OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 67 aC

67 aC és un any del calendari romà que correspon al 687 Ab urbe condita en el còmput dels anys des de la fundació de Roma. Aquest any destaca per diversos esdeveniments polítics i militars a l'antiga Roma i a altres civilitzacions contemporànies. És especialment recordat per la promulgació de la Lex Gabinia, una llei romana que atorgava al general Pompeu poders extraordinaris per combatre la pirateria al mar Mediterrani. Aquesta campanya va ser un èxit destacat i va reforçar l'autoritat i la reputació de Pompeu com a cap militar.
En el context històric més ampli, el 67 aC s'emmarca en el període tardorepublicà romà, caracteritzat per una forta inestabilitat política i lluites internes entre les diferents faccions de poder de Roma. També és una època de tensions i moviments significatius en altres regions del món antic, com el Pròxim Orient i la Mediterrània oriental.

## Esdeveniments
### Judea

* Aristòbul II és coronat rei.

### República Romana

* Mani Acili Glabrió III i Gai Calpurni Pisó són cònsols.
* Durant la Quarta Guerra Mitridàtica, Mitridates VI Eupator venç els romans dirigits per Luci Valeri Triari en la batalla de Zela.
* Òstia és saquejada per pirates.
* Pompeu guanya la guerra contra el pirates en la batalla de Coracesi. Pompeu es fa càrrec de Luci Licini del mandat de l'est.

### Xina

* L'exèrcit de la dinastia Han comandat per Zheng Ji surt victoriós de la batalla de Jushi.

## Naixements

* Princesa Arsinoe IV d'Egipte, filla de Ptolemeu XII Auletes i probablement de Cleòpatra V (també podria ser en el 68 aC).

## Necrològiques

* Salomé Alexandra, reina de Judea.

## Referències

* 1 2 Nolla, Josep Maria. Girona romana: de la fundació a la fi del món antic. Ajuntament de Girona, 1987, p. 28. ISBN 978-84-505-5303-1.
* ↑ Valverde, Luis Amela. Varia historicorum I (en castellà). Punto Rojo Libros, 2021-10-28, p. 64. ISBN 978-84-19090-43-0.
* ↑ Hekster, O.; Schmidt-Hofner, Sebastian; Witschel, Christian. Ritual Dynamics and Religious Change in the Roman Empire: Proceedings of the Eighth Workshop of the International Network Impact of Empire (Heidelberg, July 5-7, 2007) (en anglès). BRILL, 2009-05-20, p. 130. ISBN 978-90-474-2827-5.
* ↑ Yu, Taishan. A History of the Relationships Between the Western and Eastern Han, Wei, Jin Northern and Southern Dynasties and the Western Regions (en anglès). Department of East Asian Languages and Civilizations, University of Pennsylvania, 2004, p. 75.
* ↑ Dubnow, Simon. Historia Universal del Pueblo Judío: Parte 2/10 (en castellà). Editorial Sigal, p. 140.
# 701

L'any 701 (DCCI) era un any comú que va començava en dissabte del calendari julià, l'any 701 de les designacions Era Comú (CE) i Anno Domini (AD), l'any 701 del Mil·lenni I aC, el primer any del segle VIII, i el segon any de la dècada del 700. La denominació 701 d'aquest any s'ha utilitzat des de l'Edat mitjana primerenca, quan l'era del calendari Anno Domini es va convertir en el mètode prevalent a Europa per nomenar els anys.

## Esdeveniments

* 30 d'octubre: Comença el pontificat de Papa Joan VI, que durarà fins a l'11 de gener de 705.

## Naixements

* 19 de maig, Chengdu, província de Sichuan (Xina): Li Bai, Li Po o Li Tai Po(en xinès: 李白, en pinyin: Lǐ Bái o Lǐ Bó) (701 – 762) poeta xinès. Va formar part del grup dels "8 immortals de la copa de vi", un grup de poetes amants de la disbauxa. Va viure durant la dinastia Tang, edat d'or de la cultura xinesa i se'l considera un dels millors poetes xinesos (m. 762)

## Necrològiques

* 8 de setembre - Vaticà: Sant Sergi I, papa de Roma.

