OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estats i territoris de l'Índia

L'Índia està subdividida en 28 estats, sis Territoris de la Unió i un Territori Capital Nacional.
Estats:
| 1. Andhra Pradesh 2. Arunachal Pradesh  3. Assam 4. Bihar 5. Chhattisgarh 6. Goa 7. Gujarat | 8. Haryana 9. Himachal Pradesh  10. Telangana 11. Jharkhand 12. Karnataka 13. Kerala 14. Madhya Pradesh | 15. Maharashtra  16. Manipur 17. Meghalaya 18. Mizoram 19. Nagaland 20. Orissa 21. Panjab | 22. Rajasthan 23. Sikkim 24. Tamil Nadu 25. Tripura 26. Uttar Pradesh 27. Uttarakhand 28. Bengala Occidental |
Territoris de la Unió:
Territori Capital Nacional:

## Evolució dels estats de l'Índia

L'Índia britànica, que incloïa a més de l'actual Índia els moderns estats de Pakistan, Bangladesh i Bhutan estava composta per tipus diferents d'estats. Les Províncies estaven governades per un governador local, anomenat pel virrei. Els estats principescos estaven governats per cabdills locals, amb càrrecs hereditaris. Aquests caps acataven la sobirania britànica a canvi d'una autonomia local.
Amb la divisió de l'Índia i el Paquistan el 1947, províncies i estats principescos van ser assignats a un o altre país en dues províncies, Punjab y Bengala, que van quedar dividides entre ambdós països. L'estat d'Hyderabad, de majoria musulmana, va intentar independitzar-se però l'exèrcit indi hi va intervenir i finalment va ser annexionat a aquest país. Índia i Pakistan es van disputar el control de l'estat de Jammu i Caixmir, de majoria musulmana, que quedà en mans de l'Índia.
El període entre la independència el 1947 i fins a l'inici de la República de l'Índia el 1950 va servir perquè els estats principescos s'anessin convertint lentament en províncies.
Després de la Llei de Reorganització dels Estats del 1956, es van anar creant nous estats. Haryana es va crear el 1966 com un estat independent del Punjab. L'antic regne de Sikkim va quedar annexionat com estat el 1975. L'any 2000 es van crear tres nous estats: Jharkhand, Chhattisgarh i Uttaranchal.
# Xiphophorus variatus

Xiphophorus variatus , conegut popularment com a platy variat, és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Xiphophorus variatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Meek, S. E.: The fresh-water fishes of Mexico north of the isthmus of Tehuantepec. Field Columbian Mus. Zool. Ser. v. 5: i-lxiii + 1-252, Pls. 1-17. Any 1904.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pico Viejo

Pico Viejo o Montaña Chahorra és un volcà a l'illa de Tenerife (Illes Canàries). Constitueix el segon cim més alt de Tenerife i les Canàries amb una altitud de 3.135 m sobre el nivell de la mar. Aquest edifici forma part del complex volcànic Pico Viejo-Teide que va començar la seva formació fa aproximadament 200.000 anys al centre de l'illa. El seu cràter, d'uns 800 metres de diàmetre, és un dels cràters satèl·lits que es reparteixen prop del Teide. L'any 1798 va entrar en erupció i va constituir els anomenats "Narices del Teide". Aquesta erupció va venir a ser l'última de les succeïdes dintre dels límits del Parc Nacional del Teide i la de més gran durada de les erupcions històriques de Tenerife, llançant material volcànic durant tres mesos.

## Referències

* ↑ Boletín de la Real Sociedad Española de Historia Natural (en castellà). vol.90-91. La Sociedad, 1995, p. 108.
# Árnafjall

L'Árnafjall és una muntanya de 722 metres, punt més alt de l'Illa de Vágar a les illes Fèroe. El seu nom significa la muntanya de les àligues. La muntanya es troba a la costa oest de Vágar, prop del poble de Gásadalur.
També hi ha una altra muntanya Árnafjall a l'Illa de Mykines, de 350 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de les Illes Fèroe.
# Micropanchax macrophthalmus

Micropanchax macrophthalmus és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: sud de Benín, sud de Nigèria i sud-oest del Camerun.

