OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions municipals de 2003 a Falset

Les eleccions municipals de 2003 a Falset van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 25 de maig de 2003 a Falset, al Priorat, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 11 regidors de l'Ajuntament de Falset.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Falset, en tenir 2.065 persones censades, l'hi correspon 11 regidors.

## Candidatures

El 29 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar quatre candidatures del municipi de Falset en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
| Partit polític | Llista de candidats |
| Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (IPF-AM) | Llista |
| Convergència i Unió (CiU) | Llista |
| Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC-PM) | Llista |
| Partit Popular Català (PP) | Llista |

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Falset tenia una població de 2.581 habitants, dels quals 2.065 persones van ser cridades a votar en alguna de les 4 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 80,9%, el qual cosa implica que un total de 1.671 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Falset va registrar una xifra molt més alta, situant-se en 19,5 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Falset |
| Participació (14h) | 41,8% ( 1,0%) |
| Participació (18h) | 62,0% ( -1,7%) |
| Participació (20h) | 80,9% ( 17,3%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 25 de mayo de 2003.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 17 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 juny 2023].
Plantilla:Eleccions municipals a Falset
# Esturió beluga

L'esturió beluga o esturió europeu (Huso huso) és una espècie de peix actinopterigi de l'ordre dels acipenseriformes. Habita principalment a la mar Càspia i a la mar Negra i, de forma ocasional, a l'Adriàtic. El nom de beluga prové de l'idioma rus, белуга (beluga), derivat de la paraula russa que vol dir "blanc". Ha estat objecte de pesca intensiva, ja que de la fresa de les femelles d'aquesta espècie es fa el caviar més preuat de tots, el caviar beluga. Es considera una exquisidesa a tot el món però la seva carn no té gaire renom. D'ençà que té l'estatus d'espècie en perill i protegida el preu d'aquest tipus de caviar s'ha encarit molt més.
El beluga és un peix molt gran alguns exemplars arriben a fer 6 metres i més de llargada. Són de creixement lent i de maduració tardana però s'ha comprovat que arriben a viure 118 anys i pesar 1.500 kg. Ha davallat molt el nombre d'exemplars per la sobrepesca i la pesca furtiva fent que a molts països es facin restriccions del seu comerç. L'espècie d'esturió més similar a la Huso huso (beluga) és Huso dauricus (beluga de riu). El beluga és un gran depredador d'altres peixos. Com d'altres esturions pugen pels rius per a fresar i la majoria el consideren un peix de riu.

## Referències

* ↑ «Esturió beluga» (en anglès). Fishbase.

## Enllaços externs

* Sturgeon Specialist Group (1996). Huso huso. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 de maig de 2006 (en anglès). Listed as Endangered (EN A2d v2.3)
* Annex II of the Convention on the Conservation of European Wildlife and Naturaabitats
# Byrum

Byrum és una vila danesa de l'illa de Læsø, és la capital del del municipi de Læsø que forma part de la regió de Nordjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial.

## Vegeu també

* Municipi de Læsø
# Essex County

Essex County és una minisèrie de televisió dramàtica canadenca que es va estrenar el 19 de març de 2023 a CBC Television. Consta de cinc episodis. Està dirigida per Andrew Cividino i la protagonitzen Molly Parker, Brian J. Smith, Stephen McHattie, Finlay Wojtak-Hissong i Kevin Durand. Pot veure's a Filmin subtitulada en català.

## Premissa

Una adaptació de la novel·la gràfica Essex County Trilogy de Jeff Lemire, la sèrie se centra en dues famílies interconnectades en una excèntrica comunitat agrícola al comtat d'Essex de la regió d'Ontario.
Lester és un nen que s'instal·la amb el seu oncle Ken després de la mort de la seva mare, i recorre a Jimmy, el seu pare biològic que ha tornat al comtat d'Essex; Anne és una infermera que cuida el seu oncle Lou, que està malalt.

