OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Escudé Bartolí

Josep Escudé Bartolí (Reus, 24 de febrer de 1863 - Barcelona, 8 de gener de 1898) va ser un pintor català, germà del geògraf i estadístic Manuel Escudé Bartolí.
Fill d'un mestre fuster, va aprendre dibuix a Reus i amb 16 anys va ingressar a l'Escola de Belles Arts de Barcelona. Molt jove encara, va viatjar per Itàlia i s'instal·là a Roma, amb una beca concedida per l'Ajuntament de Reus. Durant la seva estada a Roma va fer-se amic del pintor també reusenc Baldomer Galofre, que li va donar ajuda moral i material. Escudé pintava quadres de temàtica històrica i anecdòtica d'una mida immensa, com era moda en aquella època a Itàlia. Va vendre alguns quadres a Roma, i tenia bona crítica de la premsa italiana. Va presentar un quadre a l'Exposició Universal de Barcelona de 1888, amb el nom de "Les Suliotes", que va ser comprat el 1905 pel Museu d'Art Modern. Va exposar a Barcelona i a Madrid, sempre quadres de grans proporcions i de temàtica històrica. Va ser un dels decoradors, el 1891, del Casino de Múrcia, i el 1894 es domicilià a Barcelona. Malalt, el 1897 la societat El Círcol, de Reus, va organitzar un sorteig d'alguns quadres d'ell per ajudar-lo en la seva malaltia. Va morir quasi en la indigència a Barcelona el 1898.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 228.
# Clara Queraltó i Olivé

Clara Queraltó i Olivé (el Pla del Penedès, Alt Penedès, 16 de febrer de 1988) és una filòloga i escriptora catalana, especialitzada en teoria de la literatura. Treballa com a professora de llengua i la literatura catalana a joves. La seva primera obra El que pensen els altres (Proa, 2018), va rebre el Premi Mercè Rodoreda de Contes i Narracions el 2017, amb un jurat format per Francesco Ardolino, Àngel Burgas, Jordi Mir, Sílvia Soler i Àlex Susanna. L'obra consta de divuit contes, molts d'ells curts, on toca diversos temes i fa parlar narradors de diferents generacions. Un dels contes relata l'actuació policial durant el referèndum de l'1 d'octubre de 2017 des del punt de vista d'un antidisturbis. El setembre de 2021 va publicar la seva primera novel·la Et diré R. (Empúries, 2021). El gener de 2022 va col·laborar en el programa de TV3, el Llop, juntament amb Àngel Llàcer i Enric Cambray. Amb l'obra Com el so d'un batec en un micròfon va guanyar el Premi Llibres Anagrama de novel·la de 2024.

## Llibres

* El que pensen els altres (Proa, 2018)
* Et diré R. (Empúries, 2021)
* Xiular en cas d'emergència (Bindi Books, 2023)
* Com el so d'un batec en un micròfon (Editorial Anagrama, 2024)

## Premis i reconeixements

* 2017 - Premi Mercè Rodoreda de Contes i Narracions, per El que pensen els altres
* 2024 - 9è Premi Llibres Anagrama de novel·la, per Com el so d'un batec en un micròfon

## Referències

* ↑ «Clara Queraltó. El que pensen els altres». Núvol.
* ↑ Plantada, Esteve «Clara Queraltó: «Els meus relats són la contemplació del que és la vida»». Nació Digital.
* ↑ «Et diré R.». Vilaweb, 28-08-2021. [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ TV3. «Comença "El llop": la preparació de l'obra "Terra baixa"», 17-01-2022. [Consulta: 27 gener 2022].
* ↑ Llumà, Núria Juanico. «Clara Queraltó guanya el premi Llibres Anagrama 2023», 15-01-2024. [Consulta: 15 gener 2024].
# Banc d'Anglaterra

El Banc d'Anglaterra (en anglès, Governor and Company of the Bank of England) és el banc central del Regne Unit, i és l'encarregat de dictar la política monetària del país a través del seu Comitè de Política Monetària. Va ser creat el 1694 per a funcionar com el banc oficial del Govern del Regne Unit, i aquesta és encara és una de les seves funcions. És també l'encarregat d'emetre i controlar la circulació de la lliura esterlina. La seva seu està situada a Londres, al carrer Threadneedle, motiu pel qual de vegades se li denomina popularment com The Old Lady of Threadneedle Street o The Old Lady. L'actual governador del Banc d'Anglaterra és Andrew Bailey, que va rellevar Mark Carney en 2020. Pertany al Sistema Europeu de Bancs Centrals si bé, com el Regne Unit no ha adoptat l'euro, no ha cedit les seves competències en matèria de política monetària al Banc Central Europeu.
És membre del Comitè de Basilea.

