OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aliança Patriòtica per al Canvi

L'Aliança Patriòtica per al Canvi (APC) (del castellà: Alianza Patriótica para el Cambio) fou una coalició política d'esquerres del Paraguai, sobretot de partits socialistes i socialdemòcrates, activa entre 2007 i 2010.

## Història

L'acord de constitució de l'APC es firmà el dimarts 18 de setembre de 2007 en un solemne acte realitzat a la Casa del Poble, local del Partit Revolucionari Febrerista en consideració de què a l'esmentada seu va ser creada un antic pacte opositor denominat Acord Nacional, a mitjans de l'any 1978 compost pel Partit Revolucionari Febrerista, el Partit Liberal Radical Autèntic, el Partit Demòcrata Cristià i el Moviment Popular Colorado (MOPOCO, "colorados" dissidents). Poc després el Partit Liberal Radical Autèntic abandonà la coalició.
Per a les eleccions generals del 20 d'abril del 2008, l'APC postulà la candidatura de Fernando Lugo com a president i Federico Franco com a vicepresident, utilitzant la llista núm. 6 i el color blanc. Aquest tàndem guanyà les eleccions amb un 41% dels vots, acabant així amb els 61 anys d'hegemonia del Partit Colorado. L'any 2009, l'APC es consolidà com una coalició de partits socialistes i socialdemòcrates, i per a les eleccions municipals de 2010, l'APC realitzà una aliança amb l'Espai Unitari - Congrés Popular, anomenada Front Guasú, per a dissoldre's finalment a la nova coalició.

## Integrants de l'APC

* Partit Liberal Radical Autèntic (als inicis)
* Partit Revolucionari Febrerista
* Partit Demòcrata Cristià
* Partit País Solidari
* Partit Front Ampli
* Partit Encontre Nacional
* Partit Demòcrata Progressista
* Partit del Moviment al Socialisme
* Bloc Social i Popular
* Moviment Resistència Ciutadana Nacional
* Moviment Força Republicana

## Joventut Patriòtica per al Canvi

La Joventut Patriòtica per al Canvi (JPC) (del castellà: Juventud Patriótica para el Cambio) fou l'òrgan juvenil de l'APC que uní a les joventuts de tots els partits i moviments afins. La JPC tingué una vital importància, ja que un gran percentatge de votants foren joves. Al mateix temps, fou integrada a la taula de President de l'equip polític del govern electe en transició, amb veu i vot en representació de la JPC.

## Referències

* 1 2 «Alianza firmará "carta de compromiso político" con EUCP para las municipales» (en castellà). ABC.com.py. [Consulta: 11 juliol 2016].
* ↑ «Izquierdas radical y moderada firman acuerdo para ir unidas a las municipales» (en castellà). ABC.com.py. [Consulta: 11 juliol 2016].
# Maranao

Els maranaos són un poble musulmà de les Filipines que viuen a l'illa de Mindanao. Estan emparentats amb els iranuns i amb els maguindanaos, i la llengua dels tres grups és similar i estan classificades dins el grup anomenat llengües danao. El nom de maranao vol dir "poble del llac", per viure a la vora del llac Lanao. Són al tomb d'un milió dos-cents mil (però només 800.000 parlen la llengua pròpia) i viuen principalment a les províncies de Lanao del Nord i Lanao del Sud.
Foren governats per un sultà que encara conserva un poder tradicional. Tenen elements originats en àrabs i xinesos, però essencialment són descendents de malais.
De la seva cultura destaca la seva alta consideració per la vida i els valors humans. Han conservat les seves tradicions especialment en els actes com el matrimoni, cerimònies religioses i enterraments.

## Referències

* ↑ (en anglès) Philippine Journal of Linguistics, vol. 27-28, 1996, pàg. 145.
# South Sudan Liberation Movement

