OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amar Benikhlef

Amar Benikhlef (àrab: عمار بن خليف) (Alger, 11 de gener de 1982) és un judoka algerià. Va guanyar la medalla d'argent als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 a Pequín. El setembre de 2021 Benikhlef va ser suspès durant 10 anys, fins al juliol de 2031.
Benikhlef és l'entrenador de Fethi Nourine, que va classificar-se per als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020 a Tòquio. Nourine i Benikhlef van anunciar la retirada del primer perquè la seva solidaritat amb la causa palestina els impedia competir contra l'israelià Tohar Butbul, a qui Nourine hauria d'haver-se enfrontat a la segona ronda si hagués guanyat a la primera. La Federació Internacional de Judo (IJF) va anunciar les suspensions immediates d'ell i de Nourine el 24 de juliol de 2021, a l'espera d'una nova investigació.
   Segons les regles de l'IJF, d'acord amb la Carta Olímpica i especialment amb la regla 50.2 que preveu la protecció de la neutralitat de l'esport als Jocs Olímpics i la neutralitat dels mateixos Jocs, que estableix que «cap mena de manifestació política, la propaganda religiosa o racial està permesa en qualsevol lloc, recinte o altres zones olímpiques», Fethi Nourine i Amar Benikhlef estan ara suspesos i s'enfrontaran a una decisió de la Comissió Disciplinària de l'IJF, així com a sancions disciplinàries del Comitè Olímpic Nacional d'Algèria al seu país.
El setembre de 2021, Benikhlef va ser suspès durant 10 anys, fins al juliol de 2031.

## Referències

* 1 2 «Tokyo Olympics: Algerian judoka Fethi Nourine and coach suspended for 10 years» (en anglès). BBC Sport, 14-09-2021.
* 1 2 «DPG Media Privacy Gate». [Consulta: 31 juliol 2024].
* ↑ «IJF Disciplinary Commission - Decision case 2021-8, 2021-9 - ENG (General Secretariat)». International Judo Federation, 06-09-2021. Arxivat de l'original el 28 November 2023. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Judo athlete sent home from Olympics after refusing to fight Israeli».
* ↑ «Algerian judoka sent home from Olympics after refusing to face Israeli opponent». Metro, 24-07-2021.
* ↑ «Algerian judoka sent home from Olympics after refusing to compete against Israeli». The Guardian, 24-07-2021.
* 1 2 «Algerian judoka suspended after quitting Olympics rather than facing Israeli opponent». Yahoo.
* ↑ «Algerian judoka Fethi Nourine suspended and sent home for withdrawing to avoid Israeli». The Japan Times, 24-07-2021. Arxivat de l'original el de juliol 26, 2021. [Consulta: de juliol 31, 2024].
* ↑ «Fethi Nourine and Amar Benikhlef: Disciplinary Sanctions». International Judo Federation.
# Campionat d'Europa de fistbol

El Campionat d'Europa de Fistbol és organitzat periòdicament per la International Fistball Association (IFA) des de 1965, la competició masculina, i des de 1993, la femenina. La selecció masculina de Catalunya participà en l'edició de 2008 que es disputà entre el 25 i el 27 de juliol a Stuttgart (Alemanya), amb la participació de les seleccions de fistbol d'Alemanya, Àustria, Catalunya, Itàlia, República Txeca, Sèrbia i Suïssa, i en l'edició de 2010, que es disputà entre el 27 i el 29 d'agost del 2010 a Ermatingen (Suïssa), amb la participació de les seleccions de fistbol d'Alemanya, Àustria, Catalunya, Itàlia, República Txeca, Sèrbia i Suïssa.

## Referències

* ↑ «Faustball - Campeonato de Europa masculino 2008 - Calendario & Resultados» (en castellà). Los Deportes. [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Faustball - Campeonato de Europa masculino 2010 - Calendario & Resultados» (en castellà). Los Deportes. [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «EFA Men’s European Championship» (en anglès). EFA. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «Faustball: Adelmannsfelden feiert die Europameister» (en alemany). Schwäbische Zeitung, 26-08-2018. [Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «EFA Men’s European Championship – EFA» (en alemany), 10-06-2022. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «Faustballer sind Europameister» (en alemany). Deutscher Turner-Bund, 13-06-2022. [Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «EFA Women’s European Championship – EFA» (en alemany), 08-03-2023. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «Faustball Frauen-EM Grieskirchen 2023: Finale und Spiel um Platz 3 live» (en alemany). ORF, 01-08-2023. [Consulta: 19 desembre 2023].