## Referenciés

* ↑ Mann, Horace K. «Pope John VI». A: Catholic Encyclopedia (en anglès). vol. 8. Nova York: The Encyclopedia Press, 1913.
* ↑ Beckwith, 127
* ↑ «CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Pope St. Sergius I». [Consulta: 18 novembre 2024].

## Bibliografia

* Beckwith, Christopher I. (2009): Empires of the Silk Road: A History of Central Eurasia from the Bronze Age to the Present. Princeton: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-13589-2.
# 74 aC

L'any 74 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Cota i Lucul·le (o, més rarament, any 680 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «74 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Regne del Pont

* Els cònsols Licini i Cota marxen al Regne del Pont per combatre contra Mitridates VI Eupàtor. Lucul·le, amb una legió, n'incorpora quatre més a Àsia, les antigues forces de Flavi Fímbria. Reuneix trenta mil infants i 2500 cavallers. Mentrestant Mitridates ha envaït Bitínia amb 150.000 homes, derrota a Cota per terra i mar i el bloqueja a Calcedònia. Lucul·le es dirigeix a Galàcia, però al passar a Frígia l'atura un destacament de Mitridates dirigit pel romà exiliat Marc Vari. L'aparició d'un meteor impedeix l'enfrontament.

### República Romana

* Marc Aureli Cota i Luci Licini Lucul·le són elegits cònsols.
* Lucul·le s'oposa als intents de Luci Quinti, tribú de la plebs, d'abolir les lleis constitucionals de Sul·la. Segons Ciceró, Luci Quinti dirigia bé les assemblees públiques.
* Quint Opimi, tribú de la plebs l'any anterior (75 aC), és portat a judici davant Verres, que llavors és pretor, acusat d'haver actuat en contra de la Lex Cornelia tribunicia, però en realitat per haver-se oposat als desitjos d'alguns nobles. Verres el condemna i li confisca les seves propietats.
* Marc Antoni Crètic obté, per influència de Publi Corneli Ceteg i del cònsol Marc Aureli Cota, el comandament de la flota del Mediterrani per lluitar contra els pirates cilicis.

### Hispània

* En el marc de la guerra de Sertori, Quint Cecili Metel Pius i Pompeu Magne, que havien rebut el reforç de dues legions, marxen cap al centre d'Hispània i lluiten contra els celtibers i els vacceus. Pompeu es veu obligat, pels atacs de Sertori a aixecar el setge de Pallantia, però pren Cauca, i Metell assegura Bílbilis i Segòbriga. Al final del període assetgen tots dos junt Calagurris, però sense èxit.

## Necrològiques

* Nicomedes IV Filopàtor, rei de Bitínia, mor sense descendència. Deixa el seu regne al poble de Roma.
* Emperador Zhao de Han.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Apià. Història de Roma: Mitridates, XII, 69
* 1 2 Plutarc. Vides paral·leles: Lucul·le, XIV, 5
* ↑ Ciceró. Brutus, 62
* ↑ Ciceró. In Verrem, I, 60
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Marc Antoni, XXII, 1, 2
* ↑ Crook, J. A. (et al.) (eds.). The Cambridge ancient history: vol. 9: The last age of the Roman republic: 146-43 B.C.. Cambridge: Cambridge University Press, 1994, p. 219. ISBN 9780521256032.
* ↑ Smith, William (ed.). «Nicomedes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ Xiong, Tieji. An Academic History of China's Han Dynasty: Volume I Communicational Factors in Academic Development (en anglès). Springer Nature, 2023, p. 354. ISBN 978-981-99-6403-1.
# 80 aC

L'any 80 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Sul·la i Metel Pius (o, més rarament, any 674 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «80 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Egipte

* Ptolemeu XII Auleta aconsegueix el tron d'Egipte. No li corresponia el títol per ser bastard, però els alexandrins el proclamen rei en extingir-se la casa reial làgida, amb la mort de Berenice III i de Ptolemeu XI Alexandre II.
* Alexandria està sota jurisdicció romana.

