OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Relació de Tully-Fisher

La relació de Tully-Fisher és considerada una candela estàndard en astronomia. Fou publicada pels astrònoms R. Brent Tully i J. Richard Fisher el 1977 i permet estimar la distància a què es troba una galàxia espiral a partir de l'amplada de les línies del seu espectre.
La relació, derivada de la forma empírica, estableix que la lluminositat d'una galàxia espiral és proporcional a la quarta potència de la seva velocitat màxima de rotació que, alhora, es determina a partir de l'amplada de les línies espectrals, en particular de la línia a 21 cm emesa per l'hidrogen neutre de la galàxia. Coneguda la lluminositat L és possible determinar la distància d per comparació entre la primera i la magnitud aparent m. Segueix la forma següent:
    $L(d,m)\propto (V_{max})^{\alpha }\qquad \alpha \simeq 3.8$
L'amplada de la línia de 21 cm es deu, en les galàxies espirals, principalment a la rotació. Si una galàxia està giravoltant, l'espectre de l'hidrogen del lateral que gira cap a nosaltres tindrà un lleuger desplaçament cap al blau i el corresponent al que gira al contrari patirà un lleuger desplaçament cap al roig, comparats amb l'espectre mitjà de la galàxia en conjunt. La suma de tots aquests components, amb majors o menors desplaçaments cap al roig o cap al blau, produeix un eixamplament de la línia, tant més gran com més ràpida sigui la rotació. Per una altra part, com que la força centrífuga, que depèn de la velocitat de rotació, i la gravitació, que depèn de la massa, estan equilibrades, la massa i la velocitat de rotació estan relacionades. Finalment, la relació assumeix que les galàxies més massives tendeixen a tenir lluminositats absolutes proporcionalment majors, cosa que justifica la relació trobada entre amplada de les línies i lluminositat.
Per a galàxies el·líptiques hi ha una relació similar anomenada relació Faber-Jackson, però basada en la velocitat de dispersió ($\sigma$) i no en la de rotació, ja que aquestes galàxies (en general) a penes tenen rotació.

## Referències

* imamura/209/apr7/TF.html zebu.uoregon.edu/# imamura/209/apr7/TF.html Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine..
* Kuhn, Karl F., In Quest of the Universe. ISBN 0-314-02393-3.
* 2003 Presentació Astronòmica nivell-C per a la Science Olympiad (format Microsoft PowerPoint, pot obrir-se en OpenOffice.org).

## Vegeu també

* Galàxia espiral.
* Candela estàndard.
* Relació Faber-Jackson.
* Astrofísica.
* Dinàmica Newtoniana modificada.
# Eriop

L'eriop (Eryops megacephalus) (‘cara tirada cap enfora capgrossa’, en grec) és una espècie extinta d'amfibi semiaquàtic, trobat principalment a la formació d'Admiral (Permià inferior, fa uns 295 milions d'anys) del comtat d'Archer (Texas), però també se n'han trobat fòssils a Nou Mèxic i parts de l'est dels Estats Units.
Eryops tenia una mida mitjana d'uns 150-200 cm de llarg, sent un dels animals terrestres més grans del seu temps. Pesava uns 90 kg. Probablement tenia pocs depredadors, tot i que hauria estat un objectiu fàcil per un predador com Dimetrodon, que era més gran i probablement era el depredador alfa d'aquell temps. S'han trobat diversos esquelets complets d'Eryops del Permià inferior, però els fòssils més comuns són parts del crani i dents. Tot i que no tingué descendents directes, és l'amfibi del Permià més ben conegut i un exemple notable d'enginyeria natural.

## Referències

* ↑ Schoch, Rainer R. «Evolution of Life Cycles in Early Amphibians» (en anglès). Annual Review of Earth and Planetary Sciences, 37, 1, 01-05-2009, pàg. 135–162. DOI: 10.1146/annurev.earth.031208.100113. ISSN: 0084-6597.
* ↑ «Eryops megacephalus». Paelobiology Database. [Consulta: 11 agost 2024].
* ↑ Schoch, Rainer R. Amphibian Evolution: The Life of Early Land Vertebrates (en anglès). John Wiley & Sons, 2014-03-19. ISBN 978-1-118-75913-4.
* ↑ Pawley, Kat; Warren, Anne «The appendicular skeleton of Eryops megacephalus Cope, 1877 (Temnospondyli: Eryopoidea) from the Lower Permian of North America» (en anglès). Journal of Paleontology, 80, 3, 5-2006, pàg. 561–580. DOI: 10.1666/0022-3360(2006)80[561:TASOEM]2.0.CO;2. ISSN: 0022-3360.
# Illa Genovesa

