OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José María España

José María España (La Guaira, estat de Vargas, Veneçuela, 1761 - Caracas 1799) va ser un militar veneçolà d'origen català. Va conèixer Manuel Gual i es van unir amb Joan Baptista Picornell, comerciants i altres grups socials, per a promoure una conspiració contra el domini espanyol el dia el 4 de juny de 1797 (la historiografia el recull com "La Conspiració de Gual i España). Els seus objectius serien: la destitució del poder espanyol, llibertat de comerç i producció, creació d'una República amb la unió de les províncies de terra ferma de Caracas, Maracaibo, Cumaná i Guayana, declaració dels drets de llibertat, igualtat, propietat i seguretat, igualtat entre les classes socials.
Abans de començar la conspiració va ser delatat, el que va obligar-lo a abandonar el territori veneçolà amb Gual, van escapar a l'Illa de Trinitat d'on va tornar secretament l'any 1799 però va ser capturat a La Guaira i enviat a Caracas, on la Real Audiència el va condemnar amb la pena de mort i va ser penjat en la Plaça Major i el seu cos esquarterat.
# Llei Vocònia

La lex Voconia va ser una antiga llei romana que pretenia evitar la concentració de riquesa en una família per acumulació de les riqueses d'altres famílies que s'extingien o mitjançant disposicions testamentàries. La va presentar el tribú de la plebs Quint Voconi Saxa, quan eren cònsols Gneu Servili Cepió i Quint Marci Filip, l'any 169 aC.
La llei prohibia que el que estigués inscrit al cens després de la censura d'Aulus Postumi Albí i Quint Fulvi Flac, no podria instituir hereva a una dona o verge vestal (però les vestals sí que podien nomenar hereva a una dona, com a única excepció), ni deixar-li més de 25.000 asos, i la inhabilitava per ser hereva abintestat excepte dels parents més propers; tampoc es podia fer a una persona un llegat superior a la que restava per l'hereu. Limitava també l'herència màxima que podien rebre les dones.
La llei es va poder eludir pels que aconseguien evitar la seva inscripció en el cens o deixant l'herència en fideïcomís, i no va estar gaires anys en vigor. Algunes de les seves disposicions van ser després recollides per la lex Julia et Papia Poppaea.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Franciaco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 169-170 [Consulta: 27 abril 2022].

## Vegeu també

* Furia testamentaria
* Falcidia
# Sooglòssids

Els sooglòssids (Sooglossidae) són una família d'amfibis anurs endèmica de les illes Seychelles.

## Taxonomia

* Gènere Sechellophryne
** Sechellophryne gardineri
** Sechellophryne pipilodryas
* Gènere Sooglossus
** Sooglossus sechellensis
** Sooglossus thomasseti
* Gènere Nasikabatrachus
** Nasikabatrachus sahyadrensis

## Referències

* IUCN (anglès)
# Esperqueu

Esperqueu (en grec antic: Σπερχειός, 'Sperkeios') va ser, segons la mitologia grega, un déu fluvial, fill d'Oceà i de Tetis, i germà de les Oceànides. Va donar nom al riu Esperqueu.
Peleu va dedicar a Esperqueu la cabellera d'Aquil·les, pregant perquè el seu fill tornés sa i estalvi de la guerra de Troia. Es diu que Esperqueu era cunyat d'Aquil·les, ja que s'havia casat amb Polidora, filla de Peleu. Se'l considera pare de Dríops, fundador del poble dels driops i de Menesti, que va lluitar a la guerra de Troia a les ordres directes d'Aquil·les.