### República Romana

* Luci Corneli Sul·la i Quint Cecili Metel Pius són elegits cònsols.
* Quint Calidi, que havia fet aprovar una llei (Callidia de Metello) l'any 99 aC per fer retornar de l'exili a Quint Cecili Metel Numídic quan era tribú de la plebs, rep el suport del cònsol, fill de Metel Numídic, per a aconseguir el càrrec de pretor, del que pren possessió l'any següent (79 aC).
* Sul·la manté el setge a la ciutat etrusca de Volterra que havia iniciat l'any anterior (81 aC) quan ja tot Itàlia estava sotmesa i l'ocuparà, després de dos anys de bloqueig, l'any següent (79 aC).
* Pompeia, una ciutat samnita, sofreix un canvi important quan Luci Corneli Sul·la hi envia colons, i funda la Colonia Cornelia Veneria Pompeiorum.

### Hispània

* Quint Sertori, enemic de Sul·la, marxa del nord d'Àfrica i arriba a Hispània després de derrotar una força naval romana comandada per Gai Aureli Cota.

## Necrològiques

* Cecília Metel·la filla de Luci Cecili Metel Dalmàtic i esposa de Sul·la. L'any 81 aC es va posar malalta, Sul·la se'n va divorciar, i se suposa que mor aquest any.
* Gai Publici Mal·leol, qüestor de Gneu Dolabel·la a Cilícia. A la seva mort el succeeix en el càrrec el famós Verres. Mal·leol havia fet fortuna amb les exaccions als provincials, i Verres se n'apodera de la major part, segons explica Ciceró, que a més diu que Mal·leol va ser assassinat (occisus) per Verres, però probablement és una exageració oratòria.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Smith, William (ed.). «Ptolemaeus XI». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 gener 2025].
* ↑ Tàcit. Annals, II, 59
* ↑ Titus Livi. Epítom, XCI
* ↑ Ciceró. In Verrem, I, 13; I, 15; III, 25
* ↑ Estrabó. Geografia, V, 223
* ↑ Ciceró. Pro Sulla, 21
* ↑ Spann, P. O. Quintus Sertorius and the legacy of Sulla. Fayetteville: University of Arkansas Press, 1987, p. 56-57. ISBN 9780938626640.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Sul·la, XIII, 33
* ↑ Smith, William (ed.). «Malleolus, Publicius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 gener 2025].
# 93 aC

L'any 93 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Flac i Herenni (o, més rarament, any 661 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «93 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Regne d'Ibèria

* Arxak I puja al tron del Regne d'Ibèria i funda la branca georgiana de la dinastía Artàxida.

### Cilícia

* Seleuc VI Epífanes, rei selèucida, expulsat del seu país per Antíoc X Èusebes i refugiat a Mopsuèstia (Cilícia), mor cremat quan els seus súbdits, farts del seu despotisme, l'ataquen a l'hipòdrom on s'havia refugiat fugint de la revolta.

### República Romana

* Gai Valeri Flac i Marc Herenni són elegits cònsols.
* Marc Herenni és d'origen plebeu i no molt bon orador, però guanya les eleccions contra el noble i eloqüent romà Luci Marci Filip. Plini el Vell diu que el seu consolat es va caracteritzar per la gran quantitat de sílfium cirenaica (ferula tingitana, que s'usava com a assaonador i com a medicina) que es venia a Roma, gràcies a les seves connexions comercials amb el nord d'Àfrica.
* Tit Didi, que el 94 aC era procònsol a la Hispània Tarraconense o Hispània Citerior, celebra un triomf a Roma per la seva victòria contra els celtibers.

### Còrsega

* Gai Mari funda a Còrsega la colònia anomenada Mariana.