## Repartiment

* Molly Parker com a Anne, una infermera que té cura del seu oncle malalt, Lou, amb qui té una relació tensa.
** Jordyn Gillis interpreta a una jove Anne a l'escena inicial de l'episodi 3.
* Brian J. Smith com a Ken, un granger tancat que acull el seu nebot, Lester, després de la mort de la seva germana.
* Stephen McHattie com a Lou, oncle d'Anne, que té demència.
** Stephen Kalyn interpreta un jove Lou
* Finlay Wojtak-Hissong com a Lester, nebot de Ken i Anne, la mare dels quals va morir de càncer, i que és acollit per Ken.
* Kevin Durand com a Jimmy
* Tamara Podemski com Joy
* Rossif Sutherland com Doug
* Jim Calarco
* Daniel Maslany com a Luke, un potencial interès amorós de Ken.
* Martin Roach com a oficial Danny Laraque

## Referències

* ↑ «CBC announces winter 2023 slate | TV, eh?». [Consulta: 6 novembre 2024].
* 1 2 «Molly Parker, Stephen McHattie and Kevin Durand to star in TV adaptation of hit graphic novel Essex County | CBC Books».
* 1 2 «Essex County - Filmin».
* 1 2 Yossman, K. J. «‘Lost in Space’ Star Molly Parker, ‘Treadstone’s' Brian J. Smith to Lead Canadian ITV Studios Drama ‘Essex County’» (en anglès americà), 13-10-2022. [Consulta: 6 novembre 2024].
# Eleccions municipals de 1999 a Falset

Les eleccions municipals de 1999 a Falset van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 13 de juny de 1999 a Falset, al Priorat, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 11 regidors de l'Ajuntament de Falset.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas de Falset, en tenir 2.064 persones censades, l'hi correspon 11 regidors.

## Candidatures

El 18 de maig del mateix any, la Junta Electoral de Zona de Reus va proclamar cinc candidatures del municipi de Falset en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
| Partit polític | Llista de candidats |
| Federació d'Independents de Catalunya (IPF-FIC) | Llista |
| Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC-PM) | Llista |
| Convergència i Unió (CiU) | Llista |
| Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal (ERC-AM) | Llista |
| Partit Popular Català (PP) | Llista |

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Falset tenia una població de 2.461 habitants, dels quals 2.064 persones van ser cridades a votar en alguna de les 4 meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 81,5%, el qual cosa implica que un total de 1.682 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Falset va registrar una xifra notablement alta, situant-se en 25,6 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Falset |
| Participació (14h) | 40,8% ( -0,1%) |
| Participació (18h) | 63,7% ( -0,2%) |
| Participació (20h) | 81,5% ( -2,7%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Elecciones. Elecciones Locales. 13 de junio de 1999.» (en castellà). Junta Electoral Central. [Consulta: 17 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 juny 2023].
Plantilla:Eleccions municipals a Falset
# Estació Central de Milà

L'Estació Central de Milà (en italià: Milano Centrale, en llombard: Milan Centrala) és la principal estació de ferrocarril de Milà i una de les més importants d'Europa. En superfície és la més gran d'Europa, amb 24 andanes.
És una estació terminal i va ser oficialment inaugurada l'any 1931 per tal de reemplaçar l'antiga estació central de 1864, la qual va ser una estació de trànsit i no tenia capacitat per albergar nou tràfic després de l'obertura del túnel de Simplon el 1906. L'estació està connectada a la xarxa del tren d'alta velocitat amb les principals ciutats italianes i amb la xarxa convencional de ferrocarril amb Bolonya, Torí, Venècia, Gènova, Domodossola, Chiasso i Lecco.
L'estació va ser dissenyada per l'arquitecte Ulisse Stacchini (1871-1947). Va subir una reforma important de 2005 a 2010 durant la qual els elements històrics van ser restaurats i l'edifici va ser adaptat a l'evolució de les necessitats dels passatgers. L'antiga «Galleria delle Carrozze» que servia per al trànsit d'autos privats i taxis es va tancar i va ser transformat en una plaça cobert per a vianants.

## Referències

* 1 2 3 «Milano Centrale» (en italià). Grandi Stazioni. Gruppo Ferrovie dello Stato Italiane, 2017. [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ Bassi, Massimo. «La Stazione Centrale di Milano: la più grande in Europa» (en italià). Unitre Milano, 08-02-2020. [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ «La nuova stazione ferroviaria di Milano» (en italià). Archivio Luce, 23-08-2023. [Consulta: 11 febrer 2024].

