OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zosteràcies

Zosteràcia, Zosteràcies o Zosteraceae, és una família monocotiledònia de plantes amb flors. Són plantes herbàcies perennes que creixen en aigües costaneres sota clima temperat o subtropical. La majoria creixen submergits. La família consta de dos o tres gèneres amb un total de 12 espècies de plantes marines. Una espècie que es pot trobar a les nostres terres és l'algueró (zostera nana) que viu als fons marins litorals.

## Referències

* ↑ Zosteraceae Arxivat 2017-07-09 a Wayback Machine. in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards)
* ↑ The families of flowering plants Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.: descriptions, illustrations, identification, information retrieval. Version: 27th April 2006
* ↑ «Zosteraceae in Flora of North America @ efloras.org». [Consulta: 24 agost 2024].
* ↑ links at CSDL, Texas Arxivat 2008-10-12 a Wayback Machine.
# Franziska Rochat-Moser

Franziska Rochat-Moser (Herzogenbuchsee, 17 d'agost de 1966 - Lausana, 7 de març de 2002) va ser una corredora de fons de Suïssa, que va representar el seu país en les curses de marató de dos Jocs Olímpics d'Estiu consecutius (1992 i 1996). Va guanyar la Marató de Nova York de 1997.
Moser estava casada amb Philippe Rochat, reconegut xef i propietari d'un destacat restaurant francès. Va morir a causa d'una allau mentre feia esquí de muntanya a la zona de Diablerets (Alps suïssos).

## Carrera esportiva

Representant  Suïssa :
| Any | Competició | Lloc | Posició | Esport | Registre (h:m:s) |
| 1991 | Campionat del Món d'atletisme de 1991 | Tòquio | 17a | Marató | 2:44:07 |
| 1992 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 | Barcelona | — | Marató | (retirada) |
| 1993 | Marató de Lausana | Lausana | 1a | Marató | 2:42:06 |
| 1994 | Marató de Frankfurt | Frankfurt | 1a | Marató | 2:27:44 |
| 1996 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 | Atlanta, Georgia | 18a | Marató | 2:34:48 |
| 1997 | Campionat del Món d'atletisme de 1997 | Atenes | 8a | Marató | 2:36:16 |
| 1997 | Marató de la Jungfrau | Interlaken | 1a | Marató | 3:22:49 |
| 1997 | Marató de Nova York | Nova York | 1a | Marató | 2:28:43 |
| 1999 | Marató de Boston | Boston | 2a | Marató | 2:25:51 |

## Referències

* ↑ Colman Andrews . Arxivat 2003-06-25 a Wayback Machine.
* ↑ «Franziska Rochat-Moser, Marathon Runner Dies After Alpine Accident». IAAF. [Consulta: 1r gener 2013].

## Enllaços externs

* «Franziska Rochat-Moser». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC.
# François-Joseph Dizi

François-Joseph Dizi (Namur, Bèlgica, 4 de gener de 1780 - novembre de 1840) fou un arpista i compositor belga. Són pare era professor de música al conservatori de Dinant.
S'explica que havent embarcat als Països Baixos per passar a Anglaterra, caigué al mar un dels mariners del vaixell en què ell anava, i quan va intentar salvar-lo fou llençat a la costa per les ones. Va anar cap a Londres on es va trobar absolutament sense recursos, ja que tot el havia, havia deixat en l'embarcació. Hauria mort sinó hagués s'havia trobat amb Sébastien Érard, un factor d'orgues i pianos que hi havia emigrat a la revolució francesa. Érard restà enamorat del seu talent. Dotat de felices disposicions per la mecànica, inventà una arpa de doble acció, que és diu arpa perpendicular; però perquè era de construcció difícil i el mecanisme s'alterava sovint va renunciar al sistema. Duplica les taules d'harmonia de les arpes per donar més resistència a les vibracions de les cordes, i disposà els pedals de l'instrument d'una forma més regular que el generalment adoptat, però que no va prevaldre pel poder de la costum. El 1828 se'n va anar cap a París on va ser professor de la princesa de la família d'Orleans i soci de la casa Pleyel. El 1831 es va trobar uns dies amb Frédéric Chopin a Brussel·les que estimava molt la seva manera de tocar l'arpa.
Va escriure mantes composicions per a arpa. El seus Sonatensätze són meres estudis tècniques que han perdut encant avui. Els 48 Progressive Etudes, ans al contrari continuen a ser editades i executades.

