OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Inti (moneda)

L’inti fou una moneda adoptada pel Perú a mitjan 1985 durant la presidència d'Alan García, en substitució del sol, afectat per una inflació galopant, a raó de mil sols per inti.
Fins al 1988 es va poder controlar la inflació però a partir d'aquell moment la depreciació de la moneda peruana es va descontrolar arribant a límits mai abans vists al país ni a la regió. i el gener del 1991, es va tornar a adoptar el sol (ara anomenat nuevo sol, "nou sol"), a raó d'un milió d'intis per cada nou sol. Per tant: 1 nou sol = 1.000.000 intis = 1.000.000.000 antics sols.
El codi ISO 4217 era PEI, s'abreujava I/. i es dividia en 100 cèntims (céntimos).
El nom prové d'Inti, el déu inca del sol, per mantenir la connexió amb la denominació tradicional de la moneda peruana (tot i que sol, en sentit monetari, en realitat derivava del llatí solidus, que també va donar origen als sous catalans).

## Referències

* ↑ Dargent Chamot, Eduardo C. «El Inti: Un experimento frustrado y frustrante». A: La Moneda en el Perú: 450 años de historia (en castellà). vol.2. La República, 2021, p. 233.
* ↑ Dargent Chamot, Eduardo C. «El Inti: Un experimento frustrado y frustrante». A: La Moneda en el Perú: 450 años de historia (en castellà). vol.2. La República, 2021, p. 235.
# Acrísios

Acrísios o Acrisi (en llatí: Ācrĭsĭus, en grec antic: Άκρίσιος) va ser fill d'Abas, rei d'Argos, i d'Ocalia o Aglaia.
Era net de Linceu i besnet de Dànau. Son germà bessó era Pretos. Els nens revivien l'odi mutu que es tenien els seus avis, Dànau i Egipte, i ja es barallaven al ventre de sa mare. Es van declarar la guerra l'un a l'altre per esbrinar a qui pertanya el regne d'Argos que el seu pare els va llegar en morir. Durant aquella guerra, les tradicions expliquen que es va inventar l'ús de l'escut circular, que després va tenir molt d'èxit en l'art militar. Després d'una dura lluita, va vèncer Acrisi, que va expulsar al seu germà. Pretos es refugià a Lícia, on es va casar amb la filla del rei Iòbates, Estenebea. Iòbates, amb un exèrcit lici, va portar Pretos a l'Argòlida i li va cedir Tirint, que els ciclops havien fortificat amb muralles construïdes amb enormes blocs de pedra. Els dos germans van signar aleshores un pacte, on deia que Acrisi regnaria a Argos i Pretos a Tirint. El regne de l'Argòlida quedà dividit en dues parts.
Acrisi tenia una filla, Dànae, que havia tingut dels seu matrimoni amb Eurídice, filla de Lacedèmon. Però desitjava un fill, i anà a consultar l'oracle, que li va vaticinar que la seva filla tindria un fill, però que aquest nen mataria el seu avi. Per impedir el compliment de la profecia, Acrisi va construir una cambra subterrània de bronze on va tancar la seva filla Dànae, i hi va posar una bona guàrdia. Però això no va impedir que la noia fos seduïda. Segons unes versions va ser el seu oncle Pretos. Segons unes altres (la majoria), va ser el mateix Zeus, en forma de pluja d'or, que va caure sobre la noia per una escletxa del sostre. El fill de Dànae era Perseu. Quan Acrisi va saber que Dànae havia estat seduïda, agafà la seva filla i el nadó i els tancà en un cofre que va llençar al mar. Però Dictis els va recollir a la platja de Sèrifos.
Perseu, després d'haver tingut moltes aventures, va voler conèixer el seu avi Acrisi, i tornà a Argos acompanyat de la seva mare i de la seva esposa Andròmeda. Acrisi, quan ho va saber, va tenir por que es complís l'oracle, i va marxar a Larisa, al país dels pelasgs, a Tessàlia, a un punt tant lluny de Sèfiros com d'Argos, i apartat del camí que unia els dos llocs. Però a Làrissa, el rei Teutàmides celebrava uns Jocs Fúnebres en honor del seu pare, i Perseu s'hi va presentar per competir. Quan llençava el disc, es va aixecar un vent huracanat que el va desviar i el va fer anar al cap d'Acrisi, que morí a l'acte. Perseu, en veure que l'oracle s'havia acomplit, va enterrar Acrisi als afores de la ciutat i tornà a Argos.
Eurípides diu que Acrísios fou el fundador de l'amfictionia dèlfica però Estrabó pensa que va existir abans del seu temps.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 5 i 6. ISBN 9788496061972.
# Sistema límbic

