OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 1948

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1948 celebrats a la ciutat de Sankt Moritz (Suïssa) es disputaren sis proves d'esquí alpí, sent la segona vegada que aquesta modalitat d'esquí formava part del programa dels Jocs Olímpics d'Hivern.
Es feren tres proves (descens, eslàlom i combinada alpina) en categoria masculina i tres més en categoria femenina entre els dies 2 i 5 de febrer de 1948 a les instal·lacions d'equí alpí de Sankt Moritz.
Els resultats d'aquestes proves foren considerats, així mateix, vàlids per al Campionat del Món d'esquí alpí.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Henri Oreiller | Franz Gabl | Rolf Olinger |
| Descens detalls | Henri Oreiller | Franz Gabl | Karl Molitor |
| Eslàlom detalls | Edy Reinalter | James Couttet | Henri Oreiller |
| Combinada detalls | Henri Oreiller | Karl Molitor | James Couttet |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Hedy Schlunegger | Trude Beiser | Resi Hammerer |
| Eslàlom detalls | Gretchen Fraser | Antoinette Meyer | Erika Mahringer |
| Combinada detalls | Trude Beiser | Gretchen Fraser | Erika Mahringer |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Suïssa | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 2 | França | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 | Àustria | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 4 | Estats Units | 1 | 1 | 0 | 2 |
| Total | Total | 6 | 6 | 7 | 19 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Alpine Skiing at the 1948 Winter Olympics». [Consulta: 2 desembre 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) FIS-Ski.com Arxivat 2010-02-20 a Wayback Machine.
# Ockholm

Ockholm (frisó septentrional goesharder e Hoolme) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Mittleres Nordfriesland, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Es troba a 20 kilòmetres de Niebüll i a 5 kilòmetres de la carretera cap a Husum. El 31 de desembre del 2023 tenia 308 habitants.

## Referències

* ↑ «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2023» (en alemany), 28-10-2024. [Consulta: 15 març 2025].
# Joel Nicolau Beltran

Joel Nicolau Beltran (Llofriu, 23 de desembre de 1997) és un ciclista català, professional des de 2019, que corre a les files de l'equip continental Caja Rural-Seguros RGA.

## Trajectòria
### Amateur

Va començar corrent al Palafrugell i a l'Onda de Castelló, on va competir-hi de cadet i juvenil, respectivament. Per a l'etapa sub-23, va fitxar pel Compak i, posteriorment, va entrar a l'estructura del Caja Rural, inicialment formant part de l'equip filial.

### Professional

L'abril de 2019, amb vint-i-un anys, va ser promocionat a l'equip professional, gràcies, en part, al seu bon inici de temporada, ja que havia aconseguit acabar 6 cops entre els 10 primers classificats de proves de la Copa d'Espanya de Ciclisme i havia estat convocat per a representar Espanya al Tour de Flandes sub-23.
El 2022 va fer el seu debut en una prova de l'UCI World Tour, la Volta a Catalunya, i va aconseguir imposar-se a la classificació de la muntanya del Tour de Noruega. L'any següent va aconseguir revalidar el títol i també va fer el seu debut en una Gran Volta, la Volta a Espanya, on va ser el ciclista més combatiu de la setzena etapa.

## Palmarès
### Resultats a la Volta a Espanya

* 2023. 100è de la classificació general

## Referències

* 1 2 Sánchez, Borja. «"És una altra cultura; aquí, futbol i para de comptar"». L'esportiu de Catalunya, 08-06-2020. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ «Joel Nicolau llega desde el filial para reforzar al Caja Rural RGA Seguros» (en castellà). La guía del ciclismo, 18-04-2019. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ Sánchez, Borja. «Joel Nicolau, millor escalador a Noruega». L'esportiu de Catalunya, 01-06-2022. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ «Joel Nicolau, rei de la muntanya al Tour de Noruega». esport3, 30-05-2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ Sánchez, Borja. «Quatre catalans correran la propera edició de la Vuelta». L'esportiu de Catalunya, 21-08-2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ «Joel Nicolau, más combativo de una competida etapa en La Vuelta - Team Caja Rural - Seguros RGA» (en castellà). Team Caja Rural, 12-09-2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
# Nerea Sanfe