## Referències

* ↑ «Micropanchax macrophthalmus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Meinken, H.: Über einige neue Zahnkarpfen aus dem tropischen Westafrika. Blätt. Aquar. Terrarienkunde v. 43 (no. 4): 53-58. Any 1932.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Maxwell (unitat)

El maxwell, abreviat Mx, és una unitat de flux magnètic derivada del sistema CGS, avui en desús. Aquesta mesura té aquest nom en honor de James Clerk Maxwell, qui va presentar la teoria unificada de l'electromagnetisme.
    1 maxwell = 1 gauss × cm² = 10$^{−8}$ weber
En un camp magnètic de força 1 gauss, un maxwell és el flux total sobre una superfície d'un centímetre quadrat perpendicular al camp.

## Vegeu també

* James Clerk Maxwell
* Equacions de Maxwell
* weber
# Icneumonoïdeus

Els icneumonoïdeus (Ichneumonoidea) són una superfamília d'himenòpters del subordre dels apòcrits. Se n'han descrit més de 80.000 espècies.
Charles Darwin va considerar incompatible el cicle de la vida de l'insecte amb la teologia natural, per la forma en què s'alimenta dels hostes i la lentitud amb la qual es desenvolupen els ous. La femella pon els ous a l'interior d'altres insectes únicament quan es troben preparats per a pupar.

## Característiques

Són insectes solitaris i es caracteritzen per ser paràsits de larves i adults d'altres insectes, per bé que alguns ponen els seus ous a la fusta. La seva mida és de 3 mm a 13 cm, algunes femelles tenen un ovipostors extremament llarg, el qual els dona un aspecte amenaçador, però no és capaç de picar. Els membres de la família dels icneumònids són més grans que els de la família dels bracònids. Les dues famílies es diferencien fàcilment per la seva venació alar.
Es consideren controladors biològics d'espècies nocives. Moltes espècies utilitzen Polydnavirus (PDV) perquè en pondre els ous a l'interior de l'hoste el seu sistema immunitari no el reconegui com un agent patogen; hi ha diferents tipus d'aquest virus, Ichnovirus (IV) i Bracovirus (BV).

## Referències

* ↑ «Ichneumonoidea». catalogueoflife.org. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ «icneumònids». Gran Enciclopèdia Catalana, 01-11-1987. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Grimaldi, David; Engel, Michael S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005-05-16, p. 427. ISBN 978-1-107-26877-7.
* ↑ Gillott, Cedric. Entomology (en anglès). Springer Science & Business Media, 2013-11-11, p. 332. ISBN 978-94-017-4380-8.

## Enllaços externs

* Imatges
* Articles en anglès Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine.
* Característiques taxonòmiques Arxivat 2004-02-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Galeria d'imatges
* Universitat de Florida Arxivat 2004-02-04 a Wayback Machine.
# Horst Oldenburg

Horst Oldenburg (Daber (Kreis Naugard), Pomerània Occidental, 17 d'octubre de 1939) és un ciclista alemany, ja retirat, que fou professional entre 1961 i 1970. En el seu palmarès destaquen dues edicions de la Volta a Colònia, el Tour de Berna i etapes a la Volta a Suïssa i Volta a Alemanya.
Durant els darrers anys de la seva carrera esportiva es dedicà principalment al ciclisme en pista i les curses de sis dies, en què guanyà deu curses. El 1968 guanyà el campionat d'Europa d'americana fent parella amb Dieter Kemper.

## Palmarès
### Palmarès en carretera

* 1961
** 1r al Gran Premi Veith
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Alemanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 1962
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oise
* 1964
** 1r a la Volta a Colònia
* 1965
** 1r a la Volta a Colònia
* 1966
** 1r al Tour de Berna
** 1r al Gran Premi de Baden-Baden
* 1967
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque

### Resultats al Tour de França

* 1961. Abandona
* 1967. Fora de control

## Palmarès en pista
### Campionats d'Europa

* Campió d'Europa de Madison el 1968, amb Dieter Kemper

### Sis dies

* 1964 - Münster, amb Dieter Kemper
* 1966 - Münster, amb Dieter Kemper
* 1967 - Melbourne, Berlín, Dortmund, amb Dieter Kemper
* 1968 - Mont-real, amb Leandro Faggin
* 1969 - Colònia, Milà, amb Dieter Kemper, Berlín, Münster, amb Wolfgang Schulze

## Referències

* ↑ «OLDENBURG Horst». [Consulta: 19 maig 2024].
* 1 2 «Palmarès d'Horst Oldenburg (All)». [Consulta: 19 maig 2024].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Horst OLDENBURG» (en italià). [Consulta: 19 maig 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Bandera de les Illes Åland