L'illa Genovesa, també anomenada illa Tower, és una illa volcànica formada per un volcà en escut que es troba a les illes Galápagos, a l'oceà Pacífic. Té una superfície de 14 km², i la seva elevació màxima és de 64 metres. L'illa en forma de ferradura, amb una caldera volcànica que té una paret que s'ha ensorrat i forma la Gran Badia de Darwin, envoltada de penya-segats. El llac d'aigua salada Arturo es troba al mig de l'illa, els sediments del qual tenen menys de 6.000 anys. Tot i que no es té constància de cap erupció en temps històrics, hi ha colades de lava molt joves als flancs del volcà.

## Història

Rep el nom de la ciutat italiana de Gènova en honor del seu fill il·lustre Cristòfor Colom. El nom va ser adoptat el 1892 com a part de la celebració de l'Equador del quart centenari del descobriment d'Amèrica. Abans era coneguda com Quita Sueño.
El pirata anglès Ambrose Cowley la va anomenar illa d'Eure's el 1684, que més tard passà a ser Eure o illa d'Eures. L'origen d'aquest nom és incert, amb dos suggeriments que són William Ewres de Jamaica i Ralph Eure, 8è baró Eure.
La gran quantitat i varietat d'espècies d'ocells que hi viuen també ha fet que sigui coneguda com a Illa dels Ocells.

## Referències

* 1 2 «Genovesa». Galapagos Conservancy. galapagos.org. [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ «Hike the Northern Islands – Genovesa Island in Galapagos». santacruzgalapagoscruise.com. [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ «Global Volcanism Program | Genovesa» (en anglès). [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ De la Fuente, Vicente (1744), Nueva y Correcta Carta del Mar Pacifico ó del Sur... [New and Improved Map of the Pacific or Southern Sea]', Madrid.
* 1 2 McEwen, Alec «The English Place-Names of the Galápagos». The Geographical Journal, 154, 2, 7-1988, pàg. 234. DOI: 10.2307/633849.
* ↑ Kitchin, Thomas (1797), "South America", Kitchin's General Atlas..., Londres: Laurie & Whittle.
# Illa Hagemeister

L'illa Hagemeister és una illa deshabitada de l'estat d'Alaska, Estats Units, situada a la riba nord de la badia de Bristol, a l'entrada de la badia de Togiak, al mar de Bering. L'illa fa 26 km de llargada i té una superfície de 300 km². La seva alçada màxima és de 184 msnm.
Porta el nom del capità rus Ludwig von Hagemeister, que va comandar tres viatges a l'Amèrica russa i arreu del món. Forma part de l'Alaska Maritime National Wildlife Refuge.

## Referències

* ↑ «Hagemeister Island quadrangle» (en inglés). Arxivat de l'original el 2017-01-07. [Consulta: 15 juny 2011].
* 1 2 «Geographic Names Information System». [Consulta: 21 març 2024].
# Illa Hawkins

Hawkins és una illa que es troba al nord del golf d'Alaska, a l'estat d'Alaska, Estats Units. Es troba a l'oest de la ciutat de Cordova, entre aquesta ciutat i l'illa de Hinchinbrook. L'estret del Príncep Guillem es troba al nord de l'illa, mentre l'Orca Inlet i el cos principal del golf d'Alaska es troben al sud. L'illa Hawkins fa uns 36 km de llargada per 6 a 8 d'amplada i té una superfície de 176,388 km² i la seva alçada màxima és de 360 msnm. La seva població era de quatre persones segons el cens de 2000. Es troba dins del bosc nacional de Chugach.

