OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pembroke (Nou Hampshire)

Pembroke és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 6.897 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pembroke tenia 6.897 habitants, 2.661 habitatges, i 1.876 famílies. La densitat de població era de 116,6 habitants per km².
Dels 2.661 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 33,1% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.494$ i la renda mediana per família de 57.106$. Els homes tenien una renda mediana de 37.786$ mentre que les dones 26.781$. La renda per capita de la població era de 20.800$. Entorn del 3% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pembroke». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pembroke». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joseph Mewis

Joseph Mewis és un lluitador belga, ja retirat, que combinà la lluita lliure i la lluita grecoromana, guanyador d'una medalla olímpica.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1952, 1956, 1960 i 1964. El 1956, a Melbourne, guanyà la medalla de plata en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure. El 1960, a Roma, fou cinquè en la mateixa prova, mentre el 1964, a Tòquio, fou sisè en la competició del pes ploma del programa de lluita grecoromana.

## Referències

* ↑ «Olympedia –». [Consulta: 16 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 16 març 2025].
# Mèlica

Mèlica (Melica) és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Melica acuminata Bol.
* Melica adhaerens Hack.
* Melica alba Hitchc.
* Melica aristata Thunb.
* Melica aurantiaca Lam.
* Melica bulbosa Geyer
* Melica californica Scribn.
* Melica ciliata L.
* Melica commutata Steud.
* Melica diffusa Walter
* Melica elongata Nutt.
* Melica frutescens Scribn.
* Melica fugax Bol.
* Melica geyeri Munro
* Melica harfordii Bol.
* Melica imperfecta Trin.
* Melica inflata Vasey
* Melica micrantha Nutt.
* Melica monantha Roseng.
* Melica multinervia Vasey
* Melica minuta L.
* Melica mutica Walter
* Melica nutans L.
* Melica papilionacea L.
* Melica porteri Scribn.
* Melica retrofracta Suksd.
* Melica scabra Nutt.
* Melica spectabilis Scribn.
* Melica torreyana Scribn.
* Melica uniflora Retz.
# Griva cerdana

La griva cerdana o simplement griva (Turdus pilaris) és un ocell de la família dels túrdids, més petit que la griva comuna. Cria en boscos i arbustos del nord d'Europa i Àsia, habitualment en petites colònies. Al sud d'Europa es troba com a hivernant i es pot veure regularment al Pirineu i a la plana de Lleida. A la resta de Catalunya i al País Valencià és un hivernant més rar i a les Balears és un ocell de pas durant la migració. A Catalunya és un hivernant tardà, que arriba a passar-hi l'hivern el mes d'octubre i al febrer ja retorna a la zona de cria on passa la resta de l'any.
També se'l coneix com a tord reial, tord burell a les Balears i tordanxa al País Valencià.
Tot i que en la Guia de les les espècies cinegètiques de Catalunya de 2007 apareix com a espècies cinegètica de caça menor, posteriorment se'n va prohibir la caça a Catalunya.

## Referències

* ↑ «Griva cerdana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
* 1 2 3 4 5 Svensson, Lars. Guia d'ocells : Europa i regió mediterrània. Barcelona: Omega, 2018. ISBN 978-84-282-1534-3.
* 1 2 3 4 Estrada, Joan; Jutglar, Francesc; Llobet, Toni. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears : Inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. Barcelona: Lynx, març de 2010, pàgs. 206-207. ISBN 978-84-96553-54-5.
* 1 2 Lavín, Santiago; Casas, Encarna (coordinadors). Guia de les espècies cinegètiques de Catalunya (pdf). Ediciones S, 2007 [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ DCVB
* ↑ «Espècies cinegètiques». Generalitat de Catalunya, 12-04-2022. [Consulta: 17 setembre 2023].
# Rollinsford

Rollinsford és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 2.642 habitants.

## Història

El 1668 fou atacada pels indis Abnakis quan els anglesos destruïren la casa de Jean Vincent de l'Abbadie, baró de Saint Castin, que havia fet un port d'exportació de pells a Castine (Maine).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rollinsford tenia 2.648 habitants, 1.033 habitatges, i 721 famílies. La densitat de població era de 140,2 habitants per km².
Dels 1.033 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.588$ i la renda mediana per família de 60.625$. Els homes tenien una renda mediana de 37.750$ mentre que les dones 26.068$. La renda per capita de la població era de 24.444$. Entorn del 2,6% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ Waldman, Carl. Encyclopedia of Native American tribes (en anglès). Infobase Publishing, 2006, p.2. ISBN 0816062749.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rollinsford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rollinsford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Municipi d'Ishøj

El municipi de Ishøj és un municipi danès situat al nord-est de l'illa de Sjælland, al nord de la badia de Køge, a la perifèria de Copenhaguen, abastant una superfície de 26 km². Amb la Reforma Municipal Danesa del 2007 va passar a formar part de la Regió de Hovedstaden, però no va ser afectat territorialment.