## Referències

* ↑ Javid, Sajid. «Andrew Bailey to be new Governor of the Bank of England» (en anglès). Govern del Regne Unit, 20-12-2019. [Consulta: 10 març 2025].

## Enllaços externs

* Banc d'Anglaterra - Lloc web oficial (anglès)
# Claire Nouvian

Claire Nouvian (nascuda el 19 de març de 1974) és una activista mediambiental francesa, periodista, productora de televisió, directora de cinema i líder organitzativa .
Claire Nouvian va néixer a Bordeus. Després d'una carrera en periodisme, es va dedicar a la defensa de la protecció de l'oceà i la vida marina. Va ser guardonada amb el Trophée des femmes en or [fr] el 2012. Va rebre el Premi Mediambiental Goldman el 2018, la segona persona francesa a rebre aquest premi (després de la biòloga Christine Jean el 1992).

## Referències

* ↑ Gauzi, Jessica. «Le palmarès des Femmes en Or 2012» (en francès), 16-12-2012. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «Claire Nouvian, l’écolo-gagnante» (en francès). Le Monde.fr, 23-04-2018.
* ↑ Watts, Jonathan; editor, Jonathan Watts Global environment «How a vampire squid inspired a Goldman prize-winning marine life champion» (en anglès). The Guardian, 23-04-2018. ISSN: 0261-3077.
# L'assassinat de Kenneth Chamberlain

L'assassinat de Kenneth Chamberlain (títol original en anglès, The Killing of Kenneth Chamberlain) és una pel·lícula dramàtica de thriller estatunidenca del 2019 escrita, produïda i dirigida per David Midell i protagonitzada per Frankie Faison com a personatge principal de la vida real. Es basa en la mort policial de Chamberlain del 29 de novembre de 2011 a White Plains (Nova York). Morgan Freeman i Lori McCreary són els productors executius de la pel·lícula. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar mundialment al Festival de Cinema d'Austin l'octubre de 2019.
La pel·lícula va guanyar el premi al millor llargmetratge narratiu al 24è Festival de Cinema Urbanworld.

## Referències

* 1 2 D'Alessandro, Anthony. «Revelations Entertainment Boards Timely 'The Killing Of Kenneth Chamberlain' Feature As EPs». Deadline Hollywood, 31-08-2020. [Consulta: 5 setembre 2020].
* ↑ «The Killing of Kenneth Chamberlain». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ Chuba, Kirsten. «Berlin: Morgan Freeman Calls for Police Reform With Timely Drama 'The Killing Of Kenneth Chamberlain'». The Hollywood Reporter, 03-03-2021. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ Gardner, Chris. «Film About Kenneth Chamberlain, Black Man Killed by Police, Wins Top Prize at Urbanworld Fest». The Hollywood Reporter, 28-09-2020. [Consulta: 3 novembre 2020].
# Oleg Fedosséiev

Oleg Fedosséiev (Moscou, 4 de juny de 1936 - 14 de juny de 2001) fou un atleta rus, especialista en el salt de llargada i el triple salt, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
S'inicià en el salt de llargada i el 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on fou vuitè en la prova del salt de llargada del programa d'atletisme. En aquesta mateixa especialitat ocupà la mateixa posició al Campionat d'Europa d'atletisme de 1958.
Com a saltador de triple, el 3 de maig de 1959 va establir el rècord mundial del triple salt en saltar 16,70 metres i millorar l'anterior rècord en 11 cm. Aquest rècord va ser superat per Józef Szmidt el 5 d'agost de 1960 en saltar 17,03 cm. El 1962 va guanyar una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme i el 1964, als Jocs de Tòquio, guanyà la medalla de plata en la prova del triple salt del programa d'atletisme.
A nivell nacional es proclamà campió de l'URSS del salt de llargada el 1956 i 1958, del triple salt el 1959 i del relleu 4x100 metres el 1962. El 1964 guanyà el campionat soviètic en pista coberta de triple salt.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7,77 metres (1959)
* Triple salt. 16,70 metres (1959)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Oleg Fedoseyev». [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ «Berlín 2018 Leichtathletik - EM Statistics Handbook» p. 511. European Athletics, 14-09-2019. Arxivat de l'original el 2019-09-14. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 179.
* ↑ Лёгкая Aтлетика: энциклопедия А-Я в 2-х томах (en rus), 2013, p. 401. ISBN 978-5-904885-81-6.
* ↑ «Soviet Indoor Championships». [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ «Федосеев Олег Георгиевич | Спорт-страна.ру» (en rus), 12-04-2020. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 3 octubre 2022].
# Vitali Kovalenko