## Enllaços externs

* International Fistball Association
# Tallaferro

«Tallaferro» té aquests significats:
* Tallaferro (eina)
* Tallaferro (còmic), còmic en català dibuixat per Jesús Blasco i Adrià Blasco amb guió de Victor Mora
* Benet Tallaferro, còmic creat per Peyo
* Biografies:
** Bernat Tallaferro (~ 970 - Provença, 1020), comte de Besalú (988 - 1020) i de Ripoll (1003-1020)
** Comte Tallaferro, personatge mític del poema èpic Canigó escrit per Jacint Verdaguer el 1886
** Tallaferro pseudònim de Joan Badia Carbó (? - 1616), bandoler català que actuava amb el seu germà pel Penedès
** Robert Surroca i Tallaferro (Barcelona, 1934) escriptor i activista polític català
# Glenvar Heights

Glenvar Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 16.243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glenvar Heights tenia 16.243 habitants, 7.243 habitatges, i 3.947 famílies. La densitat de població era de 1.489,7 habitants/km².
Dels 7.243 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,9% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 45,5% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.209 $ i la renda mediana per família de 53.279 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.867 $ mentre que les dones 30.510 $. La renda per capita de la població era de 27.473 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glenvar Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glenvar Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Valeri Movtxan

Valeri Ivànovitx Movtxan (en rus Валерий Иванович Мовчан) (Sordorovo, República Socialista Soviètica del Tadjikistan, 14 de juny de 1959) fou un ciclista soviètic, que s'especialitzà en la pista.
En el seu palmarès destaca la medalla d'or aconseguides als Jocs Olímpics en Persecució per equips, i una medalla d'or als Campionats del Món de la mateixa especialitat.

## Palmarès

* 1980
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Moscou en la prova de persecució per equips, amb Víktor Manakov, Vladimir Osokin i Vitaly Petrakov
* 1982
** Campió del món en persecució per equips, amb Alexander Krasnov, Konstantin Khrabvzov i Sergeï Nikitenko
** Campió de la Unió Soviètica en persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Death of a Ladies' Man

Death of a Ladies' Man és el cinquè disc del cantautor canadenc Leonard Cohen i el més controvertit, enregistrat el 1977. El realitzador fou Phil Spector en els seus estudis de Los Angeles, Califòrnia. Fou l'única col·laboració entre ells dos i val a dir que Spector va dir que no havia apreciat massa l'experiència. La sonoritat del disc s'allunya del minimalisme al qual ens tenia acostumat Cohen i va sorprendre els fans.
Les 15 cançons van ser escrites les dues setmanes abans d'enregistrar els temes. A més, abans que les pistes de veu necessàries a la producció de l'àlbum estiguessin llestes per a la producció, Phil Spector va prohibir l'accés a l'estudi de Cohen i fins i tot va col·locar un home armat per vigilar-lo. Faltava gravar algunes pistes de veu, però el disc va aparèixer al final sense que aquests treballs finals s'acabessin. Cohen va qualificar l'àlbum de desastre, perquè hi ha un ambient càndid que trenca amb l'estil habitual de Cohen, però que deixa, igualment, que les paraules s'expressin a través de la veu característica del cantautor.
En aquest disc es pot escoltar les veus del cantant folk Bob Dylan i del poeta Allen Ginsberg en la sisena cançó de l'àlbum Don't Go Home With Your Hard-on.
Death of a Ladies' Man es va inspirar en versions enregistrades anteriors de Cohen de l'àlbum que no va sortir Songs of Rebecca: True Love Leaves No Taces i Don't Go Home with Your Hard-on. De les vuit peces de l'àlbum només Memories fou l'única que Cohen va interpretar regularment (en les gires de 1979, 1980 i 1985). Li agradava tant que la va incloure en la pel·lícula experimental de 1983 I am a Hotel, en un solo acústic que va agradar més als seus fans.