## Referències

* 1 2 3 Homer. Ilíada, XVI, 173-175; XXIII, 140-146
* ↑ Apol·lodor. Biblioteca, III, 13, 4
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 177. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 84. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461

## Enllaços externs

* Àmplia informació sobre Esperqueu. (anglès)
# Protoevangeli de Jaume

El protoevangeli de Jaume és un evangeli apòcrif, escrit probablement cap a l'any 150. Malgrat que mai no fou inclòs entre els evangelis canònics, recull llegendes que han estat admeses com a ortodoxes per les esglésies cristianes, entre altres com la nativitat miraculosa de Maria, la localització del naixement de Jesús en una cova o el martiri de Zacaries, pare de Joan Baptista.
S'anomena protoevangeli perquè narra fets anteriors al naixement de Jesús. L'humanista i jesuïta francès Guillem Postel, qui el traduí al llatí i el donà a conèixer a Occident, el prengué pel pròleg a l'Evangeli segons Marc.

## Data i autoria

El text té un epíleg, en què, declara la seva autoria: "I jo, Jaume, que he escrit aquesta història [...]" El personatge esmentat aquí és, segons la tradició, Jaume, el germà de Jesús, identificat per alguns com Sant Jaume el Menor apòstol.
Els estudiosos actuals, creuen que el text fou escrit molt més tard, durant el segle ii, per un cristià procedent del paganisme (desconeix els costums dels jueus) i a més ignorava l'hebreu, ja que va fer servir com a font la Bíblia grega dels Setanta. És molt probable també que emprés com a fonts els evangelis de Mateu i Lluc.

## Transmissió

El text del protoevangeli de Jaume ha arribat fins als nostres dies en més de cent quaranta manuscrits diferents en grec. Aquesta abundància de manuscrits implica un gran interès pel text. A més, hi ha traduccions al siríac, a l'etíop, a la llengua copta, al georgià, a l'eslau antic, a l'armeni, a l'àrab, a l'irlandès i al llatí. Semblant al que passa amb la resta dels evangelis, incloent-hi els canònics, la major part dels manuscrits són del segle x o posteriors.
El manuscrit més antic és un papir de finals del segle iii o inicis del segle iv trobat l'any 1958, conegut com a Papir Bodmer V perquè es conserva a la Biblioteca Bodmeriana, als afores de Ginebra.
A mitjan segle xix, el text actual fou definitivament fitxat per Konstantin von Tischendorf, que utilitzà divuit manuscrits diferents, a més de testimonis indirectes.

## Influència posterior

Del protoevangeli de Jaume procedeixen moltes creences tradicionals sobre la vida de la Verge Maria, començant pels noms dels seus pares, Joaquim i Anna, o escenes de la seva vida després il·lustrades per l'art cristià, com la presentació en el temple (cap. VI). La Nativitat de Crist és també situada sovint en una cova en les representacions de l'art occidental, siguin una tradició que prové del protoevangeli de Jaume.

## Referències

* 1 2 «26.7.22. San Joaquín y Santa Ana. Una devoción apócrifa (y musulmana)» (en espanyol europeu), 16-01-2023. [Consulta: 11 gener 2025].
* ↑ Piñero, Antonio. Todos los evangelios. Madrid: EDAF, p. 203. ISBN 9788441421165.
# Noia llegint una carta davant una finestra

Noia llegint una carta davant una finestra (Brieflezend Meisje bij het Venster en neerlandès) és una pintura a l'oli de Johannes Vermeer pintat entre el 1657 i 1659, i que es conserva a la Gemäldegalerie, a Dresden.

## Descripció

Una noia llegeix una carta amb gran atenció i tensió interna. Està representada de perfil però el seu rostre es reflecteix, lleugerament distorsionat, al vidre de superfície irregular d'una finestra que està fraccionada per una carcassa de plom.
La finestra està oberta per permetre l'entrada d'un feix de llum en una habitació més aviat fosca.
Una cortina ocupa gairebé una tercera part del quadre. Els rajos X han permès revelar que en realitat tapa l'existència de primeres idees que Vermeer va tapar amb la cortina. Així es veu una copa de vidre sobre la taula i una altra de molt gran al costat inferior dret. També mostra petits canvis en la postura del personatge i a dalt a la dreta el mateix Cupido que Vermeer va permetre subsistir en la seva totalitat en dos dels seus quadres.