## Necrològiques

* Farnajom, rei del Regne d'Ibèria.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Thomson, Robert W. Rewriting Caucasian history : the medieval Armenian adaptation of the Georgian chronicles ; the original Georgian texts and the Armenian adaptation. Oxford: Clarendon Press, 2002, p. 42. ISBN 9780198263739.
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XIII, 13
* ↑ Smith, William (ed.). «Flaccus, Valerius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ Ciceró. Brutus, 45
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, XIX, 3
* ↑ Fasti Capitolini
* ↑ Ciceró. Pro Plancio, 25
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 6
* ↑ Claudi Ptolemeu. Geographia, III, 2, 5
# AGalega

AGalega és la plataforma de continguts digitals de la CRTVG creada el 17 de gener de 2024, disponible com a plataforma web i com a aplicació. Aquesta nova marca de continguts audiovisuals en gallec representa l'adaptació de Televisión de Galicia i RAdio Galega a l'àmbit digital cap al consum de continguts sota demanda i en obert. S'ha definit com la "plataforma digital audiovisual en gallec més gran del món".

## Història

La plataforma es va presentar oficialment el 17 de gener de 2024, sota el lema "AGalega é moito máis" en una gala a la Ciutat de la Cultura de Santiago de Compostel·la. En el moment de la seva posada en marxa, AGalega disposava de 1.400 continguts audiovisuals de Televisión de Galicia, incloent-hi alguns continguts exclusius de la plataforma. A més, AGalega disposava de dues aplicacions integrades que es podien descarregar individualment: per a infants i joves, la plataforma Xabarín (amb més de 1.400 continguts propis en el moment del llançament) i AGalega Audio, amb tots els serveis integrats de Radio Galega (4.500 continguts d'àudio disponibles en el moment del llançament).
AGalega també disposa de tots els canals de televisió i ràdio en directe de la CRTVG, per la qual cosa també es pot veure la televisió convencional a través de la plataforma. El febrer també va estar disponible als televisors intel·ligents, a Fire TV, LG i Samsung.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Nace AGalega, a plataforma dixital de contidos da CRTVG» (en gallec). [Consulta: 10 novembre 2024].
* ↑ «Así é 'AGalega', o "Netflix" da TVG» (en gallec). Diario Nós, 17-01-2024. [Consulta: 10 novembre 2024].
* 1 2 «A CRTVG presenta AGalega, unha nova plataforma dixital de contidos» (en castellà), 17-01-2024. [Consulta: 10 novembre 2024].
# István Tóth

István Tóth (Szolnok, 3 d'octubre de 1951) és un lluitador hongarès, ja retirat, especialista en lluita grecoromana, que va competir a finals de la dècada de 1970 i començaments de la 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes ploma del programa de lluita grecoromana.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de lluita, el 1979 i 1981; així com una medalla de plata al Campionat d'Europa de lluita de 1979.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – István Tóth». [Consulta: 30 maig 2024].
* 1 2 «International Wrestling Database». [Consulta: 30 maig 2024].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 30 maig 2024].
# Meyn

Meyn (danès Meden) és un municipi de l'estat alemany de Slesvig-Holstein, a l'amt Schafflund en el districte de Slesvig-Flensburg. Es troba a 13 kilòmetres de Flensburg. El 2022 tenia 737 habitants.

## Referències

* ↑ «Schleswig-Holstein (Germany): Cities and Communes in Counties» (en anglès), 13 juliol 2024. [Consulta: 15 març 2025].
# Emilia María Ibáñez Fernández

Emilia María Ibáñez Fernández, coneguda esportivament com Emilia Ibáñez (Badalona, Barcelonès, 3 de juny de 1965) és una exfutbolista badalonina.
Davantera centre, jugà durant vuit temporades amb el llavors Penya Femenina Barcelonista (1979-87) –posteriorment Club Femení Barcelona (1983)–. Amb el club blaugrana, disputà les primeres competicions oficials del futbol femení a Catalunya, com la Lliga catalana i la Copa Generalitat. Entre d'altres èxits, guanyà la Copa Generalitat el 1985, primer títol oficial del FC Barcelona femení, on va marcar l'únic gol de la final al minut 30. També fou la màxima golejadora de la Lliga catalana les temporades 1984-85 i 1985-86. Fou internacional amb la selecció espanyola i competí amb la selecció catalana de futbol.

