OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Favreauïta

La favreauïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom per Georges Favreau, mineralogista aficionat i enginyer professional francès, en reconeixement del seu treball sobre minerals rars i jaciments minerals francesos. Va ser president de l'Association Française de Microminéralogie (1993-2007).

## Característiques

La favreauïta és un selenit de fórmula química PbBiCu₆O₄(SeO₃)₄(OH)·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional el 2014, sent publicada el mateix any. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu Victoria, a Melbourne (Austràlia), amb els números de registre: 64111, 64112 i 64113.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina El Dragón, situada al municipi de Porco, dins la província d'Antonio Quijarro, (Departament de Potosí, Bolívia). Aquesta mina boliviana és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Favreauite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 juny2022].
# Fontarnauïta

La fontarnauïta és un mineral de la classe dels borats. Va ser descoberta l'any 2009 a la regió d'Anatòlia (Turquia), en un dels jaciments del Miocè més importants del món en borats minerals. Rep el seu nom del doctor Ramon Fontarnau i Griera (1944-2007), biolèg català de la Universitat de Barcelona, en reconeixement de la seva labor en les Unitats de Microscopia Electrònica de Rastreig, Microsonda Electrònica i Difracció de RX.

## Característiques

La fontarnauïta és una sal doble (borat-sulfat) de sodi i estronci, amb continguts menors de potassi i calci, i es tracta del vuitè mineral borat sulfat identificat. Cristal·litza en el sistema monoclínic, formant cristalls aïllats o agrupacions de cristalls, amb seccions prismàtiques de menys de 5 mm de llarg. Més sovint mostra seccions pseudohexagonals de menys d'1 mm de diàmetre. La seva exfoliació és perfecta en l'eix paral·lel a {010}, i la seva lluentor és nacrada. El terme fontarnauïta va ser aprovat en el mes de setembre de 2014 per l'Associació Mineralògica Internacional.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fontarnauïta pertany a «06.DA: Neso-tetraborats» juntament amb els següents minerals: bòrax, tincalconita, hungchaoïta, fedorovskita, roweïta, hidroclorborita, uralborita, borcarita i numanoïta.

## Formació i jaciments

Unícament se n'ha trobat fontarnauïta en mostres de sondeig perforats a la població de Doğanlar, al sud-oest de la ciutat d'Emet, a la província de Kütahya, Turquia. Se n'ha trobat associat a altres minerals com colemanita, ulexita, hidroboracita, aristarainita, kaliborita, tunel·lita, anhidrita, celestina, guix, kalistrontita, thenardita, arsenopirita, orpiment i realgar.

## Referències

* ↑ «Fontarnauite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 gener 2015].
* ↑ García Veigas, Javier; Rosell, Laura; Alcobé, Xavier; Subias, Ignacio; Ortí, Federico; Gündoğan, Ibrahim; Helvaci, Cahit «Fontarnauite, a New Sulphate-Borate Mineral from the Emet Borate District (Turkey)». Macla. Sociedad española de mineralogía, 9-2010, pàg. 97-98.
* ↑ «Acte de presentació de la fontarnauïta, el nou mineral descobert per experts dels CCiTUB i la Facultat de Geologia». Universitat de Barcelona, 03-02-2015.
* ↑ «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC)» (en anglès). Mineralogical Magazine, 78(5), 22, 2014, pàg. 1244 [Consulta: 5 febrer 2015].
# Graeserita

La graeserita és un mineral de la classe dels òxids. Va rebre el nom l'any 1998 per MS Krzemnicki i E. Reusser en honor al Dr. Stefan Graeser (1935-), professor de l'Institut Mineralògic-Petrogràfic de la Universitat de Basilea, Suïssa, en reconeixement de la seva àmplia investigació sobre els òxids i sulfosals d'arsènic en el regió de Binntal (Suïssa).