Nerea San Félix Palencia (Godella, 6 de febrer de 1992), més coneguda com a Nerea Sanfe, és una comunicadora i discjòquei valenciana.
Estudià Comunicació Audiovisual a la Universitat Jaume I i està present en xarxes socials com Instagram des del 2013, i des del 2017 a YouTube, formant part de la comunitat de youtubers valencians. Com a discjòquei utilitza el pseudònim de Nectarina DJ. Amb l'inici d'emissions d'À Punt formà part de l'equip d'À Punt Directe, juntament amb Carolina Ferre.
Des de 2019, és reportera de la secció «Catalunya on falla» del programa d'humor de TV3 Alguna pregunta més?. El 2024 es va incorporar al programa De carrer de La 2 Catalunya, juntament amb David Fernández.

## Referències

* 1 2 3 4 «Entrevistem a Nerea Sanfe». Tresdeu, 02-07-2020. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «Nerea Sanfe: "Les xarxes han donat un gir en la societat de 180 graus"». El Mundo, 16-04-2019. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «Nerea San Félix: «Estem aconseguint que el valencià estiga de moda»». Saó, 26-07-2018. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «Apagón cultural como muestra de lucha». Valenciaextra, 10-04-2020. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «Nerea Sanfe i Berta Báidez, l'aplaudit 'perreo' de dues presentadores de TV». En Blau, 19-04-2021. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ Palés, Alejandra. «Nerea Sanfe: «LAPM?' és el programa que m'ha obert les portes de Catalunya»». Ara, 11-04-2024. [Consulta: 14 abril 2024].
* ↑ Palés, Alejandra «Danae Boronat fitxa per RTVE per fer un magazín diari en català». Ara, 02-04-2024 [Consulta: 3 abril 2024].
# Esquí alpí als Jocs Olímpics d'hivern de 1972

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 celebrats a la ciutat de Sapporo (Japó) es disputaren sis proves d'esquí alpí, tres en categoria masculina i tres més en categoria femenina. Les proves es realitzaren entre els dies 5 i 13 de febrer de 1972, sent disputades les proves de descens a les instal·lacions d'Eniwa i la resta a les instal·lacions de Teine-ku.
Hi participaren un total de 143 esquiadors, entre ells 93 homes i 50 dones, de 27 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Bernhard Russi | Roland Collombin | Heinrich Messner |
| Eslàlom gegant detalls | Gustav Thöni | Edmund Bruggmann | Werner Mattle |
| Eslàlom detalls | Francisco Fdz Ochoa | Gustav Thöni | Roland Thöni |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Descens detalls | Marie-Theres Nadig | Annemarie Moser-Pröll | Susan Corrock |
| Eslàlom gegant detalls | Marie-Theres Nadig | Annemarie Moser-Pröll | Wiltrud Drexel |
| Eslàlom detalls | Barbara Cochran | Danielle Debernard | Florence Steurer |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Suïssa | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 2 | Itàlia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Estats Units | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 4 | Espanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Àustria | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 6 | França | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Total | Total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Alpine Skiing at the 1972 Winter Olympics». [Consulta: 26 desembre 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) FIS-Ski.com Arxivat 2011-05-26 a Wayback Machine.
# La creació (Haydn)

La Creació (en alemany Die Schöpfung) és un oratori de Franz Joseph Haydn, estrenat al Burgtheater de Viena el 19 de març de 1799. El llibret original, anònim, estava escrit en anglès i basat en El Paradís Perdut de John Milton, i fou traduït a l'alemany pel baró Gottfried van Swieten. El tema és una descripció i celebració de la creació divina del món, tal com s'explica al llibre del Gènesi, i, molt en l'esperit de la il·lustració, de la criatura més perfecta sorgida d'aquesta creació: l'ésser humà.
La primera representació a Catalunya i, als Països Catalans, tingué lloc a la Casa del Gremi dels Velers de Barcelona el 21 de març de 1804. Vers el 1814 s'interpretà a Palma, al convent de Sant Domènec, alhora que alguns testimonis parlen també de la seva execució a València.