El sistema límbic és un sistema format per diverses estructures cerebrals que gestiona respostes fisiològiques davant d'estímuls d'emocions. Està relacionat amb la memòria i la conducta. S'encarrega del control de les conductes instintives relacionades amb l'alimentació, l'agressió i la sexualitat. Està format per parts del tàlem, l'hipotàlem, l'hipocamp, l'amígdala cerebral, el cos callós, el septe i el mesencèfal.
# Pacoros I de Pàrtia

Pacoros I va ser un rei associat de Pàrtia de la dinastía arsàcida, que va morir l'any 38 aC. Era el fill gran del rei Orodes II de Pàrtia i el seu pare el va associar al govern cap a l'any 42 aC en plena guerra contra Roma.
L'any 40 aC va envair Síria amb ajut del rebel romà Quint Labiè i les guarnicions de Síria i Fenícia es van passar al bàndol rebel, mentre el governador Decidi Saxa va ser derrotat a Apamea i a Antioquia. Va ajudar al candidat part, Antígon, a conquerir el tron de Judea.
L'any 39 aC els romans van contraatacar dirigits pel general de Marc Antoni Publi Ventidi. Quint Labiè va ser derrotat i mort a la batalla d'Heracleium als passos de l'Amanos a Cilícia. Pacoros es va retirar a Síria i va morir el 38 aC en el combat del Mont de Gindaros (9 de juny del 38 aC). El seu germà Fraates IV va pujar al tron quan el seu pare va abdicar poc temps després.
| Associat per: Orodes II | Imperi Part | Succeït per: Fraates IV |

## Referències

* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XIV, 13-15
* ↑ Huart, Clément. L'Iran antique : Élam et Perse et la civilisation iranienne. París: A. Michel, 1952, p. 325.
* ↑ Vel·lei Patèrcul. Història romana, II, 78
* ↑ Florus. Epítom d'història romana, IV, 9
* ↑ Cassi Dió. Història de Roma, XLVIII, 24-26, 39-40
# Mont Tabor

El mont Tabor (en hebreu הַר תָּבוֹר; en àrab جبل الطور, Jabal aṭ-Ṭawr; en grec Όρος Θαβώρ) és un turó de Galilea a l'extrem nord-est de la plana d'Esdreló.
Des de l'antiguitat és considerat com un lloc sant, essent esmentat sovint a l'Antic Testament, i la tradició cristiana diu que va ser al seu cim on va haver-hi la transfiguració de Jesús. Per a commemorar-ho, el segle v s'hi va fer una basílica bizantina, substituïda el 1924 per l'actual església de la Transfiguració. A nivell històric, els grecs li van dir Atabuion i els romans Atabyrius.
Dèbora i Barak hi van reunir els guerrers d'Israel sota la muntanya per la batalla amb el general cananeu Sisserà.
El 218 aC Antíoc el gran va visitar la regió i va fortificar la ciutat d'Atabyrios. El 53 aC el procònsol Gabini va derrotar-hi Alexandre de Judea. En temps de Vespasià molts jueus s'hi van refugiar. L'emperador va enviar contra ells a Plàcid fins que els jueus es van rendir per manca d'aigua. Durant les croades van tenir-hi lloc algunes batalles i Napoleó hi va guanyar una batalla contra els turcs.

## Referències

* ↑ Enllaç a l'entrada de la GEC
# Dyeus

Dyeus és el nom de l'antic déu reconstruït de la mitologia indoeuropea. No queden restes directes del seu culte, però la seva existència i característiques s'ha pogut establir per la relació etimològica i funcional entre els diferents déus que s'ha trobat en les llengües indoeuropees. Se sap que era un déu molt important en el panteó perquè va sobreviure en diferents formes en totes les cultures indoeuropees antigues. Per comparació es pot deduir que era un déu suprem del cel, casat i patriarca del conjunt dels déus.
Els déus més tardans que s'han pogut relacionar amb Dyeus són:
* Grecs: Zeus,
* Romans: Júpiter (nom que prové de Deus Pater déu Pare),
* Vedisme Dyaus Pita,
* Germànic Tiwaz (més tard conegut amb el nom més popular de Týr),
* Bàltics Dievas,
* Eslaus Div,
* Gals Dis Pater (déu pare)
* i probablement el frigi Sabazios.
* A més, a més, d'ell ve el nom de deus que es fa servir en la litúrgia catòlica per referir-se a Déu i també en català per a qualsevol deïtat.
En les mitologies grega i romana va seguir mantenint un estatus superior mentre que en la vèdica i germànica el va perdre en favor d'altres déus. En el cas germànic va seguir sent el déu suprem d'un panteó (els vanir) però secundari. Mircea Eliade diu que en les noves religions indoeuropees, sorgides dels mites més antics, Dyeus es va anar convertint en un déu fecunditzador i en un déu del tro i de la tempesta, antecessor d'altres déus que tenien també facultats meteorològiques.