## Característiques

La graeserita és un òxid de fórmula química Fe$^{3+}$₄Ti₃As$^{3+}$O$_{13}$(OH). Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la graeserita pertany a «04.JB: Arsenits, antimonits, bismutits; amb anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: fetiasita, manganarsita, magnussonita, armangita, nanlingita, asbecasita, stenhuggarita, trigonita, finnemanita, gebhardita, derbylita, tomichita, hemloïta, freedita, georgiadesita i ekatita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Gorb, situada a la comuna de Binn, dins el districte de Goms (Valais, Suïssa). També ha estat descrita al mont Sterling (Nova Jersey, Estats Units) i a la mina Monte Arsiccio, a la localitat de Stazzema (Toscana, Itàlia). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Graeserite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r novembre 2021].
# Guimarãesita

La guimarãesita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la roscherita. Rep el nom en honor a Djalma Guimarães (5 de novembre de 1894, Santa Luzia, Minas Gerais, Brasil - 10 d'octubre de 1973, Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasil), mineralogista i geoquímic, en reconeixement de les seves importants contribucions a la mineralogia i la geologia brasilera.

## Característiques

La guimarãesita és un fosfat de fórmula química Ca₂Be₄Zn₅(PO₄)₆(OH)₄·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006, sent publicada per primera vegada el 2007. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la guimarãesita pertany a «08.DA: Fosfats, etc, amb cations petits (i ocasionalment, grans)» juntament amb els següents minerals: bearsita, moraesita, roscherita, zanazziïta, greifensteinita, atencioïta, ruifrancoïta, footemineïta, uralolita, weinebeneïta, tiptopita, veszelyita, kipushita, philipsburgita, spencerita, glucina i ianbruceïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al jaciment de Guimarãesita, situat a la vall de Piauí, a la localitat de Taquaral (Minas Gerais, Brasil). També ha estat descrita al proper Ponte do Piauí, també a la vall de Piauí, sent aquesta vall l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Guimarãesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 novembre 2021].
# Illa Air Force

L'illa Air Force (en anglès Air Force Island) és una de les illes que formen part de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc. Es troba a la conca de Foxe, uns 20 km al davant de la costa sud-oest de l'illa de Baffin. Uns 12 quilòmetres a l'oest hi ha l'illa del Príncep Carles i una mica més al nord l'illa Foley. La seva superfície oscil·la entre 1.510 km² i 1.720 km² segons les fonts, i està deshabitada. La seva altura màxima és de tan sols 91 metres i la seva costa té un perímetre de 192 quilòmetres.
Administrativament forma part de la Regió de Qikiqtaaluk, dins el territori de Nunavut, Canadà.

## Història

Possiblement els inuit d'Igloolik i Sanirajak tenien coneixement de l'existència de l'illa en temps històrics, però no es van molestar a posar-li un nom perquè era una zona de caça de poca importància.
Es va tenir coneixement de la seva existència per primera vegada el 1948 —de la mateixa manera com algunes de les seves illes veïnes del Príncep Carles i Foley— en un vol d'un Avro Lancaster de la Royal Canadian Air Force (RFAC), pel membre de la tripulació, Albert-Ernest Tomkinson. L'illa ser batejada amb aquest nom en reconeixement del paper de la RFAC en el descobriment de les illes de l'Àrtida canadenca.

## Referències

* 1 2 3 UN System-Wide Earth Watch Web Site - Air Force Arxivat 2015-02-12 a Wayback Machine.
* ↑ «The Atlas of Canada – Sea Islands» (en anglès). Atlas of Canada. Arxivat de l'original el 2012-10-06. [Consulta: 12 març 2015].
* ↑ K. J. Crowe: A cultural geography of northern Foxe Basin, Vancouver 1969
* ↑ Hugh A. Halliday: Mapping In Full Flight: Air Force, Part 28, Canadian Military History in Perspective; Legion 18. Agost 2008
* ↑ Derek Hayes: Three Arctic islands were the last large land masses discovered in North America; a Canadian Geographic Setembre/Octubre 2003
# Imma Pedemonte i Sarañana

Imma Pedemonte i Sarañana (Barcelona, 5 de juliol de 1958) és una periodista esportiva catalana.
Llicenciada en Ciències de la Informació a la Universitat Autònoma de Barcelona, treballà com a redactora al diari Dicen... (1978-1983) i també va col·laborar a les revistes Todo Sport i Patín Sport. El juny de 1983 va formar part de la redacció d'esports de Catalunya Ràdio, i al novembre del mateix any, passà exclusivament al departament d'esports de TV3. Entre d'altres tasques, va cobrir els Jocs Olímpics de Seül 1988 i de Barcelona 1992, així com va retransmetre partits d'hoquei patins. També presentà i edità la secció d'esports dels Telenotícies i altres programes esportius com Gol a Gol, Tot l'esport, Gol a gol Espanyol. Durant setze anys presentà el programa de competició de ball esportiu Zona de Ball. El juliol de 2023 es jubilà professionalment.
El març de 2018 va rebre el Premi Edelmira Calvetó, impulsat pel FC Barcelona, en reconeixement del col·lectiu de dones que van ser pioneres en el periodisme esportiu.