La bandera de les Illes Åland fou adoptada el 1954 d'acord amb la Llei sobre l'autonomia d'Åland d'octubre de 1951. Aquesta es compon d'un fons blau i dues creus nòrdiques sobreposades, la primera de color groc i la segona de vermell. Aquesta bandera és fruit de la unió de la bandera de Suècia i els colors de l'Escut de Finlàndia. La proporció és de 17:26 i les proporcions internes són: horitzontals 8:1,5:2:1,5:13 i verticals 6:1,5:2:1,5:6.
Es dona el cas que la bandera de les Illes Òrcades a Escòcia, creada el 2007, és l'oposada de la bandera d'Åland; de la mateixa manera com la bandera d'Islàndia és l'oposada de la bandera de Noruega.

## Colors

Les autoritats d'Aland van especificar oficialment el 2004 els colors de la bandera, els quals anteriorment només es descrivien a la llei com a blau mig, vermell i groc. D'acord amb l'acta número 15, emesa a Mariehamn el 8 d'abril de 2004, els colors de la bandera s'especifiquen en tres sistemes diferents:
| Model de color | Blau mig | Groc | Vermell |
| Model de Color Natural | 3065-R90B | 0580-Y10R | 1085-Y90R |
| Pantone | 2945C / 300U | 116C / 109U | 186C / 185U |
| CMYK | 100-54-2-0 | 0-16-100-0 | 6-100-100-0 |
| HTML | 0064AD | FFD300 | FFD300 |
El model de color HTML s'ha extret a partir dels altres.

## Història

El territori d'Åland va ser una antiga província de Suècia fins al 1809, quan fou incorporada a Finlàndia, sota domini rus. Amb la independència de Finlàndia el 1917, els natius van aprofitar la situació per tractar de reincorporar-se a Suècia, però la Societat de Nacions no ho va permetre i a canvi van obtenir un alt grau d'autonomia.
En aquesta època va sorgir la idea d'una primera bandera que representés els natius d'aquestes illes. El 1922 es va fer una bandera bicolor no oficial amb tres bandes horitzontals, de color groc al centre i blau les laterals, que es basen en la bandera de Suècia i l'escut de la província.
A la dècada de 1950 es va proposar un concurs per dissenyar una nova bandera. Els motius que més agradaven eren la creu nòrdica i els colors de l'ensenya anterior. La primera proposta elegida fou rebutjada per ser massa semblant a la bandera sueca.
Finalment es va escollir la proposta de la doble creu nòrdica de color groc i vermell, colors de l'escut de Finlàndia, sobre un camp blau, com la bandera sueca. Així es van unir els dos dissenys. Fou hissada per primer cop el 1954 a la ciutat de Mariehamn.
* Proposta "finlandesa"
* Proposta "finlandesa"

## Enllaços externs

* Protocol de la Bandera d'Åland Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine. (en suec)

## Referències

* ↑ «The Åland flag» (en anglès). The Nordic Council. [Consulta: 9 juny 2023].
* ↑ «LANDSKAPSFÖRORDNING om riktlinjer för Ålands flaggas färger» (en suec). ÅLANDS LANDSKAPSSTYRELSE, Protokoll num. 9, 08-04-2004, pàg. 1. Arxivat de l'original el 13 de març 2007 [Consulta: 22 abril 2016]. Arxivat 13 de març 2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Ålands Flagga och Frimärken» (en suec). Visit Åland. [Consulta: 22 abril 2016].
# Hiòlits

Els hiòlits (Hyolitha) són animals enigmàtics amb petites closques còniques de l'era paleozoica. S'ha proposat classificar-los dins els lofoforats, tot i que aquesta adscripció manté controvèrsies.

## Morfologia de la closca

Les closques calcàries tenen una cobertura (opercle) i dos suports corbats coneguts com a helens. La majoria mesuren entre un i quatre centímetres de llarg i el seu tall de secció és triangular o el·líptic. Algunes espècies tenen anells o ratlles.

## Taxonomia i ecologia

Com que els hiòlits estan extints i no s'assemblen de manera evident a cap grup vivent, és incert amb quin grup modern estan més estretament relacionats. Alguns autors els tracten com a mol·luscs, però hi ha un acord general que aquest argument no té gaire força. Les restes fòssils d'un intestí corbat i regirat presenten una certa semblança amb l'intestí dels cucs sipúnculs.
Malgrat el fet que les closques de hiòlits són uns fòssils bastant comuns, gairebé no se sap res sobre la seva ascendència i estructures internes. Eren òbviament bentònics (vivien al fons marí), i hi ha proves que eren carnívors.