## Referències

* ↑ Kretschmer, Paul «Dyaus, Ζεὺς, Diespiter Und Die Abstrakta Im Indogermanischen». Glotta, 13, 1/2, 1923, pàg. 102-104.
* 1 2 Lurker, Manfred. Diccionario de dioses y diosas, diablos y demonios. Barcelona: Paidós, 1999, p. 96-97. ISBN 9788449307850.
* ↑ Eliade, Mircea. Tratado de historia de las religiones. Mèxic: Era, 1995, p. 85-86. ISBN 9789684111837.
# Càrrega de profunditat

La càrrega de profunditat és la més antiga de les armes contra submarins. El concepte de llençar una mina marina es va discutir per primera vegada l'any 1910, i la idea va ser desenvolupada i posada en pràctica quan el Comandant en Cap de la Royal Navy, Sir George Callaghan, va demanar la seva posta en producció el 1914. El treball de disseny el va fer Herbert Taylor a la HMS Vernon Torpedo and Mine School de Portsmouth.
La primera càrrega de profunditat efectiva va ser la "Tipus D", desenvolupada el 1916. Tenia un revestiment metàl·lic en forma de bidó, de 140 kg de pes, farcit d'explosiu, usualment TNT. Un percussor accionat per la pressió hidroestàtica la feia detonar a una profunditat preestablerta. La "Tipus D" podia detonar fins a una profunditat màxima de 100 m.
El primer sistema per usar-les en combat era senzillament deixar-les rodar per una guia col·locada a la popa del vaixell atacant. Més tard es va dissenyar un projector anomenat "K-gun", que amb un explosiu propel·lent enviava les càrregues a uns 50 m. Estaven muntats a les cobertes dels costats. Això permetia junt amb el sistema de guies de crear uns patrons de sis a deu càrregues al voltant del vaixell atacant per encerclar al submarí.
El 1943 es va introduir el Torpex, un explosiu un 50% més potent que el TNT, juntament amb un nou disseny en forma de llàgrima que permetia que la càrrega s'enfonses més de pressa.
Encara que l'explosió d'una càrrega estàndard de 280 kg (utilitzada en els dissenys Mark 4 i 7 de la marina americana) podia desestabilitzar el submarí i ser pertorbadora per a les tripulacions, només un impacte directe a menys de 5 metres del buc podia destruir-lo. Això era molt difícil d'aconseguir, ja que el blanc realitzava maniobres evasives tota l'estona. La majoria dels submarins enfonsats amb càrregues de profunditat ho eren pel dany acumulat de diverses detonacions. Molts arribaren a sobreviure fins a centenars de detonacions de càrregues de profunditat durant hores. Per exemple, a l'abril de 1945 es van llençar 678 càrregues de profunditat contra l'U-427, que sobrevisqué a l'atac.

## Vegeu també

* Corbeta
* Submarí

## Referències

* 1 2 Càrregues de profunditat en la lluita contra els U-boat
* ↑ Hellions of the Deep: The Development of American Torpedoes in World War II de Robert Gannon, pàg.183. Pennsylvania State University Press, 1996. ISBN 0-271-01508-X
* ↑ Encyclopedia of World War II Battles for Smartphones and Mobile Devices (en anglès).
# Perro

Perro és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. Es pot trobar a Rússia i Canadà.
Fou descrit per primera vegada per A. V. Tanasevitch l'any 1992.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Perro camtschadalica (Kulczyński, 1885) – Rússia
* Perro polaris (Eskov, 1986) – Rússia, Canadà
* Perro putoranica (Eskov, 1986) – Rússia
* Perro subtilipes (Tanasevitch, 1985) (Espècie tipus) – Rússia
* Perro tshuktshorum (Eskov & Marusik, 1991) – Rússia

## Referències

* ↑ «Gen. Perro Tanasevitch, 1992». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Tanasevitch, A. V. «New genera and species of the tribe Lepthyphantini (Aranei Linyphiidae Micronetinae) from Asia (with some nomenclatorial notes on linyphiids)». Arthropoda Selecta, vol. 1, 1, 1992, pàg. 39–50.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Pathein