Vitali Kovalenko (Moscou, 17 de març de 1934) és un ex-jugador de voleibol rus que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or (1960 i 1962) i una de bronze (1966) al Campionat del Món de voleibol, i una bronze al Campionat d'Europa de 1963.
A nivell de clubs jugà amb el CSKA Moskvà, amb qui guanyà vuit edicions de la lliga soviètica (1955, 1958, 1960-1963, 1965 i 1966) i dues copes d'Europa (1960 i 1962).

## Referències

* 1 2 3 «Vitali Kovalenko Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2009. [Consulta: 19 setembre 2019].
# Hyorhynchus platyceps

Hyorhynchus platyceps és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels escilacosàurids que visqué al sud d'Àfrica durant el Permià mitjà. Se n'han trobat restes fòssils a la formació d'Abrahamskraal (Sud-àfrica). Es tracta de l'única espècie del gènere Hyorhynchus. Era un escilacosàurid menut, amb el crani d'uns 21 cm de llargada a la base. El musell presentava una inclinació considerable. Tenia com a mínim cinc dents incisives i cinc de postcanines, segurament més. El nom genèric Hyorhynchus significa ‘musell de porc’, mentre que el nom específic platyceps significa ‘capplà’. Hi ha autors que el consideren un nomen dubium.

## Referències

* 1 2 Entrada «Hyorhynchus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 març 2025].
* 1 2 Kammerer, 2023, p. 70.
* ↑ Kammerer, 2023, p. 71.

## Bibliografia

* Kammerer, C. E. «Revision of the Scylacosauridae (Therapsida: Therocephalia)» (en anglès). Palaeontologia africana, 56, 2023, pàg. 51-87.
# Vespertilió bicolor

El vespertilió bicolor (Vespertilio murinus) és una espècie de ratpenat microquiròpter de la família dels vespertiliònids.
És una espècie paleàrtica àmpliament estesa. La seva àrea de distribució comprèn des de Suïssa i França oriental fins al sud d'Escandinàvia, l'Europa central i l'oriental i des d'allà fins a l'Àsia central i la costa de l'oceà Pacífic per l'est.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Hutson, A. M., Spitzenberger, F., Aulagnier, S., Coroiu, I., Stubbe, M., Ariunbold, J., Buuveibaatar, V., Dorjderem, S., Monkhzul, Ts., Otgonbaatar, M.; Tsogbadrakh, M. 'Vespertilio murinus'. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 25 octubre 2010.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Zia

El Pueblo Zia (keres oriental Tsi'ya, de significat desconegut) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units al comtat de Sandoval, a l'estat de Nou Mèxic i dins de l'Àrea Estadística d'Albuquerque. Segons el cens del 2010 tenia 737 habitants. També són una tribu reconeguda federalment de parla keres i cultura pueblo.Està registrat en el Registre Nacional de Llocs Històrics.

## Demografia

Segons el cens de 2010 hi havia 737 persones residint en Pueblo Zia. La densitat de població era de 75,68 hab./km². Dels 737 habitants, Zia estava compost pel 0,14% blancs, el 99,45% eren amerindis, i el 0,24% pertanyien a dos o més races. Del total de la població el 2,04% eren hispans o llatins de qualsevol raça.
La seva llengua tenia uns 463 parlants el 1990. Segons dades de la BIA del 1995, hi havia 745 apuntats al rol tribal, però segons el cens dels EUA del 2000 hi havia enregistrats 2.820 individus. El poble Zia (comtat de Sandoval, Nou Mèxic) té 646 habitants, dels quals el 99,85% són amerindis i el 0,46% són hispans.