## Enllaços externs

* «Trenitalia» (en italià).
# Servei de banda

Al futbol, el servei de banda és una manera de reprendre el joc.
L'àrbitre concedeix servei de banda quan la pilota ha traspassat totalment la línia de banda, ja sigui enlairada o per terra. El servei és favorable a l'equip contrari al que ha enviat la pilota fora, realitzant el servei des del punt on va sortir la pilota.
Al moment d'efectuar el servei, el jugador ha d'estar de cara al terreny de joc, tenir una part d'ambdós peus sobre la línia de banda o a l'exterior d'aquesta, i utilitzant les dues mans alhora ha de llançar la pilota per sobre del seu cap.

## Infraccions

Si un jugador rival no respecta la distància requerida per a executar el servei de banda o impedeix o distreu d'alguna manera el llançament, el rival rebrà una amonestació (targeta groga).
Si el llançador no executa el servei segons el procediment requerit o no ho fa des del lloc on va sortir la pilota del camp, el servei de banda passa a executar-ho l'equip rival.
El llançador no pot tornar a tocar la pilota un cop efectuat el servei fins que aquesta sigui tocada per un altre jugador, rival o del mateix equip. Aquesta acció és castigada amb un llançament indirecte per l'equip defensor des del punt on l'acció va tenir lloc.
No es pot marcar un gol directament des d'un servei de banda. Si la pilota traspassés la línia de gol sense que cap altre jugador l'hagi tocada, l'àrbitre concedirà un servei de porta per a l'equip defensor.

## Vegeu també

* Córner
* Servei de porta
Viccionari
# Odet de Foix

Odet de Cominges (1485 - Nàpols, 15 d'agost de 1528), Comte de Comenge, vescomte de Lautrec i vescomte de Vilamur, que va succeir el 1494 al seu pare Joan II de Lautrec

## Biografia

Va néixer el 1485. Es va casar amb Carlota d'Albret-Rethel, comtessa de Rethel i de Beaufort, que'l va associar en el govern dels seus estats. D'aquest enllaç van néixer quatre fills:
* Enric, comte de Comenge, mort el 1540
* Odet Gaston
* Clàudia, casada amb Guy XVI comte de Laval, i en segones núpcies amb Carles III de Luxemburg, vescomte de La Martegue.
* Francesc, mort jove.
El 1502 va ser confirmada la incorporació del comtat de Cominges a la corona com abans havia passat amb Lautrec i Vilamur (Odet en portava el títol però no en tenia la possessió). Es va destacar com a militar, ajudant probablement en el seu ascens el fet que la seva germana Francesca, esposa del comte de Chateaubriand, fos amant del rei Francesc I de França.

## Campanyes a Itàlia

Va participar en la campanya francesa a Gènova el (1507) on va ser ferit. El 1515 va ser nomenat governador de Guiena i va acompanyar a Francesc I a Itàlia distingint-se a la batalla de Marignano. El 1516 se li va concedir el govern del Milanesat on va succeir a Carles III de Borbó. El 1521 va combatre a Itàlia contra els espanyols i l'any següent va ser vençut a la batalla de Bicocca. El 1523 va ser nomenat governador de Llenguadoc i va ascendir a mariscal de França. Va perdre en la batalla de Pavia el 1525.
El 1527 va assumir el comandament de l'exèrcit francès a Itàlia ocupant part del Milanesat. finalment, el 1528, va ser enviat a emprendre la conquesta del regne de Nàpols, fet que només quedà en intent, ja que ho van impedir, la deserció d'Andreu Doria, que va deixar França quasi sense flota i l'esclat de la pesta al camp francès, que va delmar l'exèrcit francès, infectant al propi Lautrec que va morir el 15 d'agost de 1528 quan intentava posar setge a la ciutat. El 1529 el papa es va veure obligat a fer les paus amb Carles al Tractat de Barcelona com havia fet Francesc I al Tractat de Cambrai. L'últim Sforza va ser restaurat a Milà amb la previsió que el ducat passés a Espanya a la seva mort. Després de gairebé 40 anys de guerra, Itàlia es va sotmetre a Carles V. Francesc I va renunciar a les seves reivindicacions a Itàlia, així com sobre l'Artois i Flandes. Venècia va perdre les seves conquestes continentals. Els Estats Pontificis van ser restaurats i el 1530 el papa va coronar Carles V com emperador i rei d'Itàlia.

## Vegeu també

* Tractat de Barcelona (1529)
* Setge de Florència

## Referències

* ↑ Woodcock, Philippa «Living like a king? The entourage of Odet de Foix, vicomte de Lautrec, governor of Milan.». Royal Studies Journal, 2, 2, 10-11-2015, pàg. 1–24. DOI: 10.21039/rsj.v2i2.30. ISSN: 2057-6730.

