OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Herois a l'alba

Herois a l'alba (títol original en anglès, Before Dawn) és una pel·lícula australiana dirigida per Jordon Prince-Wright i estrenada el 21 de juny 2024. S'ha doblat i subtitulat al català.
Pel que fa a la crítica, The Guardian va assenyalar la manca de pressupost i la debilitat del guió malgrat la interpretació dels actors. Magazine Filmhound també va constatar la manca de recursos i un escenari «incoherent» per endinsar-se en la guerra, encara que assegurava que les interpretacions estaven a l'altura.
CityHub va elogiar la pel·lícula pels seus dissenys d'escenografia i la demostració de l'horror dels combats. X-Press Magazine va valorar-ne el ritme i la progressiva evolució dels personatges.
La pel·lícula va ser produïda amb un pressupost estimat de 9 milions de dòlars australians i va recaptar aproximadament 192.178 dòlars a la taquilla mundial.

## Referències

* ↑ «Soldat Collins - Film (2024)» (en francès). SensCritique. [Consulta: 2 novembre 2024].
* 1 2 Buckmaster, Luke «Before Dawn review – Anzac drama needed a bigger budget or a better script» (en anglès). The Guardian, 04-04-2024. ISSN: 0261-3077 [Consulta: 20 setembre 2024].
* ↑ «Herois a l'alba». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 març 2025].
* ↑ «Before Dawn (Film Review)» (en anglès americà). Filmhounds Magazine, 17-06-2024. [Consulta: 20 setembre 2024].
* ↑ «Before Dawn - REVIEW» (en anglès americà). City Hub, 02-04-2024. [Consulta: 20 setembre 2024].
* ↑ «Review: Before Dawn – Over there» (en anglès australià). X-Press Magazine - Entertainment in Perth, 04-04-2024. [Consulta: 20 setembre 2024].
* ↑ Miller, Levi. Before Dawn. Prince-Wright Productions, 2024-04-04.
# Phanetta

Phanetta subterranea, és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. És l'únic membre del gènere monotípic Phanetta.
Es pot trobar a grutes dels Estats Units, a Illinois, Indiana, Pennsilvània, Maryland, Virgínia, Kentucky, Tennessee, Alabama i Geòrgia.
Fou descrit per primera vegada per Eugen von Keyserling l'any 1886,

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ «Gen. Phanetta Keyserling, 1886». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Keyserling, E. Die Spinnen Amerikas. Theridiidae, 1886.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Madame Bovary (Sutermeister)

Madame Bovary és una obra dramaticomusical en actes composta per Heinrich Sutermeister sobre un llibret en alemany del mateix compositor, basat en Madame Bovary de Gustave Flaubert. Es va estrenar el 26 de maig de 1967 a l'Òpera de Zúric de Zúric.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2017. [Consulta: 21 maig 2018].
# Hesham Mesbah

Hesham Mesbah (àrab: هشام مصباح, Hixām Miṣbāḥ) (Alexandria, 17 de març de 1982) és un judoka egipci, ja retirat, que va competir durant les dècades del 2000 i 2010.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 2004, 2008 i 2012. Als Jocs de Beijing de 2008, guanyà la medalla de bronze en la prova dels 90 kg del programa de judo, la primera medalla en judo per Egipte en 24 anys. Als Jocs del 2012 fou l'abanderat egipci en la cerimònia inaugural.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del món de judo de 2009 i dues medalles d'or als Jocs Panafricans, el 2007 i 2011. Als Campionats d'Àfrica de judo ha guanyat quatre medalles d'or, dues de plata i dues de bronze entre les edicions del 2001 i 2012. El 2005 guanyà una medalla de plata als Jocs del Mediterrani.
El 2018 fou inclòs a l'IJF Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Hesham Misbah». [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ «JudoInside - Hisham Mesbah Judoka». [Consulta: 10 novembre 2023].
* 1 2 «Hesham MESBAH / IJF.org». [Consulta: 10 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Perfil a JudoInside.com
# Hau-Maka

