OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hoisington

Hoisington és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.975 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoisington tenia 2.975 habitants, 1.252 habitatges, i 785 famílies. La densitat de població era de 973,4 habitants/km².
Dels 1.252 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
Entorn del 12,3% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoisington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoisington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Campionat de Catalunya d'hoquei sala femení de 1965

El Campionat de Catalunya d'hoquei sala femení de 1965 fou una edició del Campionat de Catalunya. Se celebrà des del 14 de març fins al 10 d'abril de 1965 i fou organitzat per la Federació Catalana de Hockey. Hi participaren catorze equips, agrupats en dues divisions. En el grup A competiren el CD Terrassa i el seu equip filial, l'AD Rimas, el Club Medina, el Júnior FC, el Sant Cugat i el RC Polo.
La competició se celebrà durant els caps de setmana de la temporada 1964-1965 i es disputà en format de lliga regular, amb un total de cinc jornades. La classificació final s'establí d'acord amb els punts totals obtinguts per cada participant en finalitzar el campionat. Els equips obtingueren dos punts per cada victòria, un punt per cada empat i cap punt per cada derrota.
Es proclamà campió el Club Deportiu Terrassa, que finalitzà imbatut a la competició. Juntament amb el Júnior FC, subcampió, es classificaren per disputar el campionat estatal d'hoquei.

## Taula de resultats

| Casa \ Fora | TER | JUN | MED | SCG | RIM | POL |
| CD Terrassa | — | 5–0 | 7–1 | 5–0 | 8–0 | |
| Júnior FC | — | — | 4–1 | 3–0 | 2–1 | |
| Club Medina | — | — | — | 2–0 | 2–0 | |
| Sant Cugat | — | — | — | — | | |
| AD Rimas | — | — | — | — | — | |
| RC Polo | — | — | — | — | — | — |
* 1 2 3 4 5 El RC Polo no es presentà al partit i fou declarat guanyador l'equip contrari per incompareixença.

## Classificació final

| Pos | Equip | PJ | G | P | GF | GC | DG | Pts | Classificació o descens |
| 1 | CD Terrassa | 5 | 5 | 0 | 25 | 1 | +24 | 10 | Classificats pel Campionat d'Espanya |
| 2 | Júnior FC | 5 | 4 | 1 | 10 | 6 | +4 | 8 | Classificats pel Campionat d'Espanya |
| 3 | Club Medina | 5 | 3 | 2 | 6 | 11 | −5 | 6 | |
| 4 | Sant Cugat | 4 | 2 | 2 | 2 | 8 | −6 | 4 | |
| 5 | AD Rimas | 4 | 1 | 3 | 2 | 12 | −10 | 2 | |
| 6 | RC Polo | 5 | 0 | 5 | 0 | 5 | −5 | 0 | |
* Campionat de Catalunya d'hoquei sala femení 1965
* CD Terrassa

## Referències

* ↑ «Ayer si inició el Campeonato de Cataluña de hockey sala con victorias del Tarrasa y Medina» (en castellà). El Mundo Deportivo p. 12, 15-03-1965. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «Catorce equipos, record de participación» (en castellà). El Mundo Deportivo p. 12, 15-03-1965. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ Hernández, Mari-Carmen. «El C. D. Tarrasa se adjudicó virtualmente el título regional» (en castellà). El Mundo Deportivo p. 12, 19-04-1965. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ Hernández, Mari-Carmen. «El Júnior subcampeón al vencer al Medina» (en castelà). El Mundo Deportivo p. 10, 26-04-1965. [Consulta: 24 desembre 2024].
# Sonata per a piano núm. 5 (Beethoven)

La Sonata per a piano núm. 5 en do menor, op. 10, núm. 1, és la primera de les tres Sonates op. 10 de Ludwig van Beethoven dedicades a Anna Margarete von Browne, la dona del comte Johann von Browne (1767-1827), un diplomàtic rus resident a Viena que era un dels mecenes de Beethoven.

## Estructura

La sonata es divideix en tres moviments:
* Allegro molto e con brio, en do menor
* Molto Adagio, en la bemoll major
* Finale: Prestissimo, en do menor
El primer moviment de la sonata és amb compàs 3/4, el segon moviment 2/4 i el moviment final 2/2.

