OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amaya (Guridi)

Amaya és una òpera en tres actes i un epíleg amb música del compositor basc Jesús Guridi i llibret de José María Arroita Jáuregui, un text basat en la novel·la Amaya o los vascos en el siglo VIII, de Francisco Navarro Villoslada. Es va estrenar el 22 de maig de 1920 al teatre Coliseo Albia de Bilbao.

## Context

Després de l'estrena de Bilbao l'òpera va ser estrenada al Teatro Real de Madrid (1922), al Teatro Colón de Buenos Aires (1930), al Gran Teatre del Liceu de Barcelona (1934) i a Praga (1941). L'any 1952 el mateix compositor va fer una versió com a música de pel·lícula, dirigida per Lluís Marquina.

## Personatges

| Paper | Tessitura | Intèrpret Estrena 22 de maig de 1920 (dir: Joan Lamote de Grigon) |
| Amaya, princesa basca | soprano | Ofelia Nieto |
| Amagoya, sacerdotesa pagana, tia d'Amaya | mezzosoprano | Aga Lahowska |
| Asier, promés d'Amaya, fill adoptiu d'Amagoya | baix | |
| Teodosio, noble cristià, amant d'Amaya | tenor | Isidoro de Fagoaga |
| Miguel, noble navarrès, pare de Teodosio | baríton | Gabriel Olaizola |
| Olalla, germana de Teodosio | mezzosoprano | Carmen Neiva |
| Plácida, mare de Teodosio | mezzosoprano | Carmen Neiva |

## Enregistrament

Hi ha un enregistrament dirigit per Theo Alcántara, amb els intèrprets següents: Rebecca Copley (Amaya), Marianne Cornetti (Amagoia), Itxaro Mentxaka (Plácida/Olalla), César Hernández (Teodosio), Rosendo Flores (Asier), Carlos Conde (Miguel), Carlos Conde (missatger), Ángel Pazos (Uchín), Ángel Pazos (primer pastor), Carlos Conde (segon pastor), Ángel Pazos (criat), Gorka Robles (un ancià), Ángel Pazos (una veu). Orquestra Simfònica de Bilbao i Societat Coral de Bilbao. Gravat en directe. Marco Polo, 1998.

## Referències

* 1 2 «Estreno de una ópera vasca en el Liceo». La Vanguardia, 12-04-1934, pàg. 7.
* ↑ «De Bilbao - Estreno de la ópera "Amaya"». El Cantábrico, 23-05-1920, pàg. 3.
* 1 2 Requejo Ansó, Alberto Ángel. A Study of Jesús Guridi’s Lyric Drama Amaya (1910-1920) (tesi) (en anglès). Austin: University of Texas at Austin, 2003.
* ↑ «Amaya (1952)». Artium. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ Bellés, Ricardo. «Un drama lírico vasco: Amaya» (en castellà). Centro Virtual Cervantes. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ Operaclass.com Opera Class

## Enllaços externs

* "Amaya" en el poder de la paraula (enllaç a Espatadantza amb la llista de personatges i intèrprets de l'estrena)
* "Un drama líric basc: Amaya", article de Ricardo Bellés al Centre Virtual Cervantes
* Notes, discografia i llibret (basc - espanyol) a Kareol
# Radi (os)

El radi és un os situat a la part externa de les extremitats superiors dels vertebrats. És al costat del cúbit, s'articula amb el cúbit, i és més gruixut que aquest. També s'articula amb l'húmer i amb els ossos carp en ambdós extrems.