South Sudan Liberation Movement (SSLM) o Moviment d'Alliberament del Sudan del Sud (MASS), de base nuer, anuak i murle, sorgida vers 1995 com a oposició a John Garang i Riek Machar i pretenent restaurar l'esperit de l'Anya-Anya I, format com a milícia. El 1999 va esdevenir Upper Nile Provisional Military Command Council (UMCC) i el gener del 2000 al Gran Nil Superior fou fundat formalment amb el seu nom actual; estava dirigit per l'americà Michael Wal Duany, professor de ciències polítiques a Indiana (que va dimitir el 30 de setembre del 2004) i amb Timothy Taban, com a comandant militar i Gabriel Yoal Doc com a lloctinent. La seva branca armada és l'Exèrcit d'Alliberament del Sudan del Sud (SSLA). EL SSLM va capturar Aboko només amb forces locals i va fer aliança amb un grup de milicians dirigits per Tuat Wath Pal, un antic oficial comunista etíop. No va entrar a l'acord del 1997 però finalment va signar l'acord amb el govern sudanès el juliol del 2002. Des de llavors, encara que fora de la South Sudan Defence Forces, hi col·labora estretament.
# Heteroplàsmia

L'heteroplàsmia és la coexistència de diferents genomes mitocondrials en un mateix individu. La diferència la podem trobar dins de la mateixa cèl·lula entre dos mitocondris o entre dues cèl·lules del mateix individu. L'heteroplàsmia es deu al fet que els mitocondris estan sotmesos a agressors intrínsecs formats al mateix mitocondri com ara els radicals lliures. Això dona lloc a una taxa de mutació molt més elevada que la taxa de mutació del genoma nuclear. A més a més en una mateixa cèl·lula hi ha diferents mitocondris i a cada mitocondri hi ha diferents genomes.
Aquest fenomen confereix gran variabilitat a l'expressivitat dels gens mitocondrials.

## Vegeu també

* ADN mitocondrial
# Eternity (grup)

Eternity (Coreà: 이터니티; RR: Iteoniti) és un grup de K-pop format per 11 membres, que destaca per ser una de les primeres bandes virtuals creades mitjançant tecnologia d'intel·ligència artificial (IA). Va ser llançat el 22 de març de 2021 com a projecte de Pulse9. Cada membre del grup té un rostre dissenyat amb tecnologia deepfake, mentre que les seves veus són reals. Aquest enfocament permet que les artistes virtuals interactuïn amb els fans de manera similar a com ho farien els artistes humans, sense les limitacions físiques o emocionals que sovint enfronten els idols del K-pop.
Els membres de Eternity inclouen a Seoa, Sujin, Minji, Jaein, Hyejin, Dain, Chorong, Jiwoo, Yeoreum, Sarang i Yejin. La creació d’aquest grup reflecteix una tendència creixent en el K-pop cap a l'ús de la tecnologia per atraure nous públics i explorar noves formes d'entreteniment.

## Història

Les 11 noies (Minji, Seoa, Sujin, Dain, Yeoreum, Yejin, Jaein, Jiwoo, Hyejin, Sarang i Chorong) van ser creades amb Deep Real AI, una tecnologia patentada que genera imatges virtuals falses. Seguidament, es van dur a terme unes votacions perquè els fans poguessin triar qui serien les integrants que passarien a formar part del grup. D'aquesta manera, els rostres creats de manera artificial són projectats sobre noies reals amb l'objectiu de fer trobades en línia amb els seus fans de la manera més realista possible.
El 22 de març de 2021, Eternity va llançar el seu senzill debut "I'm Real", cantat per Hyejin, Seoa, Yeoreum, Sujin i Minji.
El 25 i 26 d'agost del mateix any, Pulse9 va llançar els tràilers de la sisè membre (Dain), que va fer el seu debut en solitari amb un senzill anomenat "No Filter" el 27 d'agost.
El 19 de setembre de 2023, es va confirmar que Eternity s'ha canviat de nom a IITERNITI a través del missatge oficial de Discord d'IITERNITI.

## Membres

| Nom | Posició | Anys actives |
| Hyejin (혜진) | Rapera principal | 2021–present |
| Minzee (민지) | Rapera principal, ballarina | 2021–present |
| Yeoreum (여름) | Líder, vocalista principal | 2021–present |
| SeoA (서아) | ballarina principal, centre | 2021–present |
| Sujin (수진) | Vocalista, visual | 2021–present |
| Zae-In (제인) | Vocalista principal | 2022–present |
| Dain (다인) | Vocalista principal | 2021–present |
| Jiwoo (지우) | | 2022–present |
| Sarang (사랑) | | 2021–present |
| Yejin (예진) | Productora | 2022–present |
| Chorong (초롱) | Maknae (la més jove) | 2022–present |