## Origen i context

Haydn va començar a plantejar-se la idea de compondre un oratori de grans proporcions en el transcurs dels seus viatges a Londres en els anys 1791-1792 i 1794-1795, després de l'impacte que li va produir l'audició d'alguns oratoris de Händel, en especial Israel in Egypt. Mozart, mort inesperadament el 5 de desembre de 1791, havia començat també a interessar-se seriosament pel gènere de l'oratori fins al punt de reorquestrar, en els darrers anys de la seva vida, alguns oratoris händelians com ara Acis and Galatea, Alexander's Feast, Ode for St. Cecilia's Day i El Messies.

## Referències

* 1 2 Bonastre, Francesc; Millet, M. Dolors. «Programes dels concerts públics de Barcelona: 1790-1900» p. 35. Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi, 2015. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2015. [Consulta: 12 octubre 2016].
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 1936

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1936 celebrats a la ciutat de Garmisch-Partenkirchen (Alemanya) es disputaren tres proves d'esquí de fons, totes elles en categoria masculina i una més que en l'edició anterior.
La prova de relleus 4x10 km, primera vegada que era inclosa en el programa oficial, es disputà el dia 10 de febrer, la prova de 18 quilòmetres el dia 12 de febrer i la de 50 quilòmetres el 15 de febrer de 1936 a les instal·lacions d'esquí de Garmisch-Partenkirchen.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 108 esquiadors de fons de 22 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (10) Àustria (5) Bulgària (4) Canadà (4) Espanya (4) Estats Units (6) Estònia (1) Finlàndia (7) | França (4) Grècia (1) Itàlia (7) Iugoslàvia (6)  Japó (5) Letònia (5) Noruega (7) | Polònia (4) Romania (4) Regne Unit (1) Suècia (9)  Suïssa (4) Turquia (4) Txecoslovàquia (6) |

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 18 km Detalls | Erik August Larsson | Oddbjørn Hagen | Pekka Niemi |
| 50 km Detalls | Elis Wiklund | Axel Wikström | Nils-Joel Englund |
| 4x10 km relleus Detalls | FinlàndiaKalle Jalkanen Klaes Karppinen Matti Lähde Sulo Nurmela | NoruegaSverre Brodahl Oddbjørn Hagen Olaf Hoffsbakken Bjarne Iversen | SuèciaJohn Berger Arthur Häggblad Erik August Larsson Martin Matsbo |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Suècia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 2 | Finlàndia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 | Noruega | 0 | 2 | 0 | 2 |

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Cross Country Skiing at the 1936 Winter Olympics». [Consulta: 1r desembre 2024].
# Gukanshō

El Gukanshō (愚管抄, literalment “Notes budistes d'un ximple”) és una obra literària i històrica que ressenya la història del Japó. Consta de set volums i va ser escrit pel monjo budista Jien, de la secta Tendai, al voltant de l'any 1220.
La principal inspiració en la compilació del llibre va consistir en la disputa política entre el govern imperial i el shogunat.

## Contingut

El text està compost de tres grans seccions:
* Els volums 1 i 2 consisteixen una crònica imperial que comença amb el'Emperador Jinmu i conclou amb l'Emperador Juntoku.
* Els volums 3 al 6 presenten una descripció històrica enfocada en la transició de les coses.
* El volum 7 ofereix un sumari de l'estat de les coses.
L'obra va ser aplicada amb diversos principis budistes com el mappō al procés de desenvolupament d'una crònica de persones i esdeveniments. Fou també conscient l'autor en l'aplicació de principis budistes en l'anàlisi de la història japonesa. Això no obstant, Jien no pogué separar-se completament de la seua posició com fill i germà dels oficials del clan Fujiwara.

## Notes

* ↑ Brownlee, John. (1991). Political thought in Japanese historical writing: from "Kojiki" (712) to "Tokushi Yoron" (1712) . pp. 92-102.
* ↑ Brown, Delmer et al. (1975). Gukanshō, pp. 402-403.
* ↑ Brownlee, p. 96.
* ↑ Brown, p. 418-419.