## Referències

* ↑ «Imma Pedemonte Sarañana | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ Monzó, Quim «Per la cara». La Vanguardia, 13-10-2017 [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Imma Pedemonte i Sarañana». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Zona de ball». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ Melgar, Blai. «L'adeu inesperat d'Imma Pedemonte, periodista històrica de TV3», 06-05-2023. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «Les periodistes de TV3 Imma Pedemonte i Isabel Bosch, reconegudes pel FC Barcelona amb el Premi Edelmira Calvetó». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 09-03-2018 [Consulta: 9 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Tvist - Imma Pedemonte
# Mound City (Illinois)

Mound City és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 692 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mound City tenia 692 habitants, 279 habitatges, i 178 famílies. La densitat de població era de 376,3 habitants/km².
Dels 279 habitatges en un 40,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30,5% hi vivien parelles casades, en un 30,5% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 65 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.607 $ i la renda mediana per família de 22.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.469 $ mentre que les dones 15.583 $. La renda per capita de la població era de 10.020 $. Aproximadament el 35,5% de les famílies i el 39,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mound City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mound City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Middle River (Minnesota)

Middle River és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Middle River tenia 319 habitants, 152 habitatges, i 76 famílies. La densitat de població era de 246,3 habitants per km².
Dels 152 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 50% no eren unitats familiars. En el 45,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.929 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 20.179 $. La renda per capita de la població era de 14.059 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Middle River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Middle River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Elk City (Kansas)

Elk City és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 305 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elk City tenia 305 habitants, 135 habitatges, i 83 famílies. La densitat de població era de 346,4 habitants/km².
Dels 135 habitatges en un 20,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 23% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.000 $ i la renda mediana per família de 35.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 17.708 $. La renda per capita de la població era de 15.152 $. Entorn del 15% de les famílies i el 18,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elk City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elk City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antun Nardeli

Antun Nardeli (Split, 15 d'abril de 1937 - Zagreb, 5 de setembre de 1995) fou un waterpolista i nedador croat que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou quart en la competició del waterpolo. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa de waterpolo de 1962, quatre medalles als Jocs del Mediterrani, una d'or i una de plata en waterpolo i una de plata i una de bronze de plata en natació, en les edicions del 1959 i 1963. A les Universíades guanyà dues medalles d'or, el 1959 i 1961 en waterpolo. Entre 1960 i 1964 jugà 97 partits amb la selecció iugoslava.
A nivell de clubs jugà al PVK Jadran entre va 1953 i 1972, excepte el 1963 que ho va fer a l'Estrella Roja de Belgrad. Amb el Jadran va jugar 302 partits en què marcà 267 gols. Va guanyar la lliga iugoslava en quatre ocasions, el 1954, 1957, 1960 i 1967.

## Referències

* 1 2 3 Gizdić, Jurica. Hrvatska Olimpijska odličja. Antun Nardeli (en croat), 2013, p. 200. ISBN 978-953-297-425-6 [Consulta: 7 desembre 2023].
* 1 2 «Olympedia – Ante Nardeli». [Consulta: 7 desembre 2023].
# Antònia Serrano i Darder

