OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acrochordopus

Acrohordopus és un gènere de petits ocells passeriformes de la família dels tirànids (Tyrannidae). Agrupa dues espècies que es troben a Bolívia, Colòmbia, Costa Rica, Equador, Panamà, Perú, Veneçuela, Argentina, Brasil, Paraguai i Uruguai.

## Taxonomia

El gènere Acrohordopus va ser introduït l'any 1905 pels ornitòlegs Hans von Berlepsch i Carl Eduard Hellmayr. Van designar l'espècie tipus com a Phyllomyias subviridis (Pelzeln), que és un sinònim menor de Phyllomyias burnmeisteri (Cabanis i Heine), el tiranet de Burmeister. El nom del gènere combina el grec antic «ακροχορδων (akrokhordōn)», «ακροχορδονος (akrokhordonos)» que significa “berruga” amb «πους (pous)», «ποδος (podos)» que significa “peu”.
Les dues espècies són molt semblants en aparença i antigament es consideraven coespecífiques. Es van dividir en funció de les diferències de vocalització i genètica. Aquestes espècies es van situar anteriorment al gènere Phyllomyias. Un gran estudi filogenètic molecular de Michael Harvey et al. publicat el 2020 va trobar que el gènere Phyllomyias era parafilètic. Com a part de la reorganització per crear gèneres monotípics, es va ressuscitar el gènere Acrohordopus per contenir les següents dues espècies anteriors.
* Acrohordopus burmeisteri - tiranet de Burmeister.
* Acrohordopus zeledoni - tiranet frontblanc.

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Berlepsch, Hans von; Hellmayr, Carl Eduard. Studien über wenig bekannte Typen neotropischer Vögel. Vol.53. Berlin: Friedländer, 1905, p. 1-33 [26-27].
* ↑ Traylor, Melvin A. Jr; Paynter, Raymond A.. Check-list of birds of the world. v.8. Cambridge: Harvard University Press, 1979, p. 3.
* ↑ «The Key to Scientific Names: Acrochordopus» (en anglès). Birds of the World. [Consulta: 14 març 2025].
* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David. «Tyrant flycatchers – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Parra-Hernández, Ronald M.; Posada-Quintero, Jorge I.; Acevedo-Charry, Orlando; Posada-Quintero, Hugo F. «Uniform Manifold Approximation and Projection for Clustering Taxa through Vocalizations in a Neotropical Passerine (Rough-Legged Tyrannulet, Phyllomyias burmeisteri)» (en anglès). Animals, 10, 8, 12-08-2020, pàg. 1406. DOI: 10.3390/ani10081406. ISSN: 2076-2615. PMC: PMC7460062. PMID: 32806680.
* ↑ Harvey, Michael G.; Bravo, Gustavo A.; Claramunt, Santiago; Cuervo, Andrés M.; Derryberry, Graham E. «The evolution of a tropical biodiversity hotspot» (en anglès). Science, 370, 6522, 11-12-2020, pàg. 1343–1348. DOI: 10.1126/science.aaz6970. ISSN: 0036-8075.
# Hulusi

El Hulusi (tradicional: 葫蘆絲 ; simplificat: 葫 芦 丝 ; pinyin: Hulusi) o flauta de carabassa és un instrument de vent de llengüeta lliure originari de la Xina, i de l'estat de Shan. Està format per tres tubs de bambú que passen per una caixa feta de carabassa; el tub central té forats per als dits i els dos tubs exteriors normalment són bordons. Alguns hulusis només tenen un bordó, mentre que el segon tub exterior és merament ornamental. El tub del bordó té un forat que permet silenciar-lo amb el dit. Les configuracions avançades tenen forats amb claus semblants a un clarinet o oboè, amb la qual cosa amplien la tessitura de l’hulusi a diverses octaves.
El hulusi és originari de l'estat Shan de Birmània i de la província de Yunnan de la Xina, on era utilitzat per diversos grups ètnics minoritaris, en particular els tais que l'anomenen "pi lamtao" (筚 朗 叨 - la paraula "pi" significa instrument de fusta, i "lamtao" (namtao) significa carabassa), i ha guanyat popularitat nacional a tota la Xina; similar a la popularitat de l'harmònica a occident, i s'han produït versions "millorades" fora dels territoris originaris. Com el bawu (un altre instrument de llengüeta lliure), el hulusi té un so molt pur i dolç, semblant al del clarinet.
Un altre instrument similar és l'anomenat hulusheng, un orgue de boca amb una carbassa de ressonància.

