OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rann de Kachchh

El Rann de Kachchh o Kutch és un conjunt de maresmes salines i arenoses del desert del Thar, a la regió del Gujarat, en la frontera entre Índia i Pakistan però en territori indi. Està situat al districte de Kachchh (abans principat de Kutch o Kachchh) del que no obstant forma una zona totalment separada. Les maresmes s'inunden segons l'estació. El nom rann deriva de la paraula hindi ran (रण) que vol dir maresma salina i al seu tron deriva del sànscrit iriṇa (इरिण) testimonia al Rigveda i al Mahābhārata. El rann té una superfície de 30.000 km² i va de l'extrem interior del golf de Kachchh fins a la boca de l'Indus al Pakistan. I desaiguen diversos rius. Les dos grans maresmes que el conformen són: al nord-oest el Gran Rann i al sud-est el Petit-Rann.
El seu origen se suposa que fou un braç de mar que va quedar tancat per una convulsió natural i va quedar per damunt del seu nivell natural. La seva amplada varia entre 40 i 55 km; en alguns punt no obstant només fa 3 km. En temps d'Alexandre el Gran era un llac navegable (325 aC) i un llac baix al segle iii en temps del Periplus i la tradició local parla de ports a la seva costa; però progressivament es va assecar i és dependent de l'aigua dels rius i pluja que li arriba.
El Gran Rann mesura uns 260 km d'oest a est i uns 130 km entre el punt més al nord i el més al sud, sent la superfície de 22.500 km². El Patir Rann mesura 110 km d'oest a est, té una superfície de 7500 km² i està connectat al Gran Rann per un canal estret. El conjunt s'inunda entre març i octubre i el seu pas és complicat; una part de l'aigua que l'inunda és salada, portada pels vents del sud cap als rius que hi desaiguen, o per diversos rierols salins; la resta és aigua dolça de la pluja. Quan l'aigua s'asseca queda una capa d'arena dura com a pedra plana i de sal. El centre s'asseca abans que les vores.
La vida a la zona està limitada a ocells i alguns animals com antilops (pocs abundants) i ases salvatges. Va patir grans terratremos el 1819 i el 2001. El comerç de sal és l'activitat principal.

## Vegeu també

* Kotae.
* Kalo Dungar

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Peduncle

En botànica s'anomena peduncle, pedicel, peçó o capoll (quan uneix un fruit) la branca de creixement limitat que sosté una inflorescència o un fruit després de la seva fecundació. És «la cua o suport d'una flor, d'un fruit o d'una inflorescència ben delimitada». Posseeix l'estructura d'una tija i és responsable de la sustentació i conducció de saba a les flors. Es connecta amb el tronc o amb un raquis de la inflorescència en la base i és el calze de l'àpex. Poques vegades presenta ramificacions o estructures d'origen foliar. En la seva absència, les flors són sèssils. Una compressió o canvis en la consistència del pedicel poden influir en les característiques reproductives de les flors.

## Referències

* ↑ «peçó». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ DCVB
* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 26 gener 2014].
Viccionari
# Catxú

Catxú és un colorant vegetal, l'extracte de la fusta de l'arbre del catxú (Acacia catechu), entre altres espècies vegetals. Conté catetxina (polifenol metabòlit de propietats antioxidants) i catetxol (C₆H₄(OH)₂).
El catxú és un colorant molt fort. Dona als teixits un color que va del marró terrissa a un vermell marronós intens. S'utilitzava tradicionalment a Àsia com a tintura per a les veles de vaixells i per les xàrcies de pescadors. Aquesta operació es coneix amb el terme de "catxutatge"'. El catxú és molt apreciat per les seves propietats impermeabilitzants i fungicides. Ajuda a la conservació dels teixits i fibres naturals, com el cotó i el jute, que es troben en contacte constant amb l'aigua marina. Pel seu baix preu, aquesta tintura era molt utilitzada per a incrementar la durabilitat i qualitat de les veles en moltes comunitats costaneres de l'Àsia del Sud i del Sud-est. Des-de finals del segle XX ha caigut la demanda d'aquest producte per la motorització general dels vaixells de pesca i de transport en moltes zones de la regió, i perquè les xarxes de pesca tradicionals fetes amb fibres naturals s'han anat substituint per xarxes de fibres artificials.
El nom "catxú" prové del malai cachu; antigament també es trobava en el comerç sota el nom de terra japonica. Es coneix amb el nom de katha en hindi i de kaachukatti en tàmil. El catxú també es pot obtenir de la fusta de l'arbre Acacia polyacantha, abans considerada una varietat d'Acacia catechu.
El catxú també té usos medicinals. S'utilitzava en fitoteràpia ayurvèdica per tractar les irritacions de la gorja, per a refrescar l'alé i contra la diarrea, però només en quantitats molt petites, car és tòxic en dosis grans. Actualment també s'utilitza com a colorant alimentari. A part d'això, el catxú també es fa servir per a adobar el cuir i com a regulador de la viscositat en les perforacions petrolíferes.

