# Ratpenat de dits llargs cavernícola

El ratpenat de dits llargs cavernícola (Miniopterus schreibersii) és una espècie de ratpenat. És relativament fàcil de diferenciar-lo dels vespertiliònids per la peculiar morfologia del cap i la cara.

## Morfologia

Un dels trets que més fàcilment permet reconèixer aquesta espècie és el cap: petit i arrodonit, té el front bombat, de manera que, vist de perfil, sembla que s'elevi per sobre la cara. El musell és curt, i les orelles, també curtes i triangulars, es disposen molt separades entre elles. El tragus és curt, amb la punta arrodonida, té la mateixa amplada en tota la seva longitud i es projecta cap endavant. Les ales són estretes i puntegudes, i la cua, aproximadament tan llarga com el cap i el cos junts, queda completament inclosa dins l'uropatagi.
El pelatge del llom és llarg, mentre que el del cap és curt i espès, una mica arrissat. La coloració és marró grisenca o grisa cendrosa, més clara per la regió ventral, i els adults tenen una taca marró grogosa o canyella al coll i una altra al front. El musell, les orelles i les membranes alars són de tonalitats més fosques que el cos, i el tragus és groguenc o, de vegades, gris clar.
Dimensions corporals: cap + cos (48 - 65 mm), cua (42 - 64 mm), avantbraç (42 - 48 mm) i envergadura alar (305 -350 mm).
Pes: 9 - 20 g.

## Ecologia

És una espècie comuna a tot el Mediterrani, atès que es troba a Espanya, Itàlia, França, els Balcans i gairebé totes les illes del Mediterrani, incloses les Balears. Ocupa tota mena d'hàbitats, des de boscos fins a àrees obertes i ambients antropitzats, sempre que hi pugui trobar refugis adients. El seu nom comú reflecteix la gran tendència a refugiar-se en coves, si bé ocasionalment també es pot allotjar en soterranis i altres habitacles humans.
Ix a caçar poc després de pondre's el sol, amb un vol alt (10-20 m) i ràpid (50-55 km/h) que recorda el dels falciots. És el ratpenat que té uns costums més gregaris: s'ajunta en grups de centenars i fins milers d'individus que pengen del sostre de la cova, de vegades barrejats amb altres espècies cavernícoles, com el ratpenat de musell agut, el ratpenat de musell llarg i els ratpenats de ferradura.

## Taxonomia
### Sinònims

* baussencis, Laurent (1944).
* inexpectatus, Heinrich (1936).
* italicus, Dal Piaz (1926).
* ursinii, Bonaparte (1837).

### Subespècies

* M. s. schreibersii, Kuhl (1817).
* M. s. bassanii, Cardinal i Christidis (2000).
* M. s. blepotis, Temminck (1840).
* M. s. chinensis, Thomas (1908).
* M. s. dasythrix, Temminck (1840).
* M. s. eschscholtzii, Hodgson (1835).
* M. s. fuliginosus, Hodgson (1835).
* M. s. haradai, Maeda (1982).
* M. s. japoniae, Thomas (1905).
* M. s. oceanensis, Maeda (1982).
* M. s. orianae, Thomas (1922).
* M. s. orsinii, Temminck (1840).
* M. s. pallidus, Thomas (1907).
* M. s. parvipes, G. M. Allen (1923).
* M. s. smitianus, Thomas (1927).

## Referències

* ↑ Alcover, 1988, p. 102.

## Bibliografia

* Alcover, Josep Antoni. Els mamífers de les Balears. Palma: Editorial Moll, 1988. ISBN 84-273-0265-7.
* Vigo, Marta: Guia dels mamífers terrestres de Catalunya. Enciclopèdia Catalana, col·lecció Pòrtic Natura, núm. 18. Barcelona, maig del 2002. ISBN 84-7306-680-4, planes 72-73.
* Fordham et al. (2006). Miniopterus schreibersii. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 desembre 2007 (en anglès).