## Anàlisi

El quadre se situa en la fase primerenca de l'artista i és probable que en aquest quadre l'artista tractés per primera vegada un dels temes recurrents de la seva pintura. La noia està absorta en la lectura d'una carta davant la finestra, mentre que la cortina i la taula, coberta amb un tapet, amb una magnífica naturalesa morta, constitueixen, com és freqüent en Vermeer, una barrera entre la figura i l'espectador. Tots els detalls estan tractats amb gran meticulositat, com el reflex de la noia al vidre de la finestra.
Però el més notable de la tela és la llum que il·lumina la figura femenina i que crea l'espai en el qual es troba. Les variacions lluminoses en el marc de la finestra, a la paret, al rostre, a les mans i al cos protagonitzen la composició.

## Història

El quadre fou adquirit el 1724 per August III, príncep elector de Saxònia, juntament amb un cert nombre d'altres pintures comprades a París. El venedor atribuïa el quadre a Rembrandt, i l'incloïa dins del lot com a regal. El 1783, es va vendre atribuït a Govaert Flinck. El nom "Van der Meer des de Delft" s'assignava per primera vegada en una datació de catàleg del 1806, per retornar una altra vegada a Flinck el 1817. Des de 1826 a 1860, l'apel·lació es canviava a Pieter de Hooch. No és fins al 1862 que es comença a identificar com un quadre de Vermeer.
Traslladat a l'URSS entre 1945 i 1955. Des del 1956 es conserva a la Gemäldegalerie de Dresden.
Això subratlla les dificultats inherents a l'establiment del catàleg de Vermeer. No és un treball senzill i es basa en l'estudi del pintor, ja que no han quedat ni contractes ni cartes e l'època en què es van pintar.

## Referències

* 1 2 BLANKERT, Albert; MONTIAS, John Michael; AILLAUD, Gilles. Vermeer. Obra completa. Ediciones Polígrafa. Pàg. 183. ISBN 978-84-343-1121-3
# Disha Patani

Disha Patani (Índia, 1992) és una actriu índia que treballa principalment a pel·lícules en hindi. Patani va començar la seva carrera d'actriu amb la pel·lícula telugu Loafer (2015) i va tenir la seva primera pel·lícula hindi amb el biopic M.S. Dhoni: The Untold Story (2016), pel qual va guanyar el Premi IIFA al Debut Femení Estrella de l'Any. Després d'aparèixer a la comèdia d'acció xinesa Kung Fu Yoga (2017), Patani ha interpretat la protagonista a les pel·lícules Baaghi 2 (2018), Malang (2020) i Ek Villain Returns (2022). Ha aparegut a la llista de Celebrity 100 de Forbes India del 2019.

## Filmografia

| Any | Títol |
| 2015 | Loafer |
| 2016 | M.S. Dhoni: The Untold Story |
| 2017 | Kung Fu Yoga |
| 2018 | Welcome to New York |
| 2018 | Baaghi 2 |
| 2019 | Bharat |
| 2020 | Malang |
| 2020 | Baaghi 3 |
| 2021 | Radhe |
| 2022 | Ek Villain Returns |
| 2024 | Yodha |
| 2024 | Kalki 2898 AD |
| 2024 | Kanguva |
| 2024 | Welcome To The Jungle |