## Referències

* ↑ «Douarnenez. Tannage de voiles à l'ancienne dimanche». Le Télégramme, 27 de desembre 2013

## Vegeu també

* Arbre del catxú
# Bandera de Groenlàndia

La Bandera de Groenlàndia, que té unes proporcions de 12 parts per 18, està formada per dues franges horitzontals d'igual amplària, sent la franja superior de color blanc i de color vermell la franja inferior. Centrat en altura apareix un cercle el radi del qual és de 4 parts i el centre està a 7 parts de l'asta, sent la meitat superior de color vermell mentre que la inferior és blanca.
El nom de la bandera en groenlandès és Erfalasorput, que significa "la nostra bandera", però també és anomenada Aappalaartoq, que significa "la vermella", apel·latiu que també és usat per a referir-se a la Dannebrog danesa.

## Història

Va ser el 1973 quan Groenlàndia es va plantejar per primera vegada la qüestió de tenir la seva pròpia bandera quan cinc groenlandesos van proposar una bandera verda, blanca i vermella. A l'any següent, un diari local va demanar 11 propostes (totes menys una contenien una creu nòrdica) i les va sotmetre a votació popular, però la Dannebrog va ser preferida a les altres.
El 1978, Dinamarca va cedir a les pressions groenlandeses que reclamaven més autonomia. El govern autònom va fer una crida pública perquè es presentessin propostes de banderes, rebent 555 dissenys (dels quals 293 van ser enviats per groenlandesos). Com el comitè encarregat de l'elecció no arribà a cap acord es van sol·licitar nous dissenys. Finalment, s'elegí el disseny presentat per Thue Christiansen, guanyant per 14 vots a 11, l'altre disseny finalista fou una creu nòrdica amb els colors verd i blanc. La nova bandera va ser adoptada oficialment el 21 de juny de 1985.
El 1995, per a commemorar el desè aniversari de la Erfalasorput, l'Oficina de Correus de Groenlàndia va emetre una sèrie de segells commemoratius, i es va publicar un fullet redactat per Thue Christiansen. En aquest fullet l'autor deia: la part blanca de la bandera simbolitza la capa de gel i el nostres fiords estan representats per la part vermella del cercle. La part blanca del cercle simbolitza els icebergs i la banquisa, i la part vermella de la bandera representa l'oceà. També afegia: Els colors són els mateixos que en la Dannebrog (la bandera nacional de Dinamarca) i per això podem continuar anomenant a la nostra bandera "Aappalaartoq", la vermella.
# Nuño Pérez de Lara

Nuño Pérez de Lara (? - Conca, 27 de juliol de 1177) va ser un noble del Regne de Castella.
Fill de Gonzalo Nuñez de Lara, pertanyia a una poderosa família del regne. Primer va ser alferes de la cort amb Alfons VII de Castella, i més tard regent durant la minoria d'edat d'Alfons VIII de Castella. Va destacar per haver fundat diversos monestirs i haver combatut fins al final juntament amb la corona castellana.
El rei Alfons VII va donar a don Nuño Pérez de Lara l'Alfoz de Ibia el 1146, i va morir el 1147 durant el setge de Conca.
# Dibang

El Dibang, Sikang o Talo és un riu d'Assam (Índia).
Neix a les muntanyes de l'Himàlaia, prop de la frontera amb la Xina, i després de creuar les muntanyes on viuen els mishmis desaigua al Brahmaputra prop de Sadiya.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Dionís Guiteras i Rubio

Dionís Guiteras i Rubio (Granollers, 11 de setembre del 1970) és un empresari i polític català, alcalde de Moià des de 2011 i diputat al Parlament de Catalunya en la X Legislatura.