## Discografia

"I'm Real" (2021)
"No Filter" (2021)
"Paradise" (2022)
"DTDTGMGN" (2022)
"Snow Holiday 3:50pm" (2022)
"Wen Moon" (2023)

## Referències

* ↑ «Pulse9 debutará un grupo de chicas con inteligencia artificial llamado Eternity» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ Durwin, Sarah. «Eternity, el nuevo grupo de K-pop con cantantes creados con inteligencia artificial» (en castellà), 19-12-2022. [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ «Will AI-powered groups take over K-pop?» (en anglès), 08-06-2021. [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ «AI 가상 걸그룹 이터니티, 27일 ‘노필터’ 음원 발매» (en coreà). [Consulta: 8 desembre 2024].
* ↑ «IITERNITI» (en anglès). [Consulta: 8 desembre 2024].
# Mitílids

Els mitílids (Mytilidae) són una família de mol·luscs bivalves que inclou els populars musclos i també els dàtils de mar.

## Taxonomia

L'ordre inclou 460 espècies en 62 gèneres i 11 subfamílies:
* Subfamília Arcuatulinae Scarlato & Starobogatov, 1979
* Subfamília Bathymodiolinae Kenk & B. R. Wilson, 1985
* Subfamília Brachidontinae F. Nordsieck, 1969
* Subfamília Crenellinae Gray, 1840
* Subfamília Dacrydiinae Ockelmann, 1983
* Subfamília Lithophaginae H. Adams & A. Adams, 1857
* Subfamília Modiolinae G. Termier & H. Termier, 1950
* Subfamília Musculinae Iredale, 1939
* Subfamília Mytilinae Rafinesque, 1815
* Subfamília Mytiliseptinae B. Morton, 2020
* Subfamília Septiferinae Scarlato & Starobogatov, 1979

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Mytilidae Rafinesque, 1815» (en anglès). [Consulta: 8 març 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 8 març 2021].
# Corriol anellat gros

El corriol gros o picaplatges gros i passarius a les Balears (Charadrius hiaticula) és una espècie d'ocell de l'ordre dels caradriformes més gros que el corriol petit, molt actiu i de vol ràpid.

## Noms d'Espanya

* Chorlitejo grande (castellà)- Txirritxo handi (basc) - Pildora de colar (gallec).

## Morfologia

* Fa 19 cm de llargària i 35-41 cm d'envergadura alar.
* Pes 54 -75 grams.
* Té de 5 - 10 anys de vida.
* Té el cap blanc i negre, amb una taca negra que comença al bec -que és de color groc amb la punta negra- i segueix fins a darrere de l'ull.
* Té les potes de color groc.
* També es diferencia del corriol petit en la franja alar blanca que aquest no mostra en vol.
* Li agrada volar en bandades.

## Subespècies

* Charadrius hiaticula hiaticula
* Charadrius hiaticula psammodroma
* Charadrius hiaticula tundrae
* Charadrius hiaticula harrisoni
* Charadrius hiaticula kolymensis

## Reproducció

Nia a terra a la tundra àrtica del nord d'Euràsia i d'Amèrica. L'ou és de color marró clar amb taques de diferents mides i fa 32-39,6 x 22,8-28,5 mm. Fa una o dues postes a l'any que acostumen a ésser de 4 ous que són covats per tots dos progenitors durant unes 3-4 setmanes.

## Alimentació

Menja insectes, mol·luscs, crustacis, cucs i matèria vegetal.

## Distribució geogràfica

Viu a tota la costa atlàntica, i part de la mediterrània, europea i de l'Àfrica del Nord. Cria a Euràsia, Groenlàndia, nord-est del Canadà i la costa atlàntica europea fins als Països Baixos i les Illes Britàniques. Hiverna a la península Ibèrica (sobretot a Andalusia i a la costa de la Mar Cantàbrica). També n'hi ha a les Canàries.
Al Principat de Catalunya i a les Balears només el veiem a vegades, a la costa, en migració. Se'n poden trobar alguns que hivernen a les platges, maresmes o llocs semblants del Delta de l'Ebre i, molt de tant en tant, en marges de rius.