## Referències

* 1 2 «Geographic Names Information System». [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ Hawkins Island: Block 1172, Census Tract 2, Valdez-Cordova Census Area, Alaska United States Census Bureau
* ↑ Chugach National Forest
# Escut de Liechtenstein

L'escut de Liechtenstein són les armories de la dinastia regnant. Com a emblema sobirà del Principat de Liechtenstein, el seu ús està reservat als membres de la Casa Principesca i a les autoritats estatals. També es pot autoritzar certs individus privats a fer-ne ús, si és en interès de l'Estat. Les armes mostren la història de la Casa Principesca i s'hi representen les diferents àrees d'Europa que han tingut un paper significatiu en el petit Estat, tant per conquesta com per lligams matrimonials.
Es tracta d'un escut quarterat.
* Al primer quarter, les armes de Silèsia: d'or, una àguila de sable, coronada i membrada d'or, becada d'argent, linguada i armada de gules, carregada al pit amb un muntant trevolat i creuat d'argent.
* Al segon quarter, les armes dels Kuenring: faixat d'or i de sable de vuit peces carregat amb un crancelí de sinople.
* Al tercer quarter, les armes dels ducs de Troppau: partit de gules i argent.
* Al quart quarter, les armes dels Cirksena de la Frísia Oriental, comtes de Rietberg: d'or, una harpia de sable amb la part humana d'argent, coronada i membrada d'or i armada de gules.
* Gaiat curvilini a la punta, les armes dels ducs de Jägerndorf: d'atzur, un corn de caça cordat d'or.
* Ressaltant sobre el tot, un escussó amb les armes de la Casa Principesca: truncat d'or i de gules.
* L'escut, carregat damunt un mantell de gules folrat d'ermini i embellit d'or, timbrat amb la corona de príncep.
L'escut apareix al centre de la bandera d'Estat.
A part de la versió completa de l'escut, també n'hi ha una de simplificada, coneguda com les armes petites (en alemany Kleine Staatswappen), consistent en l'escussó central de la Casa Principesca timbrat amb la corona de príncep.

## Vegeu també

* Bandera de Liechtenstein

## Enllaços externs

* Text original de la llei (alemany)
# Regions de Dinamarca

Les regions de Dinamarca van ser creades l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal de Dinamarca que va substituir els 13 comtats existents (amter) per cinc regions de nova creació. Al mateix temps la reforma va reduir el nombre de municipis (kommuner), passant de 270 a 98. la principal competència de les regions és el servei de salut. A diferència dels antics comtats, aquestes regions no poden recaptar impostos i el servei de salut és principalment finançat per un impost nacional (sundhedsbidrag) del 8% combinat amb altres fons del govern i dels municipis. Cada Consell Regional està integrat per 41 membres escollits a les eleccions municipals. A banda del servei de salut, altres competències importants dels consells regionals són el servei d'ocupació i el trànsit, excepte per als 46 municipis de l'est de Dinamarca on hi ha una autoritat especial per al trànsit (Trafikselskabet Movia), tot i que no abasta l'illa de Bornholm.

## Regions

| Regió | Capital | Ciutat principal | Població | Superfície (km²) | Densitat (per km²) |
| Hovedstaden | Hillerød | Copenhaguen | 1.645.825 | 2.561 | 642,6 |
| Midtjylland | Viborg | Århus | 1.237.041 | 13.142 | 94,2 |
| Nordjylland | Aalborg | Aalborg | 578.839 | 7.927 | 73,2 |
| Sjælland | Sorø | Roskilde | 819.427 | 7.273 | 112,7 |
| Syddanmark | Vejle | Odense | 1.194.659 | 12.191 | 97,99 |
| Dinamarca | Copenhaguen | Copenhaguen | 5.475.791 | 43.094 | 127,0 |
L'arxipèlag d'Ertholmene (amb 96 habitants el 2008) no pertany a cap municipi ni a cap regió sinó al Ministeri de Defensa. Groenlàndia i les illes Fèroe també són part del Regne de Dinamarca, com a membres del Rigsfællesskabet però són autònoms i gairebé sobirans, i cadascú està representant per dos escons al parlament.

## Referències

* ↑ Les dades corresponen a l'1 de gener del 2008
* ↑ Michael Kjær, Jonas «Christiansø betaler ikke sundhedsbidrag». dr.dk, 15-11-2006 [Consulta: 12 agost 2008].

## Vegeu també

* Municipis de Dinamarca
* Llista de ciutats de Dinamarca
# Retsforbundet

Retsforbundet ex Danmarks Retsforbund (Partit de Justícia o d'Un Impost) és un partit polític danès fundat el 1919. La plataforma del partit es basava en els principis de l'economista estatunidenc Henry George, que advocava per un impost únic arreu (georgisme).
Es va presentar per primer cop a les eleccions legislatives daneses de 1926, i va tenir un cert ressò en la postguerra, fins i tot va formar un govern de coalició amb els socialdemòcrates i Det Radikale Venstre el 1957-1960. El 1960 va perdre la representació parlamentària, però a les eleccions de 1973 va obtenir 5 escons al Folketinget, a causa de la seva oposició a l'entrada danesa a la Comunitat Econòmica Europea. Va mantenir la representació fins al 1981 i un diputat al Parlament europeu (Ib Christensen) el 1978-1979.
En la dècada dels setanta el partit va perdre suports i va deixar de funcionar a nivell nacional el 1990, però a les eleccions de 2005 es va presentar amb el Partit Minoritari, però només va obtenir el 0,3% dels vots.