## Fractures

La fractura distal del radi (o també anomenada fractura de canell) és una de les més freqüents en gent gran (més de 65 anys) juntament amb la fractura pertrocantèria del maluc. Tot i que la fractura de canell és molt freqüent en ancians també ho és en joves pels traumatismes esportius. En les fractures articulars per cisallament és freqüent que s'afectin els lligaments del canell, un d'ells seria el lligament entre l'escafoide i el semilunar.
* Extrarticulars: no afecten a l'articulació, com les fractures metafisàries. Són més freqüents en gent gran.
* Intrarticulars o articulars: que afecten a l'articulació. Són més freqüents en gent jove per traumatismes d'alta energia.
Viccionari
# Hașîm Aydemîr

Haşim Aydemir (Lice, província de Diyarbakır, 17 de setembre de 1979) és un guionista, director i productor de cinema kurd.
Aydemir va completar els seus estudis primaris i secundaris a Adana. Es va graduar al departament de periodisme de la Universitat d'Istanbul. Durant la seva etapa escolar va fer curtmetratges. Va treballar al plató de diverses sèries de televisió i va participar en la realització de clips i en els equips de direcció. Aydemir va dirigir Dema Evin Dikeve Dil (documental), Axe u Jiyan (sèrie de televisió), Ref (sèrie de televisió), 14 Tirmeh (pel·lícula) i Dema Dirîreskan (pel·lícula). Aydemir és propietari de Tigris Film Productions BV amb Erdal Oyunlu (productor).

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Paper |
| 2010 | Ax u Jiyan | Director |
| 2014 | Ref | Director |

### Cinema

| Any | Títol | Paper |
| 2013 | Dema Evîn Dikeve Dil | Director |
| 2017 | 14 Temmuz | Direcor |
| 2021 | Temps de mores (Dema Dirîreskan) | Director |

## Nominacions i premis

* 2017 – Festival Internacional de Cinema de Duhok, millor actor i millor fotografia
* 2018 - Festival Internacional de Cinema de Slemani, Menció especial
* 2019 - Freedom Festival International Columbia, Carolina del Sud, Estats Units, Millor llargmetratge i Millor fotografia
* 2019 - Festival Internacional de Cinema dels Cinc Continents Veneçuela, Millor Llargmetratge Dramàtic i Llargmetratge de Menció Especial de Director
* 2019 - Premi de cinematografia canadenc Toronto, Canadà, premi al millor director per primera vegada

## Referències

* ↑ Haşim Aydemir: “Si no podemos hacer nuestro propio cine, nadie más lo hará”, AFN News, 20 de juny de 2022
* ↑ https://www.youtube.com/watch?v=5VpXmdR7gu0
* ↑ Temps de mores a zumzeigcine.com
# Aponi Saturní

Aponi Saturní (en llatí Aponius Saturninus) va ser governador de Mèsia al segle i.
Governava el país a la mort de Neró i va rebutjar als sàrmates que van envair la província. Va ser recompensat amb una estàtua triomfal al començament del regnat d'Otó. En la lluita per l'imperi entre Vitel·li i Vespasià va donar suport al primer però després va canviar de bàndol i va creuar els Alps per unir-se a Antoni Prim al nord d'Itàlia. Prim, que volia per ell sol els honors i el comandament suprem, va incitar un motí al camp de Saturní i aquest va haver de fugir.
Tàcit diu que tenia rang consolar però el seu nom no consta als Fasti.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/731?rgn=full+text;view=image;q1=Saturni+nus%2C+Apo+niusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 723. ]
# Crims al Bàltic: Cortina de boira

Crims al Bàltic: Cortina de boira (títol original en alemany, Der Usedom-Krimi: Nebelwand) és un telefilm de la sèrie de pel·lícules de ficció criminal Crims al Bàltic. Va ser produït per a Das Erste per Razor Film Production en nom d'ARD Degeto i NDR. La quatra entrega de la sèrie es va emetre per primera vegada el 19 d'octubre de 2017, moment en què va ser vista per 6,18 milions d'espectadors a Alemanya i va aconseguir una quota de pantalla del 20,5% al canal Das Erste. S'ha doblat al català central per a TV3, que va emetre'l el 26 de novembre de 2023.
La pel·lícula es va rodar del 5 d'abril de 2016 al 4 de maig de 2016 principalment a l'illa d'Usedom i a Berlín. Entre altres coses, el rodatge va tenir lloc als ports continentals de Freest i Barth, així com a Świnoujście i Zinnowitz.