## Referències

* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 50. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de la població d'aquest ocell al Principat de Catalunya. (català)
* Fotografies i enregistraments sonors d'aquest ocell. (anglès)
* Descripció i reproducció d'aquest ocell. (francès)
* Taxonomia d'aquesta espècie d'ocell. (anglès)
# Adilabad

Adilabad (en telugu: అదిలాబాదు) és un municipi i ciutat, capital del districte d'Adilabad, a Andhra Pradesh, Índia.
La seva població (2006) és de 108.233 habitants, i 258.233 la municipalitat. La població el 1901 era només de 6.303 habitants. A un temple hindú es fa una fira anual. Adilabad va agafar el nom d'Adil Shah, soldà de Bijapur.

## Referències

* ↑ «Adilabad» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Gangadhar, B. «Traditional knowledge on medicinal plants used by the tribal communities from Adilabad, Telangana state, India». Indian Journal of Ecology, 49, 5, 2022. ISSN: 0304-5250.
* ↑ Gordon, Stewart «Burhanpur: entrepot and hinterland, 1650-1750» (en anglès). The Indian Economic & Social History Review, 25, 4, 12-1988, pàg. 425–442. DOI: 10.1177/001946468802500403. ISSN: 0019-4646.
# Eurobouw

L'equip Eurobouw va ser un equip ciclista belga que competí professionalment entre el 1980 i el 1981.

## Principals resultats

Principals resultats com equip.
* Circuit de les Ardenes flamenques: Johan Wellens (1980)
* Gran Premi de Denain: Leo Van Thielen (1980)
* Internatie Reningelst: Ivan Lamote (1980)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Referències

* ↑ «Eurobouw-Cambio Rino-Rossin 1980» (en anglès).
* 1 2 «1981 Eurobouw» (en anglès). [Consulta: 8 gener 2025].
* 1 2 «Eurobouw - Rossin 1981». [Consulta: 8 gener 2025].
# Licopodi selago

El Licopodi selago o la hupèrzia (Huperzia selago) és una espècie de pteridòfit (planta vascular sense flors) de la família de les licopodiàcies que viu en clarianes humides dels boscos de coníferes sobre sòl silícic i humífer. També és present als matollars d'empètrum i escletxes de roca ombrejades i replanets molsosos de l'estatge alpí.

## Taxonomia i Etimologia

El licopodi selago va ser descrit originalment per Carl von Linné, l'any 1753, amb el nom de Lycopodium selago, a la seva obra més reconeguda, Species Plantarum. que és el criteri seguit a la Flora dels Països Catalans. L'any 1829, el botànic alemany Johann Jakob Bernhardi va proposar separar-lo de la resta de licopodis i va crear la combinació més reconeguda al dia d'avui: Huperzia selago (L.) Bernh.
El nom del gènere està dedicat al botànic Johann Meter Huperz que va estudiar la propagació de les falgueres a principis del segle xix. L'epítet específic "selago" prové del llatí i era el nom antic d'un grup de licopodis.

## Distribució

Es distribueix àmpliament per les zones temperades i fredes de tot l'Hemisferi nord, Macaronèsia, Austràlia, Tasmània i Nova Zelanda. S'estén per gran part de les muntanyes d'Europa, arribant pel sud al nord de la península Ibèrica i Grècia. A Catalunya és més aviat rara als Pirineus axials, de la Vall d'Aran a l'Alt Empordà -massís de les Salines-, però molt rara al Montseny.

## Morfologia

Com en tots els pteridòfits hi ha una alternança de generacions i l'individu que es veu habitualment correspon a l'esporòfit diploide. És una herba perenne (camèfit) i reptant amb les tiges prostrades, herbàcies, de 5 a 30 cm i ramificades dicotòmicament en branques finalment ascendents. Les microfil·les són lanceolato-linears, agudes i es disposen en 6-8 rengles helicoidals, molt imbricats i cobrint la tija. Aquest fet li dona l'aspecte d'una molsa molt robusta. Les esporofil·les es disposen a la part distal de les tiges i no formen estròbils i és on apareixeran els esporangis que són axil·lars i reniformes i produeixen espores tetraèdriques.

## Usos

Era una de les plantes recol·lectades pels druides per a les seves cerimònies religioses. N'extreien el suc per curar diverses malalties. És amargant i molt astringent. A dosis altes és fortament tòxic.