## Llista de temes

Música: Phil Spector Lletres: Leonard Cohen
* True Love Leaves No Traces
* Iodine
* Paper Thin Hotel
* Memories
* I Left a Woman Waiting
* Don't Go Home With Your Hard-On
* Fingerprints
* Death of a Ladies Man
# Amaunet

Amunet en jeroglífic :
Amaunet o Imnt (també escrit Amonet o Amunet), en la mitologia egípcia, és una deessa primordial de la religió egípcia antiga. Tebes va ser el centre del seu culte durant l'última dinastia, el Regne Ptolemaic, l'any 30 aC. Està testimoniada en els primers textos religiosos egipcis coneguts i, com era costum, es va emparellar amb un homòleg que porta el mateix nom, però en masculí, Amon. Es pensava que existien abans de l'inici de la creació juntament amb altres tres parelles que representaven conceptes primigenis.
Mare i deessa de la fertilitat, representa el vent del nord. Junt amb el seu marit, Amun, era part de l'Ogdoad. Segons altres versions, és la part femenina d'un déu androgin, format doncs per Amun-Amaunet. Era una deessa de l'inframon que vivia en un arbre al mig d'un desert, on donava la benvinguda a les noves ànimes mortes. El nom també es feia servir per referir-se al mateix inframón. Se la representa com una dona amb ales i una serp al cap. Es deia que era l'encarregada de donar el coneixement secret al nou faraó, un coneixement que bufava a la seva orella i que variava segons les generacions.

## Referències

* ↑ Daniel, Robert W. Two Greek Magical Papyri in the National Museum of Antiquities in Leiden: A Photographic Edition of J 384 and 395 (=PGM XII and XIII). Springer-Verlag, 2013, p. 64. ISBN 978-3-663-05377-4.
* ↑ Henrichs, Albert. Papyri Graecae magicae / Die griechischen Zauberpapyri. Walter de Gruyter, 2013, p. 123. ISBN 978-3-11-095126-4.
* ↑ Wilkinson (2003), pp. 136–137.
* ↑ Hart, George. The Routledge Dictionary of Egyptian Gods and Goddesses. Taylor & Francis, 2005, p. 2. ISBN 978-0-203-02362-4.

## Bibliografia

* Wilkinson, Richard H. The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. Thames & Hudson, 2003. ISBN 0-500-05120-8.
# Campionat d'Europa de futbol sala de la UEFS masculí

El Campionat d'Europa futbol sala de la UEFS masculí és una competició esportiva de seleccions europees de futbol sala. De caràcter biennal, és organitzada per la Unió Europea de Futsal (UEFS). Se celebrà per primer poc a Madrid el 1989.
Entre 1989 i 1998 la competició fou organitzada per la FIFUSA, organització predecessora de les actuals UEFS i AMF.

## Historial

* En negreta = Selecció campiona
* (prò.) = Pròrroga
* (pen.) = Penals
| Edició | Any | Final | Final | Final | Medalla de bronze | Medalla de bronze | Medalla de bronze | Seu | refs. |
| Edició | Any | Campió | Res. | Subcampió | 3r lloc | Res. | 4t lloc | Seu | refs. |
| I Detalls | 1989 | Portugal | | Espanya | Txecoslovàquia | 4–1 | Israel | Espanya | |
| II Detalls | 1990 | Portugal | | Txecoslovàquia | Espanya | | Anglaterra | Portugal | |
| III Detalls | 1992 | Espanya | | Rússia | Portugal | | Israel | Portugal | |
| IV Detalls | 1995 | Eslovàquia | 2–1 | Marroc | Rússia | | República Txeca | Marroc | |
| V Detalls | 1998 | Rússia | 5–0 | Espanya | Eslovàquia | | Belarús | Eslovàquia | |
| VI Detalls | 2004 | Belarús | 4–0 | República Txeca | Rússia | 12–3 | Ucraïna | Belarús | |
| VII Detalls | 2006 | Rússia | 3–1 | Catalunya | República Txeca | 4–3 | Bèlgica | Catalunya | |
| VIII Detalls | 2008 | Rússia | 3–3 (prò.) (3–2, pen.) | República Txeca | Belarús | 2–1 | Bèlgica | Bèlgica | |
| IX Detalls | 2010 | Rússia | 5–2 | Bèlgica | República Txeca | 4–4 (prò.) (2–1, pen.) | Belarús | Rússia | |
| X Detalls | 2012 | Bèlgica | 4–1 | República Txeca | Rússia | 4–1 | Catalunya | Belarús | |
| XI Detalls | 2014 | Belarús | 2–1 | Bèlgica | Catalunya | 2–1 | Rússia | República Txeca | |
| XII Detalls | 2016 | Rússia | 5–4 (prò.) | Itàlia | República Txeca | | Kazakhstan | Rússia | |
| XIII Detalls | 2018 | Bèlgica | 4–2 | República Txeca | Rússia | | Letònia | Catalunya | |