### I. Allegro molto e con brio

El primer moviment, en forma de sonata, obre energèticament contrastant amb frases fortes i suaus. L'exposició s'allarga fins al 105. El tema principal va dels compassos 1 al 30; a continuació hi ha la transició fins al segon tema (compassos 31-55) que proporciona un contrast tranquil en dues parts. El tema secundari, que és acompanyat per un baix Alberti, dura des del compàs 56 al 75 i acaba amb el tancament de l'exposició temàtica. La secció final, que consta de dues parts, es basa en el tema secundari i conclou amb el tema principal. El desenvolupament s'allarga fins al compàs 167 i dona lloc a la recapitulació temàtica.

### II. Molto Adagio

El segon moviment és un Adagio líric amb molts adornaments. Té una estructura ABAB o forma de "sonatina", perquè no hi ha una secció de desenvolupament. Una tercera aparició aparent del tema principal es converteix en una coda, que s'esvaeix a poc a poc per donar lloc a una cadència perfecta final.

### III. Finale: Prestissimo

El tercer moviment és una peça molt nerviosa en forma de sonata, fent un ús intensiu de grupets de cinc corxeres. La secció de desenvolupament conté una referència de l'inequívoc tema de la Cinquena Simfonia de Beethoven. La coda dona lloc a un esclat final, que s'esvaeix en una tercera picarda.

## Referències

* ↑ BBC Radio 3 website

## Enllaços externs

* Una lectura per András Schiff sobre Sonata per a piano núm. 5.
* Per a enregistraments públics, vegeu Musopen
# Aharon Keshales

Aharon Keshales (hebreu: אהרון קשלס‎; nascut el 16 d'abril de 1976) és un director de cinema, guionista i crític de cinema israelià.

## Biografia

Keshales va néixer a Jaffa, Israel, en una família de jueus sefardites. Va créixer a Bat Yam, Israel. Va servir com a soldat al Cos d'Intel·ligència de les Forces de Defensa d'Israel. Després va estudiar a l'escola de cinema de la Universitat de Tel-Aviv, on més tard va ser professor fins a completar el seu títol de postgrau en el programa interdisciplinari de la Facultat de Lletres.
Al mateix temps, Keshales va treballar com a crític de cinema per a Ynet, Globes, i Maariv; i també va crear el blog de cinema "Piranha Karina".

## Carrera

El 2010 es va estrenar la seva pel·lícula de debut com a director, Kalevet, una pel·lícula que va coescriure i codirigir amb Navot Papushado. El 2013 va sortir la seva segona pel·lícula conjunta: Big Bad Wolves.

## Filmografia (com a director)

* Kalevet (2010, amb Navot Papushado)
* Big Bad Wolves (2013, amb Navot Papushado)
* ABCs of Death 2 (Segment: F is for Falling) (2014, amb Navot Papushado)
* South of Heaven (2021, USA)

## Premis

| Any | Pel·lícula | Festival | Premi | Categoria/Receptor(s) | Resultat |
| 2011 | Kalevet | Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Bucheon | Federació de Festivals de Cinema Fantàstic Europeu Premi asiàtic - Menció especial | Compartit amb Navot Papushado | Guanyador |
| 2011 | Kalevet | Fantasporto | Premi de la Crítica | Critics Choice Award Compartit amb Navot Papushado | Guanyador |
| 2013 | Kalevet | Fangoria Chainsaw Awards | Chainsaw Award | Millor guió Compartit amb Navot Papushado | Nominat |
| 2011 | Kalevet | Festival Internacional de Cinema de Chicago | Hugo d'or | After Dark Competition Compartit amb Navot Papushado | Nominat |
| 2013 | Big Bad Wolves | Premis de l'Acadèmia de Cinema d'Israel | Premi de l'Acadèmia de Cinema d'Israel | Millor director Compartit amb Navot Papushado | Nominat |
| 2013 | Big Bad Wolves | Premis de l'Acadèmia de Cinema d'Israel | Premi de l'Acadèmia de Cinema d'Israel | Millor guió Compartit amb Navot Papushado | Nominat |
| 2013 | Big Bad Wolves | XLVI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya | Premi al millor director | Millor director Compartit amb Navot Papushado | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Jason Sudeikis & Evangeline Lilly Board Thriller 'Till Death' For 'Big Bad Wolves' Director Aharon Keshales, Cinestate». deadline.com. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «AHARON KESHALES, NAVOT PAPUSHADO». sitgesfilmfestival.com. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «Aharon Keshales and Navot Papushado, Big Bad Wolves». screendaily.com. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «FANTASPORTO AWARDS 2011». fantasporto.com. Arxivat de l'original el 2012-01-22. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ La holandesa 'Borgman' es la ganadora del Festival de Sitges, 20 Minutos, 19 d'octubre de 2013
# Hazelton (Kansas)

Hazelton és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 144 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hazelton tenia 144 habitants, 55 habitatges, i 40 famílies. La densitat de població era de 97,5 habitants/km².
Dels 55 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,3% hi vivien parelles casades, en un 1,8% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.125 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 12.745 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hazelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hazelton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Filòtera

Filòtera (grec antic: Φιλωτέρα, Filōtèrā; Alexandria, 315/309 aC - 282/268 aC) va ser una princesa làgida, filla de Ptolemeu I i de Berenice I.

## Biografia

Filòtera era filla de Ptolemeu I Soter i Berenice I d'Egipte. Tenia una germana gran, Arsínoe II, i un germà petit, el futur faraó Ptolemeu II Filadelf. Dels matrimonis anteriors dels seus pares, Filòtera va tenir diversos mig germans, tant per part de mare com per part de pare.
Poc se sap de la seva vida. Filòtera va morir algun temps després de l'ascens de Ptolemeu II al tron d'Egipte i abans que Arsínoe II morís. El fet que Filòtera hagués mort abans que la seva germana ho demostra un himne escrit per Cal·límac a la mort d'Arsíoe II.
Filòtera no es va casar mai, probablement per alguna discapacitat física que desconeixem. La seva germana Arsínoe II i les seves germanastres Lisandra, Ptolemaida, Teoxena i Antígona es van casar amb governants hel·lenístics mitjançant matrimonis dinàstics dissenyats pel seu pare, o en el cas de Ptolemaida la seva mare Eurídice.
Després de la mort de Filòtera, Ptolemeu II la va divinitzar i va erigir un temple en el seu honor a Alexandria. Grecs i egipcis la van adorar juntament amb Arsínoe II, i Ptolemeu II va crear un culte religiós en el seu honor.

## Ciutat

Filòtera era l'antic nom de Safaga a Egipte. Va ser fundada per Sàtir (grec antic: Σάτυρος) i va rebre el seu nom en honor a la germana difunta de Ptolemeu II Filadelf.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Philotera» (en anglès). Tyndale House. Arxivat de l'original el 2016-04-05. [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ «Berenice I» (en anglès). Tyndale House. Arxivat de l'original el 2011-10-05. [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ Donnelly Carney, 2013, p. 98.
* ↑ Donnelly Carney, 2013, p. 25.
* ↑ «Arsinoe II» (en anglès). Tyndale House. Arxivat de l'original el 2011-11-26. [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ «Philotera» (en anglès). nabatea.net. Arxivat de l'original el 2012-10-06. [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ Estrabó: Geografia (16.4.5)
* ↑ Esteve de Bizanci: Etnica (Ph666.16)

## Bibliografia

Donnelly Carney, Elizabeth. Arsinoe of Egypt and Macedon: A Royal Life (en anglès). Nova York: Oxford University Press, 2013. ISBN 978-0-19-536551-1.
# Yumen

Yumen (xinès simplificat: 玉门; xinès tradicional: 玉門; pinyin: Yùmén, literalment, 'Porta de Jade') és una ciutat de la prefectura de Jiuquan, a l'est de la província de Gansu, República Popular de la Xina, amb una població de 116.194 (2000).
Està situat a la ruta de la Seda i actualment és sobretot coneguda per la seva extracció de petroli.
# Sonata per a piano núm. 6 (Beethoven)

La Sonata per a piano núm. 6 en fa major, op. 10, núm. 2, és la segona de les tres sonates op. 10 de Ludwig van Beethoven dedicades a Anna Margarete von Browne, la dona del comte Johann von Browne (1767-1827), un diplomàtic rus resident a Viena que era un dels mecenes de Beethoven. La comtessa també va rebre les dedicatòries de les Variacions, WoO 76 i WoO 71. Les primeres crítiques van elogiar les Sonates op. 10, assenyalant que van ser compostes en "un estil viril i seriós." Aquesta és una composició del primer període creatiu, anticipant obres en do menor més notables, com la Sonata Patètica i la Cinquena simfonia.
Les tres obres de l'opus 10 estan en do menor, fa major i re major. Les va escriure entre 1795 i el juliol de 1798 i les va publicar el mateix any per Eder.
La Sonata núm. 6 dura uns 14 minuts.

## Estructura

L'Opus 10 núm. 2 consta de tres moviments:
* I. Allegro, en fa major
* II. Allegretto, en fa menor
* III. Presto, en fa major

### I. Allegro

El primer moviment és un allegro en forma sonata; cal destacar que en el desenvolupament no es fa un ús clar dels temes de l'exposició.

### II. Allegretto

El segon moviment és un allegretto amb estructura ternària, AB-A', amb un tema principal en fa menor al que li segueix la secció central en re major. El moviment conclou amb la repetició ornamentada del primer tema. Encara que pel tempo i l'estructura podria ser catalogat com un minuet amb trio, el caràcter malenconiós d'aquest allegretto no coincideix amb l'esperit lleuger i dansaire del minuet.

### III. Presto

L'últim moviment és en fa major, en forma sonata, en el que destaca l'exposició amb un fugat.

## Referències

* ↑ BBC Radio 3 website
* 1 2 Sonata per a piano núm. 6 (Beethoven) a Allmusic

## Enllaços externs

* Una lectura per András Schiff sobre Sonata per a piano núm. 6.
* Per a enregistraments públics, vegeu Musopen
* Sonata per a piano núm. 6: Partitura lliure a l'IMSLP.
# Yasmina Reza

Yasmina Reza (París, 1 de maig de 1959) és una escriptora, actriu, novel·lista i dramaturga francesa. Els seus pares eren d'ascendència jueva; el seu pare, mig rus i mig iranià; la seva mare, hongaresa. El 2000 va rebre el Gran Premi de Teatre de l'Académie Française, en reconeixement de tota la carrera dramàtica de l'autora. El 14 de novembre de 2021 va presentar el seu darrer llibre, Serge, una novel·la sobre el viatge de tres germans al camp de concentració d'Auschwitz, davant d'un públic amb tretze periodistes a l'Institut Francès de Barcelona.

## Obra dramàtica

* 1983-84. Conversations après un enterrement.
* 1989. La traversée de l'hiver. Estrenada el 6 d'octubre de 1989, al Théâtre d'Orléans d'Orleans.
* 1994. Art. Estrenada el 28 d'octubre de 1994, al Théâtre des Champs-Élysées de París.
* 1995. L'Homme du hasard. Estrenada el 19 de setembre de 1995, al Théâtre Hébertot de París.
* 2001. Trois versions de la vie.
* 2004. Une pièce espagnole.
* 2007. Le Dieu du carnage.

## Novel·les

* 2002. Adam Haberberg, Éditions Albin Michel
* 2013. Heureux les heureux, Éditions Flammarion. Feliços els feliços. Anagrama, 2013
* 2016 Babylone, Éditions Flammarion (Premi Renaudot 2016). Babilònia, Anagrama, 2017
* 2021 Serge, Éditions Flammarion. Serge, Anagrama, 2021
* 2021 Anne-Marie le beauté, Folio. Gallimard

## Estrenes de teatre en català

* 2009. Una comèdia espanyola. Amb direcció de Sílvia Munt. Estrenada al Teatre Nacional de Catalunya.
* 2010. Un Déu salvatge. Amb direcció de Tanzim Towsend. Estrenada al Teatre Goya (Barcelona).
* 2011. Art. Amb direcció de Joaquim Candeias. Estrenada al Teatre El Musical de València.

## Referències

* ↑ Dictionnaire de la litterature francaise du XXe siecle.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-147-9.
* ↑ «Yasmina Reza, la friviolitat que salva». Vilaweb.cat, 15-11-2021. [Consulta: 16 novembre 2021].
# Hanston

Hanston és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 259 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hanston tenia 259 habitants, 104 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 370,4 habitants/km².
Dels 104 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 19,7% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.125 $ i la renda mediana per família de 43.571 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 17.049 $. Entorn del 6,6% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hanston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hanston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bramstedtlund

Bramstedtlund és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Südtondern, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Es troba al costat de la frontera amb Dinamarca. És municipi independent des de 1954. El 31 de desembre del 2023 tenia 218 habitants.

## Referències

* ↑ «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2023» (en alemany), 28-10-2024. [Consulta: 15 març 2025].
# Roberto Forés Veses