## Referències

* ↑ Malinky, John M. (2009). "Permian Hyolithida from Australia: The Last of the Hyoliths?". Journal of Paleontology. 83 (1): 147–152.
* ↑ Mus, M. Martí; Bergström, J. (Set 2007). "Skeletal Microstructure of Helens, Lateral Spines of Hyolithids". Palaeontology. 50 (5): 1231–1243.
# Centrolabrus exoletus

Centrolabrus exoletus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Noruega fins a Portugal, incloent-hi l'est de Groenlàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Primera divisió espanyola de futbol 1932-1933

La Primera divisió espanyola de futbol 1932-1933 fou la cinquena edició del campionat. Va començar el 27 de novembre de 1932 i va acabar el 28 de març de 1933. El Madrid FC era el campió regnant. El Betis va esdevenir el primer club d' Andalusia en competir a la lliga.
El Madrid CF va revalidar el títol de lliga assolit la temporada anterior gràcies en gran part a la seva defensa.

## Equips participants

| Club | Ciutat | Estadi |
| Alavés | Vitoria-Gasteiz | Mendizorroza |
| Arenas | Getxo | Ibaiondo |
| Athletic Bilbao | Bilbao | San Mamés |
| Barcelona | Barcelona | Les Corts |
| Betis | Sevilla | Patronato Obrero |
| Donostia | Sant Sebastià | Atocha |
| Espanyol | Barcelona | Sarrià |
| Madrid | Madrid | Chamartín |
| Racing Santander | Santander | El Sardinero |
| València | València | Mestalla |

## Classificació general

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Descens |
| 1 | Madrid FC (C) | 18 | 13 | 2 | 3 | 49 | 17 | +32 | 28 | Campió |
| 2 | Athletic Bilbao | 18 | 13 | 0 | 5 | 63 | 30 | +33 | 26 | |
| 3 | Espanyol | 18 | 10 | 2 | 6 | 33 | 30 | +3 | 22 | |
| 4 | Barcelona | 18 | 7 | 5 | 6 | 42 | 34 | +8 | 19 | |
| 5 | Betis | 18 | 6 | 5 | 7 | 31 | 45 | −14 | 17 | |
| 6 | Donostia | 18 | 6 | 3 | 9 | 41 | 47 | −6 | 15 | |
| 7 | Arenas | 18 | 5 | 4 | 9 | 39 | 44 | −5 | 14 | |
| 8 | Racing Santander | 18 | 6 | 2 | 10 | 47 | 58 | −11 | 14 | |
| 9 | València | 18 | 4 | 5 | 9 | 34 | 53 | −19 | 13 | |
| 10 | Alavés (R) | 18 | 5 | 2 | 11 | 21 | 42 | −21 | 12 | Descens a Segona Divisió |

## Resultats

| Casa \ Fora | ALA | ARE | ATH | BAR | BET | DON | ESP | MAD | RAC | VAL |
| Alavés | — | 1–1 | 0–2 | 2–1 | 2–0 | 1–0 | 1–0 | 0–1 | 8–2 | 1–1 |
| Arenas | 3–0 | — | 4–2 | 5–1 | 3–3 | 6–0 | 0–2 | 1–5 | 2–1 | 2–2 |
| Athletic Bilbao | 4–0 | 3–1 | — | 1–3 | 9–1 | 1–2 | 0–2 | 0–2 | 9–5 | 8–2 |
| Barcelona | 2–0 | 5–2 | 2–3 | — | 4–1 | 3–2 | 1–1 | 1–1 | 4–0 | 4–2 |
| Betis | 3–1 | 1–1 | 1–5 | 2–1 | — | 4–2 | 1–2 | 0–0 | 3–2 | 3–2 |
| Donostia | 3–1 | 2–1 | 2–4 | 2–2 | 2–2 | — | 6–1 | 1–2 | 8–0 | 4–1 |
| Espanyol | 3–1 | 3–2 | 2–5 | 2–1 | 1–2 | 3–0 | — | 2–1 | 2–1 | 5–2 |
| Madrid | 2–0 | 8–2 | 0–1 | 2–1 | 4–1 | 6–2 | 2–0 | — | 4–1 | 6–0 |
| Racing Santander | 9–0 | 2–1 | 0–1 | 4–4 | 2–2 | 7–1 | 3–1 | 4–2 | — | 2–0 |
| València | 5–2 | 3–2 | 1–5 | 2–2 | 2–1 | 2–2 | 1–1 | 0–1 | 6–2 | — |