Hau-Maka o Haumaka és un personatge de la mitologia de Pasqua que hauria indicat a l'ariki Hotu Matu'a que el seu destí era viatjar a l'Illa de Pasqua.
En concret, Hau Maka, que era un xaman procedent de l'illa llegendària de Hiva, va tenir un somni. En el somni va albirar les illes Moto Nui, Moto Iti i Motu Kaokao i els va posar el nom dels seus futurs nets. Va passar també pel volcà va anar anomenant tot el que trobava, fins que va trobar un lloc ideal per desembarcar, Anakena. Finalment va despertar i va parlar amb Ira, a qui li va dir que havia descobert una illa en direcció al sol on podien anar amb el rei Hotu Matua i desembarcar a Hiro Moto. Aquesta illa era l'Illa de Pasqua, considerada en la llegenda com la terra promesa, i que també s'anomenava Te pito o te caigan un hau maka, que es pot traduir com un petit trosset de Haumaka.

## Referències

* 1 2 Englert, Sebastián. La tierra de Hotu Matu'a: historia y etnología de la Isla de Pascua : gramática y diccionario del antiguo idioma de Isla de Pascua (en castellà). Editorial Universitaria, 2004, p. 23-28. ISBN 978-956-11-1704-4.
* ↑ Wells, Sixto Paz. El Santuario de la Tierra (en àrab). Kolima Books, 2017-06-15. ISBN 978-84-16994-30-4.
* ↑ Felbermayer, Federico. Historias y leyendas de la Isla de Pascua (en castellà), 1948, p. 8.
* ↑ Mitología universal (en castellà). Joaquín Collado, 1995, p. 526.
* ↑ Pancorbo, Luis. Los dioses increíbles (en castellà). Ediciones AKAL, 2011, p. 397. ISBN 978-84-323-1473-5.
* ↑ Wells, Sixto Paz. El contacto extraterrestre (en castellà). Kolima Books, 2023-05-04. ISBN 978-84-19495-52-5.
# Tyranniscus

Tyranniscus és un gènere de petits ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae). Agrupa tres espècies natives de Colòmbia, Equador, Perú i Veneçuela.

## Taxonomia

El gènere Tyranniscus va ser introduït el 1860 pels ornitòlegs alemanys Jean Cabanis i Ferdinand Heine per donar cabuda a una única espècie, Tyrannulus nigricapillus, el tiranet capnegre, que havia estat descrita formalment per primera vegada el 1845 per l'ornitòleg francès Frédéric de Lafresnaye. El nom del gènere és un diminutiu del grec antic «τυραννος (turannos)» que significa “tirà”.
Aquestes espècies es van situar anteriorment al gènere Phyllomyias. Un gran estudi filogenètic molecular de Michael Harvey et al. publicat el 2020 va trobar que el gènere Phyllomyias era parafilètic. Com a part de la reorganització per crear gèneres monotípics, es va ressuscitar el gènere Tyranniscus per contenir les tres espècies següents:
* Tyranniscus nigrocapillus - tiranet capnegre.
* Tyranniscus cinereiceps - tiranet de cap cendrós.
* Tyranniscus uropygialis - tiranet de carpó rovellat.
El Manual dels Ocells del Món i Birdlife International encara no han acceptat aquest canvi i les espècies segueixen dins el gènere Phyllomyias.

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Cabanis, Jean Louis; Heine, Ferdinand. Verzeichniss der ornithologischen Sammlung des Oberamtmann Ferdinand Heine, auf Gut St. Burchard vor Halberstadt. vol.2. Halbertstadt: R. Frantz, 1859, p. 57.
* ↑ Traylor, Melvin A. Jr; Paynter, Raymond A.. Check-list of birds of the world. v.8. Cambridge: Harvard University Press, 1979, p. 3.
* ↑ «The Key to Scientific Names: Tyranniscus» (en anglès). Birds of the World. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Tyrant flycatchers – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Harvey, Michael G.; Bravo, Gustavo A.; Claramunt, Santiago; Cuervo, Andrés M.; Derryberry, Graham E. «The evolution of a tropical biodiversity hotspot» (en anglès). Science, 370, 6522, 11-12-2020, pàg. 1343–1348. DOI: 10.1126/science.aaz6970. ISSN: 0036-8075.
* ↑ «Handbook of the Birds of the World and BirdLife International v9» (en anglès). HBW and BirdLife International, 2024. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «BirdLife DataZone: Phyllomyias» (en anglès). [Consulta: 14 març 2025].
# Júlia Strappato Garreta

Júlia Strappato Garreta (Matadepera, 16 de gener de 2000) és una jugadora catalana d'hoquei herba. Strappato és d'origen italià pel seu pare, un antic campió de rem.