Pathein (Bassein, birmà ပုသိမ်မြို့့) és la capital de la divisió d'Ayeyarwady de Birmània, a 190 km a l'oest de Yangon. Té una població d'uns 250.000 habitants (144.092 el 1983). Està a la riba del riu Pathein o Ngawun. El seu nom deriva de Pathi, nom birmà per designar un musulmà i sota els britànics es va convertir en Bassein.
Té un port important. A 40 km hi ha la platja de Chaung Tha. El monument més important és la pagoda de Mawtinson (Maw Tin Son), en direcció a la costa, que dona la impressió que és dins a la mar però és damunt d'un banc d'arena. El temple budista Shwemokhtaw Paya fou fundat segons la llegenda per Asoka el 305 aC i el rei de Pagan Alaungsithu va aixecar l'stupa fins a 11 metres el 1115; el rei Samodogossa la va ixecar més encara fins als 40 metres el 1263; avui dia mesura 46 metres amb el cim d'or sòlid i el darrer terç de bronze amb 829 diamants, 843 rubis i 1588 pedres simiprecioses.
És seu d'un bisbat catòlic creat l'1 de gener de 1955 amb el nom de Bassein, canviat el 8 d'octubre de 1991, amb jurisdicció sobre tota la divisió, i que depèn de l'arquebisbe de Yangon.
L'aeroport està al nord-est de la ciutat.
Bassein estava despoblada en temps del rei Alaungpaya (Alompra), i hauria estat fundada en temps de la princesa talaing Umtmadani, vers 1249. A l'edat mitjana fou coneguda pels europeus com a Cosmin (corrupció de Kusimanagara). A la primera guerra anglobirmana fou ocupada sense lluita i el governador la va incendiar abans d'evacuar-la i es va retirar a Le-myet-hna; la població va retornar al lloc poc després, i els britànics hi van establir una guarnició; fou evacuada pels britànics el març de 1826 després del tractat de Yandabu. El 1852 fou ocupada altre cop pels britànics que hi van construir un fortí. Fou cap d'un districte del 1853 al 1855 i del 1857 en endavant. Vegeu Districte de Bassein
La ciutat de Bassein tenia 22.417 habitants el 1876, 28.147 el 1881 i 31.864 habitants el 1901 i incloïa els barris de Ze-Chaung, Athegyi, Myothit i Talaing-Chaung, a l'esquerra del riu; el petit suburbi de Theng-bhaw-gyeng era el barri dels comerciants principalment d'arròs. A l'est de Myothit una gran plana amb pagodes, monestirs i imatges colossals. Va restar en mans dels britànics fins a l'ocupació japonesa el 1941; la van recuperar el 1945 i el 1948 va formar part de la Birmània independent.
# Ewing (Kentucky)

Ewing és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 278 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ewing tenia 278 habitants, 107 habitatges, i 78 famílies. La densitat de població era de 429,3 habitants/km².
Dels 107 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 25,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.083 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.292 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 15.991 $. Entorn del 14% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ewing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ewing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kàmenka (Nijni Nóvgorod)

Kàmenka (en rus: Каменка) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 285 habitants, pertany al municipi de Mediana.

## Referències

* ↑ «Генеральный план муниципального образования городское поселение г. Сергач Сергачского муниципального района Нижегородской области. Том 2». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-06-14.
# Elsmere (Kentucky)

Elsmere és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 8.139 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elsmere tenia 8.139 habitants, 3.001 habitatges, i 2.223 famílies. La densitat de població era de 1.257 habitants/km².
Dels 3.001 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 15,3% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 36,2% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 8,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.262 $ i la renda mediana per família de 46.280 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.239 $ mentre que les dones 26.665 $. La renda per capita de la població era de 17.959 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elsmere». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elsmere». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kàmenka (Tula)

Kàmenka — Каменка (rus) — és un poble a l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 139 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Kàmenka (Volgograd)

Kàmenka (en rus: Каменка) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 51 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Kírov (Adiguèsia)

Kírov (en rus Киров) és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Labà, a 8 km al nord de Khakurinokhabl i a 30 km al nord de Maikop. Pertany a l'aül de Khakurinokhabl.
# Dover (Kentucky)

Dover és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 316 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dover tenia 316 habitants, 115 habitatges, i 93 famílies. La densitat de població era de 249 habitants/km².
Dels 115 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,6% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 19,1% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 32.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.208 $ mentre que les dones 16.023 $. La renda per capita de la població era de 12.187 $. Entorn del 17,7% de les famílies i el 19,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Crittenden

Crittenden és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 2.401 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crittenden tenia 2.401 habitants, 870 habitatges, i 634 famílies. La densitat de població era de 408,4 habitants/km².
Dels 870 habitatges en un 46,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,5% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 36,1% entre 25 i 44, un 15% de 45 a 60 i un 4,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.944 $ i la renda mediana per família de 44.038 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.399 $ mentre que les dones 24.556 $. La renda per capita de la població era de 16.573 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crittenden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crittenden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.