## Enllaços externs

* Web del partit
# Economia de Noruega

Noruega té una economia pròpia dels països més desenvolupats del món, on més del 60% de la mà d'obra es dedica al sector de serveis. El país és un dels principals productors de petroli i gas natural d'Europa que li aporta una riquesa entorn de 22% del total nacional.
Encara que sensible als cicles econòmics mundials, l'economia de Noruega ha mostrat un sòlid creixement des de l'inici de l'era industrial. Un dels seus principals motors econòmics ha estat tradicionalment l'exportació. El país és ric en recursos naturals i entre les seves principals activitats destaquen l'exploració i producció de petroli i gas, la pesca i la construcció de preses per a l'aprofitament del potencial hidroelèctric. De fet, més del 10% dels llocs de treball depenen directament del petroli. El sector primari i la indústria pesant han tendit a disminuir gradualment en favor del sector serveis i la indústria petroliera.
El seu sector públic és un dels més grans del món quant a la seva aportació al producte interior brut del país. Noruega té una elevada esperança i nivell de vida i una seguretat social extensa. Posseeix una de les càrregues fiscals més grans del món. L'existència d'un vast estat del benestar i la modernitat de la indústria s'han pogut finançar gràcies a l'explotació de petroli al mar del Nord. A més, el superàvit generat és dipositat al seu Government Pension Fund of Norway, el fons sobirà més gran del món, amb més de 800 000 milions de dòlars nord-americans en actius.

## Referències

* ↑ Fariza, Ignacio. «La riquísima Noruega sufre por el petróleo barato». elpais.com. El País, 24-08-2015. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ SWF Institute. «Sovereign Wealth Funds Institute» (en anglès), 2013. [Consulta: 8 maig 2013].
# Illa Zavialov

Zavialov (en rus: Остров Завьялова, Ostrov Zav’yalova), anteriorment illa Olski és una illa del mar d'Okhotsk, al nord-oest de l'oceà Pacífic. Es troba al costat oriental de la badia de Taui, 20 km a l'oest del cap Taran, a la península de Koni i a uns 50 km al sud de la ciutat de Magadan. Administrativament pertany a l'oblast de Magadan de la Federació Russa. Actualment no hi ha població permanent.
És una illa muntanyosa, amb altures que arribes als 1.116 msnm. Fa 23 km de llargada i 7,5 d'amplada i té una superfície de 116 km². A l'illa hi creix el Pinus pumila i el Betula middendorffii. A les seves costes hi cria el lleó marí de Steller.
Entre 1849 i 1885 l'illa va ser freqüentada per baleners nord-americans a la recerca de balenes de Groenlàndia. L'anomenaven illa Bowhead.

## Referències

* 1 2 Zelenskaia, L.A.. Остров Завьялова (геология, геоморфология, история, археология, флора и фауна), 2012, p. 212. ISBN 978-5-89118-601-9 ..
* ↑ «MOD | V | Charter for Stellar Sea Lion Research in the Western Bering Sea | 07-Apr-02 - FBO#0126». [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Good Return, of New Bedford, July 31-Aug. 5, 1849, Old Dartmouth Historical Society (ODHS); Florida, of New Bedford, July 29, Sep. 3, 1852, ODHS; Lancaster, of New Bedford, Aug. 4, 1853, ODHS; Cincinnati, of Stonington, May 27, 1858, Nicholson Whaling Collection (NWC); Sea Breeze, of New Bedford, Oct. 7, 1866, Sep. 19, 1868, ODHS; Mary and Helen II, of San Francisco, June 4, Sep. 20, 1885, Kendall Whaling Museum.
# Illa de Queimada Grande