## Referències

* ↑ «Dizi, François-Joseph» (en alemany). Deutsche Biographie. [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ Govea, Wenonah M. «Dizi, François Joseph». A: Nineteenth- and Twentieth-Century Harpists: A Bio-Critical Sourcebook (en anglès). Bloomsbury Publishing, 1995, p. 60-62. ISBN 978-0-313-36946-9.
* 1 2 Fétis, François Joseph. Biographie universelle des musiciens et bibliographie générale de la musique (en francès). Brussel·les: Meline, Cans et C., 1837, p. 316-.
* ↑ «Dizi, François-Joseph». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. Volum 18, 2a part. Madrid: Espasa-Calpe, 1991, p. 1678. ISBN 978-84-239-4581-8.
* ↑ Bellamy, Olivier. Dictionnaire amoureux de Chopin (en francès). París: Plon, 2021. ISBN 978-2-259-30775-8.
* ↑ Govea, 1995, p. 62.
* ↑ Zingel, Hans Joachim; Palkovic, Marc (trad.). Harp Music in the Nineteenth Century (en anglès, traduït de l'alemany de 1976). Bloomington & Indianapolis: Indiana University Press, 1992, p. 13. ISBN 978-0-253-36870-6.
# Tractat de Fenice

El tractat de Fenice, també conegut com la Pau de Fenice, va ser el pacte que va posar fi a la primera guerra Macedònica, i va ser acordat a Fenice, el 205 aC.
L'equilibri polític que existia a l'antiga Grècia entre el Regne de Macedònia, governada per Filip V, i la Lliga Etòlia, es va veure pertorbat per la guerra entre Roma i Cartago. Filip, buscant millorar la seva posició i, per aquest motiu, va construir una gran flota i va enviar emissaris a Hanníbal, que en aquell moment ocupava part d'Itàlia. Per temor que Filip pogués oferir ajuda militar a Hanníbal, Roma va tractar de confinar els macedonis a l'est de la província romana d'Il·líria. Entre el 214 aC i el 212 aC Filip va realitzar dos intents infructuosos per envair Il·líria per mar i detenir els avenços per terra; a la fi, aconseguí capturar el port de Lissus i la rendició de la província.
Arribat aquest punt, Roma va esperonar la Lliga Etòlia per així poder formar una aliança contra Filip. Durant dos anys, els aliats van lluitar contra Macedònia obtenint algunes victòries militars menors i aconseguint més aliats entre les polis gregues. Però quan els romans es van retirar, les forces de Filip atacaren als aliats i aconseguiren donar un gir a la guerra. Finalment, els macedonis van recuperar gran part del seu territori original i els romans i els seus aliats acordaren en signar la pau. El tractat va reconèixer formalment la posició favorable de Macedònia, incloent la incorporació d'Il·líria però, a canvi, Filip hagué de trencar la seva aliança amb Hanníbal. Els implicats en el tractat van ser, en el bàndol de Filip, Bitínia (Prúsies I), Acaia, Beòcia, Tesàlia, Acarnània i el Regne de l'Epir; en el bàndol romà, Il·líria (Pleuratus III), Pèrgam (Àtal I), Lacedemònia (Nabis), Elis, Messènia i Atenes.

## Bibliografia

* Titus Livi, Història de Roma des de la seva fundació, C12 xxix.12
# Frederic I de Dinamarca

Frederic I de Dinamarca (danès: Frederik I) (Haderslev, 7 d'octubre de 1471 - Castell de Gottorf, 10 d'abril de 1533) va ser rei de Dinamarca i Noruega entre 1523 i 1533. Era fill de Cristià I i de Dorotea de Brandenburg.
Frederic va arribar al poder per una rebel·lió del clergat i la noblesa que va desterrar al seu nebot Cristià II. Durant el seu regnat va haver de superar diverses insurreccions que negaven el seu govern. Tot i que catòlic, va permetre la llibertat de culte i l'entrada del luteranisme al seu territori.
L'any 1502 es casà amb Anna de Brandenburg, filla de l'elector Joan Ciceró. Amb ella va tenir dos fills:
* Cristià (1503-1559). Rei de Dinamarca i Noruega, casat amb Dorotea de Saxònia-Lauenburg (1511-1571).
* Dorotea (1504-1547). Duquessa de Prússia, consort d'Albert de Prússia.
El 1518, després de morir Anna de Brandenburg, Frederic tornà a casar-se, ara amb Sofia de Pomerània, filla del duc Boleslau de Pomerània. La parella va tenir sis fills:
* Joan, el jove (1521-1580). Duc de Schleswig-Holstein-Haderslev.
* Dorotea (1524-1586). Casada primerament amb el duc Magnus III de Mecklemburg-Schwerin, i en un segon matrimoni amb el duc Ulric III de Mecklenburg-Güstrow.
* Adolf (1526-1586), duc de Holstein-Gottorp, casat amb Cristina de Hessen (1543-1604).
* Anna (1527-1535).
* Dorotea (1528-1575). Consort del duc Cristòfor de Mecklenburg-Schwerin.
* Frederic (1532-1556). Bisbe de Hildesheim i Schleswig.