Antònia Serrano i Darder (Valldemossa, Mallorca, 1939 - Valldemossa, 2015) fou una cuinera, activista cultural i escriptora mallorquina.
Serrano fou una de les impulsores de la creació de la delegació de l'Obra Cultural Balear (OCB) a Valldemossa i, el 1989, una de les fundadores de la revista Miramar, una de les més prestigioses de la premsa forana de Mallorca, que ella coordinà fins al darrer moment. També fou membre de l'Associació d'Amics de l'Arxiduc, entre altres associacions.
Com a cuinera, des del 1994 explicà per ràdio els seus menús; primerament, a Ràdio Mallorca i a La Voz, i després a ONA Mallorca. Foren populars a les Balears els seus llibres de receptes de cuina tradicional, com Receptes de na Tonina (1995) i Més receptes de na Tonina (2005), que la convertiren en referent de la cuina mallorquina. També escriví Jocs i moixonies (2001), conjuntament amb Dolors Estrades, en què recopilà cançons, jocs i dites per mostrar tot allò que podia aprendre un infant mallorquí al llarg de la seva infantesa. L'any 2007 escrigué, juntament amb els seus nets, L'alzina dels contes. També publicà diversos llibres de poesia, com Massa mites (1998), que foren guardonats en certàmens literaris —guanyà l’Accèssit Reina Amàlia de poesia en català (1992) i el primer premi en el XXII certamen poètic Verge de Consolació (1994)— i col·laborà amb nombrosos mitjans de comunicació.
El 2003 fou guardonada amb el premi Aina Moll i Marquès dels premis 31 de Desembre de l'OCB.

## Referències

* 1 2 3 Mateu, J. «Fallece la cocinera, activista y escritora Antònia Serrano». Diario de Mallorca, 28-04-2015.
* 1 2 «Edicions Documenta Balear - Massa mites». [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «Els premiats dels 31D - Obra Cultural Balear», 21-06-2024. [Consulta: 25 desembre 2024].
# Mound Station

Mound Station és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 127 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mound Station tenia 127 habitants, 50 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 94,3 habitants/km².
Dels 50 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66% hi vivien parelles casades, en un 2% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.250 $ i la renda mediana per família de 52.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.694 $ mentre que les dones 17.000 $. La renda per capita de la població era de 17.413 $. Aproximadament el 7,3% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mound Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mound Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anselmus de Boodt

Anselmus de Boodt conegut amb el seu nom llatinitzat de Boëtius o Boetius, (Bruges 1550 -21 de juny 1632) va ser un humanista i científic del comtat de Flandes. Va publicar sobre química, medicina, botànica i mineralogia. Ver ser el primer que ha publicat una descripció sistemàtica dels minerals. A més, va dibuixar el mateix moltes il·lustracions dels seus llibres.
Va néixer a Bruges d'una família catòlica benestant. Primer va estudiar dret a Lovaina i després se'n va anar a estudiar medicina amb Thomas Erastus (1524 – 1583) a la Universitat de Heidelberg i va obtenir el doctorat a la Universitat de Pàdua.
De 1580 a 1583 va ser pensionari del consell de Flandes a Bruges. El 1583 Guillem de Rosenberg (1535-1592), el castellà de Bohèmia va convidar-lo a Praga com metge de la seva cort. El 1604 va succeir a Rembert Dodoens com arquiatre de l'emperador Rodolf II. Es va ocupar de la llarga col·lecció de minerals de l'emperador.
Quan Rodolf va morir el 1612 va tornar a Bruges i continuar com pensionari fins a la seva mort el 1632.

## Obres

* Gemmarum et lapidum historia (en llatí), 1609. Història de les gemmes i pedres
* Anselmi Boëtii de Boot florum, herbarum, ac fructuum selectiorum icones, & vires pleraeq. hactenus ignotae (1640) una edició postuma pel seu amic Olivier de Wree amb 60 dibuixos de plantes coloriats.

## Referències

* 1 2 Dewalque, G. «de Boodt, Anselme». A: Biographie Nationale de Belgique (en francès). Brussel·les: H. Thiry, 1873, p. 814-816.
* ↑ Hiller, Johannes E. «Anselmus Boetius de Boodt als Wissenschaftler und Naturphilosoph (aus den Anfängen der mineralogischen Wissenschaft». Archeion, 15, 3-4, 1933, pàg. 348-368. ISSN: 0392-7865.
# Medicine Lake (Minnesota)

Medicine Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 368 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medicine Lake tenia 368 habitants, 159 habitatges, i 94 famílies. La densitat de població era de 835,8 habitants per km².
Dels 159 habitatges en un 25,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 40,3% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 32,3% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.750$ i la renda mediana per família de 100.382$. Els homes tenien una renda mediana de 51.250$ mentre que les dones 37.125$. La renda per capita de la població era de 45.942$. Cap de les famílies i l'1,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medicine Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medicine Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].