## Imatges

* Il·lustració
* Hàbitat
* tiges
* esporofil·les
* Planta seca

## Referències

* 1 2 3 4 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.I, pàg.141. ISBN 84-7226-592-7 (Vol. I).
* 1 2 Josep Vigo Bonada. L'Alta muntanya catalana. Flora i Vegetació. Centre Excursionista de Catalunya i Institut d'Estudis Catalans, 2008 (2a edició), pàg.118. ISBN 9788492583249.
* 1 2 3 Villar Pérez, Luis. «Huperzia.pdf» (en castellà). Flora ibérica. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets» (en anglès). [Consulta: 18 gener 2025].
# Selaginel·làcies

Les selaginel·làcies (Selaginellaceae) són una família de plantes vasculars sense llavors de la classe Lycopodiopsida, amb un únic gènere actual, Selaginella, i unes 750 espècies que creixen en llocs càlids i humits i es distribueixen per les zones intertropicals d'ambdós hemisferis, tot i que també n'hi ha a les regions fredes i en els deserts.

## Característiques

Morfològicament són plantes herbàcies, de tiges decumbents o dretes i amb fulles petites disposades en hèlix o en rengles i proveïdes d'un apèndix, membranós i caduc, anomenat lígula. Sovint hi ha branques radiciformes anomenades rizòfors, uns apèndixs radiciformes d'origen caulinar. Són plantes heterospòries i els esporangis són agrupats en estròbils terminals, però amb els microsporangis separats dels megasporangis. Les micròspores que es formen germinen dins el microsporangi i donen lloc a protal·lus masculins molt reduïts. Els protal·lus femenins, originats per les megàspores, formen uns quants arquegonis, però finalment només se'n desenvolupa un de sol.

## Referències

* ↑ PPG I «A community-derived classification for extant lycophytes and ferns». Journal of Systematics and Evolution, 54, 6, 2016, p. 563–603. DOI: 10.1111/jse.12229.
* ↑ «The number of known plants species in the world and its annual increase». Phytotaxa. Magnolia Press, 261, 3, 2016, p. 201–217. DOI: 10.11646/phytotaxa.261.3.1.
* ↑ «Selaginel·làcies». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 7 agost 2010].
# Selaginel·la de muntanya

La selaginel·la de muntanya (Selaginella selaginoides) és una espècie de planta vascular sense llavors de la família selaginel·làcies.

## Característiques

És una herba reptant o ascendent, de ramificacions dicotòmiques i amb les branques estèrils horitzontals i curtes, mentre que les fèrtils són erectes. Les fulles, són totes similars, disposades en espiral, amb 1-5 dents llargues a cada costat. Les fulles esporangíferes són el doble de grans que les estèrils. Tots dos tipus de fulla tenen una lígula que els permet captar l'aigua de la rosada. Els estròbils són groguencs, terminals i solitaris i no estan ben diferenciats de la resta de la branca. Els microsporangis es disposen a l'àpex de l'estròbil i contenen nombroses espores minúscules, en canvi, els megasporangis es disposen a la part inferior i només tenen 3-4 espores.

## Distribució

És una espècie boreo-alpina i circumboreal, distribuïda per les zones àrtiques i de muntanya de les regions temperades d'Europa, Amèrica i Àsia, com també a l'illa del Hierro a Canàries. Es troba als dos vessants dels Pirineus, als estatges subalpí i alpí, per sobre dels 1300 m i fins als 2500 m en torberes, molleres, marges herbosos dels cursos d'aigua i matollars d'alta muntanya amb indiferència del substrat. A Catalunya és freqüent a tots els Pirineus, des de la vall d'Aran al Ripollès.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 9 juny 2022].
# Bandera de Papua Nova Guinea

La bandera de Papua Nova Guinea fou adoptada el dia 1 de juliol de 1971.
Els dos colors principals, negre i vermell, són des de fa temps els colors de les tribus papues.
A la part negra es representa la Creu del Sud que és la constel·lació més coneguda de l'hemisferi sud i apareix en nombreses banderes com les del Brasil, d'Austràlia o Nova Zelanda. La constel·lació és en blanc per recordar els colors de la bandera de l'Imperi Alemany, ja que Nova Guinea en fou colònia fins al 1918.
A l'altra part, la vermella, s'hi troba un paradisaeini, un ocell originari de l'illa.
La dissenyadora fou una estudiant de 15 anys que va guanyar un concurs organitzat en tot el país per tal de determinar la futura bandera del país.
# Bevacizumab