## Referències

* 1 2 3 «Frederic I de Dinamarca | enciclopedia.cat». [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ Saila, Kultur. «Frederiko» (en basc), 18-07-2011. [Consulta: 15 març 2025].
* 1 2 3 «Federico i re di danimarca e di norvegia - Enciclopedia» (en italià). [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ «Frederick I | Norway’s Union, Kalmar Union, Scandinavian Union | Britannica» (en anglès). [Consulta: 15 març 2025].

## Enllaços externs

* http://kongehuset.dk/english/the-monarchy-in-denmark/The-Royal-Lineage Arxivat 2015-03-14 a Wayback Machine.
# Bandera de Singapur

La bandera de Singapur es va adoptar l'any 1959, any en què Singapur va obtenir l'autogovern dins de l'imperi Britànic. Va continuar sent la bandera nacional després de la independència del país de Malàisia el 9 d'agost de 1965. El disseny és un bicolor horitzontal de vermell sobre blanc, superposat al quarter per una lluna creixent blanca enfront de cinc estels de cinc puntes disposades en forma de pentàgon. Els cinc estels de la bandera representen els ideals del país: progrés, pau, justícia, igualtat i democràcia. Mentre que la mitja lluna representa l'islam.
La Llei d'armes i bandera i himne nacional de Singapur regeix l'ús i l'exhibició de la bandera nacional. Els ciutadans poden incorporar la bandera al disseny sempre que l'actuació no sigui irrespectuosa.

## Construcció i dimensions

La proporció de la bandera és de dues unitats d'alçada per tres d'ample (3:2).

### Colors

Per a la fabricació de banderes, el govern de Singapur va declarar que la tonalitat de vermell utilitzada a la bandera és Pantone 032. Segons les directrius publicades pel Ministeri d'Informació, Comunicacions i Arts (MICA, sigles en anglès), la bandera es pot reproduir en qualsevol mida i exposar-se en tot moment, però ha d'estar en les proporcions i colors especificats. MICA recomana les mides de 915 per 1.370 mm, 1.220 per 1.830 mm i 1.830 per 2.740 mm.
| Model de color | Vermell | Blanc |
| Pantone | Pantone 032 | Blanc |
| CMYK | 0-84-77-6 | 0-0-0-0 |
| RGB | 239, 51, 64 | 255, 255, 255 |
| HTML | #EF3340 | #FFFFFF |
Els models CMYK, RGB i HTML s'han extret a patir del codi de Pantone descrit pel govern.

## Banderes històriques

Singapur estigué sota domini britànic a partir del segle xix, després d'haver estat fusionat a les colònies de l'estret juntament amb Malaca i Penang. La bandera que s'utilitzava per representar aquests assentaments el pavelló blau britànic amb un diamant vermell que contenia tres corones d'or, una per a cada assentament, separades per un pal invertit, que s'assembla a una Y invertida.
* Bandera de les Colònies de l'Estret (1874-1925)
* Bandera de les Colònies de l'Estret (1925-1946)
* Bandera com a Colònia de Singapur (1946-1952)
* Bandera com a Colònia de Singapur (1952-1959)

## Altres banderes

* Bandera presidencial
* Bandera de l'Estat, ús no militar, per a la Guàrdia Costera. Proporcions 1:2
* Bandera naval. Proporcions 1:2.
* Pavelló civil. Proporcions 1:2.