## Biografia

Ha estat fundador i administrador de diferents empreses d'aliments ecològics i actualment cursa Ciències Polítiques a la Universitat Oberta de Catalunya. És president i soci fundador de l'associació empresarial per a l'agricultura ecològica AE2 i membre de la Federació Internacional de Moviments d'Agricultura Ecològica (IFOAM) i d'IFOAM AgriBioMediterráneo (ABM). Políticament és militant d'Esquerra Republicana des del 2006, organització de la qual és president del Consell Assessor Municipal, alcalde de Moià des del 2011 i diputat al Parlament de Catalunya des de les eleccions del 2012.
El 2015 va ser elegit vicepresident de la Diputació de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Dionís Guiteras». Parlament de Catalunya. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 30 març 2015].
* ↑ NacióManresa. «Dionís Guiteras recupera la majoria absoluta a Moià». [Consulta: 22 juny 2023].
* ↑ «Mercè Conesa i Dionís Guiteras seran presidenta i vicepresident de la Diputació de Barcelona». vilaweb.cat, 14-07-2015 [Consulta: 15 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Dionís Guiteras Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. a esquerra.cat
# Assemblea de Niue

L'Assemblea de Niue o Parlament de Niue (en niueà: Niue Fono Ekepule) és l'òrgan legislatiu de Niue. Està format per 20 membres; 14 representants dels pobles i 6 elegits en un cens comú de tota l'illa. Els membres són elegits directament per sufragi universal i tenen un mandat de tres anys. Niue segueix el sistema de govern de Westminster, sent el primer ministre elegit per l'Assemblea i el gabinet extret d'aquesta.

## Història

L'Assemblea prové del Consell Insular establert sota la Llei de les Illes Cook de 1915. Aquesta institució va ser dissolta l'any 1959 i reconstituïda com a Assemblea, a la qual se li va concedir successivament un major autogovern. L'Assemblea va assumir el ple poder legislatiu dins de la constitució després de l'autogovern el 1974.
L'Assemblea es troba físicament a Alofi.

## President de l'Assemblea

L'Assemblea està presidida per un President (speaker), elegit pels seus membres fora de les seves files. Si un membre de l'Assemblea és elegit president, ha de renunciar al seu escó. El president no vota en els procediments, i no gaudeix de vot de qualitat.
L'actual president és Hima Douglas.

## Eleccions

Les eleccions se celebren sota un sistema de pluralitat simple, amb els electors dels catorze pobles que elegeixen un membre per cada poble per vot majoritari, i sis membres d'un cens comú. Els electors i candidats han de ser ciutadans de Nova Zelanda o residents permanents a Niue, residents contínuament durant almenys tres anys en algun moment, i residents habituals durant dotze mesos abans de la inscripció com a elector o, si és el cas, la nominació com a candidat. .

## Legislatures de l'Assemblea de Niue

| Legislatura | Elegit en | Govern |
| 13a Assemblea | eleccions de 2008 | No partidista |
| 14a Assemblea | eleccions de 2011 | No partidista |
| 15a Assemblea | eleccions de 2014 | |
| 16a Assemblea | eleccions 2017 | |
| 17a Assemblea | eleccions 2020 | |
| 18a Assemblea | eleccions 2023 | |

## Procediments legislatius

El poder de l'Assemblea per aprovar la legislació està circumscrit a la constitució. Qualsevol membre pot presentar un projecte de llei, però l'Assemblea no pot procedir en projectes de llei que tracten qüestions financeres sense el consentiment del primer ministre. Els projectes de llei que afecten la llei penal o l'estatus personal, el servei públic o el territori de Niue no poden prosperar sense l'informe del Jutge en cap, la Comissió de Servei Públic de Niue o una Comissió de Demanda corresponent, respectivament.
Un projecte de llei es converteix en llei quan és aprovat per l'Assemblea i certificat pel president. No cal autorització reial .

## Referències

* ↑ Island Territories: Niue Island in Te Ara: An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966.
* ↑ Constitution of Niue, article 20 (3).
* ↑ Constitution of Niue, Articles 30 – 33.
* ↑ Constitution of Niue, Article 34.