## Referències
### En anglès

* Brown, Delmer e Ichiro Ishida, eds. (1979). Gukanshō; "The Future and the Past: a translation and study of the 'Gukanshō,' an interpretive history of Japan written in 1219" translated from the Japanese and edited by Delmer M. Brown & Ichirō Ishida. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-03460-0
* Brownlee, John S. (1991). Political Thought in Japanese Historical Writing: From Kojiki (712) to Tokushi Yoron (1712). Waterloo, Ontario: Wilfred Laurier University Press. ISBN 0-889-20997-9

### En japonès

* Okami, Masao i Toshihide Akamatsu. (1967). [Jien, c. 1220] Gukanshō. Tokio: Iwanami Shoten. ISBN 4-0006-0086-9

## Vegeu també

* Jinnō Shōtōki
* Nihon Ōdai Ichiran
* Nihon Shoki
# Judith Forca i Ariza

Judith Forca Ariza (Sabadell, Vallès Occidental, 7 de juny de 1996) és una waterpolista catalana, campiona europea. És una jugadora esquerrana i milita al CN Sabadell. Ha format part de l'equip espanyol al Jocs Olímpics i als Campionats d'Europa i del Món.
Ha estat campiona de la lliga espanyola (2011-19), la Copa de la Reina (2011-15, 2017-20), la Supercopa d'Espanya (2009-18, 2020), la Copa d'Europa (2011, 2013, 2014, 2016, 2019) i la Supercopa d'Europa (2013, 2014, 2016) i també subcampiona de la Copa d'Europa (2015, 2018), la Supercopa d'Europa (2012, 2019), la Supercopa d'Espanya (2019) i la Copa de la Reina (2016).
Com a membre de la selecció espanyola, participà en el Campionat del Món (2015, 2017, 2019) –en què es proclamà subcampiona (2017, 2019)–, el Campionat d'Europa (2014, 2020) i en els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro (2016), on aconseguí un diploma olímpic. Fou medalla d'or als Jocs Mediterranis de Tarragona (2018) i medalla de bronze a l'Europeu (2018).
L'any 2023 Judith Forca va ser escollida millor waterpolista europea. Va formar part de l'equip espanyol de waterpolo a Paris 2024 que va guanyar la medalla d'or.

## Palmarès
### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or als Jocs Olímpics de Paris 2024
* 1 medalla d'argent als Jocs Olímpics de Tòquio 2020
* 3 medalles d'argent al Campionat del Món de waterpolo: 2017, 2019, 2023
* 1 medalla de bronze al Campionat del Món de waterpolo: 2024

## Referències

* ↑ «BCN 2015 Spanish Women's Water Polo Team». Omega Timing [Consulta: 19 agost 2015]. Arxivat 14 de setembre 2016 a Wayback Machine.
* 1 2 3 «Judith Forca Ariza». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Judith Forca i Unai Aguirre escollits millors waterpolistes europeus». Fosbury, 17-02-2023. [Consulta: 20 febrer 2023].
* ↑ «El waterpolo femenino español ya tiene su oro olímpico» (en castellà), 10-08-2024. [Consulta: 29 agost 2024].

## Bibliografia

* Camps, Manel «Les campiones continentals del Club Natació». Diari de Sabadell, 28-01-2020.
# Neugersdorf

Neugersdorf (alt sòrab: Nowe Jěžercy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Està situat a la frontera amb la República Txeca, 4 km al sud d'Ebersbach (Saxònia) i 17 km al nord-oest de Zittau.

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1834 | 2325 |
| 1871 | 3562 |
| 1890 | 4972 |
| 1910 | 11595 |
| 1925 | 11165 |
| 1939 | 11026 |
| 1946 | 12526 |
| 1950 | 13313 |
| 1964 | 11970 |
| 1990 | 7725 |
| 2000 | 6660 |
| 2007 | 6163 |
# Elisabeth-Sophien-Koog

Elisabeth-Sophien-Koog és un municipi del districte de Nordfriesland, situat a l'illa de Nordstrand dins l'Amt Nordsee-Treene, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Fou creat el 1768 arran d'un polder finançat pel banquer Jean Henri Desmercières, qui li posà el nom de la seva esposa.