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 4878 | 53,2 |
| Det Konservative Folkeparti | 491 | 5,3 |
| Socialistisk Folkeparti | 1540 | 16,8 |
| Ishøj Borgerliste | 114 | 1,2 |
| Dansk Folkeparti | 1173 | 12,8 |
| Venstre | 955 | 10,4 |
| Mike Hansen | 10 | 0.1 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Ole Bjørstorp | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Socialdemokratiet |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Ishøj
# Guerra d'Itàlia de 1535-1538

La Guerra d'Itàlia de 1535-1538 va ser un conflicte bèl·lic que va enfrontar als monarques Francesc I de França i Carles I d'Espanya. La guerra va començar amb la mort de Francesc II Sforza, duc de Milà.

## La guerra

Quan el fill de Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic, el futur Felip II de Castella, va heretar el ducat de Milà, Francesc I de França. Empès pels seus capitans Andreu Doria i Antonio de Leiva va decidir iniciar les hostilitats. Pensava en un atac per mar i terra contra França, el que significava un trasllat total de tropes.
Francesc va envair Itàlia, capturant Torí però no aconseguint fer el mateix amb Milà. Com a resposta, Carles V va envair Provença, portant a terme un ràpid avanç en Ais de Provença. No obstant això, va preferir retirar-se a Espanya abans d'atacar Avinyó, territori fortament fortificat. Hi ha fonts que parlen que la retirada es va produir perquè algunes tropes franceses van deixar a propòsit fruita massa madura en els arbres, en un intent de causar disenteria a les tropes amb les quals s'enfrontaven. Del múltiple atac sobre les províncies meridionals de les Disset Províncies, la invasió septentrional des dels Països Baixos es va haver d'abandonar per falta de liquiditat econòmica.
Solimà el MagníficSolimà I el Magnífic havia d'envair Itàlia pel sud a través d'Apulia, però no estava preparat per una invasió a gran escala del Regne de Nàpols i les tropes otomanes que van desembarcar a Otranto el 23 de juliol de 1537 es van retirar perquè Francesc no atacava la Llombardia.

## Conseqüències

La treva de Niça va donar per conclòs el conflicte, deixant Torí en mans del regne de França, la qual cosa no produïa un canvi significant en les fronteres de la península Itàlica. Un fet significatiu és que durant la signatura del tractat dels monarques Francesc I de França i Carles V van rebutjar estar asseguts a la mateixa habitació, mostra de l'odi mutu que tenien. Així, les negociacions es van dur a terme a través del Papa Pau III, que anava d'una habitació a una altra mediant entre ambdues parts.

## Referències

* 1 2 Tucker, Spencer C. A Global Chronology of Conflict: From the Ancient World to the Modern Middle East: From the Ancient World to the Modern Middle East (en anglès). ABC-CLIO, 2009, p. 804. ISBN 1851096728.
# Cynosurus

Cynosurus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. Són propis de la conca mediterrània i de les regions veïnes, però alguns s'han introduït a Austràlia, així com a Amèrica del Nord.

## Taxonomia

* Cynosurus cristatus L.
* Cynosurus echinatus L.
* Cynosurus elegans Desf.

## Referències

* ↑ Long, S. Cynosurus L. Arxivat 2011-06-11 a Wayback Machine. Grass Manual. Flora of North America.
* ↑ Flora of China Vol. 22 Page 245 洋狗尾草属 yang gou wei cao shu Cynosurus
* ↑ Altervista Flora Italiana, genere Cynosurus
* ↑ United States Department of Agriculture Plants Profile
* ↑ The Plant List search for Cynosurus
* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
# Elopomorfs

Els elopomorfs (Elopomorpha) són un superordre de peixos actinopterigis.

## Taxonomia

Històricament aquest superordre estava dividit en els grups taxonòmics (ordres, subordres i famílies) següents:
* Ordre Albuliformes
** Família Albulidae
* Ordre Anguilliformes
** Subordre Anguilloidei
*** Família Anguillidae
*** Família Chlopsidae
*** Família Heterenchelyidae
*** Família Moringuidae
*** Família Muraenidae
*** Família Myrocongridae
** Subordre Congroidei
*** Família Colocongridae
*** Família Congridae
*** Família Derichthyidae
*** Família Muraenesocidae
*** Família Nettastomatidae
*** Família Ophichthidae
** Subordre Nemichthyoidei
*** Família Nemichthyidae
*** Família Serrivomeridae
** Subordre Synaphobranchoidei
*** Família Synaphobranchidae
* Ordre Elopiformes
** Família Elopidae
** Família Megalopidae
* Ordre Notacanthiformes
** Família Halosauridae
** Família Notacanthidae
* Ordre Saccopharyngiformes
** Família Cyematidae
** Família Eurypharyngidae
** Família Monognathidae
** Família Saccopharyngidae

## Dades recents

Estudis de dades genètiques moleculars indiquen que els Notocanthiformes són part dels Albuliformes i que els Saccopharyngiformes són part dels Anguilliformes.