## Referències

* ↑ «IIFA 2017: Disha Patani and Diljit Dosanjh win best debut actor awards». Daily News and Analysis. Arxivat de l'original el 23 July 2017. [Consulta: 16 juliol 2017].
* ↑ «Disha Patani - Forbes Magazine». Forbes India.
* ↑ «Baaghi 2: Tiger Shroff and Disha Patani look uber-hot while wrapping up the film's first schedule». The Indian Express, 26-09-2017. Arxivat de l'original el 26 September 2017. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «Disha Patani on Accepting a Small Role in Bharat: I'll Never Get to Work With Salman Khan». India.com, 28-05-2019. Arxivat de l'original el 6 September 2022. [Consulta: 28 maig 2019].
* ↑ «Aditya Roy Kapur and Disha Patani starrer Malang goes on floor». The Indian Express, 16-03-2019. Arxivat de l'original el 7 April 2019. [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «Baaghi 3 star Tiger Shroff shares sizzling photo of Disha Patani from upcoming song 'Do You'». Bollywood Hungama, 26-02-2020. Arxivat de l'original el 26 February 2020. [Consulta: 26 febrer 2020].
* ↑ «Disha Patani wraps up the shoot of Radhe; shares picture with her girl gang». Bollywood Hungama, 12-10-2020.
* ↑ «Disha Patani starts shooting for Ek Villain Returns, Krishna Shroff says all the best». India Today, 01-03-2021.
* ↑ «Disha Patani wraps up Ek Villain Returns, see photos». The Indian Express, 20-02-2022.
* ↑ «Disha Patani finishes filming for 'Yodha». The Hindu, 27-12-2021. Arxivat de l'original el 29 December 2021. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «Disha Patani joins Prabhas and Deepika Padukone on Project K!». Bollywood Hungama, 08-05-2022.
* ↑ Cyril, Grace (16 April 2023). «Suriya, Disha Patani's Suriya 42 is titled Kanguva, film to release in 2024». India Today. Arxivat de l'original el 16 April 2023.
* ↑ Juneja, Apeksha. «Welcome To The Jungle EXCLUSIVE: Disha Patani commences shoot for Akshay Kumar starrer adventure comedy». Pinkvilla, 13-12-2023. [Consulta: 13 desembre 2023].
# Districte d'Elbe-Elster

El Districte d'Elbe-Elster (en baix sòrab Wokrejs Łobjo-Hałštrow , alt sòrab Wokrjes Łobje-Hałštrowy) és un districte alemany (districte) en l'estat federal de Brandenburg (Alemanya).

## Geografia

El districte es troba al sud de l'estat federal de Brandenburg. Després del districte de Prignitz està la ciutat de Mühlberg a la vora del riu Elba. L'altre riu que creua el territori del districte és el Schwarze Elster, que fluïx en direcció sud-oest. Els districtes veïns al nord-oest corresponen a l'estat de Saxònia-Anhalt denominat Wittenberg, al nord es troben els districtes de Teltow-Fläming i Dahme-Spreewald, a l'est el districte d'Oberspreewald-Lausitz, al sud el districte de Riesa-Großenhain i a l'oest el districte de Torgau-Oschatz, tots ells a Saxònia.

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1990 | 142.679 |
| 1991 | 139.850 |
| 1992 | 139.065 |
| 1993 | 139.058 |
| 1994 | 137.947 |
| 1995 | 136.889 |
| 1996 | 136.286 |
| 1997 | 135.624 |
| Any | Població |
| 1998 | 150.414 |
| 1999 | 148.124 |
| 2000 | 145.110 |
| 2001 | 141.959 |
| 2002 | 139.062 |
| 2003 | 136.251 |
| 2004 | 134.025 |
| 2005 | 132.032 |
| Any | Població |
| 2006 | 119.773 |
| 2007 | 117.522 |
| 2008 | 115.560 |
| 2009 | |
| 2010 | |
| 2011 | |
| 2012 | |
| 2013 | |

## Política
### Governador (landräte)

* 1994-2002 - Walter Kroker (CDU)
* 2002-2010 - Klaus Richter (SPD)

### Kreistag

La composició del Kreistag el 28 de setembre de 2008 era:
| Partit | Escons |
| CDU | 14 |
| SPD | 10 |
| Die Linke | 10 |
| Landwirtschaft, Umwelt, Natur (LUN) | 5 |
| FDP | 3 |
| DVU | 3 |
| BVB/50 Plus | 2 |
| Bündnis 90/Grüne | 1 |
| UWG | 1 |
| Bürger für Finsterwalde | 1 |