## Sinopsi

Un vaixell de vela és víctima d'un incendi deliberat al port, cosa que provoca ferides greus per a una persona sense sostre. Aquesta embarcació havia estat adquirida recentment per una organització local dedicada a ajudar joves amb problemes, amb l'objectiu d'oferir educació. Es tracta del mateix vaixell que, deu anys enrere, va protagonitzar un tràgic accident que va causar la pèrdua de dos joves pares. El seu fill, en Jäckie, que era un nen en aquell moment, va sobreviure, però des de llavors ha viscut amb les seqüeles emocionals. Curiosament, en Jäckie va ser vist a l'illa poc abans de l'incendi, cosa que el converteix en una figura sospitosa. Al mateix temps, la filla de la inspectora Thiel, la Sophie, es troba amb en Jäckie i es veu involucrada sentimentalment amb ell.

## Repartiment

* Katrin Sass com a Karin Lossow
* Lisa Maria Potthoff com a Julia Thiel
* Peter Schneider com a Stefan Thiel
* Emma Bading com a Sophie Thiel
* Max Hopp com a Dr. Brunner
* Rainer Sellien com a Holm Brendel
* Oskar Bökelmann com a Jäckie Emmerich
* Hildegard Schroedter com a Steffi Niemann
* Lena Urzendowsky com a Simone Simmank
* Julius Dombrink com a Linus Tack
* Judith Engel com a Ellen Peters
* Anne Weinknecht com a Maike Böhlich

## Referències

* ↑ Robert Meyer. «Starker «Usedom-Krimi» lässt «Bergretter» alt aussehen». Quotenmeter.de.
* 1 2 «Crims al Bàltic - T1xC4 - Cortina de boira». 3Cat. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Der Usedom-Krimi: Nebelwand a crew united
* ↑ Ulrich Kronenberg. «Drehorte DER USEDOM-KRIMI». anderswohin.
# Denominació d'origen qualificada

Una denominació d'origen qualificada (DOQ) és una indicació geogràfica que garanteix l'origen i la qualitat d'un vi que està elaborat a partir d'unes determinades varietats i amb pràctiques vinícoles, enològiques i d'envelliment establertes prèviament i segons uns processos de comercialització determinats i controlats. Per poder gaudir d'una certificació DOQ és necessari haver gaudit prèviament un mínim de deu anys de la certificació DO. La DO i la DOQ es regulen a la Unió Europea segons el Reglament (UE) núm. 1151/2012 sobre règims de qualitat de productes agrícoles i alimentaris.
El consell regulador de la denominació d'origen, l'Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), el Departament d'Agricultura de la Generalitat de Catalunya i altres administracions competents vetllen pel compliment del reglament, porten el registre de viticultors i de cellers adherits, controlen la producció i verifiquen la qualitat de les anyades i del vi.

## Altres noms

A la reglamentació europea tant els DO com els DOQ s'anomenen «vins de qualitat produïts en una regió determinada», etiquetats amb les sigles VQPRD, però alguns països de tradició vinícola a Europa fan la distinció entre DO i DOQ.
La DOQ en altres llengües és:
* Castellà: Denominación de Origen Calificada (DOCa)
* Françès: Appellation d'origine vin délimité de qualité supérieure (AOVDQS)
* Grec: Ονομασία προελεύσεως ανωτέρας ποιότητος (ΟΠΑΠ) (denominació d'origen de qualitat superior)
* Italià: Denominazione di origine controllata e garantita (DOCG)
* Portuguès: Denominação de origem controlada (DOC)

## Altres indicacions geogràfiques

Altres indicacions geogràfiques referides als vins són:
* Denominació d'Origen (DO), segons l'origen geogràfic del vi i el seu procés d'elaboració. No té en compte la comercialització.
* Vi de la Terra, vins de taula amb indicació geogràfica tradicional on es garanteix només l'origen.
Indicacions geogràfiques i de qualitat referides a altres productes:
* Indicació Geogràfica de Begudes Espirituoses (IG), per a les begudes espirituoses (excepte vins).
* Denominació d'Origen Protegida (DOP), productes agroalimentaris tret del vi i begudes espirituoses.
* Indicació Geogràfica Protegida (IGP), quan només part de les qualitats són atribuïbles a l'entorn geogràfic.
* Especialitat Tradicional Garantida (ETG), quan es garanteix un producte o un procés tradicional, però no el seu origen geogràfic.
* Marca Q

## Vins amb denominació d'origen qualificada

* Priorat

## Referències

* ↑ «Reglament (UE) nº 1151/2012 del Parlament Europeu i del Consell, de 21 de novembre de 2012, sobre els règims de qualitat dels productes agrícoles y alimentaris.». DOUE, 14-12-2012, pàg. 1-29.