### Resultats finals

* Campió: Madrid CF
* Descens: Deportivo Alavés
* Ascens: Real Oviedo

## Màxims golejadors

| Posició | Jugador | Equip | Gols |
| 1 | Manuel Olivares | Madrid CF | 16 |
| 2 | Bata | Athletic Bilbao | 15 |
| 3 | José Iraragorri | Athletic Bilbao | 14 |
| 3 | Guillermo Gorostiza | Athletic Bilbao | 14 |
| 5 | Francisco Iriondo | Arenas | 13 |
| 5 | Luis Regueiro | Madrid | 13 |
| 7 | Joan Ramon | Barcelona | 12 |
| 7 | Santiago Urtizberea | Donostia | 12 |
| 9 | Victorio Unamuno | Athletic Bilbao | 11 |
| 9 | Ángel Arocha | Barcelona | 11 |

## Porter menys golejat

| Posició | Jugador | Equip | Gols |
| 1 | Ricard Zamora | Reial Madrid | 17 gols en 18 partits |

## Referències

* ↑ Resultats a BDFutbol
* ↑ «Temporada a lafutbolteca». lafutbolteca.com, 02-11-2018.
# Sonso del nord

El sonso del nord (Gymnammodytes semisquamatus) és una espècie de peix de la família dels ammodítids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la costa meridional de Noruega i les Illes Shetland fins a la península Ibèrica, incloent-hi les Illes Britàniques i el Mar del Nord però no la mar Bàltica.

## Referències

* ↑ Duncker, G. & Mohr, E. 1935. Die nordeuropäischen Ammodytes-Arten des Hamburger Zoologischen Museums. Zool. Anz. 216-220.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jourdain, S. 1879. Sur les ammodytes des côtes de la Manche. Rev. Sci. Nat. v. 8 (Ser. 2, v. 1): 203-210, Pl. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reay, P.J., 1986. Ammodytidae. p. 945-950. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Howard Davis

Howard Davis (27 d'abril de 1967) és un atleta jamaicà, ja retirat, especialista en els 400 metres llisos, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de plata en els 4x400 metres, formant equip amb Devon Morris, Winthrop Graham i Bertland Cameron. En els 400 metres quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, va disputar, sense sort, la cursa dels 4x400 metres.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles a les Universíades, una d'or i una de plata en els 4x400 metres, el 1989 i 1991 respectivament, així com el campionat nacional dels 400 metres de 1989.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 20.78" (1987)
* 400 metres llisos. 45.21" (1989)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Howard Davis». [Consulta: 16 juliol 2024].
* ↑ «Jamaican Championships». [Consulta: 16 juliol 2024].
* ↑ «Howard DAVIS | Profile | World Athletics». [Consulta: 16 juliol 2024].
# Hoy (Extremadura)

El diari Hoy és un periòdic extremeny en castellà d'informació general, de pagament i de distribució matinal propietat del grup Vocento i amb seu a Badajoz, Extremadura, Espanya. Va ser fundat per Editorial Catòlica l'any 1933, tot substituint el Correo Extremeño.
El primer director en fou Santiago Lozano i durant la Segona República Espanyola, el diari es mantingué ideològicament afí a la CEDA. Durant el Franquisme va passar a ser controlat per Edica, fins que el 1988 va ser adquirit per Vocento, grup que en manté la propietat fins a l'actualitat.

## Referències

* 1 2 Armentia Vizuete, José Ignacio. Redacción Informativa en Prensa (en castellà). Barcelona: Ariel, 2009. ISBN 978-84-344-1312-2.
* ↑ Barrera, Carlos. Periodismo y Franquismo. De la censura a la apertura (en castellà). Barcelona: Ediciones Internacionales Universitarias, 1995.
* ↑ Sáiz, María Dolores; Seoane, María Cruz. Historia del periodismo en España 3. El Siglo XX: 1898-1936 (en castellà). Alianza Editorial, 1996.
* ↑ EXPÓSITO, LUIS. «HOY pone de largo sus 75 años con sus premios anuales» (en castellà), 15-10-2008. [Consulta: 2 novembre 2024].
* 1 2 Checa Godoy, Antonio. Prensa y partidospolíticos durante la II República (en castellà). Universidad de Salamanca, 1989. ISBN 9788474815214.