## Bibliografia

* Abundants manuscrits Bibliothèque Nationale, Paris
* Obra de Brantôme (Coll. Société de l'histoire de France, vol. iii., 1867)
* Memoirs of Martin du Bellay (Coll. Michaud and Poujoulat, vol. v., 1838).
# Gastrophryne carolinensis

Gastrophryne carolinensis és una espècie de granota que viu als Estats Units a l'àrea compresa entre Maryland, Florida, Missouri i Texas.

## Referències

* ↑ Hammerson & Hedges (2004). Gastrophryne carolinensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 28 d'abril del 2008 (en anglès).
# Ole Bornedal

Ole Bornedal (nascut el 26 de maig de 1959) és un director de cinema, actor i productor danès.
Bornedal va néixer a Nørresundby, Dinamarca. Va escriure i va dirigir Nattevagten (1994), un thriller sobre un estudiant de dret que treballa en una morgue com a vigilant nocturn, i s'involucra en una sèrie. dels assassinats de prostitutes. També va dirigir un remake en anglès (Nightwatch) el 1997, protagonitzat per Ewan McGregor, Nick Nolte i Patricia Arquette. El 2002, va dirigir I Am Dina. Altres pel·lícules daneses inclouen Vikaren (2007), Kærlighed på film (2007) i Fri os fra det onde. Va dirigir la pel·lícula en anglès The Possession (2012) i va ser un dels productors de la pel·lícula de terror Mimic. El 2014 va escriure i dirigir l'èpic drama històric 1864, la sèrie de televisió danesa més cara de la història, que narra la Segona Guerra de Schleswig a través de la història de dos germans.
Està casat amb l'actriu danesa Helle Fagralid, i té tres fills.

## Filmografia

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 1993 | I en del af verden | | TV |
| 1993 | Masturbator | | TV |
| 1994 | Nattevagten | Director, guió | llargmetratge |
| 1995 | Sprængt nakke | | TV |
| 1996 | Charlot og Charlotte | | Sèrie de televisió |
| 1997 | Mimic | Productor |
| 1997 | L'ombra de la nit | Director, guionista | Remake USA de Nattevagten. |
| 1999 | Dybt vand | | TV |
| 2002 | I Am Dina | Director, guionista | Coproducció sueco-noruego-danesa |
| 2007 | Vikaren | Director, guionista | Llargmetratge |
| 2007 | Kærlighed på film | Director, guionista, fotografia | |
| 2009 | Fri os fra det onde | Director, guionista | |
| 2012 | The Possession | Director | Pel·lícula estatunidenca |
| 2014 | 1864 | Director | Sèrie de televisió |
| 2021 | Skyggen i mit øje | Director | |
| 2023 | Nattevagten - Dæmoner går i arv | Director, guionista | |

## Referències

* ↑ "Ole Bornedal", The New York Times
* ↑ Forrest, Alex. «Front Row: Mad Max, Walter Mosley, Dark Arteries, 1864». BBC iPlayer. [Consulta: 21 març 2017].
# Rewari

Rewari (hindi: रेवाडी़) és una ciutat i consell municipal de l'Himachal Pradesh, capital del districte de Rewari, situada a 28° 11′ N, 76° 37′ E﻿ / ﻿28.18°N,76.62°E﻿ / 28.18; 76.62. Segons el cens del 2001 la població era de 100.946 habitants i el 1901 de 27.295. És la ciutat dels ahirs, i el lloc d'origen del rei Hemu Vikramaditya que va guanyar 22 batalles entre 1554 i 1556, sent l'únic rei hindú que va governar des de Delhi a l'era medieval. Les ruïnes de la vella ciutat estan situades una mica a l'est de la ciutat i la tradició les connecta amb un nebot de Prithwi Raj.