L'Illa de Queimada Grande, també coneguda com a Illa de les Serps (Ilha das Cobras), és un territori marítim situat a la vora de les costes de Brasil, en l'Oceà Atlàntic. Forma part del municipi d'Itanhaém, pertanyent a l'estat de São Paulo. És l'únic hàbitat conegut de Bothrops insularis, una espècie endèmica de l'illa, coneguda per ser una de les serps més verinoses del món.
Aquesta espècie va quedar atrapada a l'illa a causa d'un creixement del nivell del mar quan aquest territori estava connectat al continent. La pressió selectiva els va permetre adaptar-se al nou ambient, i això va fer que la seva població augmentés molt significativament. A causa de la gran quantitat de serps que habiten aquest territori i per tractar-se d'una espècie en perill d'extinció, actualment, l'illa roman tancada al públic. Únicament se li permet l'accés a l'Exèrcit del Brasil i a investigadors de l'Institut Chico Mendes per la Conservació de la Biodiversitat.

## Geografia

Ubicada aproximadament a 33 km de la costa de São Paulo, l'illa té una superfície d'uns 430.000 m2 (43 ha). El punt més alt és a uns 206 metres d'altitud respecte al nivell del mar. Es caracteritza per tenir un clima temperat, molt similar a la seva illa veïna Nimer, d'uns 250.000 m² (25 Ha). Queimada Grande està coberta per vegetació tropical. El seu rang de temperatures va des d'una mitjana de 18,38 °C en agost fins a 27,28 °C en febrer, les pluges van des de mínimes de 0,2 mil·límetres per mes en juliol fins a 135,2 mil·límetres en desembre.

## Referències

* 1 2 Emily, Thomas. «Brazil's 'Snake Island' Is The Place Of Nightmares, We're Pretty Sure"». Huff Post Science. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ Marques, Otavio A. V.; Kasperoviczus, Karina; Almeida-Santos, Selma M. «Reproductive Ecology of the Threatened Pitviper from Queimada Grande Island, Southeast Brazil». Journal of Herpetology, 47, 3, 9-2013, pàg. 393–399. DOI: 10.1670/11-267.
* ↑ Savannah, Cox. «Four Tiny Islands You Should Never Visit». all-that-is-interesting. [Consulta: 11 setembre 2019].
# Economia de Corea del Sud

L'economia de Corea del Sud ha crescut ràpidament des de la dècada de 1960, integrada a la moderna economia tecnològica. Fa quatre dècades, el seu producte interior brut era comparable al dels països més pobres del món.
Després de la Guerra de Corea, les inversions nord-americanes i japoneses, hàbilment dirigides pel Govern coreà cap a sectors estratègics, van permetre un enlairament econòmic que ha portat al país a superar a Espanya en PIB en termes de PPA.

## Referències

* ↑ CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2015-07-03. [Consulta: 20 octubre 2014].
# Paradella longifòlia

La paradella longifòlia (Rumex longifolius) és una planta amb flor del gènere Rumex. Es troba en llocs d'herba humida i rasa.

## Morfologia

Els tèpals dels fruits són d'uns 6-7 mm d'ample i de la mateixa longitud. És l'única paradella sense tubercles en qualsevol dels 3 pètals endurits al voltant del fruit.
Se sembla a una altra espècie molt més comuna de Rumex, la paradella de fulla grossa o llengua bovina (Rumex obtusifolius) amb denses espigues de fructificació en les quals es superposen els aquenis en verticils. Però així com no tenen tubercles, els pètals són dentats en les espècies del present.

## Referències

* Rumex longifolius Arxivat 2008-05-14 a Wayback Machine.
# Agrella de mar

L'agrella de mar o paradella marítima (Rumex maritimus) és una herbàcia anual que habita en zones molt humides, com bancs inundats. Creix pel vessant nord de l'Europa Central i per les àrees circumpolars.
Es tracta d'una planta herbàcia que pot créixer des dels 10 fins als 60 centímetres. Els fruits madurs són de color groc-marró. Les fulles de la part inferior tenen una base amb forma de cor. Els sèpals són d'uns 3 mil·límetres de llarg, ovoïdals i de color groc-marró. Presenten dents estretes, les quals són sempre tan llargues com amples, que sempre miren cap a davant. Floreix de juliol a setembre.