## Enllaços externs

* Constitució de Niue
# Hyperolius

Hyperolius és un gènere de granotes de la família dels hiperòlids.

## Taxonomia

* Hyperolius acuticephalus
* Hyperolius acuticeps
* Hyperolius acutirostris
* Hyperolius ademetzi
* Hyperolius adspersus
* Hyperolius albofrenatus
* Hyperolius atrigularis
* Hyperolius balfouri
* Hyperolius baumanni
* Hyperolius benguellensis
* Hyperolius bicolor
* Hyperolius bobirensis
* Hyperolius bolifambae
* Hyperolius bopeleti
* Hyperolius brachiofasciatus
* Hyperolius camerunensis
* Hyperolius castaneus
* Hyperolius chlorosteus
* Hyperolius chrysogaster
* Hyperolius cinereus
* Hyperolius cinnamomeoventris
* Hyperolius concolor
* Hyperolius cystocandicans
* Hyperolius diaphanus
* Hyperolius dintelmanni
* Hyperolius discodactylus
* Hyperolius endjami
* Hyperolius fasciatus
* Hyperolius ferreirai
* Hyperolius ferrugineus
* Hyperolius frontalis
* Hyperolius fuscigula
* Hyperolius fusciventris
* Hyperolius ghesquieri
* Hyperolius glandicolor
* Hyperolius gularis
* Hyperolius guttulatus
* Hyperolius horstockii
* Hyperolius houyi
* Hyperolius hutsebauti
* Hyperolius igbettensis
* Hyperolius inornatus
* Hyperolius kachalolae
* Hyperolius kibarae
* Hyperolius kihangensis
* Hyperolius kivuensis
* Hyperolius kuligae
* Hyperolius lamottei
* Hyperolius langi
* Hyperolius lateralis
* Hyperolius laticeps
* Hyperolius laurenti
* Hyperolius leleupi
* Hyperolius leucotaenius
* Hyperolius lucani
* Hyperolius maestus
* Hyperolius major
* Hyperolius marginatus
* Hyperolius mariae
* Hyperolius marmoratus
* Hyperolius minutissimus
* Hyperolius mitchelli
* Hyperolius molleri
* Hyperolius montanus
* Hyperolius mosaicus
* Hyperolius nasutus
* Hyperolius nienokouensis
* Hyperolius nimbae
* Hyperolius nitidulus
* Hyperolius obscurus
* Hyperolius occidentalis
* Hyperolius ocellatus
* Hyperolius orkarkarri
* Hyperolius parallelus
* Hyperolius pardalis
* Hyperolius parkeri
* Hyperolius phantasticus
* Hyperolius pickersgilli
* Hyperolius picturatus
* Hyperolius pictus
* Hyperolius platyceps
* Hyperolius polli
* Hyperolius polystictus
* Hyperolius protchei
* Hyperolius pseudargus
* Hyperolius puncticulatus
* Hyperolius punctulatus
* Hyperolius pusillus
* Hyperolius pustulifer
* Hyperolius pyrrhodictyon
* Hyperolius quadratomaculatus
* Hyperolius quinquevittatus
* Hyperolius raveni
* Hyperolius reesi
* Hyperolius rhizophilus
* Hyperolius rhodesianus
* Hyperolius riggenbachi
* Hyperolius robustus
* Hyperolius rubrovermiculatus
* Hyperolius sankuruensis
* Hyperolius schoutedeni
* Hyperolius seabrai
* Hyperolius semidiscus
* Hyperolius sheldricki
* Hyperolius soror
* Hyperolius spinigularis
* Hyperolius steindachneri
* Hyperolius stenodactylus
* Hyperolius swynnertoni
* Hyperolius sylvaticus
* Hyperolius tannerorum
* Hyperolius thomensis
* Hyperolius thoracotuberculatus
* Hyperolius tornieri
* Hyperolius torrentis
* Hyperolius tuberculatus
* Hyperolius tuberilinguis
* Hyperolius vilhenai
* Hyperolius viridiflavus
* Hyperolius viridigulosus
* Hyperolius viridis
* Hyperolius wermuthi
* Hyperolius xenorhinus
* Hyperolius zonatus
* Hyperolius argus

## Referències

* IUCN (anglès)
# Si j'étais roi

Si j'étais roi és una òpera en tres actes d'Adolphe Adam, amb llibret d'Adolphe d'Ennery i Jules Brésil. S'estrenà al Théâtre Lyrique de París el 4 de setembre de 1852. A Catalunya es va estrenar al Teatre Principal de Barcelona el 15 d'octubre de 1866.

