OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions municipals de 2007 a Tortosa

Les eleccions municipals de 2007 a Tortosa van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 27 de maig de 2007 a Tortosa, al Baix Ebre, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 21 regidors de l'Ajuntament de Tortosa.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Tortosa, en tenir 24.717 persones censades, l'hi correspon 21 regidors.

## Candidatures

L'1 de maig del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Tortosa va proclamar vuit candidatures del municipi de Tortosa en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
| Partit polític | Llista de candidats |
| Convergència i Unió (CiU) | Llista |
| Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC-PM) | Llista |
| Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM) | Llista |
| Iniciativa per Catalunya Verds - Esquerra Unida i Alternativa (ICVEUiA-EPM) | Llista |
| Partit Popular Català (PP) | Llista |
| Federació d'Independents de Catalunya (FIC) | Llista |
| Partit Republicà Català (RC) | Llista |
| Ciutadans-Partido de la Ciudadanía (Cs) | Llista |

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Tortosa tenia una població de 34.266 habitants, dels quals 24.717 persones van ser cridades a votar en alguna de les 45 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 58,2%, el qual cosa implica que un total de 14.373 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Tortosa va registrar una xifra més alta, situant-se en 4,3 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Tortosa |
| Participació (14h) | 32,0% ( -3,6%) |
| Participació (18h) | 44,1% ( -6,1%) |
| Participació (20h) | 58,2% ( -6,5%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 27 de mayo de 2007.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 17 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 juny 2023].
Plantilla:Eleccions municipals a Tortosa
# Platja de Castelldefels

La platja de Castelldefels és la platja que conforma el litoral marítim del municipi de Castelldefels (Baix Llobregat). Es subdivideix en tres sectors: platja de la Pineda (2.090 m), platja de Lluminetes (770 m) i platja del Baixador (1.980 m). Forma part d'un areny encara més extens que porta des del Port Ginesta, al peu del massís calcari del Garraf, fins a la desembocadura del riu Llobregat. Limita a ponent amb el terme municipal de Sitges, a l'alçada del carrer Cova Fumada, on es prolonga amb la platja de les Botigues, i a llevant limita amb el terme municipal de Gavà, a l'alçada del carrer d'Alcanar, on es prolonga amb la platja de l'Estany. Orientada al sud, té una longitud total de 4.840 metres i una amplada mitjana de 111 metres, està formada per sorra de gra fi i el pendent d'entrada al mar és molt poc pronunciat, amb fons marí de sorra.
Un passeig marítim recorre tota la platja, on hi ha bars i restaurants. Disposa de tot tipus de serveis, així com de rampes d'accés i altres facilitats per a persones amb mobilitat reduïda. És molt adequada per practicar el windsurf i el kitesurf, ja que sovint bufen forts vents. El Club Nàutic Castelldefels hi té les seves instal·lacions, amb l'Escola Nàutica Garbí, que ofereix cursos de windsurf, kitesurf, surf, caiac, paddle, etc.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Les platges de Lluminetes i del Baixador estan guardonades amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. Està adherida al distintiu Compromís Biosphere dins de la marca turística Costa de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Platges de Castelldefels». Àrea Metropolitana de Barcelona.
* ↑ «Platja de Castelldefels». Turismoencatalunya.
* 1 2 3 «Platja del Baixador». Agència Catalana de l'Aigua.
* 1 2 «Platja de la Pineda». Agència Catalana de l'Aigua.
* 1 2 «Platja de Lluminetes». Agència Catalana de l'Aigua.
* 1 2 3 «Platges de Castelldefels». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Club Nàutic Castelldefels». Baix Llobregat Turisme.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023». Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Frode Grodås

Frode Grodås (Volda, 24 d'octubre de 1964) és un exfutbolista noruec, que ocupava la posició de porter.

## Trajectòria

Va militar a diversos equips del seu país. Després de sis anys a les files del Lillestrom, va recalar a la lliga anglesa, on va romandre sis campanyes entre Chelsea i Tottenham. També va disputar la competició alemanya i l'espanyola. De nou a Noruega, va penjar les botes el 2006.
Al desembre del 2006 va retornar al Lillestrom, en qualitat d'entrenador de porters, a la vegada que exercia de tercer porter. Una sanció i una lesió del porter titular, a l'estiu del 2007, va obligar a asseure a la banqueta, encara que no va jugar.

## Selecció

Va ser internacional amb Noruega en 50 ocasions, tot participant en els Mundials de 1994 i de 1998.