## Medaller

Classificacions entre els 4 primers:
| | Campions | Finalistes | Tercer lloc | Quart lloc |
| Rússia | 4 (1998, 2006, 2008, 2010) | 1 (1992) | 3 (1995, 2004, 2012) | — |
| Portugal | 2 (1989, 1990) | — | 1 (1992) | — |
| Espanya | 1 (1992) | 2 (1989, 1998) | 1 (1990) | — |
| Bèlgica | 1 (2012) | 1 (2010) | — | 2 (2006, 2008) |
| Belarús | 1 (2004) | — | 1 (2008) | 2 (2010, 1998) |
| Eslovàquia | 1 (1995) | — | 1 (1998) | — |
| República Txeca | — | 3 (2004, 2008, 2012) | 2 (2006, 2010) | 1 (1995) |
| Txecoslovàquia | — | 1 (1990) | 1 (1989) | — |
| Catalunya | — | 1 (2006) | — | 1 (2012) |
| Marroc | — | 1 (1995) | — | — |
| Israel | — | — | — | 2 (1989, 1992) |
| Anglaterra | — | — | — | 1 (1990) |
| Ucraïna | — | — | — | 1 (2004) |

## Referències

* ↑ «Campionat d'Europa de Futbol Sala». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Catalunya guanya el bronze a l’Europeu de futbol sala!». La República, 26-05-2014. [Consulta: 22 febrer 2024].
* ↑ UEFS. EuroFutsal rankings 1989-2010 (en anglès). UEFS, 10 de maig del 2012.
# Montigny

«Montigny» té aquests significats:
* Toponímia:
** Montigny (Cher)
** Montigny (Loiret)
** Alts de França:
*** Montigny-en-Arrouaise, municipi francès del departament de l'Aisne
*** Montigny-en-Cambrésis, municipi al departament del Nord
*** Montigny-en-Gohelle, municipi al departament del Pas de Calais
*** Montigny-en-Ostrevent, municipi al departament del Nord
*** Montigny-l'Allier, municipi al departament de l'Aisne
*** Montigny-le-Franc, municipi al departament de l'Aisne
*** Montigny-Lengrain, municipi al departament de l'Aisne
*** Montigny-lès-Condé, municipi al departament de l'Aisne
*** Montigny-les-Jongleurs, municipi al departament del Somme
*** Montigny-sous-Marle, municipi al departament de l'Aisne
*** Montigny-sur-Crécy, municipi al departament de l'Aisne
*** Montigny-sur-l'Hallue, municipi al departament del Somme
*** Billy-Montigny, municipi al departament del Pas de Calais
*** Maignelay-Montigny, municipi al departament de l'Oise
** Borgonya - Franc Comtat:
*** Montigny-aux-Amognes, municipi al departament del Nièvre
*** Montigny-en-Morvan, municipi al departament del Nièvre
*** Montigny-la-Resle, municipi al departament del Yonne
*** Montigny-lès-Arsures, municipi al departament del Jura
*** Montigny-lès-Cherlieu, municipi al departament de l'Alt Saona
*** Montigny-lès-Vesoul, municipi al departament de l'Alt Saona
*** Montigny-Montfort, municipi al departament de la Costa d'Or
*** Montigny-Mornay-Villeneuve-sur-Vingeanne, municipi al departament de la Costa d'Or
*** Montigny-Saint-Barthélemy, municipi al departament de la Costa d'Or
*** Montigny-sur-Armançon, municipi al departament de la Costa d'Or
*** Montigny-sur-Aube, municipi al departament de la Costa d'Or
*** Montigny-sur-Canne, municipi al departament del Nièvre
*** Montigny-sur-l'Ain, municipi al departament del Jura
** Eure i Loir:
*** Montigny-le-Chartif, municipi al departament de l'Eure i Loir
*** Montigny-le-Gannelon, municipi al departament de l'Eure i Loir
*** Montigny-sur-Avre, municipi al departament de l'Eure i Loir
** Gran Est:
*** Montigny (Meurthe i Mosel·la)
*** Montigny-devant-Sassey, municipi al departament del Mosa
*** Montigny-lès-Metz, municipi al departament del Mosel·la
*** Montigny-les-Monts, municipi al departament de l'Aube
*** Montigny-lès-Vaucouleurs, municipi al departament del Mosa
*** Montigny-sur-Chiers, municipi al departament de Meurthe i Mosel·la
*** Montigny-sur-Meuse, municipi al departament de les Ardenes
*** Montigny-sur-Vence, municipi al departament de les Ardenes
*** Montigny-sur-Vesle, municipi al departament del Marne
** l'Illa de França:
*** Montigny-le-Bretonneux, municipi al departament d'Yvelines, capital de l'aglomeració de municipis de Saint-Quentin-en-Yvelines
*** Montigny-le-Guesdier, municipi al departament de Sena i Marne
*** Montigny-Lencoup, municipi al departament de Sena i Marne
*** Montigny-lès-Cormeilles, municipi al departament de Val-d'Oise
*** Montigny-sur-Loing, municipi al departament de Sena i Marne
** Normandia
*** Montigny (Calvados)
*** Montigny (Sena Marítim)
** País del Loira: Montigny (Sarthe)
* Miscel·lània: Adrià de Montigny (~ 1570-1615), pintor del Renaixement
# Krameriàcies