## Trajectòria

A la lliga espanyola, la Liga Iberdrola, Strappato representa el Club Junior 1917. Strappato va debutar amb la selecció espanyola sub-21 el 2017, representant l'equip al Campionat d'Eurohockey júnior de València. Va guanyar una medalla d'or en el seu segon Campionat d'EuroHockey Júnior dos anys després, de nou a València.
El 2020, Strappato va debutar amb les Red Sticks. Va aparèixer en una sèrie de proves contra l'Argentina a Mar del Plata. Va jugar el seu primer gran torneig dos anys després, representant Espanya a la tercera temporada de la FIH Pro League. Va ser una de les esportistes dels Països Catalans als Jocs Olímpics d'Estiu de 2024, on el combinat espanyol va ser superat pel de Bèlgica en quarts de final.

## Referències

* ↑ «"Sense una bona mentalitat no pots gaudir d'allò que fas"» (en castellà). diarideterrassa.com. Diari de Terrassa, 02-11-2023. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «ABSOLUTA FEMENINA» (en castellà). rfeh.es. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «JÚLIA STRAPPATO – SPAIN». ritualhockey.com. Ritual Hockey. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «Júlia Strappato, la estrella emergente del hockey con una genética 'fuoriclasse'», 23-06-2020.
* ↑ «JUNIOR FC – PLANTILLA» (en castellà). resultadoshockey.isquad.es. Liga Iberdrola. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «STRAPPATO Júlia». eurohockey.altiusrt.com. European Hockey Federation. [Consulta: 19 desembre 2023].
* 1 2 «BARRIOS Sara». tms.fih.ch. International Hockey Federation. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «SPAIN MAKES HISTORY AS THEY CLAIM THE EUROHOCKEY JUNIOR CHAMPIONSHIP». eurohockey.org. European Hockey Federation. Arxivat de l'original el 24 July 2019. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ «La jugadora del Junior Júlia Strappato cau a quarts i s'acomiada dels Jocs Olímpics». Tot Sant Cugat, 06-08-2024. [Consulta: 7 agost 2024].
# Kabamaru

Igano Kabamaru (伊 賀 野 カ バ 丸) és una sèrie de manga japonesa escrita i il·lustrada per Yū Adzuki. El protagonista principal és un jove ninja ingenu de la província de Iga anomenat Kagemaru (ombra absoluta), però que té el nom de Kabamaru (boca d'hipopòtam) per la seva insaciable gana. Després de la mort del seu estricte avi i sensei (el qual és un Ninja), Kabamaru es trasllada a Tòquio. La trama tracta principalment de Kabamaru integrant-se a un estil de vida urbà després de passar una infància a la muntanya, de com se sent atret per a la neta del seu tutor, i de com es troba atrapat en la rivalitat entre dues escoles privades.
Igano Kabamaru ha estat adaptat com a anime per a les televisions.

## Anime

La sèrie d'anime està composta per 24 capítols i va ser produïda pel grup TAC i Toho. Els episodis van ser retransmesos al Japó per Nippon Televisionentre del 20 d'octubre de 1983 al 29 de març del 1984.
L'anime d'Igano Kabamaru va ser doblat al valencià/català i emès per Punt 2, el segon canal de la desapareguda Ràdio Televisió Valenciana.

## Referències

* 1 2 3 Clements, Jonathan; McCarthy, Helen. The Anime Encyclopedia, 3rd Revised Edition: A Century of Japanese Animation (en anglès). Stone Bridge Press, 2015-02-09. ISBN 978-1-61172-909-2.
# Miami Open 2025

El Masters de Miami 2025, també conegut com a Miami Open 2025 és un esdeveniment tennístic disputat sobre pista dura que pertany a les sèries ATP World Tour Masters 1000 en categoria masculina i als WTA 1000 en categoria femenina. La 40a edició del torneig es va disputar entre el 16 i el 30 de març de 2025 en el Hard Rock Stadium de Miami Gardens, Florida, Estats Units.