## Referències

* ↑ «Amt Nordsee Treene - Elisabeth-Sophien-Koog», 05-12-2019. [Consulta: 16 març 2025].
# Efecte Edison

L'efecte Edison o efecte termoiònic és d'importància fonamental en l'electrònica. Consisteix en l'augment del flux d'electrons que surten d'un metall o d'un òxid metàl·lic, a causa de les vibracions dels àtoms motivada per l'augment de la temperatura. En augmentar la temperatura del metall o l'òxid metàl·lic per sobre del zero absolut, hi ha una més gran facilitat perquè surtin els electrons. Les partícules carregades s'anomenen termoions
Frederick Guthrie, el 1873, va ser el primer d'adonar-se d'aquest fenomen quan va comprovar que esferes metàl·liques posades roents i carregades negativament perdien la seva càrrega elèctrica. També va observar que això no es produïa si l'esfera tenia una càrrega positiva.
Thomas Edison, el 1880, redescobrí aquest efecte quan intentava esbrinar el motiu del trencament dels filaments d'una làmpada incandescent. L'efecte unidireccional del corrent es va anomenar Efecte Edison i aquest terme es va utilitzar per referir-se al mateix efecte termoiònic. Encara que Edison no en trobà una aplicació pràctica va patentar el fenomen el 1883 però no l'estudià més.
John Ambrose Fleming descobrí que l'efecte podia servir per a detectar ones de ràdio.
Owen Willans Richardson rebé el premi Nobel de 1928 pels seus treballs en termoiònica i per la formulació de la llei de Richardson o equació de Richardson-Dushmann.

## Llei de Richardson

En tots els metalls hi ha un o dos electrons per àtom que estan lliures per a moure's d'un àtom cap a l'altre. Les seves velocitats segueixen una distribució estadística, en lloc de ser uniformes, i ocasionalment un electró tindrà prou velocitat per sortir del metall sense tornar-hi. La quantitat mínima d'energia necessària perquè un electró surti de la superfície s'anomena funció treball i varia en cada metall.
Un revestiment fi d'òxid s'aplica a la superfície del metall en els tubs de buit per a disminuir la funció treball, ja que així és més fàcil que els electrons abandonin la superfície d'òxid.
La llei de Richardson relaciona la potència emesa amb la temperatura:
    $J=AT^{2}e^{-W \over kT}$
on 'T'és la temperatura en kèlvins, 'W' és la funció treball, 'k' és la constant de Boltzmann.
La constant de proporcionalitat 'A', coneguda com constant de Richardson, és donada per:
    $A={4\pi mk^{2}e \over h^{3}}=1.20173\times 10^{6}$ A m$^{-2}$ K$^{-2}$
On 'm'i 'e' són la massa i la càrrega de l'electró, i 'h' és la constant de Planck.
A causa de la funció exponencial el corrent augmenta ràpidament amb la temperatura.