El bevacizumab (nom comercial Avastin™) és un anticòs monoclonal que actua contra el factor de creixement de l'endoteli vascular (VEGF, de l'anglès vascular endothelial growth factor). És per tant un a antiangiogènic, i es fa servir en el tractament del càncer, donat que inhibeix el creixement tumoral per inhibició de la formació de vasos sanguinis. El Bevacizumab va ser el primer inhibidor de l'angiogènesi que es va comercialitzar, i va ser desenvolupat per Genentech. És comercialitzat als Estats Units per Genentech i a la resta del món per Roche (Principal accionista de Genentech).
El bevacizumab va ser aprovat per la FDA estatunidenca l'any 2004 per a ús en combinació amb quimioteràpia estàndard en el tractament del càncer de còlon metastàtic, així com per a la majoria de les formes metastàtiques de càncer de pulmó no microcític (de cèl·lules no petites = NSCLC, sigles en anglès usualment emprades). l'any 2008 va ser aprovat per la FDA en la indicació de càncer de mama, contra el parer del panell d'assessors externs. Actualment diversos estudis clínics de llarg seguiment estan arribant a la seva fi per tal de determinar la seguretat i eficàcia i, per tant, possible ús en:
* Adjuvància / càncer de còlon no metastàtic
* Càncer de mama metastàtic
* Càncer de cèl·lules renals metastàtic
* Glioblastoma multiforme metastàtic
* Càncer d'ovari metastàtic
* Càncer de pròstata metastàtic refractari a tractament hormonal
* Càncer de pàncrees metastàtic o no reseccionable localment avançat

## Referències

* ↑ «Avastin, Mvasi (bevacizumab) dosing, indications, interactions, adverse effects, and more». Drugs & Diseases. Medscape.
* ↑ Avastin Prescribing Information, Genentech Inc., October 2006, www.clinicaltrials.gov
* ↑ F.D.A. Approves Drug's Use for Breast Cancer - New York Times
* ↑ GW Prager, J Taieb, M Fakih, F Ciardiello, EV Cutsem, E Elez, et al. «Trifluridine-Tipiracil and Bevacizumab in Refractory Metastatic Colorectal Cancer». N Engl J Med, 388, 18, 2023, pàg. 1657-1667. DOI: 10.1056/NEJMoa2214963. PMID: 37133585 [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ Nelson, Roxanne. «Bevacizumab Boosts Progression-Free Survival in Ovarian Cancer». ASCO 2010 Annual Meeting. Medscape, 2010. [Consulta: 26 desembre 2024].

## Enllaços externs

* «Vascular endothelial growth factor A, long form isoform a Homo sapiens». NCBI Reference Sequence. [Consulta: 26 desembre 2024].
# Eustaquio Pellicer

Eustaquio Pellicer (Burgos, 3 de setembre de 1859 - Buenos Aires, 23 de desembre de 1937) va ser un periodista, poeta i humorista espanyol radicat a les ciutats rioplatenses de Montevideo, primer i Buenos Aires, després.

## Biografia

Va realitzar estudis de batxiller a la seva ciutat natal i el 1886 va viatjar cap al Riu de la Plata on va treballar en publicacions com La unió Gallega de Montevideo i El Ferrocarril. A la ciutat uruguaiana de Montevideo va fundar un setmanari humorístic anomenat La Pellicerina i posteriorment, el 1890 va fundar la revista Caras y Caretas. Anys més tard es va radicar a Buenos Aires i a instàncies de Bartolomé Mitre Vedia va fundar en aquesta ciutat la versió argentina de la revista, la qual va tenir una gran gran popularitat. EL 1904 va fundar la revista PBT.

## Referències

* 1 2 3 Burgos, Diario de. «La Biblioteca acerca el legado del periodista Eustaquio Pellicer» (en spanish), 31-08-2012. [Consulta: 7 novembre 2024].
* ↑ Álvarez Ferretjans, Daniel. Historia de la prensa en el Uruguay: desde La estrella del sur a Internet. Editorial Fin de Siglo, 2008, p. 381. ISBN 978-9974-49-437-4.