## Vegeu també

* Llista d'òperes més importants

## Referències

* ↑ (castellà) ALIER, Roger. Guia Universal de la ópera. Barcelona, 2007, Ediciones Robinbook. ISBN 978-84-96924-03-1
# Cultura de Hongshan

La cultura de Hongshan (xinès: 红山文化, pinyin: hóngshān wénhuà) var ser una cultura neolítica (4700 - 2900 aC) del nord-est de la Xina, que s'estén al nord dels monts Yan (xinès: 燕山), a Hebei, a una banda i l'altra dels cursos superiors del rius Daling (xinès: 大凌河) i Xiliao (xinès: 西遼河), que reguen les planes del sud de Manxúria, als actuals Liaoning i Mongòlia interior, fora ja de l'àmbit cultural de Yangsaho i Dawenkou. L'indret epònim, Hongshanhou (xinès: 红山後) en el districte de Chifeng, a Mongòlia interior, va ser descobert el 1908 per l'arqueòleg japonès Torii Ryūzō i va ser escorcollat per primera vegada el 1935 per Hamada Kosaku i Mizuno Seiichi.
El nom de Hongshan va ser adoptat el 1954. La cultura de Hongshan és particularment coneguda pels seus objectes de jade així com per alguns indrets funeraris i culturals que comprenen temples, altars, túmuls i construccions piramidals. Els arqueòlegs estimen que aquesta cultura es va constituir sobre la base de les de Xinglongwa (xinès: 兴隆洼) (Mongòlia interior i Liaoning) i Zhaobaogou (xinès: 赵宝沟) (Mongòlia interior i Hebei), amb les quals presenta netes similituds en l'aspecte religiós. Hongshan seria contemporània de les fases mitjana i tardana de la cultura de Yangshao, amb la qual hauria tingut intercanvis.
De l'examen dels instruments i dels ossos d'animals, l'agricultura, practicada amb eines en pedra, hi ocupava més lloc que en les cultures de Xinglongwa i Zhaobaogou. No obstant això, la caça encara conservava una certa importància, com ho testimonien els ossaments de cèrvids. Els animals de cria eren porcs, xais i bous. L'hàbitat era molt dispers i les famílies clans havien de viure en autarquia. Els habitatges de forma rectangular o quadrada, estaven semisoterrats i comprenien una llar central condicionada en el sòl de terra batuda.
# Mercat d'Horta

El mercat d'Horta és un edifici que ocupa l'illa dels carrers del Tajo, Maria Paretas, Mestre Serradesanferm i baixada de la Plana del barri homònim de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès.

## Història i descripció

El primer mercat d'Horta es va establir el 1886 a la plaça del Mercat, actualment d'Eivissa, on es van construir 28 barraques. Tanmateix, ka manca d'espai a la plaça, on a més de les barraques i la brossa que s'acumulava per tot arreu, hi arribava el tramvia i dues línies d'autobús, a més del trànsit continuat de carros, cavalleries i autos, que comportava un perill moltes vegades denunciat.
L'Ajuntament d'Horta va comprar uns terrenys de can Bransí, a tocar de la riera d'Horta, avui carrer del Tajo, on hi va construir el mercat, inaugurat el 25 de gener del 1951, segons el projecte de l'arquitecte municipal Ramon Termes i Mauri. De planta quadrada, comptava amb 16 parades de peix, 40 de fruites i verdures, 6 de llegums i cereals, 4 de queviures, 36 de carn de vedella, be i porc, 9 d'aviram, 7 d'ous i 17 tripaires, a més de les botigues independents.