## Vegeu també

* Efecte Malter
# Pritaneu

Pritaneu (grec antic: πρυτανεῖον, llatí: Prytaneum) era el nom donat pels antics grecs a l'edifici que acollia el poder executiu de la ciutat.
Normalment es situava al centre de la ciutat, a l'àgora, i tenia també un aspecte marcadament religiós, ja que era el lloc on s'hi guardava el foc sagrat dedicat a Hèstia. Sembla que en un principi el pritaneu era la residència del rei, que guardava el foc sagrat per la comunitat. Pausànias diu que hi havia pritaneus a les capitals dels estats grecs, i no pas a totes les ciutats. El foc de cada ciutat, que es mantenia encès permanentment, es portava a les colònies que fundava, i si alguna vegada s'extingia el foc, s'havia de tornar a portar de la ciutat mare. Finalment el Pritaneu es va convertir en el símbol de la independència dels estats i així ho indica Tucídides.
Els magistrats de l'estat es reunien normalment al Pritaneu, per tractar d'aquelles coses que feien referència al govern, i era el lloc per on passaven cada dia els pritans, que eren els membres del poder executiu de la Bulé mantinguts per l'estat, i altres ciutadans distingits per determinats serveis, privilegi garantit a vegades de manera perpètua i altres per temps limitat. A Olímpia es reunien al Pritaneu els vencedors dels Jocs Olímpics.
A Atenes, quan la ciutat va créixer, el Pritaneu es va traslladar al barri del Ceràmic. L'edifici que descriu Pausànias, a l'àgora, va ser construït en temps dels romans.
Al Pritaneu s'hi celebraven menjades públiques on es convidava als que, pels seus serveis, mereixien ser mantinguts per la ciutat. Hi menjaven també els visitants i ambaixadors estrangers. Els encarregats de subministrar els aliments eren els anomenats colàcretes. Era el lloc on s'hi guardava el gra que es repartia als ciutadans.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Prytaneum». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9 març 2023].
# Dolma

Les dolma (turc) o dolmades són una família de plats, comuns als països de l'antic Imperi Otomà (vegeu cuina otomana), basats en verdures farcides, com rotllets de fulles de vinya farcits d'arròs amb fruits secs i espècies, o tomàquets, pebrots, esbergínies, o carbassons al forn farcits d'arròs, carn picada i espècies, o altres menes de farciments.
Tant el plat com la paraula dolma són d'origen turc i significa simplement farcida.
A Turquia es fan dolmas tant de les verdures com pebrots, albergínies, carbassons, cebes, etc., com d'alguns mariscs com cholgas i calamars, i de flors. Per altra banda, a Grècia dels tomàquets o pebrots farcits en diuen gemistà (γεμιστά).

## Referències

* ↑ Gil Marks. Encyclopedia of Jewish Food. Houghton Mifflin Harcourt, 17 novembre 2010, p. 336–. ISBN 0-544-18631-1.
* ↑ Merriam-Webster Online - Dolma
* ↑ «Encyclopedia Iranica. Dolma.». Arxivat de l'original el 2007-11-14. [Consulta: 22 setembre 2009].

## Vegeu també

* Etli yaprak sarma
* Farciment
* Sarma
# Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 1972

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 celebrats a la ciutat de Sapporo (Japó) es disputaren set proves d'esquí de fons, quatre en categoria masculina i tres en categoria femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 4 i 13 de febrer de 1972 a les instal·lacions esportives de Minami-ku. Hi participaren un total de 152 esquiadors, entre ells 104 homes i 48 dones, de 19 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 15 km detalls | Sven-Åke Lundbäck | Fyodor Simashev | Ivar Formo |
| 30 km detalls | Viatxeslav Vedenin | Pål Tyldum | Johs Harviken |
| 50 km detalls | Pål Tyldum | Magne Myrmo | Viatxeslav Vedenin |
| 4x10 km relleus detalls | Unió SovièticaVladimir Voronkov Yuri Skobov Fyodor Simashev Viatxeslav Vedenin | NoruegaOddvar Brå Pål Tyldum Ivar Formo Johs Harviken | SuïssaAlfred Kälin Albert Giger Alois Kälin Eduard Hauser |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 5 km detalls | Galina Kulakova | Marjatta Kajosmaa | Helena Šikolová |
| 10 km detalls | Galina Kulakova | Alevtina Olyunina | Marjatta Kajosmaa |
| 3x5 km relleus detalls | Unió SovièticaLiubov Mukhatxova Alevtina Olyunina Galina Kulakova | FinlàndiaHelena Takalo Hilkka Riihivuori Marjatta Kajosmaa | NoruegaInger Aufles Aslaug Dahl Berit Mørdre |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 5 | 2 | 1 | 8 |
| 2 | Noruega | 1 | 3 | 3 | 7 |
| 3 | Suècia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Finlàndia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 5 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Txecoslovàquia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 7 | 7 | 7 | 21 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Cross Country Skiing at the 1972 Winter Olympics». [Consulta: 26 desembre 2024].