Krameriàcia (Krameriaceae) és una família de plantes amb flor.
En el sistema de classificació filogenètica APG II la família està dins el clade dels rosids sense assignar a cap ordre en concret.

## Taxonomia

És optatiu d'incloure o no aquesta família dins.les Zygophyllaceae.
En el sistema Cronquist la família s'ubica dins les polygales.
La família de les Krameriàcies conté un sol gènere: Krameria i unes 25 espècies.

## Descripció

Les espècies de la família krameriàcia són arbusts o herbes perennes. Són plantes parcialment paràsites. Les fulles tenen una disposició alterna i contenen cristalls d'oxalat de calci. Les flors són hermafrodites de forma irregular i de pol·linització entomòfila.
El fruit és sec i no pas carnós del tipus aqueni normalment cobert amb espines i amb una sola llavor.
La distribució d'aquesta família és a la regió holàrtica i la neotropical.

## Vegeu també

* Zigofil·làcies
# Matilde

«Matilde» té aquests significats:
* Matilde di Shabran òpera en dos actes composta per Gioachino Rossini sobre un llibret italià de Jacopo Ferretti
* Santa Matilde, model d'automòbil
* Biografies:
** Matilde (esposa de Dagobert II), mare de quatre princeses merovíngies
** Matilde d'Anglaterra (1102 - 1167), filla del rei Enric I d'Anglaterra i reina consort amb l'emperador romanogermànic Enric V
** Matilde d'Angulema (~ 1175 - ~1233), comtessa d'Angulema
** Matilde de Baviera (Possenhofen, 1843 - Múnic, 1925), princesa de les Dues Sicílies
** Matilde de Borbó-Dampierre (1234-1262), comtessa de Dampierre, Nevers, Auxerre i Tonnerre
** Matilde de Borgonya, diversos personatges
** Matilde de Boulogne (1105 – 1152), comtessa de Boulogne i, per matrimoni amb Esteve de Blois, reina consort d'Anglaterra
** Matilde II de Boulogne (~ 1202 - 1259), comtessa de Dammartin, de Boulogne i d'Aumale de 1214 - 1259)
** Matilde de Brabant (1224 - 1288), filla d'Enric II, duc de Brabant, i de Maria Hohenstaufen
** Matilde de Canossa o de Toscana (Màntua, 1046 – Bondeno di Roncore, 1115), noble Italiana
** Matilde de Caríntia (1106 /1108 - 1160), filla d'Engelbert III de Caríntia i de Sponheim i d'Utta de Passau von Putten
** Matilde de Courtenay (1188-1257), comtessa de Nevers, d'Auxerre i de Tonnere
** Matilde de Flandes (~ 1031 – 1083), esposa del rei d'Anglaterra Guillem el Conqueridor
** Matilde de Frísia (~ 1024 - 1044), reina consort de França (1043-1044)
** Matilde de Saxònia o Matilde de Ringelheim (Enger, Saxònia, ~895 – Quedlinburg, 968), esposa del rei d'Alemanya Enric l'Ocellaire
** Matilde Asensi (Alacant, 1962), periodista i escriptora en castellà valenciana
** Matilde Camus (Santander, Cantàbria, 1919 - 2012), poetessa i investigadora espanyola
** Matilde Cantos Fernández (Granada, 1898 – Fuente Vaqueros, 1987), política socialista andalusa
** Matilde Fernández Sanz (Madrid, 1950), política espanyola que fou Ministra d'Assumptes Socials (1986 -1993)
** Matilde de Hackeborn (Helfta, 1241 - 1298), religiosa benedictina
** Matilde Hidalgo (Loja, Equador, 1889 – Guayaquil, Equador, 1974), política i activista dels drets de la dona equatoriana
** Matilde Ladrón de Guevara (Santiago de Xile, 1910 - 2009), escriptora i poetessa xilena
** Matilde de Lerma (Borja, 1875 - Madrid, 1956), soprano valenciana
** Matilde Llòria o Matilde González Palau (Almansa, 1912 - València, 2002), poetessa valenciana
** Matilde de Magdeburg (Hefta, 1207- ~1282) monja beguina mística, escriptora i filòsofa medieval alemanya
** Matilde Pérez Mollá primera batllessa de l'estat espanyol en la població de Quatretondeta (Comtat, País Valencià)
** Matilde Ridocci i Garcia (Xàtiva, 1843 – 1922), mestra, pedagoga i escriptora valenciana
** Matilde de la Torre Gutiérrez (Cabezón de la Sal, Cantàbria, 1884 - Mèxic, 1946), escriptora i política socialista espanyola
** Matilde Salvador i Segarra (Castelló de la Plana, 1918 - València, 2007), compositora i pintora valenciana
** Matilde Xatart i Solà, actriu catalana
Viccionari
# Lòcrida Opúncia

La Lòcrida Opúncia (grec antic: Λοκρίς Ὀπούντια) era un districte de l'antiga Grècia que feia part de la Lòcrida Oriental i s'estenia en una franja estreta del pas de les Termòpiles fins al riu Cefís, amb capital a Opunt, d'on provenia el nom.
La ciutat més al nord era Alpeni, que feia frontera amb els melieus i amb els epicnemidis, i la més al sud era Larimna, a la frontera amb Beòcia, que posteriorment va pertànyer als beocis. No habitaven la costa de forma contínua, sinó que estaven dividits en dos territoris pels focis, que s'estenien fins a la banda nord del golf d'Eubea, i tenien la possessió del port de Dafnunt. Els focis separaven les dues regions de la Lòcrida, la dels opuntis i la dels epicnenemidis, que prenien el seu nom del mont Cnemis. Els locris del sud rebien el seu nom per la seva ciutat principal Opunt. El Mont Cnemis, una cadena muntanyosa que avançava del mont Eta paral·lela a la costa, separava els opuntis de la Fòcida i del nord-est de Beòcia.
Els locris opuntis són esmentats per Homer al Catàleg de les naus, que diu que eren seguidors d'Àiax, fill d'Oileu, que els va portar a la guerra de Troia en quaranta naus. Diu que habitaven les ciutats de Cinos, Opunt, Cal·líaros, Bessa, Escarfea, Augees, Tarfe i Trònion. Ni Homer, ni Heròdot, ni Tucídides ni Polibi fan cap distinció entre els opuntis i els epicnemidis. Durant tota la història grega, Opunt va ser considerada la principal ciutat dels locris orientals. Fins i tot Estrabó, de qui deriva principalment la distinció entre els territoris dels locris, en un lloc descriu Opunt com la metròpoli dels epicnèmides, cosa que també diuen Plini el Vell i Esteve de Bizanci. Quan Xerxes va envair Grècia, els locris opuntis van lluitar amb Leònides a la Batalla de les Termòpiles, i també van enviar set vaixells d'ajuda a la flota grega, diu Heròdot. Els locris van lluitar al costat d'Esparta durant la guerra del Peloponès.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Locris». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 gener 2021].