## Vegeu també

* VQPRD
* Indicació geogràfica
# Agnieszka Smoczyńska

Agnieszka Smoczyńska (nascuda el 18 de maig de 1978) és una escriptora i directora de cinema i televisió polonesa. És una exalumne de l'Escola de Cinema Krzysztof Kieślowski de Katowice. El seu llargmetratge de debut, Córki dancingu (2015), va ser reestrenat per The Criterion Collection el 2017, incloent també els curtmetratges Aria Diva (2007) i Viva Maria! (2010). El 2022, va guanyar el premi Lleons d'Or al Festival de Cinema de Gdynia pel seu quart llargmetratge, The Silent Twins.

## Filmografia

| Any | Títol | Role(s) | Role(s) | Role(s) |
| Any | Títol | Director | Guionista | Productor |
| 2015 | Córki dancingu | Sí | No | No |
| 2018 | The Field Guide to Evil | Segment | No | No |
| 2018 | Fuga | Sí | No | No |
| 2022 | The Silent Twins | Sí | No | No |
| TBA | Hot Spot | Sí | No | No |

## Referències

* ↑ «The Lure». The Criterion Collection. [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ «The Silent Twins wins the Golden Lions at the Polish Film Festival», 20-09-2022. [Consulta: 2 octubre 2022].
# Ramon Pané

Ramon Pané (segle xv) fou un ermità jerònim català que va acompanyar Cristòfor Colom en el segon viatge a Amèrica i al qual es considera el primer no amerindi que va aprendre una llengua ameríndia. Se'n desconeix la data de naixement i de mort. Va ser l'autor del primer llibre escrit a Amèrica, titulat Relación Acerca de las Antigüedades de los Indios, on dona valuosa informació sobre la cultura dels amerindis taíno. També va ajudar al Vicari Apostòlic Bernat Boïl el 6 de gener de 1494, a celebrar la primera missa en terres americanes, a La Hispaniola. En tant que primer catequista, va haver d'aprendre el llenguatge dels nadius i conèixer-ne la cultura. Els nadius van tenir molta confiança en ell i li van contar les seves tradicions i creences.
És per aquesta raó que escriu les seves memòries en les quals descriu els mites, conjurs, cerimònies, medicines i costums dels indis, que comencen així: "Yo, fray Ramón, pobre ermitaño del Orden San Jerónimo, por mandato del ilustre señor Almirante, Virrey y Gobernador de las islas y de la tierra firme de las Indias, escribo lo que he podido averiguar y saber acerca de las creencias e idolatrías de los indios, y cómo veneran a sus dioses, lo cual trataré en la presente relación.."
En aquella època sols hi havia dos monestirs dels quals podria procedir, un d'ells ja desaparegut i l'altre encara dempeus: Sant Jeroni de la Vall d'Hebron o Sant Jeroni de la Murtra, a Badalona. Es creu que Ramon Pané era un frare llec de la comunitat de la Murtra. Quan a l'abril de 1493 els Reis Catòlics eren allà, reberen Cristòfol Colom a la tornada del seu primer viatge, i allà l'Almirall degué conèixer aquell frare, famós molt probablement per la seva sapiència, el seu amor per les plantes i les seves aplicacions medicinals.