## Etimologia

El nom de l'instrument prové de les paraules xineses hulu, que significa "carabassa", i si, que significa "seda" (en referència al so suau de l'instrument). L'instrument s'anomena pi lamtao en llengua Tai (Tai Nuea) de Dehong i "pi namtao" en idioma lue (Sipsong Panna), Khun (Kengtung), Iuan (Tailàndia septentrional), Lao i idioma tailandès.

## Intèrprets

Tot i que el hulusi continua essent un instrument propi de la Xina, els darrers anys ha estat adoptat per compositors i intèrprets europeus. Rohan Leach d'Anglaterra, Rapheal De Cock de Bèlgica, Sara Bentes del Brasil, Nadishana de Rússia i Herman Witkam dels Països Baixos han adoptat l'instrument en noves direccions.

## Referències

* ↑ «The Cucurbit Flute». cultural-china.com. Arxivat de l'original el 2008-09-22. [Consulta: 22 abril 2009].
* ↑ http://www.patmissin.com/history/hulusi.html
* ↑ http://info.guqu.net/hulusizhishi/20060707233522_207.html Arxivat 2007-07-02 a Wayback Machine.
* ↑ «HULUSI». [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «hulusi», 20-02-2006. Arxivat de l'original el 2006-02-20. [Consulta: 21 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina Hulusi del lloc de Pat Missin
# Formació de Morrison

La formació de Morrison és una seqüència característica de roca sedimentària del Juràssic superior a l'oest dels Estats Units i el Canadà, que ha estat la font de fòssils de dinosaure més prolífica de Nord-amèrica. Es compon de llims, gresos, lutites i limolites, i és d'un color gris clar, gris verdós, o vermell. La majoria de fòssils es troben a les capes verdes de limolita i gresos inferiors, vestigis de rius i planes inundables del període Juràssic.
Està centrada en Wyoming i Colorado, amb afloraments a Montana, Dakota del Nord, Dakota del Sud, Nebraska, Kansas, els sortints d'Oklahoma i Texas, Nou Mèxic, Arizona, Utah i Idaho. Cobreix una àrea d'1,5 milions de quilòmetres quadrats, tot i que només una minúscula fracció està exposada i accessible als geòlegs i paleontòlegs. Més del 75% encara roman enterrat sota les praderies a l'est, mentre que gran part de la resta fou destruïda per l'erosió quan les muntanyes Rocoses s'alçaren a l'oest.
# Quartet de corda núm. 23 (Mozart)

El Quartet de corda núm. 23 en fa major, K. 590, és una composició de Wolfgang Amadeus Mozart acabada el juny de 1790, a Viena. Es tracta del darrer d'una sèrie de tres quartets, coneguts com a Quartets prussians, dedicats al rei de Prússia Frederic Guillem II. És, a més, l'últim quartet de corda que va compondre. Mozart moriria al desembre de l'any següent, el 1791.
Consta de quatre moviments:
* Allegro moderato, en fa major
* Andante
* Menuetto: Allegretto
* Allegro, en fa major
El quartet fou compost per al rei de Prússia i dedicat a ell. Frederic Guillem II era un aficionat violoncel·lista. Està escrit en un estil similar als quartets de Joseph Haydn. El contacte amb el rei es produí quan Mozart i el seu amic el Príncep Lichnowsky es van reunir amb ell a Potsdam l'abril de 1789 i Mozart va poder tocar davant el rei a Berlín el 26 maig 1789.
Una interpretació típica dura uns 26 minuts.

## Referències

* ↑ Sadie, Stanley. The New Grove Mozart, 1982, p. 154. ISBN 0-333-34199-6.