## Referències

* ↑ Tomás Belenguer, 2021, p. 343-344.
* ↑ Tomás, Manel. «El Barça Femení va guanyar el primer títol oficial de la seva història fa 35 anys». FC Barcelona, 28-06-2020. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ López Recasens, Xavier. «Carpetazo a la Liga» (en castellà). Mundo Deportivo p. 33, 17-04-1986. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ López Recasens, Xavier. «La selección catalana se prepara» (en castellà). Mundo Deportivo, 03-05-1985. [Consulta: 16 agost 2024].

## Bibliografia

* Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení : història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Editorial Base, 2021. ISBN 9788419007001.
# Dante Rossi

Dante Rossi (Bolonya, 28 d'agost de 1936 - Lavagna, 15 de març de 2013) va ser un waterpolista italià que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla d'or en la competició de waterpolo. Quatre anys més tard, als jocs de Tòquio, fou quart en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles als Jocs del Mediterrani, de plata el 1959 i d'or el 1963. També guanyà una medalla de bronze a les Universíades de 1959.

## Referències

* ↑ «PALLANUOTO, LA PRO RECCO PIANGE DANTE ROSSI». [Consulta: 30 novembre 2023].
* 1 2 3 «Olympedia – Dante Rossi». [Consulta: 30 novembre 2023].
# Copa Generalitat d'hoquei sobre patins femenina 2023-2024

La Copa Generalitat d'hoquei sobre patins femenina 2023-24 fou la catorzena edició de la competició. Se celebrà el cap de setmana del 10 i 11 de febrer de 2024 al Pavelló de Can Violí de La Garriga, Vallès Oriental, i fou organitzada per la Federació Catalana de Patinatge, juntament amb la col·laboració de la Unió Esportiva La Garriga i de l’ajuntament del mateix municipi. Hi participaren els quatre primers equips classificats a la primera volta de la Lliga Nacional Catalana 2023-24, l'HC Palau de Plegamans, el Girona CH, el CHP Bigues i Riells i l'HC Alpicat. La competició es disputà en format de final a quatre i la final fou retransmesa en directe per la plataforma LaXarxa+.
Es proclamà campió el Girona CH, que guanyà per 1 a 0 a l'HC Alpicat a la final i aconseguí la seva tercera Copa Generalitat.

## Competició
### Quadre de competició

| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| 10 de febrer 10:30 CET | 10 de febrer 10:30 CET |
| HC Palau de Plegamans | 2 (1) |
| HC Palau de Plegamans | 2 (1) | 11 de febrer 10:30 CET | 11 de febrer 10:30 CET |
| Girona CH | 2 (2) | 11 de febrer 10:30 CET | 11 de febrer 10:30 CET |
| Girona CH | 2 (2) | Girona CH | 1 |
| 10 de febrer 12:30 CET | 10 de febrer 12:30 CET | | Girona CH | 1 |
| 10 de febrer 12:30 CET | 10 de febrer 12:30 CET | CHP Bigues i Riells | 0 |
| CHP Bigues i Riells | 5 | CHP Bigues i Riells | 0 |
| HC Alpicat | 3 | | |

### HC Palau de Plegamans vs. Girona CH

| HC Palau de Plegamans | 2-2 (pr.) | Girona CH |
| Codina 19' Salvañà 46' | Informe | Gracia 46' (f.d.), 47' |
| Tanda de penals |||
| Salvanyà Codina Pérez A. Méndez M. Méndez | 2-1 | Barcons Domènech Gracia Móra Anglas |

### CHP Bigues i Riells vs. HC Alpicat

| ORKLA Bigues i Riells | 5-3 | HC Alpicat |
| Borràs 15' Ghirardello 16', 42' Solé 28' Serra 50' | Informe | Moreno 13', 43' Pastor 47' |

## Final

| Girona CH | 1-0 | ORKLA Bigues i Riells |
| Jiménez 6' | Informe Partit | |
* Campió de la Copa Generalitat 2023-24
* Girona CH Tercer títol