## Bibliografia

* Sims, Christine P. (1996) Native Language Communities: a descriptive study of two community efforts to preserve their native languages National Indian Policy Center, The George Washington University, Washington. D.C., OCLC 38077755
* Stanley, Francis (1969) The Zia, New Mexico Story no publisher listed, Pep, Texas, OCLC 2776310
* Stevenson, Matilda Coxe (1894) The Sia (extract from the Eleventh Annual Report of the Bureau of Ethnology) Government Printing Office, Washington. D.C., OCLC 968609
* White, Leslie A. (1962) The Pueblo of Sia, New Mexico (U.S. Bureau of American Ethnology, Bulletin 184) Government Printing Office, Washington. D.C., OCLC 1044554; reprinted as White, Leslie A. (1974) Zia: the sun symbol pueblo Calvin Horn Publisher, Albuquerque, OCLC 1655409

## Referències

* ↑ «National Register Information System». National Register of Historic Places. Servei de Parcs Nacionals, 13-03-2009.

## Galeria d'imatges

* Dansaire Zia
* Gerro zia
* Formació a la reserva Zia

## Enllaços externs

* American Southwest, a National Park Service Discover Our Shared Heritage
Viccionari
# Modoc (Indiana)

Modoc és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 225 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Modoc tenia 225 habitants, 84 habitatges, i 63 famílies. La densitat de població era de 723,9 habitants/km².
Dels 84 habitatges en un 39,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.333$ i la renda mediana per família de 32.708$. Els homes tenien una renda mediana de 31.250$ mentre que les dones 24.375$. La renda per capita de la població era de 13.230$. Entorn del 12,3% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Modoc». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Modoc». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# José Luis de Oriol y Urigüen

José Luis Oriol y Urigüen, marquès de Casa Oriol (Bilbao, 4 de novembre de 1877 - Madrid, 15 d'abril de 1972) fou un empresari i polític basc, diputat a Corts durant la restauració borbònica i durant la Segona República.

## Biografia

Casat amb Catalina de Urquijo y Vitórica (filla de Lucas de Urquijo i nebot del primer Marquès d'Urquijo), amb qui va tenir vuit fills: José María (futur president d'Hidrola), Lucas, Fernando, Antonio María; María Sacramento, casada amb José María de Palacio; Teresa, Ignacio i Catalina (aquesta última, monja carmelita descalça). Tots els germans donaren suport al Bàndol nacional en la Guerra Civil espanyola.

### Arquitectura

Estudià arquitectura, i entre els seus projectes més destacats hi ha l'anomenat Palau Oriol de Madrid el 1913 (avui Hotel AC Palacio del Retiro) així com l'actual edifici corresponent a la Facultat de Medicina i Odontologia de la Universitat de València, recentment (2010) rehabilitada, reformada i modernitzada.

### Fundació d'Hidrola

Conjuntament amb el seu sogre Lucas de Urquijo i l'enginyer Juan Urrutia Zulueta, va fundar Hidrola (Hidroelèctrica Espanyola, actualment Iberdrola) a partir d'Hidroelèctrica Ibèrica. Va ser president de la companyia fins a 1941, en què va cedir el lloc al seu fill Jose María de Oriol y Urquijo.

### Fundació de Talgo

Va donar el suport econòmic necessari a Alejandro Goicoechea Omar per al desenvolupament dels seus projectes ferroviaris, fundant l'empresa Patents Talgo el 1942.

### Política

Va ser elegit diputat pel Partit Maurista a les eleccions generals espanyoles de 1919 pel districte de Baeza (província de Jaén). Després de la proclamació de la Segona República Espanyola fou elegit diputat per Àlaba com a «catòlic foralista» a les eleccions generals espanyoles de 1931, 1933, eleccions generals espanyoles de 1936. Durant la guerra civil espanyola va donar suport als sublevats.

