# Belén Gopegui

Belén Ruiz de Gopegui (Madrid, 1963) és una novel·lista i guionista de cinema espanyola que ja amb la seua primera novel·la (La escala de los mapas, 1993) va guanyar dos premis el Premio Tigre Juan i el Premio Iberoamericano "Santiago del Nuevo Extremo" (1994). La tercera va ser portada al cinema per Gerardo Herrero. Ha estat, a més, descrita per Francisco Umbral com la millor novel·lista de la seua generació.

## Biografia

Belén Gopegui és filla de Margarita Durán Suárez, una de les fundadores d'Amnistia Internacional a Espanya i del científic aeroespacial Luis Ruiz de Gopegui, un dels pocs experts en astrofísica espanyols de la seva generació.
Es va llicenciar en Dret a la Universitat Autònoma de Madrid i és doctora en Humanitats per la Universitat Carlos III de Madrid. I va encetar la seua carrera professional col·laborant en les seccions literàries de diferents mitjans de premsa.
El 1993, tot i que l'editorial va acceptar de publicar-la temps abans, va publicar a Anagrama la seua primera novel·la, La escala de los mapas que a més de ser un èxit va obtenir els premis Tigre Juan i el Iberoamericano Santiago del Nuevo Extremo per a nous autors.
El 1995 va publicar la segona, Tocarnos la cara, que també va ser acollida favorablement tant pel públic com per la crítica.
La tercera, i per a molts la seua millor novel·la, La conquista del aire, la va publicar el 1998 i va ser portada al cinema dos anys després, per Gerardo Herrero amb el títol de Las razones de mis amigos.
Des d'aquell moment va començar una relació amb el cinema que encara a hores d'ara continua. Va col·laborar amb González-Sinde, en el guió de La suerte dormida i va escriure en solitari el guió de la pel·lícula El principio de Arquímedes, 2004, dirigida també per Gerardo Herrero. A 2007 va escriure el guió de la tercera pel·lícula amb Herrero, Una mujer invisible.
L'any 2001 va publicar Lo real.
La seua novel·la, El lado frío de la almohada, que es va publicar el 2004 ha estat el centre d'una polèmica al voltant de l'autora per la seua postura política de suport a la Revolució Cubana. Fruit d'aquest posicionament polític ha estat la seua participació en el llibre col·lectiu Cuba 2005 junt amb Alfonso Sastre, Carlos Fernández Liria, Santiago Alba, Carlo Frabetti o John Brown.

## Bibliografia

* La escala de los mapas, 1993 (novel·la)
    Premio Tigre Juan 1993
    Premio Iberoamericano "Santiago del Nuevo Extremo" 1994
* Tocarnos la cara, 1995 (novel·la).
* Cualladó: puntos de vista, 1995
* En desierta playa, 1995 (conte).
* La conquista del aire, 1998 (novel·la).
* Lo real, 2001 (novel·la).
    Finalista del XIII Premio Rómulo Gallegos 2003
    Finalista del I Premio Fundació José Manuel Lara de Novela 2002
    Finalista del Premi de la Crítica 2001
* El lado frío de la almohada. El Cultural, 26 juny de 2003 (conte).
* (Amb Ángeles González-Sinde) La suerte dormida, 2003 (guió de cinema).
* El principio de Arquímedes, 2004 (guió de cinema).
* El lado frío de la almohada. Anagrama, 2004 (novel·la).
* (En col·laboració) Cuba 2005, 2005
* El padre de Blancanieves. Anagrama, 2007 (novel·la).
* El balonazo (Ediciones SM, 2008) (novel·la).
* Deseo de ser punk (Anagrama, 2009, Debolsillo 2017 (novel·la).
* Acceso no autorizado (Mondadori, 2011, Debolsillo 2014 (novel·la).
* El amigo que surgió de un viejo ordenador Ediciones SM, 2012 (novel·la).
* El comité de la noche Penguin Random House, 2014 (novel·la).
* Fuera de la burbuja Gran Angular, 2017 (novel·la).
* Quédate este día y esta noche conmigo (Penguin Random House, 2017), (novel·la).
* Existiríamos el mar Literatura Random House, 2021 (novel·la).
* Te siguen (Random House), 2025 (novel·la).

## Referències

* ↑ «Fundación Francisco Umbral» (en castellà). Fundación Francisco Umbral, 13-10-2017. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «"Ella pisó la Luna" de Belén Gopegui» (en castellà). [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ Gaitero, Ana. «Belén Gopegui: «Los libros de autoayuda son una trampa»» (en castellà), 27-10-2023. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ País, El «Belén Gopegui, premio Tigre Juan de novela» (en castellà). El País [Madrid], 17-12-1993. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Centro Andaluz de las Letras». [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ Aiello, Antonio J. «"La conquista del aire" de Belén Gopegui: Un discurso narrativo de la Generación de los 90 en España inmerso en las coordenadas de la posmodernidad». Hispania, 97, 1, 2014, pàg. 91–100. ISSN: 0018-2133.
* ↑ Vazquez, Alberto. «Belén Gopegui: "Me preocupa el precio que tenga que pagar para poder vivir de escribir"» (en spanish). [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ Intxausti, Aurora «Una fábula sobre las mujeres» (en castellà). El País [Madrid], 25-05-2007. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Belén Gopegui asegura que en 'Lo real' ha querido novelar sobre la 'mezquina vida de los asalariados'» (en castellà). El País [Madrid], 26-04-2001. ISSN: 1134-6582.
* ↑ madrid, efe |. «Belén Gopegui hace una defensa del castrismo en su novela sobre la revolución» (en castellà), 14-09-2004. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «Cuba 2005 - Virus» (en espanyol europeu). [Consulta: 7 març 2025].

## Enllaços externs

* Belén Gopegui a Escritoras.com: Informació sobre escriptores i els seus llibres.
* Entrevista de Marta Rivera de la Cruz, en Espéculo 7, 1997.
* Ressenya sobre La conquista del aire de Marta Rivera de la Cruz, a Espéculo 8, 1997.