## Títols

* Lliga noruega: 1989, 1996
* FA Cup: 1997
* DFB Pokal: 2001, 2002

## Referències

* 1 2 3 "Frode Grodås". N3Sport.no. Consultat 29 abril 2013
* ↑ Pedersen, Ole Petter. «Frode Grodås». A: Store Norske Leksikon. Kunnskapsforlaget [Consulta: 19 maig 2009].
* ↑ http://fotball.aftenposten.no/eliteserien/index.jsp?service=default&stats=true&type=person&personId=101
Frode Grodås amb Noruega - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Noruega – Copa del Món de Futbol de 1994
1 Thorstvedt •
2 Halle •
3 Johnsen •
4 Bratseth •
5 Bjørnebye •
6 J. Flo •
7 Mykland •
8 Leonhardsen •
9 Fjørtoft •
10 Rekdal •
11 Jakobsen •
12 Grodås •
13 By Rise •
14 Nilsen •
15 Løken •
16 Sørloth •
17 Eggen •
18 Håland •
19 Strand •
20 Berg •
21 Rushfeldt •
22 Bohinen •
Seleccionador: Olsen
Selecció de futbol de Noruega – Copa del Món de Futbol de 1998
1 Grodås •
2 Halle •
3 Johnsen •
4 Berg •
5 Bjørnebye •
6 Solbakken •
7 Mykland •
8 Leonhardsen •
9 T. Flo •
10 Rekdal •
11 Jakobsen •
12 Myhre •
13 Baardsen •
14 Heggem •
15 Eggen •
16 J. Flo •
17 H. Flo •
18 Østenstad •
19 Hoftun •
20 Solskjær •
21 Riseth •
22 Strand •
Seleccionador: Olsen :
# North Great River

North Great River és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.929 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Great River tenia 3.929 habitants, 1.156 habitatges, i 996 famílies. La densitat de població era de 665,3 habitants per km².
Dels 1.156 habitatges en un 41,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 13,8% no eren unitats familiars. En el 10,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.000 $ i la renda mediana per família de 70.385 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.911 $ mentre que les dones 31.270 $. La renda per capita de la població era de 22.489 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Great River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Great River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aegean Airlines

Aegean Airlines SA (nom legal grec: Αεροπορία Αιγαίου Α.Ε. , Aeroporía Aigaíou) (codi IATA: A3; codi OACI: AEE; indicatiu: AEGEAN) és la principal aerolínia de Grècia i la companyia aèria grega més gran pel nombre total de passatgers transportats, pel nombre de destinacions servides i per la mida de la flota. Membre de Star Alliance des del juny de 2010, opera serveis regulars i xàrter des d'Atenes i Tessalònica a altres destinacions importants de Grècia, Europa i Orient Mitjà. Els seus principals centres de connexions són l'aeroport internacional d'Atenes a Atenes, l'aeroport internacional de Macedònia a Tessalònica i l'aeroport internacional de Làrnaca a Xipre. També utilitza altres aeroports grecs com a bases, alguns dels quals són estacionals. Té la seva seu central a Kifisia, un suburbi d'Atenes.
El 21 d'octubre de 2012, Aegean Airlines va anunciar que havia arribat a un acord per adquirir Olympic Air, i la compra va ser aprovada per la Comissió Europea un any més tard, el 9 d'octubre de 2013. Els dos transportistes continuen operant amb marques separades. A més, Aegean Airlines va participar en les etapes finals de la licitació per a la privatització de Cyprus Airways, la companyia nacional de Xipre. Després de la fallida de Cyprus Airways, Aegean Airlines va establir un centre a l'aeroport de Làrnaca, iniciant així vols programats cap a i des de l'illa a diverses destinacions i omplint el buit de servei creat per la terminació dels serveis de Cyprus Airways.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Aegean Airlines

## Referències

* ↑ «Conditions & Notices». Arxivat de l'original el 12 November 2013. [Consulta: 12 novembre 2013].
* ↑ Dron, Alan. «Aegean 1Q losses widen as it invests in capacity». atwonline.com. Penton. Arxivat de l'original el 28 May 2016. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ "Headquarters." Aegean Airlines.
* ↑ Young, Kathryn M. «Aegean strikes deal to acquire Olympic Air». atwonline.com, 22-10-2012. [Consulta: 20 març 2014].
* ↑ «Aegean Airlines wins EU approval to buy Olympic Air». , 09-10-2013.
* ↑ «AEGEAN: European Commission's approval of the acquisition of Olympic Air allows the creation of a viable, dynamic Greek carrier». aegeanair.com, 09-10-2013. [Consulta: 20 març 2014].
* ↑ «Aegean, Ryanair asked to submit plans for Cyprus Airways». ch-aviation.
# Ayran