## Composició del Districte

Després de la reforma del districte en l'any 2003 es va mantenir la composició de 33 gemeinden, i 11 ciutats städte.
| Städte ¹ Ciutats lliures Bad Liebenwerda (10.236) Doberlug-Kirchhain (9.342) Elsterwerda (8.959) Falkenberg (Elster) (7.378) Finsterwalde (17.861) Herzberg (Elster) (10.275) Mühlberg (Elster) (4.437) Schlieben¹ (2.734) Schönewalde (3.418) Sonnewalde (3.529) Uebigau-Wahrenbrück (6.007) Amtsfreie Gemeinde Röderland (4.477) | Ämter i municipis associats Elsterland (5.613) Heideland (610) Rückersdorf (1.737) Schilda (547) Schönborn (1.917) Tröbitz (802) Kleine Elster (Lusàcia) (6.745) Crinitz (1.450) Lichterfeld-Schacksdorf (1.214) Massen-Niederlausitz (2.309) Sallgast (1.772) Plessa (7.504) Gorden-Staupitz (1.148) Hohenleipisch (2.552) Plessa (3.216) Schraden (588) Schlieben (6.292) Fichtwald (735) Hohenbucko (727) Kremitzaue (989) Lebusa (911) Schlieben (Ciutat) (2.930) Schradenland (5.250) Gröden (1.629) Großthiemig (1.203) Hirschfeld (1.456) Merzdorf (962) |

## Enllaços externs

* Web oficial
# Xarada

La xarada sil·làbica és un joc de paraules que consisteix a ocultar la paraula, que és la solució, trossejada en diverses parts amb sentit independent. Com que es tracta d'una xarada sil·làbica, les parts de la paraula corresponen a les seves síl·labes. Les parts se solen numerar en el plantejament i s'hi accedeix resolent un seguit d'enigmes.
Per exemple: La paraula oculta és «Cànoves». Es trosseja en les seves síl·labes «ca», «no», «ves» i es proposen enigmes per a cada part tot numerant-les:
* "El meu primer és un gos" = CA
* "El meu segon nega" = NO
* "El meu tercer mana que vagis" = VES
* "El meu tot és al Vallès Oriental" = CÀNOVES

## Referències

Viccionari
* ↑ «xarada». GEC. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «xarada». Cercaterm. Termcat. [Consulta: 20 març 2023].
# Districtes de Palma

El municipi de Palma es divideix en cinc districtes diferents. Estan organitzats mitjançant una Junta Municipal de Districte amb el seu corresponent delegat, oficines administratives i representants de les associacions veïnals de la zona.
Els districtes es regeixen pel Reglament orgànic de Districtes de Palma, que va ser acordat per l'ajuntament en el ple del 25 de novembre de 2004. El 2005, el mateix ple rebutjà les al·legacions al text i el reglament fou aprovat definitivament.

## Districtes i barris

La ciutat es divideix administrativament en cinc districtes, que al seu torn se subdivideixen en 89 barris:
| Districte | Població (2018) | Barris |
| Centre | 26.147 | La Calatrava, Cort, Jaume III, La Llotja-Born, Mercat, La Missió, Montision, Plaça dels Patins, Sant Pere, Sant Jaume, Sant Nicolau, La Seu, Sindicat, Zona portuària i Cabrera. |
| Llevant | 153.624 | Marquès de la Fontsanta, Son Rullan, Verge de Lluc, Son Cladera, El Viver, Rafal Vell, Son Fortesa Nord, Estadi Balear, Son Fortesa Sud, Son Gotleu, Can Capes, Son Canals, La Soledat Nord, Pere Garau, Foners, Polígon de Llevant, La Soledat Sud, Son Malferit, Aeroport, Es Pil·larí, Son Ferriol, S'Aranjassa, Sant Jordi, Sa Casa Blanca |
| Nord | 90.724 | El Secar de la Real, Establiments, Son Espanyol, Son Sardina, Cas Capiscol, Camp Rodó, Bons Aires, Plaça de Toros, Son Oliva, Amanecer, s'Olivera, La Indioteria (urbà), La Indioteria (rural), Arxiduc |
| Platja de Palma | 41.541 | L'Arenal, Son Riera, Can Pastilla, Can Pere Antoni, Es Coll d'en Rabassa, Les Meravelles i El Molinar |
| Ponent | 112.006 | Sant Agustí, Cala Major, Portopí, La Bonanova, Gènova, El Terreno, Bellver, Son Armadans, Sa Teulera, Son Espanyolet, Son Dureta, Santa Catalina, El Jonquet, Son Peretó, Son Flor, Son Serra-La Vileta, Son Roca, Son Ximelis, Son Anglada, Son Rapinya, Los Almendros - Son Pacs, Son Xigala, Son Vida, Son Cotoner, Son Dameto, Camp d'en Serralta, El Fortí |
| TOTAL | 424.042,000 |