## Història

En una data incerta apareix al Mahabharata un rei anomenat Rewat amb una filla de nom Rewati a la que el pare anomenava Rewa; va fundar una ciutat dedicada a la filla i li va dir Rewadi (o Rewari); Rewa es va casar amb Balram, germà gran de Krishna, i el rei va donar la ciutat a la filla com a dot. El mateix rei i la mateixa filla són esmentats vers el 1000 com constructor de la ciutat.
A l'edat mitjana fou el lloc d'origen del marxant d'armes Hem Chandra Vikramaditya (conegut per Hemu Vikramaditya) que va arribar a primer ministre del rei Adil Shah Suri (1556); entre 1554 i 1556 Hemu va lliurar 22 batalles als mogols i va estar a punt d'expulsar els mogols de l'Índia després de vèncer a Agra i a Delhi; el 6 d'octubre de 1556 es va proclamar raja de l'Índia a Delhi però finalment fou derrotat. En temps d'Akbar fou un sarkar de la suba de Delhi que incloïa una part d'Haryana. El seu governant amb títol de raja fou cada cop més independent. En temps d'Aurangzeb va passar a una nissaga ahir que la va conservar fins a l'annexió britànica al començament del segle xix (1808-1809). El poble de Bharawas fou erigit en capital d'un districte (districte de Bharawas) fins al 1816 quan fou traslladada a Gurgaon i el territori va agafar aquest nom. Després del motí, amb la revolta a la regió dirigida per Rao Tula Ram (1857-1858) fou inclosa al govern del Panjab. Els britànics la van erigir en tehsil del districte de Gurgaon el 1862. El 1867 es va crear la municipalitat.
El 1947 va quedar dins el Panjab oriental (Panjab (Índia)) fins a la formació d'Himachal Pradesh el 1972. Llavors fou convertida en un tahsil del districte de Mahendragarh fins al 1989 quan es va crear el districte de Rewari i en fou declarada capital així com d'un dels tahsils (els altres eren Bawal i Kosli).

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Notes

* ↑ article a la Wikipèdia anglesa
* ↑ Gaseta Imperial de l'Índia de 1908

## Enllaços externs

* Rewari ciutat, Portal Arxivat 2021-04-23 a Wayback Machine.
# Partit popular (antiga Roma)

El partit popular o populars (en llatí populares, en singular popularis, literalment els de la facció del poble) eren un grup constituït pels caps aristocràtics romans que durant la República Romana tardana buscaven utilitzar les assemblees romanes per acabar amb el domini que exercien els Nobiles i els optimates a través del senat en la vida política.
El terme populars es poc concret. No significa un 'partit' coordinat amb un caràcter ideològic coherent, ni una mena d'agrupació política, que pel que se'n sap, no existia a Roma, sinó que simplement al·ludeix a un senador que almenys en un moment donat està actuant com a home del poble. Una definició possible la dona Nicola Mackie quan diu que el popular "és una persona que [adopta] un cert mètode de treball polític, per utilitzar el poble, i no el senat, com a mitjà per a un fi; la finalitat és, molt probablement, un avantatge personal."
Els populares necessitaven un gran suport del poble per poder anular les decisions del senat, que acostumaven a ser favorables a les minories dels nobiles i els optimates. Dins dels plans dels populars hi havia el dotar d'una certa mobilitat dels ciutadans romans, traslladant a les colònies provincials, l'extensió de la ciutadania a comunitats externes a Roma i fins i tot a la península Itàlica, i la modificació del repartiment de gra i del valor de les monedes. Tot això es feia de cara al recolzament a les assemblees de les decisions dels membres dels populares per a aconseguir prestigi i aplicar la seva política. La causa popular assolí el seu apogeu durant la dictadura de Juli Cèsar, el cap popular de més prestigi, del que es deia que no era tant el que donava al poble allò que el feia important sinó allò que n'esperava rebre. Amb el nomenament del Segon Triumvirat (del 43 aC al 33 aC), la causa popular va desaparèixer. Des d'un punt de vista polític els populars propugnaven mesures que poguessin acontentar el poble, mentre que els optimats tenien postures conservadores, encara que aquests paral·lelismes s'hagin de prendre amb molta cautela en ser distincions modernes que no són totalment aplicables als polítics romans. A més de Cèsar, dins la facció dels populars s'hi van allistar els germans Gracs, Gai Mari, Publi Clodi Pulcre i, durant el Primer Triumvirat, Marc Licini Cras Dives i Gneu Pompeu (que prèviament havia estat alineat amb els optimats).

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Nobiles». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 24 juliol 2022].
* ↑ Mackie, Nicola «"Popularis" ideology and popular politics at Rome in te first century B.C.». Rheinisches Museum für Philologie, 135, 1, 1992, pàg. 56.
* ↑ Yakobson, Alexander. «Optimates, populares». Oxford Classical Dictionary. [Consulta: 24 juliol 2022].