## Quadre individual masculí

| 4a ronda | 4a ronda | 4a ronda | 4a ronda | 4a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |

## Quadre individual femení
### Caps de sèrie

| CS | Tennista | Rànquing |
| 1 | Arina Sabalenka | 1 |
| 2 | Iga Świątek | 2 |
| 3 | Coco Gauff | 3 |
| 4 | Jessica Pegula | 4 |
| 5 | Madison Keys | 5 |
| 6 | Jasmine Paolini | |
| 7 | Ielena Ribàkina | |
| 8 | Emma Navarro | 10 |
| 9 | Zheng Qinwen | 9 |
| 10 | Paula Badosa | 11 |
| 11 | Mirra Andreeva | |
| 12 | Dària Kassàtkina | 12 |
| 13 | Diana Shnaider | 13 |
| 14 | Danielle Collins | 15 |
| 15 | Karolína Muchová | 14 |
| 16 | Beatriz Haddad Maia | 18 |
| CS | Tennista | Rànquing |
| 17 | Amanda Anisimova | 17 |
| 18 | Ekaterina Alexandrova | 20 |
| 19 | Yulia Putintseva | 24 |
| 20 | Clara Tauson | 23 |
| 21 | Donna Vekić | 19 |
| 22 | Elina Svitòlina | 22 |
| 23 | Marta Kostyuk | 29 |
| 24 | Liudmila Samsonova | 21 |
| 25 | Jeļena Ostapenko | 25 |
| 26 | Leylah Fernandez | 26 |
| 27 | Elise Mertens | 28 |
| 28 | Maria Sakkari | 51 |
| 29 | Magdalena Fręch | 27 |
| 30 | Linda Nosková | 31 |
| 31 | Ons Jabeur | 30 |
| 32 | Anna Kalinskaya | 33 |

### Quadre

| 4a ronda | 4a ronda | 4a ronda | 4a ronda | 4a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |

## Quadre dobles masculins

* Quarts de final
* 1
* 8
* 5
* 4
* 3
* 6
* 7
* 2

## Quadre dobles femenins

* Quarts de final
* 1
* 8
* 5
* 4
* 3
* 6
* 7
* 2

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles masculins PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Miami :
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024
2025 :
ATP Tour 2025
< 2024
2026 > :
ATP Finals, Torí  · Next Generation ATP Finals, Jiddah :
WTA Tour 2025
< 2024
2026 > :
WTA Finals, Riad  · WTA Elite Trophy, Zhuhai :
# Katharine Jefferts

Katharine Jefferts Schori (Pensacola, Florida, Estats Units d'Amèrica; 26 de març de 1954) és una oceanògrafa i bisbessa estatunidenca. Des de 2006 fins al 2015 va ser bisbessa presidenta de l'Església episcopal als Estats Units, essent la primera dona a ocupar un ministeri tan alt en tota la Comunió anglicana.

## Biografia

És filla d'un oficial de l'Armada dels Estats Units. Criada en la fe catòlica i educada per monges en una escola religiosa, als nou anys els seus pares van començar a assistir a l'església episcopal.
Des de molt jove es va interessar per la biologia marina. Es va llicenciar en Biologia a la Universitat Stanford el 1974, va fer un màster i el doctorat en Oceanografia a la Universitat Estatal d'Oregon el 1977 i el 1983 respectivament. Durant uns quants anys es va dedicar a la recerca com a oceanògrafa, treballant amb el Servei Nacional de Pesca Marina a Seattle.
Després de cursar un màster en Teologia el 1994, va ser ordenada prevere de l'Església Episcopal el 1994. Va ocupar diversos càrrecs en la diòcesi episcopal d'Oregon fins al 2001, quan fou escollida bisbessa de la diòcesi episcopal de Nevada. Des de llavors es va convertir en líder destacada del sector més liberal de l'Església Episcopal. El 19 de juny de 2006 va ser nomenada bisbessa presidenta de l'Església Episcopal dels Estats Units. Va prendre possessió del càrrec a principis de novembre de 2006, a la Catedral Nacional de Washington.
Es convertia, així, en la primera dona escollida com a líder de tota l'església en els 400 anys d'història de la Comunió Anglicana. El seu mandat de nou anys va concloure el 2015.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Katharine Jefferts Schori» (en anglès). Enciclopaedia Britannica. [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ «PRESIDING BISHOP: BIOGRAPHY», 02-07-2011. Arxivat de l'original el 2011-07-02. [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ «Katharine Jefferts Schori» (en anglès). Episcopal Church. [Consulta: 2 febrer 2024].
# Economia de Macedònia del Nord