## Referències

* ↑ «Agrella de mar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* http://chestofbooks.com/flora-plants/flowers/British-Wild-Flowers-2/Golden-Dock-Rumex-Maritimus-L.html
* http://www.ibiblio.org/pfaf/cgi-bin/arr_html?Rumex+maritimus
# Economia de Mauritània

La meitat de la població de Mauritània encara depèn de l'agricultura i la ramaderia per la seva subsistència, encara que nòmades i grangers foren obligats sovint a emigrar a les ciutats des que en els anys 1970 i 1980 es van accentuar els processos de sequera en el Sahel africà. Aproximadament el 70% dels aliments depenen de les importacions i del Programa Mundial d'Aliments de les Nacions Unides, segons dades del 2008.
El país disposa de recursos miners importants de ferro que constitueixen el gruix de les seves exportacions, així com petroli. La pesca és un sector fonamental en trobar-se a les seves costes una zona molt rica que s'estén fins a les illes Canàries. L'explotació dels recursos marítims per part de la flota del país és escassa, i la major part de les extraccions es realitzen per vaixells procedents del Japó i la Unió Europea (principalment de l'Estat espanyol en virtut dels convenis internacionals signats). L'absència d'estudis sobre els recursos pesquers i la sobreexplotació, han fet disminuir les captures des de 2000 i amenaça el futur del sector.
El 22 de juny de 2006 el FMI va acordar, dins dels programes d'Alleujament de Deute Multilateral i de la Iniciativa sobre Països Pobres Fortament Endeutats, perdonar 100% del deute pendent per import de 49 milions de dòlars, a més a més de 4 milions d'ajuda financera extra.
* Pesca a una platja de Nouakchott
* Mercat de dromedaris als afores de al capital

## Referències

* ↑ Al Jazeera. «Mauritanian coup leaders name PM» (en anglès.). [Consulta: 14 agost 2008].
* ↑ «Afrol News». Arxivat de l'original el 2006-08-29. [Consulta: 2 maig 2009].
# Paradella aquàtica

La paradella aquàtica (Rumex aquaticus) és una espècie del gènere Rumex.

## Descripció

Planta herbàcia perenne, que pot créixer fins a una altura de 0,8 a 2 metres.
Les fulles són sentades i les tiges són gairebé tan llargues com les fulles. La base d'aquestes és de fins a 45 centímetres de llarg i 25 centímetres d'amplada, són allargades i de forma oval-triangulars, presenten una coloració verd fosc. La base és profundament cordiforme i arrodonida basalment. En la meitat superior de la fulla el marge gairebé és sencer i la punta sovint és aguda o lanceoladavora, encara que pot presentar una fina ondulació. El lateral de les beines és de color marró amb serrells.
De juliol a agost les plantes estan plenes de moltes inflorescències molt denses(panícules). Aquestes són els principals eixos, i sovint representen la meitat de la longitud de la tija (és a dir, fins a un metre d'altura). Les flors són hermafrodites i la majoria s'organitzen superposant-se per a formar la panícula.
La peces de l'aqueni són de 5 a 9 mil·límetres de llarg i de 4 a 7 mil·límetres d'amplada. Són triangulars i ovado-arrodonides. L'escorça pot ser de color verd fins a marró. El fruit està enganxat a la tija, aquesta just per sota del fruit és una mica més gruixuda. Els fruits secs són de 3,4 a 3,8 mil·límetres de llarg i de color marró clar.

## Hàbitat

Aquesta espècie a Àsia i Europa Oriental és a casa. La frontera occidental de la seua àrea principal passa per l'Oest de la regió del riu Rin, al Nord i l'Est de l'Alta Selva negra. La frontera al Sud d'Europa són els Alps i en la península balcànica. El límit Nord d'Europa es troba en el Cap Nord. A l'Est s'estén la gamma a través de la totalitat de Sibèria fins al Pacífic, Rússia, el Kazakhstan, Kirguizstan, Mongòlia i la República comunista de la Xina. També està al Japó. A Amèrica del Nord existeix dipòsits neòfit.
L'espècie prefereix la humitat, sòls inundats periòdicament o del rang de meso a eutròfic d'aigües. Li agraden els sòls alcalins, formats per grava i argila.
el Rumex aquaticus creix sobretot a la costa o als canyaverals d'altura, a les riberes dels rius on les aigües són rases i calmades. Rares, però també les trobem en les depressions d'inundacions periòdiques.

## Usos

L'espècie té prestacions mèdiques, ajuda a combatre la causa dels dolors d'estómac i diarrea. Un extracte de l'arrel cura diverses malalties cutànies. La pols de l'arrel es pot utilitzar com un substitut de la pasta de dents.

## Referències

* http://www.ibiblio.org/pfaf/cgi-bin/arr_html?Rumex+aquaticus