## Referències

* ↑ Synopsis of Research Activities
# Stratham

Stratham és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 7.206 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stratham tenia 6.355 habitants, 2.306 habitatges, i 1.743 famílies. La densitat de població era de 162,4 habitants per km².
Dels 2.306 habitatges en un 40,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,5% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 18,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 76.726$ i la renda mediana per família de 81.391$. Els homes tenien una renda mediana de 53.271$ mentre que les dones 36.759$. La renda per capita de la població era de 33.270$. Entorn del 0,5% de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stratham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stratham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dactylis

Dactylis és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. El gènere s'ha tractat com que contenia només una sola espècie D. glomerata per molts autors, el tractament de la variació biomètrica en el gènere es produeix només a nivell de subespècies dins de D. glomerata, però més recentment, hi ha hagut una tendència per acceptar dues espècies, mentre que alguns autors accepten fins i tot més espècies en el gènere, en particular les espècies endèmiques insulars en Macaronèsia.

## Referències

* ↑ Germplasm Resources Information Network, consultada 23.06.08
* ↑ Flora Europaea: Dactylis glomerata
* ↑ Flora of China: Dactylis
* ↑ Wetschnig, W. (1991). Karyotype morphology of some diploid subspecies of Dactylis glomerata L. (Poaceae). Phyton (Horn, Austria) 31 (1): 35-55
* ↑ Germplasm Resources Information Network: Species Records of Dactylis, http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/taxon.pl?13114 Dactylis glomerata Arxivat 2009-05-08 a Wayback Machine.
* ↑ Parker, P. F. (1972). Studies in Dactylis II. Natural variation, distribution and systematics of the Dactylis smithii Link. complex in Madeira and other Atlantic islands. New Phytologist fulltext
* ↑ Schönfelder, P., & Ludwig, D. (1996). Dactylis metlesicsii (Poaceae), eine neue Art der Gebirgsvegetation von Tenerife, Kanarische Inseln. Willdenowia 26 (1–2): 217–223. Full text Arxivat 2011-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ Banco de Datos de Biodiversidad de Canarios Lista de especies silvestres de Canarias: hongos, plantas y animales terrestres Arxivat 2011-04-10 a Wayback Machine.
* ↑ Flora of Pakistan: Dactylis
* Dactylis glomerata (esquerra) i Cynosurus cristatus (dreta)
* Espigues al nord d'Alemanya al mes de juliol
* Espiguetes al mes de juliol a Utrecht. Noteu com els estams surten clarament de l'espigueta
* Floració d'una panícula
# Platja de Santa Llúcia

La platja de Santa Llúcia és una platja urbana del municipi del Perelló (Baix Ebre), situada al nord del Cap Roig. Limita al sud amb la platja del Morro de Gos. Està ubicada en un entorn força natural, a excepció de la banda dreta que és més residencial. Orientada a l'est, té una longitud de 409 metres i una amplada mitjana de 16 metres, formada per sorra gruixuda i grava, amb un pendent d'entrada a l'aigua suau. Està vorejada per un ampli passeig marítim flanquejat de pins i atzavares que acaba en un roquissar. Forma part del recorregut del camí de ronda, que coincideix amb el sender GR-92.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.
Aquesta platja acull cada any les festes de Santa Llúcia, el 14 i el 15 d'agost, amb sopar popular i música, i un seguit d'activitats familiars que clouen amb un espectacular castell de focs.

## Referències

* ↑ «Fitxes el Perelló - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* 1 2 «Platja de Santa Llúcia». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «Platja de Santa Llúcia». Diputació de Tarragona.
* ↑ «La platja del Perelló acollirà una nova edició de les Festes de Santa Llúcia». Setmanari l'Ebre, 07-08-2024.
# Paracantopterigis

Els paracantopterigis (Paracanthopterygii) són un superordre de peixos de la classe dels actinopterigis.

## Particularitats

Aquest superordre de peixos inclou una gran varietat d'espècies morfològicament molt diferents entre si, com el bacallà o el rap.