L'economia de Macedònia del Nord és vulnerable a la situació econòmica d'Europa a causa dels forts lligams bancaris i comercials, i depèn d'una bona evolució de les negociacions amb la intenció de l'ingrés a la Unió Europea perquè mantingui un creixement econòmic continuat.
Quan es va independitzar en 1991 Macedònia del Nord era la menys desenvolupada economia de les ex-repúbliques de Iugoslàvia, i era responsable per solament 5% del PIB de l'antiga federació. Actualment, el país contínua a ser un dels països més pobres de l'Europa, i té un extens sector econòmic informal.
L'agricultura i la indústria són els dos camps primaris de l'economia de Macedònia del Nord. L'economia estatal anima un mercat lliure; el resultat ha estat una alça en el sector privat del país.
El turisme també és part important de l'economia. Els llocs naturals i culturals del país atreuen anualment més de 700 000 turistes al país.

## Referències

* 1 2 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2018-01-28. [Consulta: 9 febrer 2008].
* ↑ «101 facts about Macedonia» (en anglès). Macedonia.org, 2010. Arxivat de l'original el 2010-06-06. [Consulta: 29 octubre 2011].
# Francisco del Llano Vagué

Francisco del Llano Vagué (València, 1792 - València, 1860) fou un comerciant, advocat i polític valencià, diputat a Corts i alcalde de València durant el regnat d'Isabel II d'Espanya. Comerciant d'aiguardent a Xiva i Sogorb, va obtenir el títol d'hidalgo i fundà les societats "White, Llano y Vagué" i "White, Llano y Morand", dedicades al prestament i a la importació i exportació de bacallà i productes colonials. Enriquit per la compra de bens desamortitzats de 1838 i 1842, va participar en la Sociedad Valenciana de Crédito y Fomento i en la Sociedad del Ferrocarril de Almansa a València.
De tendència liberal moderada, va ser el primer Prior del Tribunal de Comerç de València en 1830, després de la promulgació del Codi de Comerç que fundava la institució i va exercir aquest mateix càrrec en 1830, 1834, 1844, 1847, 1853 i 1857. El 23 de desembre de 1835 fou el primer alcalde constitucional de València, càrrec que deixà l'u d'octubre de 1836. El 1844 va proposar a la Societat Econòmica d'Amics del País utilitzar el guano com a adob en els arrossars. El 1846 fou escollit diputat a Corts pels liberals moderats de València, càrrec que ocupà fins a agost de 1850. Fou novament alcalde de valencia entre gener de 1859 i febrer de 1860.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.305-306. ISBN 9788495484802.
* ↑ Francisco Llano, Índex Històric del Congrés dels Diputats
# Economia de Sri Lanka

L'economia de Sri Lanka està basada en l'exportació de productes primaris, com grafit, productes tèxtils, te, coco i cautxú. La posició geogràfica de l'illa fa que la seva capital, Colombo, sigui un dels ports més importants de l'oceà Índic. En 1977 el govern va abandonar les polítiques d'estatalització i de substitució de les exportacions per altres orientades a l'economia de mercat i a les exportacions, incloent-se incentius a la inversió estrangera. No obstant això, en 1983 es va iniciar una guerra civil entre les ètnies cingalesa i la minoria tàmil, que es va perllongar fins a 2009 causant grans danys a l'economia del país. Però malgrat la guerra, el producte interior brut del país va créixer gairebé 5% a l'any en els últims 10 anys. Les despeses del govern en desenvolupament i en el combat als Tigres d'Alliberament de Tamil Eelam van fer que el PIB creixés gairebé 7% a l'any entre 2006 i 2008.

