# Fàbrica Puigmartí

La fàbrica Puigmartí era un conjunt fabril situat entre els carrers de Puigmartí i de Siracusa de la Vila de Gràcia, del que només es conserva la xemeneia, catalogada com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

El 1839, el fabricant Francesc Puigmartí i Caparà (1785-1852) hi va crear una fàbrica cotonera, coneguda com a Vapor Nou (en oposició al Vapor Vell de Pelegrí Vilaregut), que el 1861 donava feina a 800 treballadors. En aquesta època, el seu germà Josep (1782-1863) va començar la construcció d'una nova fàbrica al costat de la vella, que fou destruïda per un incendi el 1876. Segons un document notarial de l'any següent relatiu a una hipoteca, el recinte ocupava 750.000 pams quadrats (28.322 m²) entre els carrers del Torrent de l'Olla, la Travessera de Gràcia, Cervantes (actualment Milà i Fontanals) i Santa Llúcia (actualment Siracusa), i comprenia una fàbrica de 3 pisos (destruïda per l'incendi) amb una màquina de vapor de 80 CV, una altra de planta baixa de nova construcció amb una màquina de vapor de 40 CV, una casa-torre amb diverses dependències a la Travessera, i tres cases al Torrent de l'Olla, on es trobava l'entrada principal.
Posteriorment, una part dels terrenys fou urbanitzat amb l'obertura del carrer de Puigmartí, i a l'emplaçament del Vapor Vell es construí el Mercat de l'Abaceria Central. El 1896, Ramon Puigmartí i de Gispert, en representació de la seva sogra Alberta Alomà, va demanar permís per a substituir un generador de vapor de 30 CV per un altre de 80 CV, segons els plànols de l'enginyer Joan Antoni Molinas. Aquell mateix any, el seu apoderat va sol·licitar la legalització d'unes obres fetes sense permís fetes en una de les «quadres». El 1910, Puigmartí va demanar permís per a construir-hi un cobert, i el 1914, coincidint amb l'obertura completa del carrer que porta el seu nom, va cedir a l'Ajuntament de Barcelona una falca de terreny a la cantonada amb el carrer de Torrijos per a eixamplar-hi el mercat.
Als anys 1950, arran de la perllongació del carrer de la Mare de Deu dels Desamaparats fins al de Siracusa, s'hi van construir uns edificis d'habitatges amb sengles passatges de locals industrials a banda i banda (núms. 3 i 6). En aquest darrer, es va construir entre 1985 i 1987 una residència assistida i un casal de gent gran, propietat de la Generalitat de Catalunya i inaugurat el 27 de juliol del 1987. A la resta del solar s'inaugurà el 1993 la plaça del Poble Gitano, on es troba la xemeneia.

## Notes

* ↑ El març del 2024, durant l'excavació del solar, van aparèixer les restes de la nau calcinada.

## Referències

* ↑ «XEMENEIA DE L'ANTIGA FÀBRICA PUIGMARTÍ (EL VAPOR NOU)». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Francesc Puigmartí Caparà». geneanet. David Vidal Viladoms.
* ↑ Segura i Capellades, 2003, p. 137.
* ↑ «Josep Puigmartí Caparà». geneanet. David Vidal Viladoms.
* ↑ Diario de Barcelona (edición mañana), 31-07-1861, p. 6822.
* ↑ Mestre, Laia «L'empremta del XIX a la plaça del Poble Romaní». El Periódico de Catalunya, 05-09-2012 [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ AHPB, notari Lluís Gonzaga Soler i Pla, manual 1.383/32, f. 3819-3840, 10-12-1877.
* ↑ Rovira Serra, Adrià «Les restes d’una fàbrica tèxtil del segle XIX sota l’Abaceria, al descobert». Tot Barcelona, 28-02-2024.
* ↑ «L'incendi el 1876 de la cotonera Puigmartí, al descobert amb les obres al mercat de l'Abaceria». 3cat, 12-03-2024.
* ↑ «Ramon Puigmartí de Gispert». geneanet. David Vidal Viladoms.
* ↑ «Alberta ALOMA GATELL». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Puigmartí sn. Ramón Puigmartí, com a apoderat d' Alberta Alomà, vídua de Planas, sol.licita substituir un antic generador de 30 cavalls, situat a la fàbrica de teixits del carrer Puigmartí, per un altre de 80 cavalls, sistema horitzontal. Plànol signat per l'enginyer Juan A. Molinas». 6.8 Llicències i inspeccions industrials 1896 178. AMDG, 27-04-1896.
* ↑ «Puigmartí sn . Estanislao Díaz, apoderat de Ramon Puigmartí, demana permís per fer obres interiors, ampliar i fer coberta d'unes quadres situades al carrer Puigmartí, precedit per la multa per haver iniciat les obres sense llicència». 6.7 Llicències d'obres particulars 1896 319. AMDG, 11-08-1896.
* ↑ «Ramon Puigmartí. Puigmartí (10). Construir un cobert en un solar». Q127 Foment 95/1910. AMCB.
* ↑ «Gacetilla». El Diluvio (edición tarde), 01-04-1914, pàg. 2.
* ↑ «Ramon Puigmartí cedeix terrenys vials edificables pel c. Torrijos tocant el mercat Central de Gràcia». Q101 Urbanització i Reforma 90/8. AMCB, 1914.
* ↑ «Sobre les obres de complementació del Mercat de l'Abaceria central (Gràcia) en la porció dels terrenys d'un dels angles que era propietat de Ramon Puigmartí i que ha estat adquirit per l'Ajuntament». Q136 Obres públiques 3/0 5377. AMCB, 1916.
* ↑ «Juan Vilallonga Casasses. Virgen del Amparo (Mare de Déu dels Desamparats) 3. Taller de muntatge i adaptació de recanvis per automòbils. Legalització de la maquinària». Q122 Activitats 155532. AMCB, 1961.
* ↑ «Juan Batllori Nogué. Virgen del Amparo (ara Mare de Déu dels Desamparats) 6. Conservació de productes del porc. Instal·lació d'una cambra frigorífica amb un electromotor». Q122 Activitats 152811. AMCB, 1960.
* ↑ Segura i Capellades, 2003, p. 138.
* ↑ «Residència i Casal de Gent Gran al c/ Siracusa. Districte de Gràcia, Barcelona. Concurs 1er. Premi». Mestura Arquitectes.
* ↑ «Plaça del Poble Romaní». Meet Barcelona. Ajuntament de Barcelona.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Achon

## Bibliografia

* Segura i Capellades, Carme; Farré i Olivé, Eduard; Camps i Sala, Esteve. Les Places de Gràcia. Impressions de Josep Buch. Taller d'Història de Gràcia, 2003, p. 137-139. DL B 48984-2001.

## Enllaços externs

* «Xemeneia del Vapor Nou». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.