## Referències

* ↑ El fallecimiento de José María de Oriol, marqués de Casa Oriol, plantea el liderazgo del sector eléctrico en España, en diario El País, 05/11/1985
* ↑ Fitxa arquitectònica de l'edifici
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, eleccions de 1919

## Enllaços externs

* Goicoechea i Oriol
# Cenchrus

Cenchrus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Cenchrus agrimonioides Trin.
* Cenchrus capitata
* Cenchrus ciliare L.
* Cenchrus distichophyllus Griseb.
* Cenchrus echinatus L.
* Cenchrus gracillimus Nash
* Cenchrus incertus M. A. Curtis
* Cenchrus microcephalus Nash
* Cenchrus mutilatus Kuntze
* Cenchrus palmeri Vasey
* Cenchrus pedunculata O. Deg. et Whitney
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

Cenchropsis Nash, Echinaria Fabr., Nastus Lunell, Raram Adans.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 24.06.08». Arxivat de l'original el 2011-06-05. [Consulta: 24 juny 2008].
# Vladímir Maneiev

Vladímir Maneiev (Novokuznetsk, 5 de febrer de 1932 - Novokuznetsk, 8 de gener de 1985) va ser un lluitador rus, especialista en lluita grecoromana. Va competir sota bandera de la Unió Soviètica i va guanyar una medalla olímpica.
Va començar a lluitar amb tan sols 16 anys i ben aviat fou un dels millor lluitadors soviètics del pes wèlter. El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on va guanyar la medalla de plata en la competició del pes wèlter del programa de lluita grecoromana.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món de lluita de 1955 i a la Copa del Món de lluita de 1956. així com els campionats nacionals de 1954 i 1955. A la fi dels Jocs de 1956 va passar al pes mitjà i al pes lleuger, però sense obtenir cap resultat destacable.
Una vegada retirat de l'esport, el 1970, va treballar com a responsable de diverses explotacions mineres de Sibèria. Morí el gener de 1985 a causa d'un atac de cor.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Vladimir Maneyev». [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «МАНЕЕВ Владимир Петрович | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 8 agost 2022].
# Mikhailo Rijak

Mikhailo Rijak (Khàrkiv, 10 de març de 1927 - Moscou, 25 de març de 2003) fou un waterpolista ucraïnès que va competir sota bandera soviètica entre les dècades de 1940 i 1960. Jugava de porter.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de bronze en la competició de waterpolo. A nivell de clubs jugà al Dinamo Tblilisi (1944 a 1949), Dinamo Moscou (1950 a 1959) i Trud (1960 a 1964).
Una vegada retirat exercí d'entrenador de la Universitat Estatal de Moscou entre 1966 i 1983, guanyant la lliga soviètica de 1972, 1973, 1974 i 1979, la Copa Soviètica de 1971 i 1972, la Copa d'Europa de 1973 i la Recopa de 1976.
És autor de diversos llibres sobre el waterpolo.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Mikhail Ryzhak». [Consulta: 4 agost 2022].
* 1 2 «РЫЖАК Михаил Михайлович | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 4 agost 2022].
# Melody Hill

Melody Hill és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 3.066 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Melody Hill tenia 3.066 habitants, 1.159 habitatges, i 935 famílies. La densitat de població era de 870,4 habitants/km².
Dels 1.159 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 19,3% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.764 $ i la renda mediana per família de 62.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.553 $ mentre que les dones 25.850 $. La renda per capita de la població era de 23.880 $. Entorn del 0,9% de les famílies i l'1,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Melody Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Melody Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Borís Nikitin

Borís Nikitin (Tbilisi, 5 de març de 1938 - Tbilisi, 20 d'octubre de 1984) fou un nedador georgià, especialista en estil lliure, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica, durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne on va disputar dues proves del programa de natació. Fent equip amb Vitaly Sorokin, Vladimir Struzhanov i Gennady Nikolayev va guanyar la medalla de bronze en els 4×200 metres lliures, mentre en els 400 metres lliures quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, fou vuitè en els 4×200 metres lliures del programa de natació.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or en els 4×200 metres lliures i una de plata en els 400 metres lliures del Campionat d'Europa de natació de 1958 i cinc campionats soviètics dels 400 metres lliures (1956 a 1960) i un dels 1.500 metres lliures (1957).

## Referències

* ↑ «Olympedia – Boris Nik'it'ini». [Consulta: 5 juliol 2021].
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «НИКИТИН Борис Васильевич | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 5 juliol 2021].