## Bibliografia

* Heartz, Daniel. Haydn, Mozart, and the Viennese School, 1740-1780. W.W. Norton & Company, 1995.

## Enllaços externs

* Interpretació del Quartet de corda núm. 23 a càrrec de l'Orion String Quartet enregistrat a l'Isabella Stewart Gardner Museum. (format MP3)
# Actionloop

Actionloop és un videojoc de trencaclosques per a Nintendo DS desenvolupat per Mitchell i publicat per Nintendo. Està basat en el joc arcade de 1998 de l'empresa. Forma part de la sèrie Touch! Generations.
El 2008 es va llançar una versió WiiWare, Actionloop Twist.

## Jugabilitat

Al joc, una sèrie de boles roden per un camí retorçat cap a la meta i el jugador ha d'aturar-les llançant noves boles a les que arriben. La pantalla tàctil de la DS s'utilitza per moure les boles des del punt de llançament fins a la destinació. Les boles desapareixen quan tres o més boles del mateix tipus coincideixen. Les del mateix color s'atreuen magnèticament les unes a les altres en qualsevol longitud d'espai, la qual cosa permet cadenes de desaparicions.
El joc s'acaba si alguna bola arriba prop del centre de cada nivell, però utilitzant les propietats magnètiques de les boles es pot permetre allunyar les boles d'aquest punt. Algunes bonificacions enganxades a les boles poden, per exemple, alentir temporalment la velocitat d'avançament de les boles o fer que totes les boles d'un color desapareguin.
A més del mode principal, hi ha un mode de missions, on la pantalla s'ha de buidar sota determinades condicions, i un mode desafiament, on s'ha d'eliminar una disposició preestablerta de boles al voltant del tauler utilitzant només les poques boles posades a disposició dels jugadors.

## Recepció

Ambdues versions van rebre ressenyes "mitjanes" segons el lloc web d'agregació de ressenyes Metacritic. Nintendo Life va dir que, tot i que la versió per a DS no impressiona amb les imatges i l'àudio, és una excel·lent incorporació a la col·lecció de Nintendo DS de qualsevol jugador, tant si juguen de manera casual com hardcore. The Washington Post va criticar el preu de 35 dòlars i va dir que era massa per a un joc que no afegeix res de nou. Al Japó, Famitsu va donar al joc una puntuació de 31 sobre 40.

## Notes

* ↑ A Amèrica: Magnetica, al Japó: Shunkan Puzzloop (瞬感パズループ)

## Referències

* 1 2 «Review: Brainteasers Find Niche in Games» (en anglès). The Washington Post. ISSN: 0190-8286.
* ↑ Tanaka, John. «Puzzloop Dated in Japan» (en anglès), 16-04-2008. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ Life, Nintendo. «EU WiiWare Update: Actionloop Twist» (en anglès britànic), 05-06-2008. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ «Magnetica» (en anglès). [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ «Magnetica Twist» (en anglès). [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ Life, Nintendo. «Review: Magnetica (DS)» (en anglès britànic), 21-04-2009. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ «瞬感パズループ [DS / ファミ通.com]». [Consulta: 29 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Lloc web europeu
* Lloc web japonès
# Festeig

El festeig és el comportament animal que porta a l'aparellament i finalment a la reproducció. El festeig pot ser bastant simple, mitjançant un petit nombre d'estímuls químics, visuals o auditius, o pot ser una sèrie molt complexa d'actes de dos o més individus, utilitzant diversos modes de comunicació. Algunes espècies poden utilitzar substàncies anomenades feromones per atraure's des de lluny. Les formes més elaborades de festeig sovint ajuden a enfortir un vincle de parella que pot durar a través de la criança de la descendència o fins i tot més temps.
En els humans el festeig està modelat pel context cultural i els costums; s'expressa específicament amb l'acció de fer festes a algú, afalagar-lo, amb la intenció de tenir-hi relacions, o bé tenir relacions amoroses amb la intenció de casar-s'hi. El festeig és una alternativa als matrimoni concertat, en què la parella no es coneix abans del casament, i ha anat variant tant per època com per regió del món. En quant a la durada, el festeig pot ser de dies o d'anys. Al Regne Unit, una enquesta de 3.000 parelles promeses o casades va suggerir una durada mitjana de 2 anys i 11 mesos, entre la primera trobada i el compromís. Si bé el festeig en la majoria de les cultures d'influència europea no està gaire normat, en algunes societats tradicionals és una activitat altament estructurada, amb normes formals molt específiques.

## Referències

* 1 2 3 «Courtship | behaviour» (en anglès). [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ «corteggiamento nell'Enciclopedia Treccani» (en italià). [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ «Definició de festejar, significat de festejar en català». [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ ASALE, RAE-; RAE. «cortejo | Diccionario de la lengua española» (en castellà). [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ «Reading: Marriage and Courtship Patterns | Sociology». [Consulta: 30 agost 2021].

## Vegeu també

* Guérewol
* Matrimoni
* Parada nupcial
* Relació de parella
* Ritual d'aparellament
# Coalició per Europa

Coalició per Europa és una coalició de partits formada de cara a les eleccions al Parlament Europeu de 2009 i 2014 i composta actualment per Convergència i Unió, el Partit Nacionalista Basc, Coalició Canària i Compromiso por Galicia.

## Història
### Eleccions al Parlament Europeu de 2009

A les eleccions al Parlament Europeu de 2009, van formar part de la coalició electoral els partits Convergència i Unió, el Partit Nacionalista Basc, Coalició Canària, el Partit Andalusista, el Bloc Nacionalista Valencià, Unió Mallorquina, Unió Menorquina i Convergència Democràtica de la Franja. La candidatura fou encapçalada per Ramon Tremosa (CDC) i s'incorpora al grup parlamentari europeu de l'Aliança dels Liberals i Demòcrates per Europa.
Com a resultat de les eleccions, la coalició va obtenir 802.225 vots que representaren un 5,12% dels votants. Aquests resultats donaren a la Coalició per Europa dos diputats al Parlament Europeu.

#### Composició

Partit :
* Convergència i Unió (CiU)
* Partit Nacionalista Basc (EAJ/PNV)
* Coalició Canària (CC)
* Bloc Nacionalista Valencià (Bloc)
* Unió Mallorquina (UM)
* Partit Andalusista (PA)
* Unió Menorquina (UMe)
* Convergència Democràtica de la Franja (CDF)

### Eleccions al Parlament Europeu de 2014

La coalició es reedità a les eleccions al Parlament Europeu de 2014, formant part de la candidatura Convergència i Unió, el Partit Nacionalista Basc, Coalició Canària i Compromiso por Galicia. Obtingueren 3 escons gràcies als 850.690 vots aconseguits al total espanyol, el que representa el 5,44%.

#### Composició

Partit :
* Convergència i Unió (CiU)
* Partit Nacionalista Basc (EAJ/PNV)
* Coalició Canària–Partit Nacionalista Canari (CCa–PNC)
* Compromís per Galícia (CxG)
* Reagrupament (RI.cat)

## Resultats electorals

Parlament Europeu :
| Any | Vots | % | Pos. | Escons | +/– |
| 2009 | 808,246 | 5.1 | 3r | 3 / 54 | 1 |
| 2014 | 851,971 | 5.4 | 6è | 3 / 54 | = |

## Referències

* ↑ Resultados Electorales en Total España: Elecciones Europeas 2014 en EL PAÍS
# Quartet de corda núm. 17 (Mozart)

El Quartet de corda núm. 17 en si bemoll major, K. 458, és una composició de Wolfgang Amadeus Mozart acabada el 1784 a Viena. Fou introduït en el quadern d'obres que portava el mateix Mozart el 9 de novembre de 1784. És el quart dels Quartets Haydn, dedicats a Joseph Haydn. Se'l coneix amb el sobrenom de «La caça».

## Anàlisi musical

Consta de quatre moviments:
* Allegro vivace assai
* Menuetto i Trio. Moderato
* Adagio, en mi bemoll major.
* Allegro assai
Ni Mozart ni l'editorial Artaria van donar aquest sobrenom de «La caça» a l'obra. John Irving afirma que el sobrenom procedeix del caràcter i els trets de la peça, tot observant que:
    "Per als contemporanis de Mozart, el primer moviment del K.458 evocava evidentment el tòpic de la chasse; els principals components són el compàs de 6/8 (de vegades, caracteritzat per un temps feble accentuat) i les melodies amb triades fonamentades en els acords de tònica i dominant (sens dubte contenint des de les limitacions físiques pròpies de les trompes de caça actuals fins a les notes de les sèries harmòniques)."
El musicòleg Barrett-Ayres coincideix amb Hans Keller en què aquest quartet és el més feble dels sis quartets dedicats a Haydn. És amb molt el més popular dels sis quartets i, en molts aspectes, és el que es troba més a prop dels quartets primerencs de Haydn». La seva popularitat es reflecteix en el fet d'haver estat emprat en diverses pel·lícules, com a Les aventures de Huckleberry Finn, Mystery Date i 'Star Trek IX: Insurrection'.

## Referències

* ↑ Irving, p. 69.
* ↑ Barrett-Ayres, p. 196.

## Bibliografia

* Reginald Barrett-Ayres, Joseph Haydn and the String Quartet. London: Barrie & Jenkins (1974): 197.
* John Irving, Mozart: The 'Haydn' Quartets. Cambridge: Cambridge University Press (1998)

## Enllaços externs

* Interpretació del Quartet de corda núm. 17. Enregistrament del Borromeo String Quartet] a Museu Isabella Stewart Gardner, en format MP3.
# Aldis Berzins

Aldis Berzins (Wilmington, 3 d'octubre de 1956) és un jugador de voleibol estatunidenc, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
Estudià a la Universitat Estatal d'Ohio, on va destacar a l'equip dels Buckeyes. Amb la selecció nacional disputà diverses edicions del Campionat del Món de voleibol i dels Jocs Panamericans, però el seu major èxit esportiu l'aconseguí el 1984, als Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or a la Copa del Món de voleibol de 1985. A partir de 1985 jugà a Itàlia i posteriorment exercí d'entrenador, entre d'altres de l'equip nacional femení dels Estats Units.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Aldis Berzins». [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ BrandBox. «LOK - Aldis Bērziņš». [Consulta: 26 agost 2023].
# Campionat Sud-americà de futbol de 1926

El Campionat sud-americà de futbol de 1926 fou la desena edició del Campionat sud-americà i es disputà a Santiago, Xile entre el 12 d'octubre i el 3 de novembre de 1926.
Les seleccions que hi prengueren part foren Argentina, Bolívia, Xile, Paraguai, i Uruguai.
Brasil abandonà la competició, mentre que per a Bolívia fou la primera participació.

## Estadis

* Santiago
* Campos de Sports de Ñuñoa
* Capacitat: 27.000

## Ronda final

Cada equip jugà un partit contra cadascun dels altres equips. Es concediren dos (2) punts per guanyar, un (1) punt per empatar i zero (0) punts per una derrota.
| Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts |
| Uruguai | 4 | 4 | 0 | 0 | 17 | 2 | +15 | 8 |
| Argentina | 4 | 2 | 1 | 1 | 14 | 3 | +11 | 5 |
| Xile | 4 | 2 | 1 | 1 | 14 | 6 | +8 | 5 |
| Paraguai | 4 | 1 | 0 | 3 | 8 | 20 | −12 | 2 |
| Bolívia | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 24 | −22 | 0 |
| Xile | 7–1 | Bolívia |
| M. Ramírez 10' Subiabre 14' Arellano 15', 41', 80', 84' Moreno 47' | | Aguilar 89' |
| Argentina | 5–0 | Bolívia |
| Cherro 9', 19' Sosa 31' Delgado 43' De Miguel 74' | | |
| Uruguai | 3–1 | Xile |
| Borjas 22' Castro 32' Scarone 55' | | Subiabre 65' (pen.) |
| Argentina | 8–0 | Paraguai |
| Sosa 11', 32', 59', 87' Cherro 16' Delgado 40', 42' De Miguel 52' | | |
| Bolívia | 1–6 | Paraguai |
| C. Soto 88' | | C. Ramírez 68', 72', 88' P. Ramírez 76' I. López 57' (81) |
| Argentina | 0–2 | Uruguai |
| | | Borjas 22' Castro 73' |
| Uruguai | 6–0 | Bolívia |
| Scarone 9', 12', 28', 39', 81' Romano 67' | | |
| Xile | 1–1 | Argentina |
| Saavedra 25' | | Tarasconi 87' |
| Uruguai | 6–1 | Paraguai |
| Castro 16', 23', 32', 72' Saldombide 47' (pen.), 82' | | Fleitas Solich 58' (pen.) |
| Xile | 5–1 | Paraguai |
| Arellano 21', 64', 71' M. Ramírez 42', 82' | | Vargas Peña 85' |

## Resultat

* Campionat Sud-americà 1926
* Uruguai Sisè títol

## Golejadors
### 7 gols

* David Arellano

### 6 gols

* Héctor Castro
* Héctor Scarone

### 5 gols

* Gabino Sosa

### 3 gols

* Roberto Cherro
* Benjamín Delgado
* Ceferino Ramírez
* Manuel Ramírez

### 2 gols

* Antonio De Miguel
* Guillermo Subiabre
* Ildefonso López
* René Borjas
* Zoilo Saldombide

### 1 gol

* Domingo Tarasconi
* Teófilo Aguilar
* Carlos Soto
* Manuel Fleitas Solich
* Pablo Ramírez
* Luis Vargas Peña
* Ángel Romano
* Humberto Moreno
* Guillermo Saavedra

## Referències

* 1 2 3 Campionat sud-americà de futbol 1926 a RSSSF
# Roseland (Kansas)

Roseland és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 101 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roseland tenia 101 habitants, 39 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 48,7 habitants/km².
Dels 39 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,7% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.000 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 12.917 $. La renda per capita de la població era de 13.125 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roseland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roseland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Coalició per Melilla

Coalició per Melilla (CpM), és una coalició d'àmbit local de la ciutat autònoma de Melilla. Va sorgir com una escissió del PSOE, que tenia la majoria del vot musulmà. Va estar federada amb Esquerra Unida des del juny de 2008 fins al setembre de 2013.

## Resultats electorals
### Eleccions autonòmiques

Assemblea de Melilla :
| Any | Vots | % | Pos. | Escons | +/– | Líder | Govern |
| 1995 | 4,072 | 15.47 | Nou | 4 / 25 | Nou | | Oposició |
| 1999 | 5,833 | 20.44 | 2n | 5 / 25 | 1 | Mustafa Aberchán | Govern (1999–2000) |
| 1999 | 5,833 | 20.44 | 2n | 5 / 25 | 1 | Mustafa Aberchán | Oposició (2000–2003) |
| 2003 | 7,392 | 26.33 | 2n | 7 / 25 | 2 | Mustafa Aberchán | Oposició |
| 2007 | 6,245 | 21.71 | 2n | 5 / 25 | 2 | Mustafa Aberchán | Oposició |
| 2011 | 7,394 | 23.66 | 2n | 6 / 25 | 1 | Mustafa Aberchán | Oposició |
| 2015 | 8,450 | 26.41 | 2n | 7 / 25 | 1 | Mustafa Aberchán | Oposició |
| 2019 | 10,472 | 30.62 | 2n | 8 / 25 | 1 | Mustafa Aberchán | Govern |
| 2023 | 5,557 | 18.82 | 2n | 5 / 25 | 3 | Dunia Almansouri | Oposició |

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «Coalición por Melilla, un partido de mayoría musulmana y moderado en sus reivindicaciones» (en castellà). El País [Madrid], 06-07-1999. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Izquierda Unida y Coalición por Melilla son formaciones políticas diferentes y nada tiene que ver una con la otra». Arxivat de l'original el 24 de desembre de 2013. [Consulta: 22 desembre 2013].