## Bibliografia

* ARROM, José Juan. Relación acerca de las antigüedades de las Indias de fray Ramón Pané. (México D. F: Ed. Siglo XXI, 1974).
* DUVIOLS, P. La destrucción de las religiones andinas. (México D. F., 1977).
* FOSTER, G. Cultura y conquista. La herencia española en América. (México D. F., 1962).
* LAVIANA CUETOS, María Luisa. La América española, 1492-1898. (Madrid: Ed. Grupo 16, 1997)

## Enllaços externs

* WIKI DOMINICANA Arxivat 2011-12-28 a Wayback Machine.(castellà)
* CVC. Cervantes(castellà)
* MCN Biografias(castellà)

## Vegeu també

* Bernat Boïl
* Miquel Ballester
# Pànic del 1837

El Panic del 1837 va ser causat per una febre especulativa. La bombolla va esclatar el 10 de maig del 1837 a Nova York, quan tots els bancs van deixar de pagar en espècie (monedes d'or i plata). El pànic va precedir una depressió de cinc anys, amb bancs en fallida i nivells d'atur de rècord.
Les suposades causes inclouen la política econòmica del president Andrew Jackson, que va introduir l'Specie Circular per ordre executiva i no va voler renovar la llicència del Second Bank of the United States, provocant que el govern en retirés els fons. Martin Van Buren, que va esdevenir president el març del 1837, cinc setmanes abans que el Pànic prengués l'economia de la jove república, va ser culpat del Pànic. Segons alguns, la seva negativa a fer que el govern intervingués en l'economia va incrementar la durada i els efectes perjudicials del Pànic. Per descomptat, la intervenció inicial del govern havia estat sense voler una part de la causa del problema, i més intervenció hauria pogut ser efectiva o no ser-ho. Els demòcrates jacksonians culpaven la irresponsabilitat dels bancs, argumentant que promovien l'especulació a gran escala i que provocaven inflació perquè emetien moneda en paper. És cert que els bancs havien emès un excés de paper moneda.
# Luci Fulvi Plaucià

Luci Fulvi Plaucià (en llatí Lucius Fulvius Plaucianus) va ser un ministre imperial, africà de naixement i probablement emparentat amb l'emperador Septimi Sever, amb el que va servir com a prefecte del pretori, i que li va concedir honors i riquesa.
L'emperador li va permetre decidir diversos punts de la política oficial, i sempre li va concedir tot allò que demanava. Animat per aquestes concessions, Plaucià es va convertir en un tirà despòtic. Es diu que cada granger, cada ciutat i cada província va patir les seves exaccions, i als que se li van oposar els va condemnar a desterrament o a mort. A Roma va saquejar totes les riqueses que la seva avarícia desitjava, va condemnar a l'exili o a mort a tots els que s'oposaven a les seves intencions, i va tractar amb contundència fins i tot a l'emperadriu Júlia Domna i als seus fills.
Va arribar a la cimera de les seves ambicions l'any 202 quan la seva filla Fúlvia Plautil·la va ser escollida com a muller de l'hereu Caracal·la. Un historiador contemporani diu que el vestuari que tenia Fúlvia hauria bastat per vestir cinquanta reines. Però la satisfacció de les seves ambicions no van fer feliç a Fulvi. Va començar a aparèixer malalt, groc i amb espasmes nerviosos, que Dió Cassi, contemporani seu, atribueix a irregularitats a la seva dieta i en part als terrors que el turmentaven fruit de les seves crueltats.
Quan es va assabentar que Caracal·la volia eliminar tant a la seva filla com a ell mateix, va decidir avançar-se i eliminar el seu gendre, però el pla va ser descobert, va ser cridat al Palau i va ser condemnat i executat l'any 203. Se li van confiscar les propietats i les riqueses, el seu nom va ser esborrat de tots els monuments públics i la seva filla va ser enviada a l'exili. Dió Cassi dubta de què Fulvi planegés una conspiració, i que la major part de les acusacions van ser fabricades per Caracal·la que volia eliminar un favorit massa ambiciós.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mithology: Vol.III. Londres: John Murray, 1876, p. 405-406.
# Messier 22

Messier 22 (M22 o NGC 6656) és un cúmul globular en la constel·lació de Sagitari. Va ser descobert Abraham Ihle el 1665 i inclòs per Charles Messier en el seu catàleg en 1764.
M22 és un dels cúmuls d'estrelles més propers a la Terra, amb una distància d'aproximadament 10,400 anys llum. El que fa que cobreixi una regió del cel de 29 minuts d'arc, és a dir, aproximadament la mateixa àrea que cobreix la lluna. Conté al voltant de 100.000 estrelles de les que 32 són estrelles variables.