## Referències

* ↑ «El Girona CH femení i el CP Sant Celoni masculí coronen la Copa Generalitat d’Hoquei Patins». FCP, 12-02-2024. [Consulta: 22 novembre 2024].
* ↑ Camps, Albert. «El Girona guanya la copa Generalitat». L'Esportiu, 13-02-2024. [Consulta: 14 febrer 2024].
# Zanclià

| Període | Sèrie | Estage | Edat (Ma) |
| Quaternari | Plistocè | Gelasià | més recent |
| Neogen | Pliocè | Plasencià | 3,6 |
| Neogen | Pliocè | Zanclià | 5,333 |
| Neogen | Miocè | Messinià | 7,246 |
| Neogen | Miocè | Tortonià | 11,63 |
| Neogen | Miocè | Serraval·lià | 13,82 |
| Neogen | Miocè | Languià | 15,97 |
| Neogen | Miocè | Burdigalià | 20,44 |
| Neogen | Miocè | Aquitanià | 23,03 |
| Paleogen | Oligocè | Catià | més antic |
| Subdivisió del període Neogen segons IUGS, el juliol del 2009. ||||
El Zanclià és un estatge faunístic que començà fa 5,333 milions d'anys i s'acabà fa 3,6 milions d'anys. És el primer estatge dels dos que formen l'època del Pliocè i, per aquest motiu, de vegades es coneix com a Pliocè inferior o Pliocè primerenc. El seu nom deriva de Zancla, el nom preromà de la ciutat siciliana de Messina.
El seu inici és marcat per la inundació zancliana, un esdeveniment catastròfic en el qual el mar Mediterrani, que havia restat separat de l'oceà Atlàntic i perdut 1 km de profunditat durant la crisi de salinitat del Messinià, fou reconnectat a l'oceà per l'obertura sobtada de l'estret de Gibraltar i es tornà a omplir en qüestió de mesos o anys.
La fase final del Zanclià fou marcada per l'inici de l'òptim climàtic pliocè, en el qual les temperatures globals, impulsades per una concentració de diòxid de carboni a l'atmosfera de més de 400 ppm, eren com a mínim 4 °C més altes que en l'època preindustrial i les temperatures dels pols eren entre 5 i 10 °C superiors a les actuals. La fosa de gran part dels casquets polars feu que el nivell del mar fos 35 m més alt que avui en dia.

## Referències

* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, «Zanclià».
* ↑ Cohen, K. M.; Finney, S. C.; Gibbard, P. L.; Fan, J.-X. «Taula cronoestratigràfica internacional (versió 2023/04)», 2013-2023. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «Zanclean Stage» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 7 juliol 2011. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ Abril i Periáñez, 2016, p. 242.
* ↑ Ginés et al., 2021, p. 30.
* ↑ «Pliocene climatic optimum» (en anglès). Glossary of Meteorology. Societat Meteorològica Americana, 20 febrer 2012. [Consulta: 17 setembre 2023].

## Bibliografia

* Abril, J. M.; Periáñez, R. «Revisiting the time scale and size of the Zanclean flood of the Mediterranean (5.33 Ma) from CFD simulations» (en anglès). Marine Geology, 382, 2016, pàg. 242-256.
* Ginés, J.; Ginés, A.; Fornós, J. J.; Dumitru, O. A.; Austermann, J.; Polyak, V. J.; Asmerom, Y.; Onac, B. P. «Els espeleotemes freàtics dels miocè superior i pliocè de les Coves d'Artà (Capdepera, Mallorca)». Papers de la Societat Espeleològica Balear, 4, 2021, pàg. 19-34.
* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.
# Thylogale

Thylogale és un gènere de petits marsupials de la família dels macropòdids que conté set espècies. Solen viure en boscos i són els macropòdids més petits. A més de per la seva mida menor, es poden distingir els Thylogale dels altres ualabis per la seva cua més curta i gruixuda però amb menys pèls.

## Taxonomia

* Gènere Thylogale
** Ualabi de panxa vermella, Thylogale billardierii
** Ualabi de Brown, Thylogale browni
** Ualabi de Brun, Thylogale brunii
** Ualabi de Calaby, Thylogale calabyi
** Ualabi de muntanya, Thylogale lanatus
** Ualabi de potes vermelles, Thylogale stigmatica
** Ualabi de clatell vermell, Thylogale thetis

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 69-70. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :