OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isses

Els isses (en singular, issa; somali: ciise) són un clan del gran grup dels dir. Viuen principalment a Djibouti on van donar nom al territori durant el domini francès (Territori Francès dels Àfars i dels Isses) i també al Awdal i oest de Somalilàndia, i a la zona propera a aquesta en territori d'Etiòpia. Com a subclan Dir, els Issa tenen vincles lineals immediats amb els Akisho, Gadabuursi, Surre (Abdalle i Qubeys), Biimaal (a qui també pertanyen els Gaadsen), Bajimal, Bursuk, Madigan Dir i Gurgura, els Garre (el Per ser exactes, el subclan Quranyow afirmen descendència de Dir), els Gurre, els Garire i altres subclans Dir i tenen vincles lineals amb els grups del clan Hawiye (Irir), Hawadle, Ajuran, Degoodi, Gaalje'el, que comparteixen el mateix avantpassat Samale.

## Referències

* ↑ King, Preston. An African Winter. Puffin, 1987. ISBN 978-0-14-052365-2. , p.169.
* ↑ «Refworld | 1) Persecution of the Issa tribe in Ethiopia; 2) Persecution of ethnic Somalis by the Ethiopian population in northern Ethiopia».
* ↑ Lewis, I. M.. Peoples of the Horn of Africa (Somali, Afar and Saho): North Eastern Africa Part I (en anglès). Routledge, 2017-02-03. ISBN 978-1-315-30817-3.
* ↑ Lewis, I. M.. Peoples of the Horn of Africa: Somali, Afar and Saho (en anglès). Red Sea Press, 1998, p. 25. ISBN 9781569021057.
* ↑ Lewis, I. M.. Peoples of the Horn of Africa: Somali, Afar and Saho (en anglès). Red Sea Press, 1998. ISBN 9781569021057. «At the end of the book "Tribal Distribution of Somali Afar and Saho"»
* ↑ Verdier, Isabelle. Ethiopia: the top 100 people (en anglès). Indigo Publications, 1997-05-31, p. 13. ISBN 9782905760128.
* ↑ The Quranyo section of the Garre claim descent from Dirr, who are born of the Irrir Samal. UNDP Paper in Kenya http://www.undp.org/content/dam/kenya/docs/Amani%20Papers/AP_Volume1_n2_May2010.pdf Arxivat 17 May 2018 a Wayback Machine.
* ↑ Adam, Hussein Mohamed; Ford, Richard. Mending rips in the sky: options for Somali communities in the 21st century (en anglès). Red Sea Press, 1997, p. 127. ISBN 9781569020739.
* ↑ Ahmed, Ali Jimale. The Invention of Somalia (en anglès). The Red Sea Press, 1995, p. 121. ISBN 9780932415998.
# Al-Màïda

Al-Màïda (àrab: ٱلْمَائدَة, al-Māʾida; lit. ‘La taula [parada amb menjar]’) o La taula servida, baixada del cel és la cinquena sura de l'Alcorà, amb cent vint aleies o versos. Es considera una sura medinesa, és a dir, revelada a Medina.
S'hi tracten temes com els animals prohibits i les missions d'Issa (Jesús) i Mussa (Moisès). L'aleia 90 desaconsella el vi, juntament amb els jocs d'atzar, els ídols i l'endevinació. El vers 8 conté el passatge: «Que l'odi que tingueu a un grup, a una gent o a un poble, no us faci allunyar de la justícia».
L'aleia 67, anomenada «aleia del tabligh» o «aleia de la transmissió» es considera, sobretot entre els musulmans xiïtes, que va inspirar Mahoma a fer l'anunci de Ghadir al-Khumm durant la Peregrinació del Comiat de l'any 632, en què, segons els xiïtes, va investir el seu cosí i gendre, Alí ibn Abi-Tàlib, amb l'autoritat espiritual; tot i que alguns autors sunnites també vinculen aquest vers amb el reconeixement dels mèrits d'Alí, la majoria el relacionen amb una crítica a jueus o cristians o com una prova de la fidelitat del Profeta en la transmissió de les revelacions divines.
S'han considerat les aleies 32 i 33 com una crida a evitar qualsevol assassinat, especialment quan diu «És per això que Nós vam manar, en l'escriptura, a tots els jueus, fills d'Israel, que qui matés un innocent (…) fos com si hagués matat tota la humanitat, i que qui salvés una sola vida, fos com si hagués salvat la vida a la humanitat», vers que està estretament relacionat, com el mateix Alcorà reconeix, amb una afirmació similar recollida per la Mixnà del Sanedrí.

## Referències

* ↑ Míkel de Epalza (trad.). L'Alcorà. Barcelona: Proa, 2001, p. 183-210. ISBN 84-8256-958-9.
* ↑ Alcorà 5:90 : «Vosaltres, els bons creients, els musulmans! El vi, el joc maissir, les pedres d'altar i les fletxes de sort són, totes, coses abominables, fetes pel dimoni, per Ax-Xaitan. Aparteu-vos d'això! Us convé fer això, per a fruir de la vida!».
* ↑ Alcorà 5:8 .
* ↑ Alcorà 5:67 : «Tu, missatger! Predica sempre amb eloqüència el que has rebut del teu Senyor, baixat del cel, car si no ho fas, no transmetràs el Seu missatge. El mateix Déu et protegirà de tota la gent. Perquè Al·la, Déu, mai pot guiar la multitud dels qui no hi creuen!».
* ↑ Alcorà 5:32 .
* ↑ Abramowitz, Rabbi Jack. «Sanhedrin 4:4–5».
# West Mineral

West Mineral és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Mineral tenia 243 habitants, 100 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 275,9 habitants/km².
Dels 100 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.042 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.036 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 15.176 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Mineral». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Mineral». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal·lipides

Els cal·lípides (grec antic: Καλλιπίδαι, llatí: Callipidae) eren un poble seminòmada de la Sarmàcia, que vivien prop de la desembocadura del riu Borístenes (Dnièper), a ambdós costats del riu.
Heròdot els anomena «escites hel·lenitzats» (Έλληνές Σκύθαι) que seguien tant els costums nòmades dels escites com el sedentaris dels agricultors, i plantaven blat, mill, ordi, i també alls i cebes, amb els que comerciaven.
Al nord dels cal·lípides vivien els halizons, i tenien prop la ciutat grega d'Òlbia.

## Referències

* 1 2 «Kallipidai». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Heròdot. Històries, IV, 17, 1
# Club Deportivo Estepona Fútbol Sénior

El Club Deportivo Estepona Fútbol Sènior és un club de futbol espanyol amb seu a Estepona, Màlaga, a la comunitat autònoma d'Andalusia. Fundat l'any 2014, juga a Segona Federació, i celebra els partits a casa a l'Estadi Municipal Francisco Muñoz Pérez, amb una capacitat de 3.800 persones.

## Història

Fundat el 2014 com a reemplaçament de la dissolta Unión Estepona CF, el club va crear inicialment una configuració juvenil anomenada Club Deportivo Estepona Fútbol Base, després va iniciar un equip sènior anomenat Club Deportivo Estepona Fútbol Senior per a la campanya 2014-15. Després de dos ascensos consecutius en les seves dues primeres campanyes, el club va passar quatre temporades a la Divisió d'Honor abans d'aconseguir l'ascens a Tercera Divisió el maig de 2020.
L'Estepona va patir un descens immediat de tornada a Divisió d'Honor (ara sisena després de la creació d'una nova tercera), però va guanyar el seu grup la temporada 2021-22 i va tornar a Tercera el 30 de maig de 2022. El 20 d'agost, el club va aconseguir l'ascens administratiu a Segona Federació després de comprar la plaça de la dissolta Extremadura UD.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 2014–15 | 7 | 3ª I. | 1r |
| 2015–16 | 6 | 2ª I. | 1r |
| 2016–17 | 5 | Div. Hon. | 9è |
| 2017–18 | 5 | Div. Hon. | 10è |
| 2018–19 | 5 | Div. Hon. | 6è |
| 2019-20 | 5 | Div. Hon. | 3r |
| 2020-21 | 4 | 3a | 8è / 9è |
| 2021–22 | 6 | Div. Hon. | 1r |
| 2022–23 | 4 | 2a Fed. | 8è |
| 2023–24 | 4 | 2a Fed. | |
* 2 temporades a Segona Federació
* 1 temporada a Tercera Divisió

## Referències

* ↑ «Historia del Club» (en castellà). CD Estepona FS. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2020. [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «El CD Estepona FS asciende a Tercera División» (en castellà). Jugador Doce, 15-05-2020. [Consulta: 10 novembre 2020].
* ↑ «Brillante ascenso del Estepona a Tercera RFEF ante su afición» (en castellà). Diario Sur, 30-05-2022. [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ «El CD Estepona se queda la plaza de Segunda RFEF del Extremadura» (en castellà). Málaga Hoy, 20-08-2022. [Consulta: 21 agost 2022].

## Enllaços externs

* Club Deportivo Estepona Fútbol Sénior - Lloc web oficial
* Soccerway team profile
# Simfonia núm. 24 (Mozart)

La Simfonia núm. 24 en si bemoll major, K. 182, és una composició de Wolfgang Amadeus Mozart acabada el 3 d'octubre de 1773. La partitura autògrafa es conserva actualment a la Staatsbibliothek Preusisscher Kulturbesitz de Berlín.
L'obra està instrumentada per a dos oboès, dues trompes i corda. Consta de tres moviments:
* Allegro spiritoso, en compàs 4/4.
* Andantino grazioso, en compàs 2/4.
* Allegro, en compàs 3/8.

## Referències

* 1 2 Mozart, Wolfgang Amadeus; Giglberger, Veronika (preface), Robinson, J. Branford (transl.). Die Sinfonien III.. Kassel: Bärenreiter-Verlag, 2005, p. XIII. ISMN M-006-20466-3

## Enllaços externs

* Simfonia núm. 24, K. 182: Partitura i Informe crític (alemany) al Neue Mozart-Ausgabe
# Abra de Poitiers

Abra de Poitiers (c. 343 – c. 360), Afra o Apra és una santa cristiana del segle IV.
La seva existència és històricament incerta, però hauria estat filla d'Hilari de Poitiers.

## Biografia

Hilari de Poitiers estava casat; tanmateix, l'existència d'Abra és incerta, com ho testimonien els relats hagiogràfics que daten dos segles després de la vida d'Hilari. En particular, hi ha una carta que Hilari hauria enviat a la seva filla que es considera una que podria ser una falsificació medieval. En aquesta carta, va expressar la seva preocupació pel seu destí i va mantenir una conversa amb ella sobre la salut de la seva mare.
En els manuscrits supervivents que contenen himnes pseudònims d'Hilari, se l'anomena Abra, Afra o Apra.
Hauria mort poc després del seu retorn l'any 360, suposadament als disset o divuit anys. Segons els relats llegendaris medievals, el seu pare hauria estat testimoni de la seva mort.
La seva pròpia existència és controvertida; alguns estudiosos argumenten que potser no és filla d'Hilari de Poitiers o que potser no ha existit mai.
És recordada per la seva feina entre els pobres i la difusió del cristianisme a la zona de Poitiers, França.
La seva festa se celebra el 12 de desembre a Poitiers.

## Llegat

Va ser comparada amb la figura bíblica de Sara per alguns autors medievals.
Montaigne va esmentar l'esdeveniment de la seva mort, que va conèixer a través de fonts medievals, per aplicar-la a la situació a la seva època.

## Referències

* ↑ Holweck, F. G., A Biographical Dictionary of the Saints. St. Louis, MO: B. Herder Book Co. 1924.
* 1 2 3 Bardy, Gustave Revue d'histoire de l'Église de France, 27, 111, 1941, pàg. 5–25. DOI: 10.3406/rhef.1941.2911 [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ Image, Isabella. The Human Condition in Hilary of Poitiers: The Will and Original Sin between Origen and Augustine (en anglès). Oxford University Press, 2017-07-25. ISBN 978-0-19-252934-3.
* ↑ Cazenove, John Gibson. St. Hilary of Poitiers and St. Martin of Tours (en anglès). SPCK, 1883.
* ↑ Walpole, A. S. The Journal of Theological Studies, 6, 24, 1905, pàg. 599–603. ISSN: 0022-5185. JSTOR: 23947062 [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ «Saint Abra». thesacredheart.com. Arxivat de l'original el 2019-08-26. [Consulta: 13 maig 2023].
* 1 2 Polachek, Dora E. L'Esprit Créateur, 46, 1, 2006, pàg. 64–74. ISSN: 0014-0767. JSTOR: 26289240 [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ (tesi), 2004-06-04. DOI 10.7274/c821gh95k8c.
* ↑ «Hilary of Poitiers». Arxivat de l'original el 2016-05-13. [Consulta: 19 octubre 2015].
* ↑ Gussen, P. J. G. Vigiliae Christianae, 10, 1, 1956, pàg. 14–24. DOI: 10.2307/1582174. ISSN: 0042-6032. JSTOR: 1582174 [Consulta: 20 gener 2024].
# Wallace (Kansas)

Wallace és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 67 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wallace tenia 67 habitants, 30 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 64,7 habitants/km².
Dels 30 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 43,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 3% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 26,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 13.125 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.750 $ mentre que les dones 33.750 $. La renda per capita de la població era de 16.005 $. Entorn del 28,6% de les famílies i el 29,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wallace». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wallace». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Camilo Ponce Enríquez

Camilo Ponce Enríquez (Quito, 31 de gener de 1912 - Quito, 13 de setembre de 1976) va ser un polític equatorià i president de la República de l'Equador entre l'1 de setembre de 1956 i l'1 de setembre de 1960.
El 1951, juntament amb Sixto Durán Ballén, fundà el Moviment Socialcristià (Movimiento Social Cristiano, MSC), que posteriorment es convertiria en el Partit Socialcristià (Partido Social Cristiano, PSC). El 1956, Ponce Enríquez guanyà les eleccions presidencials i nomenà a Durán Ballén com a ministre d'obres públiques

## Referències

* 1 2 Humberto Oña Villarreal. «Dr. Camilo Ponce Enríquez» (en castellà). ecuador online. Servidatos S.A. Arxivat de l'original el 20/4/2015. [Consulta: 1r octubre 2023].
# Club Deportivo Extremadura 1924

El Club Deportivo Extremadura 1924, conegut comunament com a CD Extremadura o simplement Extremadura, és un club de futbol professional espanyol de la ciutat d'Almendralejo, a la comunitat autònoma d'Extremadura. Juguen a Tercera Federació, la sisena divisió de futbol d'Espanya dels clubs de futbol de la comarca d'Extremadura, i celebra els partits a casa a l'Estadi Francisco de la Hera.
El club es va fundar el juny del 2022 com a substitució del desaparegut Extremadura UD, que va desaparèixer per greus problemes econòmics, que van provocar que fossin expulsats de la Primera Divisió RFEF.

## Història

El Club Deportivo Extremadura 1924 va ser fundat l'any 2022 per l'empresari espanyol Daniel Tafur com a successor de la dissolta UD Extremadura. La seva primera tasca com a president del club va ser aconseguir el lloc del seu predecessor a la Segona Federació, però van fracassar i per tant, el club va caure a la Segona Extremenya, la categoria més baixa del futbol espanyol dels clubs de futbol d'Extremadura.
La seva temporada de debut va començar al setè nivell del grup 5, amb el seu rival de debut havia de ser l'EMD Aceuchal B, guanyant per 4-0 en el seu primer partit de lliga. Les actuacions semblants a aquell partit van continuar i, en fer-ho, van guanyar el seu grup de Segona Extremenya i van participar en el play-off d'ascens amb possibilitats d'ascens a Primera Extremenya. En vèncer l'AD Hispanolusa a la segona fase del play-off, va aconseguir un ascens instantani.
El maig de 2024, Extremadura va aconseguir l'ascens a Tercera Federació; després d'acabar primer del grup 4, van derrotar el CP Chinato per 3–2 global en els play-offs d'ascens.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 2022–23 | 7 | 2ª Ext. | 1r |
| 2023–24 | 6 | 1ª Ext. | 1r |
| 2024–25 | 5 | 3a Fed. | |
* 1 temporada a Tercera Federació

## Referències

* ↑ «OFICIAL | Resueltas las consecuencias para la competición tras la exclusión del Extremadura UD» (en castellà). RFEF, 02-03-2022. Arxivat de l'original el 7 març 2022. [Consulta: 7 març 2022].
* ↑ «How Soccer Returned from The Dead In Spain’s Poor Extremadura Region». Forbes. Arxivat de l'original el 2023-10-28. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ «Comienza a construirse el CD Extremadura 1924» (en castellà). El Periódico Extremadura, 02-05-2022. Arxivat de l'original el 31 maig 2022. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «El Extremadura 1924 se queda sin plaza en Segunda Federación». El Periódico Extremadura. Arxivat de l'original el 2023-09-27. [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «El CD Extremadura empieza a escribir su historia con firmeza». Hoy.es. Arxivat de l'original el 2022-09-19. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «El renacido CD Extremadura es de Tercera RFEF» (en castellà). Diari AS, 07-05-2024. Arxivat de l'original el 20 maig 2024. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «C.D. Extremadura 1924» (en castellà). Fútbol Regional. Arxivat de l'original el 20 maig 2024. [Consulta: 20 maig 2024].
# Simfonia núm. 11 (Mozart)

La Simfonia núm. 11 en re major, K. 84 (K. 73q), és una suposada composició de Wolfgang Amadeus Mozart tot i que la seva autoria s'ha posat en dubte. La seva atribució ha estat qüestionada i segueixen les incerteses. Segons es creu, la data de composició seria el 1770 i podria haver estat escrita a Milà o Bolonya, si realment es tracta d'una veritable obra de Mozart.
Un manuscrit trobat a Viena atribueix l'obra a Wolfgang, però al segle xix dues còpies de la partitura l'atribuïen respectivament a Leopold Mozart i a Carl Dittersdorf. Neal Zaslaw opina que "una comparació dels resultats de dues anàlisis d'estil del primer moviment de l'obra amb altres anàlisis realitzades als primers moviments d'altres obres que inqüestionablement pertanyen a aquests tres compositors i que s'enquadren en el mateix període suggereix que Wolfgang és el més indicat dels tres en haver estat el compositor de la K73q". No es coneix ni quan ni a on es va estrenar l'obra.
Consta de tres moviments:
* Allegro, en compàs 4/4.
* Andante, en compàs 3/8.
* Allegro, en compàs 2/4.
No hi ha el Menuetto & Trio habitual en altres simfonies. Kenyon opina que hi ha "poc d'especial" en aquesta obra, mentre Zaslaw troba un "ambient gluckià ", i molta afinitat amb l'opera buffa en la repetició de tresets que hi ha al Finale.
La instrumentació de l'obra és per a dos oboès, dues trompes, fagot, corda i baix continu.