Roberto Forés Veses (1970, València) és un director d'orquestra i director musical valencià.
L'any 2006, es guanyador per unanimitat del Concurs de Direcció d'orquestra de Orvieto (Itàlia) amb un premi especial del jurat L'any 2007, esdevé guanyador del concurs Evgeny Svetlanov (Luxemburg). Debuta l'any 2008 a la direcció de l'òpera al Teatro Regio (Torí), amb Salome i el Elisir de amore i al Teatre Bolxoi amb Macbeth. És director musical i artístic de l'Orquestra nacional d'Alvèrnia des de 2012.
Ha enregistrat diverses obres com:
* 2016: Harp Concertos amb Naoko Yoshino i l'Orquestra Nacional d'Alvèrnia. Compositor: Claude Debussy, Joaquin Rodrigo, Joaquin Turina, Mario Castelnuovo-Tedesco (Little Tribeca / Aparte)
* 2017: Txaikovski / Sibelius gravats amb l'Orquestra Nacional d'Alvèrnia (Little Tribeca / Aparte)..॥॥
* 2018: Antonín Dvořák / Bohuslav Martinů / Leoš Janáček.Orquestra Nacional d'Alvèrnia (little Tribeca / Aparte)
* 2020: Besty Jolas, Thierry Escaich, Anssi Karttunen. Orquestra Nacional d'Alvèrnia, (Orquestra Nacional d'Alvèrnia Live)

## Referències

* ↑ Ros-Martín, Marcos; Rodero-Susiac, Alfonso «El servicio de documentación de un medio impreso regional: evolución en el diario Levante-EMV». El Profesional de la Informacion, 18, 3, 01-11-2008, pàg. 316–322. DOI: 10.3145/epi.2009.may.09. ISSN: 1386-6710 [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ «Roberto Fores Veses, 3rd Prize of 2007 Competition | Svetlanov Evgeny» (en anglès americà). www.svetlanov-evgeny.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «L'elisir d’amore | Teatro Regio di Torino» (en anglès). www.teatroregio.torino.it. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Directeur musical | Orchestre d'Auvergne» (en francès). www.orchestre-auvergne.fr. Arxivat de l'original el 2017-07-02. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Harp Concertos - Naoko Yoshino» (en francès). France Musique. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Roberto Forés Veses, chef d'orchestre» (en francès). France Inter, 31-01-2017 [Consulta: 19 abril 2017].
* ↑ «CD : L'âme slave déclinée par Dvořák, Janáček et Martinů» (en francès). ON-mag.fr. [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ In Crescendo. Universidad Catolica Los Angeles de Chimbote.
# Alice Cullen

Alice Cullen (18 de març de 1891 - 31 de maig de 1969) va ser una política del Partit Laborista escocès. Va ser la primera dona catòlica que va esdevenir membre del Parlament Britànic.

## Biografia

Educada a l'escola primària de Lochwinnoch, Cullen era mestressa de casa, es va quedar dues vegades vídua i es va casar tres vegades. Va ser membre de Glasgow Corporation des de 1935 fins a 1945, i es va convertir en jutgessa de pau el 1941.
Va ser escollida a la Cambra dels Comuns com a membre del Parlament de la circumscripció electoral de Glasgow Gorbals, que era un feu segur per als laboristes, en unes eleccions parcials el 1948. Va competir amb tres homes per aconseguir el càrrec, que va quedar vacant a causa de la dimissió de l'anterior diputat, George Buchanan, que va assumir el càrrec de president de la Junta d'Assistència Nacional.
Va ocupar l'escó a les eleccions generals posteriors, fins a la seva mort el 1969 als 78 anys. Va ser diputada de Glasgow Gorbals en el moment de l'incident de "The Gorbals Vampire" el setembre de 1954, quan centenars d'escolars van anar a buscar al cementiri de la Necròpolis del Sud , armats amb pals i estaques, un suposat vampir amb dents de ferro que, segons el boca-orella havia matat dos nens del barri. Va liderar l'ajuntament en culpar a còmics i pel·lícules de terror per l'incident. Això va donar lloc a una crida a la prohibició dels còmics de terror nord-americans als menors a la qual va donar suport, juntament amb tots els altres diputats de Glasgow.
L'octubre de 2016 es va representar al Citizens Theatre de Glasgow una obra de teatre basada en aquest incident, The Gorbals Vampire.

## Referències

* ↑ «TheGlasgowStory: 1914 to 1950s: Personalities». www.theglasgowstory.com. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ ukvote100. «Alice Cullen's Election Victory of 1948» (en anglès). UK Vote 100: Looking forward to the centenary of Equal Franchise in 2028 in the UK Parliament, 02-10-2015. [Consulta: 22 maig 2020].
* 1 2 3 Barker, Martin. A Haunt of Fears: The Strange History of the British Horror Comics Campaign. Jackson: University Press of Mississippi, 1992, p. 34. ISBN 0878055932.

## Enllaços externs

* Centre per a l'avanç de la dona en política: Alice Cullen Arxivat 24 June 2008 a Wayback Machine.
| Precedit per: George Buchanan | ' 1948–1969 | Succeït per: Frank McElhone |