## Galeria d'imatges

* Carrer dels Oms, situat al districte Centre
* Edifici del mercat de Pere Garau situat al barri homònim, al districte Llevant
* El parc de les Estacions, que pertany al districte Nord
* La platja de Ciutat Jardí, situada al districte Platja de Palma
* Molins del Jonquet, al districte Ponent

## Referències

* ↑ «Población de Palma de Mallorca por grupos de edad, sexo, barrio y centros de Servicios Sociales. Padrón municipal a 1-1-2011». Observatori Municipal de la Igualtat. Ajuntament de Palma. [Consulta: 11 juliol 2011].
* 1 2 «Reglament orgànic dels districtes de Palma». [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ «REGLAMENT ORGÀNIC DELS DISTRICTES DE PALMA». Ajuntament de Palma, 31-12-2004. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ «Acta del Ple». Ajuntament de Palma, 31-03-2005. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Ajuntament de Palma. «La població de Palma per nacionalitat i sexe». Arxivat de l'archivada original el 7-8-2019. [Consulta: 30 agost 2020].
* 1 2 No són barris

## Vegeu també

* Llista de barris de Palma

## Enllaços externs

* Districtes de Palma - Ajuntament de Palma
# Llei de Fick

La llei de Fick és una llei quantitativa en forma d'equació diferencial que descriu diversos casos de difusió de matèria o energia en un medi en el que inicialment no existeix equilibri químic o tèrmic. Rep el nom d'Adolf Fick, que derivà aquestes lleis el 1855.
En situacions d'existència de gradients de concentració o temperatura d'una substància, es produeix un flux de partícules o de calor que tendeix a homogeneïtzar la solució i uniformitzar-ne la concentració o la temperatura. El flux homogeneïtzador és una conseqüència estadística del moviment atzarós de les partícules que dona lloc a la segon principi de la termodinàmica, conegut també com a moviment tèrmic casual de les partícules. Així, els processos físics de difusió poden ser vistos com a processos físics o termodinàmics irreversibles.

## Introducció

El flux es mourà en sentit oposat al gradient i, si aquest és dèbil, podrà aproximar-se al primer terme de la sèrie de Taylor, resultant-ne la llei de Fick:
    ${\vec {J}}=-D\nabla c$
essent $D$ el coeficient de difusió de l'espècie de concentració $c$.
En el cas particular de la calor, la llei de Fick es coneix com a llei de Fourier i s'escriu:
    ${\vec {q}}=-k\nabla T$
essent $k\,$ la conductivitat tèrmica.
De combinar la llei de Fick amb la llei de conservació per a l'espècie c:
    ${\frac {\partial c}{\partial t}}+\nabla \cdot {\vec {J}}=0$
en resulta l'equació de difusió o segona llei de Fick:
    ${\frac {\partial c}{\partial t}}-D\nabla ^{2}c={\frac {\partial c}{\partial t}}-D\left({\frac {\partial ^{2}c}{\partial x}}+{\frac {\partial ^{2}c}{\partial y}}+{\frac {\partial ^{2}c}{\partial z}}\right)=0$.
Si existeix producció o destrucció de l'espècie (per una reacció química), cal afegir a l'equació un terme font en el segon membre.
Per al cas particular de la temperatura, si s'aplica el fet que l'energia interna és proporcional a la temperatura, en resulta l'equació de la calor:
    $C{\frac {\partial T}{\partial t}}-k\nabla ^{2}T=0$
amb $C$ la capacitat calorífica.