## Referències

* 1 2 3 Zaslaw, pp. 175–77
* ↑ Dearling, p. 71
* ↑ Kenyon, p. 155

## Bibliografia

* Dearling, Robert. The Music of Wolfgang Amadeus Mozart: The Symphonies Associated University Presses Ltd, Londres 1982 ISBN 0-8386-2335-2
* Kenyon, Nicholas. The Pegasus Pocket Guide to Mozart Pegasus Books, Nova York 2006 ISBN 1-933648-23-6
* Zaslaw, Neal.Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

## Enllaços externs

* Simfonia núm. 11, K. 84 (73q): Partitura i Informe crític (alemany) al Neue Mozart-Ausgabe
* Simfonia núm. 11: Partitura lliure a l'IMSLP.
# Abuta

Abuta és un gènere d'angiospermes de la família de les menispermàcies (Menispermaceae) amb 34 espècies que són natives de les regions intertropicals d'Amèrica Central i Amèrica del Sud.

## Descripció

Són plantes caducifòlies, enfiladisses o rarament arbres o arbusts. Les flors són en panícules. El fruit és una drupa ovoide.

## Usos

És un dels components del verí curare (especialment Abuta imene de Colòmbia).

## Taxonomia

El gènere Abuta inclou 34 espècies:
* Abuta acutifolia Miers
* Abuta alto-macahensis Feliz & J.M.A.Braga
* Abuta antioquiana Krukoff & Barneby
* Abuta aristeguietae Krukoff & Barneby
* Abuta barbata Miers
* Abuta brevifolia Krukoff & Moldenke
* Abuta bullata Moldenke
* Abuta candollei Triana i Planch.
* Abuta chiapasensis Krukoff & Barneby
* Abuta chocoensis Krukoff & Barneby
* Abuta colombiana Moldenke
* Abuta dwyerana Krukoff & Barneby
* Abuta fluminum Krukoff & Barneby
* Abuta grandifolia (Mart.) Sandwith
* Abuta grisebachii Triana i Planch.
* Abuta imene Eichler
* Abuta longa Krukoff & Barneby
* Abuta mycetandra Krukoff & Barneby
* Abuta obovata Diels
* Abuta pahni Krukoff & Barneby
* Abuta panamensis (Standl.) Krukoff & Barneby
* Abuta panurensis Eichler
* Abuta platyphylla Mart. ex Eichler
* Abuta racemosa Triana & Planch.
* Abuta rufescens Aubl. (especie tipo)
* Abuta sadwithiana Krukoff & Barneby
* Abuta seemanni Triana & Planch.
* Abuta selloana Eichler
* Abuta solimoesensis Krukoff & Barneby
* Abuta soukupi Moldenke
* Abuta spicata Triana & Planch.
* Abuta steyermarkii (Standl.) Standl.
* Abuta vaupesensis Krukoff & Barneby
* Abuta velutina Gleason

## Referències

* 1 2 «Abuta Aubl. | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ «WFO - Abuta» (en anglès). [Consulta: 8 agost 2023].
* (en llatí) i (en alemany) Diels, L. (1910).Menispermaceae in: A.Engler (ed.), Das Pflanzenreich IV.94 (Fasc. 46). Engelmann, Leipzig (Germany). [monographic revision of the genus]
* Barneby, R. C. & B. A. Krukoff (1971):Supplementary Notes on American Menispermaceae VIII. A Generic Survey of the American Triclisieae and Anomospermeae.Memoirs of the New York Botanical Garden 22(2):30-52. [taxonomic partial revision]
* Kessler, P.J.A. in Kubitzki, K.(Editor) (1993): The Families and Genera of Vascular Plants, Vol.2: K. Kubitzki, J. G. Rohwer & V. Bittrich. Springer-Verlag Berlin ISBN 3-540-55509-9
# Waldron (Kansas)

Waldron és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 17 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waldron tenia 17 habitants, 10 habitatges, i 5 famílies. La densitat de població era de 21,2 habitants/km².
Dels 10 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 50% no eren unitats familiars. En el 50% dels habitatges hi vivien persones soles el 40% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 0% entre 25 i 44, un 35,3% de 45 a 60 i un 64,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 76 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 70 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.250 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 15.350 $. Cap de les famílies i el 28,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waldron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waldron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.