## Referències

* 1 2 «SINGAPORE ARMS AND FLAG AND NATIONAL ANTHEM ACT» (en anglès). Arxivat de l'original el 3 de juliol 2010. [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 «Còpia arxivada». National Heritage Board. Arxivat de l'original el 17 de juny 2010. [Consulta: 29 d’agost 2022].
* ↑ «National Flag Usage Guidelines» (en anglès). Arxivat de l'original el 18 de maig 2013. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «flag of Singapore». Enclopaedia Britannica. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «hdb interior design singapore». Enclopaedia Britannica. [Consulta: 29 agost 2022].
# Fredrik Horn

Fredrik Horn (Oslo, 8 de juny de 1916 - Oslo, 18 de novembre de 1997) fou un futbolista noruec que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol. Va jugar dos partits amb la selecció nacional. A nivell de clubs jugà al FK Lyn.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Fredrik Horn». [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ «Fredrik Horn» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ Strack-Zimmermann, Benjamin. «Fredrik Horn (Player)» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2024].
# Brassica

Brassica és un gènere de plantes amb flors de la família de la col (brassicàcia). Conté més espècies rellevants en agricultura que cap altre gènere de plantes. Hi ha des de males herbes fins a híbrids i varietats hortícoles. La majoria són plantes anuals però també n'hi ha de biennals o petits arbusts. El gènere Brassica és natiu de l'oest d'Europa, les zones de clima mediterrani i regions de clima temperat d'Àsia.

## Usos

S'aprofiten quasi totes les parts segons les espècies, així l'arrel del nap la tija en el cas del (kohlrabi), les fulles en (col de cabdell, col de Brussel·les), flors (coliflor, bròquil), i llavors com la mostassa o l'oli de llavors Colza). Algunes cols són ornamentals.
Les espècies d'algunes Brassica serveixen d'aliment per a alguns lepidòpters.
A causa de la seva importància agrícola les plantes de Brassica han estat objecte de molt interès científic. La relació estreta entre 6 importants espècies (Brassica carinata, B. juncea, B. oleracea, B. napus, B. nigra i B. rapa) està descrita en la teoria del Triangle U.
Es considera que les espècies de Brassica tenen un valor nutricional molt alt, ja que proporcionen una gran quantitat de vitamina C i fibra dietètica a més de contenir propietats anticanceroses, antibacterianes i antivirals: 3,3'-diindolilmetà, sulforafà i seleni.

## Algunes espècies

Hi ha un cert desacord científic en la classificació del gènere Brassica. Als Països Catalans es presenten com autòctones o naturalitzades les marcades amb ∗
* B. balearica ∗,
* B. campestris - Mostassa
* B. carinata – Mostassa d'Abissínia per a produir biodièsel.
* B. elongata ∗
* B. fruticulosa - Mediterrani ∗
* B. juncea – Mostassa Índia. ∗
* B. napus - Colza ∗
* B. narinosa -
* B. nigra – Mostassa negra ∗
* B. oleracea - Col, Bròquil, Coliflor, Col de Brussel·les, Colrave ∗
* B. perviridis -
* Brassica rapa L. subsp. rapa - Nap, nap de bou o napicol
* Brassica rapa L. subsp. oleifera - Nabina o mostassa de Menorca ∗
* Brassica rapa L. subsp. campestris - Nap-i-col
* Brassica rapa subsp. chinensis (sinònim B. campestris) - Col xinesa o col de la Xina
* Brassica rapa subsp. pekinensis - Bleda xinesa
* Brassica rapa L. grup Ruvo, grelos (o, en italià, rapini o friarielli)
* B. repanda ∗,
* B. rupestris
* B. septiceps
* B. tournefortii ∗

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1990
# Francisco Javier Velázquez López

Francisco Javier Velázquez López (Castilblanco de los Arroyos, 3 de juny de 1951) és un funcionari espanyol del Cos Superior d'Administradors Civils de l'Estat. Entre el 18 d'abril de 2008 i el 30 de desembre de 2011 va ocupar el càrrec de director general de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil.