## Nebulosa planetària

Aquest és un dels quatre cúmuls coneguts que conté una nebulosa planetària. Va descoberta pel satèl·lit IRAS el 1986 i duu el nom de IRAS 18333-2357. L'estrella principal de la nebulosa és una estrella blava d'una edat d'aproximadament 6.000 anys. Els altres cúmuls amb nebuloses planetàries són M15, NGC 6441 i Palomar 6.

## Observació

En bones condicions atmosfèriques és observable a ull nu.Amb binoculars es poden resoldre algunes estrelles. Amb un telescopi de 200 mm de diàmetre la visió és espectacular. Per tal d'observar la nebulosa planetària caldrà un telescopi de 300 mm amb filtre UHC.

## Forats negres

El telescopi Very Large Array ha observat dos forats negres d'entre 10 i 20 masses solars dins del cúmul globular, l'observació ha estat corroborada posteriorment per l'Observatori de raigs X Chandra el 2012.

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)

## Referències

* ↑ Lee Spitler «Uniting old stellar systems: from globular clusters to giant ellipticals» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2008, pàg. 1924–1936. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2008.13739.X.
* 1 2 3 William E. Harris «A catalog of parameters for globular clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomical Journal, 1996, pàg. 1487. DOI: 10.1086/118116.
* 1 2 Ralf-Dieter Scholz «Global survey of star clusters in the Milky Way» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 10-2013, pàg. 53–53. DOI: 10.1051/0004-6361/201322302.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.
* ↑ URL de la referència: https://dx.doi.org/10.1086%2F338041.
* ↑ «Hallados por primerza vez dos agujeros negros juntos», 05-10-2012.(castellà)
# Vitrasi Pol·lió (cònsol)

Vitrasi Pol·lió (en llatí Vitrasius Pollio) va ser un magistrat romà del segle ii. Era descendent de Vitrasi Pol·lió, governador d'Egipte en temps de Tiberi.
Va viure en el regnat de Marc Aureli i el van nomenar cònsol dues vegades, la segona l'any 176 amb Marc Flavi Àper. La data del seu primer consolat no va quedar registrada. El senatusconsultum Vitrasianum mencionat al Digest, va ser segurament aprovat durant el seu període consular. Era probablement el pare de Vitràsia Faustina, assassinada per orde de Còmmode.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/448?rgn=full+text;view=image;q1=Po+llio%2C+Vitra+siusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 440. ]
# Crises

Crises (en grec antic: Χρύσης) va ser un heroi, fill d'Agamèmnon i de Criseida. Era net de Crises, sacerdot d'Apol·lo.
Quan Agamèmnon anava cap a Troia, Aquil·les al passar per Mísia es va endur Criseida, filla del sacerdot d'Apol·lo i la va donar a Agamèmnon. El sacerdot va suplicar que li tornés la filla, però no se'n va sortir. Per això Apol·lo va destruir gairebé tot l'exèrcit grec, amb una pesta i per la fam.
Llavors Agamèmnon va tornar Criseida, que estava embarassada, al seu pare, però ella va dir que el rei l'havia respectada. Quan va néixer el nen, l'anomenà Crises, i va atribuir a Apol·lo la paternitat. Més tard, quan Troia ja havia estat vençuda, Orestes i Ifigènia es van presentar davant de Crises, fugint de la venjança de Toant, rei de la Tàurida, i van demanar-li asil, però el sacerdot els volia entregar al seu perseguidor. Criseida li va dir que el vertader pare del seu fill era Agamèmnon, i que en realitat hi havia vincles familiars que els relacionaven amb els fugitius, perquè Criseida i Orestes eren germanastres. Crises va renunciar a entregar-los, i amb l'ajuda del seu net Crises van matar Toant.

## Referències

* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 120. ISBN 9788496061972.
* 1 2 Gai Juli Higí. Faules, CXXI, 1-3

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, pàg. 57. (El Cangur/Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
Viccionari