: 10.1063/1.2169440.
* ↑ , 15-11-2007.
* ↑ «Essay Contest page». fqxi.org. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «Initiative will join physics, theology» (en anglès). , 31-07-2006.
* ↑ «Separation of Church and Science» (en anglès). , 01-08-2006. Arxivat 12 de febrer 2018 a Wayback Machine.
* ↑ «Foundational Questioners Announced». Sean Carroll (blog), 31-07-2006. [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ «FQxI Membership». [Consulta: 27 gener 2020].

## Enllaços externs

* Web de l'institut
# María Jesús San Segundo Gómez de Cadiñanos

María Jesús San Segundo Gómez de Cadiñanos (Medina del Campo, Castella i Lleó 1958 - Madrid, 17 de desembre de 2010) fou una política i professora universitària espanyola que exercí com a Ministra d'Educació i Ciència durant la VIII Legislatura espanyola.

## Biografia

Va néixer el 25 de març de 1958 a la ciutat de Medina del Campo, població situada a la província de Valladolid. Va estudiar ciències econòmiques a la Universitat del País Basc, ampliant posteriorment els seus estudis a la Universitat de Princeton als Estats Units d'Amèrica, universitat en la qual es va doctorar.
María Jesús San Segundo fou vicepresidenta de l'Associació d'Economia de l'Educació (AEDE), membre del Comitè Executiu de l'European Access Network i membre de l'Advisory Committee for the Centre for Research in Lifelong Learning del Regne Unit. Així mateix formà part del Consell Assessor del Journal of Widening Participation i d'Hisenda Pública Espanyola. Fou autora de diverses publicacions i nombrosos articles sobre economia de l'educació, finançament de l'ensenyament, avaluació del sistema educatiu, rendiment acadèmic, igualtat d'oportunitats i accés a l'ensenyament.

## Carrera acadèmica

Posteriorment va ser becària del Centre de Formació del Banc d'Espanya entre els anys 1982 i 1984 i professora titular d'economia a les Universitats del País Basc i Carles III de Madrid. Entre 1994 i 1996 va ocupar el càrrec d'assessora del Secretari d'Estat d'Universitats i Investigació i entre 2000 i el gener de 2004 fou nomenada vicerectora d'estudiants a la Universitat Carles III.
L'any 2002 va ser designada vocal del Consell de Coordinació Universitària pel Congrés dels Diputats a proposta del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), i el gener de 2004 va ser designada membre del comitè d'assessorament al candidat a la Presidència del Govern José Luis Rodríguez Zapatero, amb la comesa de col·laborar en el disseny del model del futur govern socialista, en el seu codi ètic i en les seves prioritats.

## Carrera política

Després de les eleccions generals de 2004 San Segundo fou nomenada Ministra d'Educació i Ciència. Durant aquesta etapa va centrar la seva tasca en dues grans reformes educatives, la Llei Orgànica d'Educació (LOE), aprovada pel Congrés el 6 d'abril de 2006, i la modificació parcial de la Llei Orgànica d'Universitats (LOU).
El 7 d'abril de 2006 es va anunciar el seu relleu del càrrec per Mercedes Cabrera Calvo-Sotelo a causa de la remodelació del Govern després de la dimissió de José Bono Martínez, fent-se efectiu el seu relleu l'11 d'abril de 2006.
Després de la seva sortida del Govern d'Espanya, María Jesús Sansegundo fou nomenada Ambaixadora-Representant Permanent d'Espanya davant la UNESCO.
Va morir a Madrid, el 17 de desembre de 2010, a l'edat de 52 anys.

## Enllaços externs

* (castellà) Entrevista a María Jesús San Segundo a www.campusred.net
# Coulée verte René-Dumont

La Promenade plantée, també anomenada Coulée verte (via verda) és un espai verd situat al 12è districte de París, que s'estén des de la place de la Bastille al boulevard périphérique passant per la Mairie del 12è districte.

## Traçat

La Promenade plantée va des de la plaça de la Bastilla fins al bulevard perifèric al nivell de la porta de Montempoivre, passant per la Mairie del 12è districte. Segueix una distància de 4,7 quilòmetres sobre el traçat de l'antiga via de ferrocarril de la Línia de Vincennes, que enllaçava l'estació de la Bastilla (on s'eleva avui l'Opéra Bastille) a La Varenne-Saint-Maur. Quatre jardins ho guarneixen, representant una superfície total de 3,3 hectàrees paisatgistes.
Manlleva la meitat de la seva longitud el Viaduc des Arts, dominant l'avinguda Daumesnil fins al jardí de Reuilly. Prossegueix llavors a nivell de terra fins a l'estació de Reuilly, paral·lelament a l'avinguda, abans d'apartar-se'n per seguir l'antiga rasa SNCF, més avall aquesta vegada dels carrers veïns. Arriba finalment a la plaça Charles-Péguy i la Porta de Montempoivre.
Concebuda per Jacques Vergely (paisatgista) i Philippe Mathieux (arquitecte), ofereix als vianants un entorn de jardins, del que els ciclistes poden igualment gaudir-ne a la part situada el nivell de terra. La part alta del Passeig comprèn seccions emmarcades de prop per edificis moderns, i altres de més lliures.
# Enrique Heraclio Botana Pérez

Enrique Heraclio Botana Pérez (Mourente, Pontevedra, 1871 - Vigo, 27 d'agost de 1936) fou un dirigent socialista gallec. Era mig germà de Manuel Portela Valladares i treballà com a tipògraf a Vigo, on fou fundador de la UGT de Vigo, president de l'Associació Socialista de Vigo, director del diari Solidaridad des del 1901 i organitzà la vaga de tipògrafs de 1905. El 1913 fou escollit regidor de Vigo pel PSOE. Cap de la Casa del Poble de Vigo, el 1930 fou un dels qui proclamà la Segona República Espanyola a Vigo i fou elegit diputat per la província de Pontevedra a les eleccions generals espanyoles de 1931. Defensor de l'aliança socialista amb els sectors republicans, la radicalització del seu partit arran la Revolució de 1934 l'apartà de la política. L'esclat de la guerra civil espanyola el va sorprendre a Vigo, on formava part del comitè del Front Popular. Fou arrestat pels sublevats i afusellat al cementiri de Pereiró amb altres dirigents socialistes i republicans, com l'alcalde Emilio Martínez Garrido i els diputats Antonio Bilbatúa Zubeldía i Ignacio Seoane Fernández.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Biografia
* Llei de Memoria Històrica a Vigo
* "Lo más selecto" de Vigo en 1936 homenatge a El País