### Remodelació

El 2021 l'Institut Municipal de Mercats de Barcelona va presentar un projecte de remodelació del mercat, obra dels arquitectes Pere Joan Revetllat i Carles Enrich. El 2023 es va començar a construir un mercat provisional a la confluència dels carrers del Tajo i de Porto, que posteriorment quedarà com a equipament per a altres usos. El mercat actual mantindrà l'estructura de formigó armat, però els tancaments seran vidriats i a la coberta una gran claraboia permetrà l'entrada de llum natural. Tindrà tres plantes sobre del terra i dues soterrades: a la planta baixa, a nivell del carrer del Tajo, hi haurà el mercat de productes frescos; la planta primera, amb una escala mecànica, a nivel del carrer del Mestre Serradesanferm, tindrà un autoservei de productes no frescos; a la planta superior hi haurà les oficines, espais polivalents i maquinària; el primer soterrani serà d'aparcament; i el segon soterrani d'espais logístics.

## Referències

* 1 2 3 «Mercat d'Horta». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 Díez i Quijano, 1982.
* ↑ Giménez i Compte, 2012.
* ↑ «Així serà el mercat provisional d’Horta». Ajuntament de Barcelona, 22-08-2021.
* 1 2 «El mercat provisional d’Horta no estarà enllestit fins a la tardor». betevé, 08-06-2023.
* ↑ «El mercado de Horta generará un nuevo espacio ciudadano». La Vanguardia, 23-08-2021.

## Bibliografia

* Díez i Quijano, Desideri. El que ha estat i és Horta. Barcelona. Graó, Stat. Cooperativa, juliol 1982. ISBN 84-2917-1914-8.
* Giménez i Compte, Carlota. L'Abans: Recull gràfic de la Vall d'Horta (1861-1978). El Papiol: Efadós, juny 2012, p. 772-775. ISBN 978-84-15232-22-3.

## Enllaços externs

* «Mercat d'Horta». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Isoodon

Isoodon és un gènere de bàndicuts que conté les següents quatre espècies:
* Bàndicut daurat, Isoodon auratus
* I. fusciventer
* Bàndicut bru septentrional, Isoodon macrourus
* Bàndicut bru meridional, Isoodon obesulus
# Fiamma Benítez Iannuzzi

Fiamma Benítez Iannuzzi (Dénia, 19 de juny de 2004) és una futbolista professional valenciana que juga de davantera a l'Atlético de Madrid.
Fiamma va nàixer a Dénia de pares argentins, jugant a les categories inferiors del Llevant UE. Va debutar a la Primera Divisió la temporada 2021-22, amb la samarreta blaugrana.
El maig de 2022 s'anuncià que Fiamma havia fitxat pel València CF de cara a la temporada 2022-2023, on va jugar dos temporades fins que el juliol del 2024 fitxa per l'Atlético de Madrid.

## Carrera internacional

Fiamma ha representat Espanya a nivell juvenil. També és elegible per a representar a l'Argentina i en alguna ocasió n'ha mostrat interés.
Amb la selecció valenciana, va obtindre el subcampionat d'Espanya sub-16 el 2018. El 2022 feu història en formar part de l'equip de la selecció espanyola que va aconseguir el campionat del món sub20 a Costa Rica, imposant-se al Japó per 3-1 en la final. En aquell partit, Fiamma substituí Asun Martínez en la segona part, i es feu viral la foto de la seua celebració, ambdues amb la senyera besant el trofeu.
La samarreta d'aquell partit va ser cedida a l'EM FB Dénia.

## Referències

* 1 2 «Oficial: El Atlético Femenino ficha a una internacional española» (en castellà), 06-07-2024. [Consulta: 6 juliol 2024].
* 1 2 Cabe, Pablo. «"Sería una experiencia muy linda jugar para la Selección Argentina"». Localía Femenina, 28-12-2020. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «"Primera Iberdrola – Levante UD 5 - 0 SD Eibar"» (en castellà). RFEF, 29-09-2021. Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2021. [Consulta: 2 octubre 2021].
* 1 2 «El Valencia cierra la incorporación de Fiamma Benítez», 17-05-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ Fiamma at Soccerway.
* 1 2 3 Martínez-Vilanova, Pablo. «Asun Martínez y Fiamma Benítez, claves en el histórico título mundial de la sub-20» (en castellà). Superdeporte, 29-08-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ València, Pablo martínez-vilanova. «Asun Martínez y Fiamma Benítez, claves en el histórico título mundial de la sub-20» (en castellà). Levante-EMV, 30-08-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «Fiamma Benítez conquista el Mundial sub-20 con España» (en castellà), 29-08-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «Fiamma Benítez dona su elástica nacional a la EM FB Dénia» (en castellà), 19-07-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].