L'ayran és una beguda composta de iogurt i d'aigua. Ayran és el seu nom en turc. El iogurt utilitzat prové de llet d'ovella i té un sabor espès, saborós i lleugerament àcid. S'acostuma a prendre amb sal i fins i tot amb pebre. És molt popular a Turquia, els Balcans, i a l'Orient Pròxim. Hi ha variants d'aquesta beguda que es prenen per tota l'Àsia occidental i meridional amb diferents noms. Se serveix freda i es pren com a acompanyant durant els àpats.
A Turquia, els restaurants internacionals de menjar ràpid com McDonalds i Burger King també ofereixen ayran.

## Referències

* ↑ «Ayran, Turkey's favorite summer drink». DailySabah.

## Vegeu també

* Ayran çorbası
* Ayran de Susurluk
* Cacık
* Yayık ayran

## Enllaços externs

* Ayran Arxivat 2015-08-10 a Wayback Machine. (castellà)
# Alphard

Alphard (Alfa de l'Hidra Femella / α Hydrae) és l'estel més important de la constel·lació de l'Hidra Femella amb magnitud aparent +1,99. El seu nom prové de l'àrab فرد | الفرد (En Fard), "la solitària", descrivint apropiadament la seva posició en una regió força buida al sud-oest de Regulus (α Leonis). Un altre nom que rep l'estel, provinent del llatí, és Cor Hydrae, per la seva posició que seria el cor del monstre.
Alfard és una estel gegant taronja de tipus espectral K3 II-III de 4000 K de temperatura, no gaire diferent d'Arcturus (α Boötis) o Aldebaran (α Tauri). Més lluminosa que ambdues amb una lluminositat visual 400 vegades major que la del Sol és considerada una gegant lluminosa. No obstant això, la major distància que ens en separa, 177 anys llum, fa que en el cel aparegui menys brillant que aquestes. El seu radi és 40 vegades superior al radi solar.
És considerada una estel de bari "lleu"; es pensa que aquests estels són binaris, llur excés de bari prové del component secundari que en el passat va contaminar el que avui és l'estel visible. L'estel contaminant, que va evolucionar abans, avui és una nana blanca difícil de detectar.

## Referències

* ↑ Phillip K. Lu «Taxonomy of barium stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6-1991, pàg. 2229–2254. DOI: 10.1086/115845.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Pablo Mauas «Stellar parameters and chemical abundances of 223 evolved stars with and without planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-01-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201424474.
* ↑ Caroline Soubiran «Gaia Data Release 2. The catalogue of radial velocity standard stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 8-2018. DOI: 10.1051/0004-6361/201832795.
* ↑ «The atmospheric parameters and spectral interpolator for the MILES stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011, pàg. 165–165. DOI: 10.1051/0004-6361/201116769.
* ↑ «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. V. Molybdenum: The p-process element». Astronomy and Astrophysics, 10-2022. DOI: 10.1051/0004-6361/202244013.

## Bibliografia

* Dades astronòmics de Alphard (SIMBAD)
* Alphard (Jim Kaler, Stars) Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.
# Platja de Garbí (La Ràpita)

La platja de Garbí, o platja del Parc de Garbí, anomenada popularment platja del Pipi, és una platja urbana del municipi de la Ràpita (Montsià), situada a la badia dels Alfacs, delimitada al nord-est per l'espigó del port de la Ràpita i al sud-est, per un altre espigó que la separa de la platja dels Hortets. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 542 metres i una amplada mitjana de 51 metres, formada per sorra fina, amb un pendent d'entrada a l'aigua moderat. A l'extrem esquerre hi arriba el barranc dels Penjats. Disposa de servei de socorrisme, activitats esportives, diverses guinguetes, lloguer de para-sols i hamaques, dutxes i lavabos públics, zona amb parc infantil, aparcament per a vehicles.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat de bona. Fins al 2022 va estar guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.