## Referències

* ↑ CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 16 agost 2014].
# Ebrahim Javadi

Ebrahim Javadi (persa: ابراهیم جوادی) (Qazvín, 28 de juliol de 1943) és un lluitador iranià, ja retirat, especialista en lluita lliure, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes mini mosca del programa lluita lliure.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles d'or al Campionat del Món entre 1969 i 1973, així com dues medalles d'or als Jocs Asiàtics, el 1970 i 1974. El 2011 fou inclòs al Saló de la Fama de la United World Wrestling.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ibrahim Javadi». [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ ایران, کمیته ملی المپیک جمهوری اسلامی. «ابراهیم جوادپور» (en persa). [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ «Ibrahim Javadi» (en anglès). [Consulta: 27 febrer 2025].
# Pinotta

Pinotta és una obra dramaticomusical en dos actes composta per Pietro Mascagni sobre un llibret en italià de Giovanni Targioni-Tozzetti. Es va estrenar el 23 de març de 1932 al Sanremo Casino de Sanremo, dirigida per Pietro Mascagni.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 28 de maig 2018. [Consulta: 25 maig 2018].
Òperes de Pietro Mascagni :
Cavalleria rusticana (1890)
L'amico Fritz (1891)
I Rantzau (1892)
Guglielmo Ratcliff (1895)
Silvano (1895)
Zanetto (1896)
Iris (1898)
Le maschere (1901)
Amica (1905)
Isabeau (1911)
Parisina (1913)
Lodoletta (1917)
Il piccolo Marat (1921)
Pinotta (1932)
Nerone (1935) :
# Gore-Tex

Gore-Tex o goretex és el nom amb què es coneix popularment a un tipus de teixits especials de tipus membrana, àmpliament utilitzats en la confecció de roba esportiva per a activitats a l'aire lliure.

## Propietats

El seu principal avantatge és el fet de combinar una gran lleugeresa, una alta impermeabilitat, que protegeix dels efectes de l'aigua, el vent i el fred, i una eficient transpirabilitat que facilita l'evacuació de la calor corporal resultant de l'exercici físic. Aquestes condicions el converteixen en un teixit ideal per ser utilitzat en peces destinades a la pràctica d'esports a l'aire lliure i en especial els de muntanya. Els primers homes que van arribar a la lluna utilitzaven roba de Gore-tex.

## Origen

Aquest tipus de teixit va ser un invent dels empresaris tèxtils americans Wilbert Gore (1912-1986) i el seu fill Robert. El nom deriva del seu cognom i significa literalment "teixit Gore". Gràcies a la seva invenció l'any 2006 Wilbert i Robert Gore van ser inclosos al National Inventors Hall of Fame.
L'empresa W. L. Gore & Associates ja ha perdut la patent d'aquest teixit, per la qual cosa altres empreses i marques utilitzen avui tecnologies basades en la mateixa tecnologia de fabricació de material, de vegades a un preu més econòmic.

## Enllaços externs

* Web goretex.com
# Hippolyte Cloquet

Hippolyte Cloquet (París, 10 de març de 1787 - París, 3 de març de 1840) va ser un metge i anatomista francès natural de París. Va ser germà del cirurgià Jules Germain Cloquet (1790–1883) i pare d'Ernest Cloquet (1818–1855), que era metge personal de Mohammad Shah Qajar de Pèrsia.
Va estudiar medicina a París, on es va doctorar el 1815. El 1823 es va convertir en membre de l'Académie de Médecine.
Cloquet va ser un pioner en el camp de la rinologia i el 1821 va publicar Osphrésiologie, ou traité des odeurs , que era un tractat exhaustiu que parlava de l'olfacte, les malalties del nas, les desviacions de l'envà, la rinoplàstia, etc. També va ser autor de «Traité d'anatomie descriptive», un influent text d'anatomia francès que va tenir sis edicions. La quarta edició d'aquest treball va ser traduïda a l'anglès per l'anatomista Robert Knox (1791–1862).
Cloquet també va fer contribucions en el camp de la zoologia, el seu tractat «Poissons et Reptiles» va ser inclòs al «Dictionnaire des Sciences Naturelles».
A l'ambit de la botànica, fou l'autor de la descripció vàlida de «Vetiveria odoratissima Bory ex Cloquet», nom tanmateix sinònim de «Chrysopogon zizanioides (L.) Roberty».

## Referències

* ↑ «Cloquet (famille) Jean Baptiste Cloquet, son épouse, leurs deux fils (Hippolyte et Jules) et leurs familles» (en francès)..
* ↑ Walusinki, Olivier. «Joseph Hippolyte Cloquet - Portrait d'un pionnier de la physiologie de l'odorat» (pdf) (en francès).