## Classificació

Segons ITIS, aquest superordre és subdivideix de la següent forma:
Superordre Paracanthopterygii
* Ordre Batrachoidiformes
** Família Batrachoididae
* Ordre Gadiformes
** Família Bregmacerotidae
** Família Euclichthyidae
** Família Gadidae
** Família Macrouridae
** Família Melanonidae
** Família Merlucciidae
** Família Moridae
** Família Muraenolepididae
* Ordre Lophiiformes
** Subordre Antennarioidei
*** Família Antennariidae
*** Família Brachionichthyidae
** Subordre Lophioidei
*** Família Lophiidae
** Subordre Ogcocephalioidei
*** Superfamília Ceratioidea
**** Família Caulophrynidae
**** Família Centrophrynidae
**** Família Ceratiidae
**** Família Diceratiidae
**** Família Gigantactinidae
**** Família Himantolophidae
**** Família Linophrynidae
**** Família Melanocetidae
**** Família Neoceratiidae
**** Família Oneirodidae
**** Família Thaumatichthyidae
*** Superfamília Chaunacioidea
**** Família Chaunacidae
*** Superfamília Ogcocephalioidea
**** Família Ogcocephalidae
* Ordre Ophidiiformes
** Subordre Bythitoidei
*** Família Aphyonidae
*** Família Bythitidae
*** incertae sedis
**** Família Parabrotulidae
** Subordre Ophidioidei
*** Família Carapidae
*** Família Ophidiidae
* Ordre Percopsiformes
** Subordre Aphredoderoidei
*** Família Amblyopsidae
*** Família Aphredoderidae
** Subordre Percopsoidei
*** Família Percopsidae

## Referències

* ↑ Paracanthopterygii (TSN 164385) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Grup Horizons i Independents

El Grup Horizons i Independents (en francès groupe Horizons & Indépendants; HOR) és un grup parlamentari de l'Assemblea Nacional francesa impulsada pel partit Horizons des de la XVI legislatura al 2022.

## Composició
### Composició actual

| Nom | Partit | Circumscripció |
| Xavier Albertini | Horizons | 1a del Marne |
| Henri Alfandari | Horizons | 3a d'Indre-et-Loire |
| Béatrice Bellamy | Horizons | 2a de Vendée |
| Thierry Benoit | Horizons | 6a d'Ille-et-Vilaine |
| Sylvain Berrios | LR | 1a de Val-de-Marne |
| Bertrand Bouyx | Horizons | 5a de Calvados |
| Jean-Michel Brard | DVD | 9a de Loire-Atlantique |
| Nathalie Colin-Oesterlé | LC | 3a de Moselle |
| Agnès Firmin-Le Bodo | Horizons | 7a de Seine-Maritime |
| Félicie Gérard | Horizons | 7a del Nord |
| François Gernigon | Horizons | 1a de Maine-et-Loire |
| David Guerin | Horizons | 9a del Seine-Maritime |
| Pierre Henriet | Horizons | 5a de Vendée |
| François Jolivet | Horizons | 1a d'Indre |
| Loïc Kervran | Horizons | 3a de Cher |
| Thomas Lam | LR | 2a dels Alts del Sena |
| Anne Le Hénanff | Horizons | 1a de Morbihan |
| Didier Lemaire | Horizons | 3a de l'Alt Rin |
| Lise Magnier | Horizons | 4a del Marne |
| Laurent Marcangeli (President) | Horizons | 1a de Còrsega del Sud |
| Pierre Marle | DVD | 14a del Nord |
| Isabelle Mesnard | Horizons | 1a d'Eure-et-Loir |
| Naïma Moutchou | Horizons | 4a de Val-d'Oise |
| Jérémie Patrier-Leitus | Horizons | 3a de Calvados |
| Béatrice Piron | Horizons | 3a d'Yvelines |
| Christophe Plassard | Horizons | 5a de Charente-Maritime |
| Jean-François Portarrieu | AC | 5a d'Alta Garona |
| Isabelle Rauch | Horizons | 9a de Moselle |
| Laetitia Saint-Paul | Horizons | 4a de Maine-et-Loire |
| Vincent Thiébaut | Horizons | 9a del Bas-Rhin |
| Frédéric Valletoux | Horizons | 2a de Seine-et-Marne |
| Anne-Cécile Violland | Horizons | 5a de Haute-Savoie |
| Xavier Roseren | Horizons | 6a de la Haute-Savoie |
| Charlotte Parmentier-Lecocq | Horizons | 6a del Nord |

### Composició històrica

| Any | Nom | Membres | Afiliats | Diputats | +/- | % |
| 2022 | Horizons i Afiliats | 28 | 2 | 30 / 577 | Nou | 5,20 |
| 2024 | Horizons i Independents | 26 | 6 | 33 / 577 | 3 | 5,72 |

## Referències

* ↑ «INFOGRAPHIE. Assemblée nationale : découvrez la composition des dix groupes politiques au sein de l'hémicycle» (en francès), 29-06-2022. [Consulta: 26 febrer 2025].