## Referències

* ↑ «Playa El Garbi / Pipi (Sant Carles de la Ràpita)». MilPlayas.com.
* ↑ «Platja del Parc de Garbí». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «Platja del Parc de Garbí». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platja de Garbí». Diputació de Tarragona.
* ↑ «94 platges guardonades amb la Bandera Blava 2022 a Catalunya». Generalitat de Catalunya, 11-05-2022.
# Latimer (Mississipi)

Latimer és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 4.288 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Latimer tenia 4.288 habitants, 1.468 habitatges, i 1.174 famílies. La densitat de població era de 102,1 habitants per km².
Dels 1.468 habitatges en un 41,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,2% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 15,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.146 $ i la renda mediana per família de 47.215 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.492 $ mentre que les dones 22.164 $. La renda per capita de la població era de 17.551 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Latimer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Latimer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# North Wantagh

North Wantagh és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 12.156 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Wantagh tenia 12.156 habitants, 4.332 habitatges, i 3.404 famílies. La densitat de població era de 2.550,8 habitants per km².
Dels 4.332 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,1% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.252 $ i la renda mediana per família de 76.345 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.295 $ mentre que les dones 37.005 $. La renda per capita de la població era de 30.214 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Wantagh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Wantagh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Leymus

Leymus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* L. arenarius (L.) Hochst.
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

Aneurolepidium Nevski, Anisopyrum (Griseb.) Gren. & Duval, nom. inval., Eremium Seberg & Linde-Laursen, Malacurus Nevski.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 25.06.08». Arxivat de l'original el 2015-04-03. [Consulta: 24 juny 2008].
# Platja de Llorell

La platja de Llorell, o platja de Santa Maria de Llorell, és una platja semi-natural del municipi de Tossa de Mar (Selva), situada a la badia de Llorell, davant de les urbanitzacions Martossa, Santa Maria de Llorell i Cala Llevadó. La Roca Plana, un grup de roques que entren dins del mar, divideix la platja en dos trams. El tram de la dreta és conegut com a platja de Garbí de Llorell i el de l’esquerra, com a platja de Llevant de Llorell. A l'extrem de la dreta, separada per unes roques, hi ha una petita platja de 23 m de longitud i 8 m d'amplada, delimitada per una formació rocallosa, anomenada Roca Negra, que la separa de la platja de Portopí. Orientada al sud-sud-est, té una longitud total de 382 m i una amplada mitjana de 37 m, formada per sorra molt gruixuda. El pendent d’entrada a l'aigua és una mica pronunciat i el fons marí és de sorra, amb alguns punts rocallosos aïllats.
Disposa de dutxes, aparcament, restaurant, quiosc i lloguer de gandules, para-sols, caiacs, patins de pedals i embarcacions de vela lleugera. També hi ha, a peu de platja, un centre de submarinisme i una escola d'esquí aquàtic.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* 1 2 3 «Santa Maria de Llorell». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «Platja de Llorell». Agència Catalana de l'Aigua.
# Gritsinin

Gritsinin - Грицинин (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 107 habitants. Pertany al districte (raion) de Véidelevka.

## Referències

* ↑ «Посёлок Вейделевка (летопись, часть 1)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Историческая справка | Вейделевский район». Arxivat de l'original el 2013-04-17. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Вейделевка (летопись часть 2)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
# Pi de l'Himàlaia

El pi de l'Himàlaia (Pinus wallichiana) és una espècie de conífera de la família Pinaceae que s'estén per la serralada de l'Himàlaia, des de l'Afganistan fins a Bhutan i Myanmar. En condicions naturals es desenvolupa entre 1.800-3.900 m d'altitud. Pot superar els 400 anys de vida. També està acceptat el nom pi blau de l'Himàlaia.

## Característiques

Arbre de fulla persistent que pot arribar als 50 m d'alçada, de capçada ampla i piramidal. Les branques i l'escorça són llises i d'un color gris amarronat que, amb l'edat, s'esquerden en plaques amples. Les fulles (acícula) estan disposades en grups de 5, de 10 a 20 cm de longitud d'un verd blavós que presenten una estructura flexible i pendular.
Les pinyes són d'un color groc amarronat, allargades, de 16 a 32 cm de longitud, amb un clar peduncle i amb esquames amb escudets poc prominents, que creixen penjant de les branques secundàries de l'arbre en grups de fins a 5 unitats.

## Usos

Espècie molt apreciada en jardineria pel seu port i la textura i aspecte de la seva capçada. També és apreciada la seva fusta per la construcció.

## Varietats

* Pinus wallichiana 'Densa'
* Pinus wallichiana 'Nana'
* Pinus wallichiana 'Umbraculifera'
* Pinus wallichiana 'Zebrina'

## Referències

* 1 2 «Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana | TERMCAT». [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «Pinus wallichiana (Bhutan pine) description». [Consulta: 9 abril 2023].