## Biografia

Llicenciat en Ciències Polítiques i Econòmiques a la Universitat Carles III de Madrid, va iniciar-se com a funcionari al desembre de 1982 sent director del gabinet del secretari d'Estat per a l'Administració Pública. Posteriorment, el 1985, va desenvolupar el càrrec de secretari general del Consell Superior de la Funció Pública del Ministeri d'Administracions Públiques.
L'any 1987, va ser nomenat director general de Cooperació Territorial del Ministeri d'Administracions Públiques i el 1991 va actuar sota el càrrec de director general de Serveis del Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació d'Espanya.
A partir de l'any 1996, va desenvolupar el càrrec de sotsdirector general adjunt de Selecció de Recursos Humans de la Direcció General de la Funció Pública del Ministeri d'Administracions Públiques, fins que el 21 d'abril del 2004 va ser nomenat secretari general per a l'Administració pública del Ministeri d'Administracions Públiques.
El setembre de 2006 substituí Celia Abenza al capdavant de la Direcció General de Protecció Civil i Emergències, òrgan dependent del Ministeri de l'Interior, fins que al 18 d'abril de 2008 assumí la Direcció General de la Policia Nacional i Guàrdia Civil espanyola. Velázquez substituí en el càrrec a Joan Mesquida, nomenat a partir d'aquell moment secretari d'Estat de Turisme.
A més a més de tots aquests càrrecs, ha estat delegat del Govern espanyol a les Societats Concessionàries d'Autopistes Nacionals de Peatge del Ministeri d'Obres Públiques, i vocal assessor a l'Institut Nacional d'Administracions Públiques. També ha treballat com a professor associat de l'àrea de Ciència Política de l'Administració de la Universitat Carles III de Madrid i és autor dels estudis: "Censo de Tratados Internacionales suscritos por España" i "Colección de Tratados Internacionales suscritos por España". També ha estat membre del Consell de Redacció de les revistes "Documentación Administrativa" i "Revista de Instituciones Europeas"; i de la Junta de Govern del Col·legi de Doctors i Llicenciats en Ciències Polítiques i Sociologia. Velázquez està casat i té dos fills.

## Referències

* ↑ Francisco Javier Velázquez, nou director general de la Policia i la Guàrdia Civil, El Periódico de Catalunya, 18 d'abril 2008.
* ↑ (castellà) Francisco Javier Velázquez, nombrado nuevo director general de la Policía y la Guardia Civil Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine., La Vanguardia, 18 d'abril 2008. Últim accés: 18 d'abril 2008.
# Paul Duane

Paul Duane és un escriptor i director de televisió i cinema d'origen irlandès. Entre els seus crèdits de direcció destaquen Ballykissangel (1999), Casualty (2001), The Royal (2002), Small Potatoes (1999-2001), i Footballer's Wives (2003), Secret Diary of a Call Girl (2007-2011), Barbaric Genius (2011), Very Extremely Dangerous (2012), Natan (2013), Welcome to the Dark Ages (2019), i All You Need Is Death (2023).

## Carrera

Duane va començar la seva carrera dirigint episodis per a televisió, els crèdits inclouen Ballykissangel (1999), Casualty (2001), The Royal (2002), Small Potatoes (1999-2001), i Footballer's Wives (2003).
També ha realitzat diversos curtmetratges, inclòs "LSD 73!" (2003), basat en un guió original del novel·lista irlandès Patrick McCabe.
Va co-creat la sèrie ITV Secret Diary of a Call Girl (2007-2011), basada en the blog Belle de Jour. La productora irlandesa Screenworks va ser fundada per Duane i Rob Cawley l'any 2008. La seva primera producció va ser sobre la vida de l'autor londinenc-irlandès John Healy, Barbaric Genius (2011).
Pel·lícules més recents han estat Very Extremely Dangerous (2012), i Natan (2013), sobre el productor francès Bernard Natan.
El desembre de 2013, la revista Variety el va incloure com a part de la seva llista 10 Directors a veure.
Welcome to the Dark Ages (2019), originalment anomenada What Time Is Death?, va ser descrita com "el seu llarg estudi de noves activitats per part dels homes que solien ser KLF". El documental presenta el festival Welcome to the Dark Ages de 2017 de Bill Drummond i Jimmy Cauty a Liverpool, així com el seu pla The People's Pyramid, un projecte per construir una piràmide de maons cots a mà, cadascun amb les cendres d'una persona morta. La pel·lícula es va presentar al Festival Internacional de Cinema de Dublín de 2019.
Best Before Death (2019) ´s un documental sonre la gira pictòrica de Drummond 25 Paintings World Tour.
All You Need Is Death (2023), un llargmetratge de terror folk amb banda sonora d'Ian Lynch de Lankum, es va estrenar l'octubre de 2023 al Beyond Fest de Los Angeles.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Paul Duane Credits». tvguide.com. [Consulta: 26 febrer 2025].
* ↑ «Crisis? What crisis ?». .
* ↑ «Paul Duane». BFI. Arxivat de l'original el 20 June 2019.
* ↑ «Variety Announces This Year's 10 Directors to Watch». Variety, 02-12-2013.
* 1 2 Clarke, Donald «As KLF they burned £1m. Now they're firing bricks of human ashes». .
* ↑ «The KLF Release New Film Welcome to the Dark Ages». Pitchfork, 07-01-2021. [Consulta: 15 abril 2022].
* ↑ «Watch 'Welcome To The Dark Ages', the new film about the return of the KLF». NME, 06-01-2021. [Consulta: 15 abril 2022].
* ↑ «Watch a new film about the return of The KLF». DJ Mag, 07-01-2021. [Consulta: 15 abril 2022].
* ↑ «Best Before Death review – Bill Drummond's intriguing art odyssey». The Guardian, 22-09-2019.
* ↑ Clarke, Donald «Best Before Death: KLF's Bill Drummond takes another arty figary». .
* ↑ «All You Need Is Death listing». American Cinematheque.
# Georgia Coleman