## Referències

* ↑ Fick, A. «Ueber Diffusion» (en alemany). Annalen der Physik, 94, 1, 1855, pàg. 59–86. Bibcode: 1855AnP...170...59F. DOI: 10.1002/andp.18551700105. Fick, A. «V. On liquid diffusion» (en anglès). Phil. Mag., 10, 63, 1855, pàg. 30–39. DOI: 10.1080/14786445508641925.
# Diàleg – Partit dels Verds

El Diàleg – Partit dels Verds (en hongarès Párbeszéd – A Zöldek Pártja), anteriorment conegut com Diàleg per a Hongria (Párbeszéd Magyarországért) és un partit ecologista socioliberal format al 2013.
Diàleg es va crear a partir d'una escissió del LMP - Partit Verd d'Hongria, els quals rebutjaven aleshores cap pacte electoral amb el MSZP i amb Junts 2014, impulsat per l'antic Primer Ministre Gordon Bajnai, que pretenia agrupar l'oposició a Orbán. Així, van impulsar Diàleg per Hongria, partint en dos el llavors grup parlamentari del LMP, amb vuit diputats per a cada sector.
Posteriorment s'han presentat a diverses eleccions legislatives i europees sempre en coalició amb altres forces: en la plataforma opositora Unitat al 2014, en coalició amb el MSZP al 2018, de nou a la plataforma àmplia Units per Hongria al 2022, i més recentment en una aliança amb el MSZP i el DK. D'aquesta manera han mantingut i fins i tot ampliat la seva presència institucional.

## Resultats electorals
### Assemblea Nacional

| Any | Líder | Circumscripcions | Circumscripcions | Llista de partit | Llista de partit | Escons | +/– | Govern |
| Any | Líder | Vots | % | Vots | % | Escons | +/– | Govern |
| 2014 | Benedek Jávor Tímea Szabó | Dins de la coalició Unitat | Dins de la coalició Unitat | Dins de la coalició Unitat | Dins de la coalició Unitat | 1 / 199 | Nou | Oposició |
| 2018 | Gergely Karácsony Tímea Szabó | Coalició amb MSZP | Coalició amb MSZP | Coalició amb MSZP | Coalició amb MSZP | 3 / 199 | 2 | Oposició |
| 2022 | Gergely Karácsony Tímea Szabó | Dins de la coalició Units per Hongria | Dins de la coalició Units per Hongria | Dins de la coalició Units per Hongria | Dins de la coalició Units per Hongria | 6 / 199 | 3 | Oposició |

### Parlament Europeu

| Any | Vots | % | Escons | +/- |
| 2014 | Coalició amb Junts | Coalició amb Junts | 1 / 21 | Nou |
| 2019 | Coalició amb MSZP | Coalició amb MSZP | 0 / 21 | 1 |
| 2024 | Coalició DK-MSZP-Diàleg | Coalició DK-MSZP-Diàleg | 0 / 21 | = |

## Referències

* ↑ «LMP fails to elect new parliamentary group leader as split in party continues - Politics.hu», 16-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-16. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «LMP rejects proposals for new strategy at party congress | Politics.hu», 27-09-2013. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ Zrt, HVG Kiadó. «Beintett Bajnainak az LMP, lemondott Jávor Benedek» (en hongarès), 18-11-2012. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «LMP rebels to establish Dialogue for Hungary as a full-fledged party | Politics.hu», 27-09-2013. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Eight breakaway LMP lawmakers to sit as independents | Politics.hu», 12-09-2014. Arxivat de l'original el 2014-09-12. [Consulta: 7 agost 2024].