Georgia Coleman (St. Maries, 23 de gener de 1912 - Los Angeles, 14 de setembre de 1940) fou una saltadora nord-americana, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 23 de gener de 1912 a la ciutat de St. Maries, població situada a l'estat d'Idaho. El 1932 s'uní al també saltador i medallista olímpic Mickey Riley, si bé mai es casaren. El 1937 va contreure la poliomielitis. Va tornar a aprendre a nedar, però dos anys més tard va desenvolupar una pneumònia i va morir el 14 de setembre de 1940 a Los Angeles, població situada a l'estat de Califòrnia.

## Carrera esportiva

Va participar, als 16 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 realitzats a Amsterdam (Països Baixos), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova femenina de plataforma de 10 metres i la medalla de bronze en la prova de trampolí de 3 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 realitzats a Los Angeles (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de trampolí de 3 metres i la medalla de plata en la prova de plataforma de 10 metres.

## Referències

* ↑ Biography Arxivat February 23, 2002, at the Library of Congress. hickoksports.com
* 1 2 «Olympedia – Georgia Coleman». [Consulta: 3 novembre 2024].
# Didymograptus

Didymograptus és un gènere extingit de graptòlits amb dues fileres de teques. Van viure durant l'Ordovicià mitjà, fins a l'Ordovicià tardà.
D'altres gèneres com ara Isograptus també tenen dues fileres, però es distingeixen per la simetria de cada un dels estípits, per la distància de l'embrancament al vèrtex (sícula)... Espècies del gènere Didymograptus es distingeixen per caràcters com ara la inclinació de septes entre teques, existència d'agulles a cada teca, angle de separació dels estípits...

## Distribució

S'han trobat fòssils de Didymograptus a l'Argentina, Austràlia, Bolívia, Canadà (Territoris del Nord-oest, Quebec, Yukon, Terranova i Labrador), Xile, Xina, Colòmbia (Tarqui, Huila), la República Txeca, Estònia, França, Iran , el Marroc, Nova Zelanda, Noruega, Perú, Portugal, la Federació de Rússia, l'Aràbia Saudita, Espanya, Suècia, el Regne Unit, els Estats Units (Alaska, Califòrnia, Idaho, Nevada, Nova York, Utah) i Veneçuela.

## Referències

* 1 2 Palmer, Douglas; Brasier, Martin. «Ordovician». A: Prehistoric Life: the Definitive Visual History of Life on Earth. first American. New York City: DK Publishing, 2009, p. 89. ISBN 978-0-7566-5573-0.
* ↑ Didymograptus at Fossilworks.org
* ↑ Holm, Gerhard «I.—On Didymograptus, Tetragraptus, and Phyllograptus» (en anglès). Geological Magazine, 2, 11, 11-1895, pàg. 481–492. DOI: 10.1017/S0016756800178744. ISSN: 0016-7568.
* ↑ Strachan I. & Khashogji, M. S. «The type specimen of Didymograptus murchisoni». Lethaia Vol. 17, pp. 223-231. Oslo. ISSN 0024-1164..
* ↑ Moreno Sánchez, Mario; Jesus Gómez Cruz, Arley de; Castillo González, Hardany «Graptolitos del Ordovícico y geología de los afloramientos del Río Venado». Boletín de Geología,volum 30, 2008, pàg. 9-19.