OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Criteris de Centor

Els criteris de Centor són un conjunt de criteris que es poden utilitzar per identificar la probabilitat d'una infecció bacteriana en pacients adults que es queixen, de forma aguda, de mal de coll. Es van desenvolupar com un mètode per diagnosticar ràpidament la presència de la infecció estreptocòccica del grup A o el diagnòstic de la faringitis estreptocòccica en "pacients adults que es van presentar a una sala d'urgències urbana queixant-se d'un mal de coll". Els criteris de Centor porten el nom de Robert M. Centor, un internista de la University of Alabama at Birmingham School of Medicine.

## Criteris

| Clínica a valorar | Punts |
| Febre | 1 |
| Absència de tos | 1 |
| Adenopaties cervicals anteriors | 1 |
| Exsudat amigdalar | 1 |
| Edat ||
| -15 | 1 |
| 15-45 | 0 |
| >45 | -1 |

### Puntuació

Les puntuacions que poden oscil·lar entre -1 i 5, indicarien quin tractament fer:
* -1, 0 o 1 punt(s) - No cal antibiòtic ni cultiu de gola (risc d'infecció per estreptococ <10%)
* 2 o 3 punts: Fer un cultiu de la gola i tractar amb un antibiòtic si el cultiu és positiu. Hi ha un risc d'infecció per estreptococ del 32% si recull 3 criteris, 15% si en són 2.
* 4 o 5 punts: Tractar amb antibiòtic o bé considerar la prova ràpida d'estreptococ i/o el cultiu abans d'indicar l'antibiòtic. Hi ha un risc d'infecció per estreptococ del 56%.
Però la Infectious Diseases Society of America i l'American College of Physicians ja no recomanen el tractament empíric de l'estreptococ basat només en la simptomatologia.

## Referències

* 1 2 «The diagnosis of strep throat in adults in the emergency room». Medical Decision Making, 1, 3, 1981, pàg. 239–246. DOI: 10.1177/0272989x8100100304. PMID: 6763125.
# Crooks (sèrie de televisió)

Crooks és una sèrie de televisió alemanya del 2024 protagonitzada per Frederick Lau i Christoph Krutzler, i dirigida pel productor creador Marvin Kren i per Cüneyt Kaya. Està basada en un guió del mateix Kren, Benjamin Hessler i Georg Lippert. La sèrie es va estrenar a Netflix el 4 d'abril de 2024 amb els subtítols en català.

## Producció

El rodatge va tenir lloc sota el títol provisional Criminel i es va rodar a Berlín, entre altres llocs. La sèrie va ser produïda per l'alemanya Wiedemann &amp; Berg Television (amb Max Wiedemann i Quirin Berg de productors), i la producció a Àustria va ser a càrrec d'epo Film (Jakob Pochlatko). La producció va comptar amb el suport de German Motion Picture Fund.
La fotografia va ser dirigida per Xiaosu Han i Andreas Thalhammer, la música va ser composta per Stefan Will i Schallbauer (Robert Henke), i Jan Hille, Christoph Brunner i Christoph Loidl van ser els responsables del muntatge. Silke Faber i Anna Ostby van dissenyar el vestuari i Verena Wagner va dissenyar-ne la producció.
Classe tous risques (1960) amb Lino Ventura i Jean-Paul Belmondo va servir com a plantilla aproximada; Kren es va inspirar en el robatori d'una moneda d'or del Museu Bode de Berlín el 2017. A més de la versió en llengua austríaca, es va produir una versió alemanya per a Alemanya. El primer episodi va ser dedicat a l'actor Karl Welunschek, que va morir l'abril de 2023.

## Referències

* 1 2 3 4 «Crooks». Crew united.
* ↑ Julian Weinberger. «Netflix-Serie "Crooks": Frederick Lau auf der Flucht vor gleich drei Gangsterclans».
* ↑ «"Crooks": Neue Serie von Marvin Kren startet am 4. April bei Netflix» (en alemany austríac). [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «Crooks». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «Marvin Krens neue Serie "Crooks" startet bei Netflix» (en alemany), 12-02-2024. [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ «„Crooks“ bei Netflix: Frederik Lau als deutsche Ausgabe von Jean-Paul Belmondo».
* ↑ Max Wieseler. «Netflix' Crooks stellt deutsches Publikum vor große Herausforderung – aber es gibt 2 Lösungen für das Problem».
* ↑ Doris Priesching. «Die Netflix-Serie „Crooks“: Blut und Bärte».
* ↑ «„Crooks“ bei Netflix: Frederik Lau als deutsche Ausgabe von Jean-Paul Belmondo».
# Cyril Mackworth-Praed

Cyril Winthrop Mackworth-Praed (Mickleham, Regne Unit 1891 - Ringwood 1974) fou un tirador olímpic anglès, guanyador de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 21 de setembre de 1891 a la ciutat de Mickleham, població situada al comtat de Surrey. Va morir el 30 de juny de 1974 a la ciutat de Ringwood, població situada al comtat de Hampshire.

## Carrera esportiva

Va participar, als 32 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 realitzats a París (França), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova de tir al cérvol (tret doble per equips) i la medalla de plata en les proves de tir al cérvol (tret simple) i tir al cérvol (tret doble), a més de finalitzar quart en la prova de tir al cérvol (tret simple per equips) i vuitè en la prova de fossa olímpica (per equips).
Als 60 anys participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on finatlitzà onzè en la prova de tir al cérvol.

## Zoologia

Destacat zoòleg, com a membre de la Royal Geographical Society i de la Royal Zoological Society realitzà expedicions a l'Àfrica, fent important descobriments relacionats amb l'ornitologia, destacant el descobriment del Gafarró de front groc i de l'espècie Scepomycter.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Cyril Mackworth-Praed». [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ Hall, B. P. «Cyril Winthrop Mackworth-Praed» (en anglès). Ibis, vol. 117, 1, 2008, pàg. 116–117. DOI: 10.1111/j.1474-919X.1975.tb04197.x.
# Càlam (mitologia)

Càlam (en grec antic, Κάλαμος Kálamos; en llatí Calămus) és un personatge de la mitologia grega. És fill de Meandre, el déu del riu homònim.

## Mitologia

Una història de les Dionisíaques de Nonnos explica l'amor de dos joves, Càlam i Carpos. Carpos es va ofegar al riu Meandre mentre tots dos competien en una cursa de natació. En el seu dolor, Càlam també es va permetre ofegar. Aleshores, es va transformar en una canya d'aigua, el sospir de la qual al vent s'interpretava com un sospir de lamentació. La canya d'aigua acorus calamusare que té una olor fragant rep el nom de Càlam i d'aquest mite.
El poema Calamus de Walt Whitman en Fulles d'herba pot haver estat inspirat en aquesta història.

## Etimologia de la paraula Càlam

Es poden trobar paraules similars en sànscrit (कलम kalama, que significa «canya» i «bolígraf», així com un tipus d'arròs), hebreu (קֻלְמוֹס kulmus, que significa «ploma») i llatí (calamus), així com l'antic grec κάλαμος (kálamos). És probable que la paraula àrab قلم qalam (que significa «bolígraf» o «bolígraf de canya») hagi estat manllevada d'una d'aquestes llengües a l'antiguitat. La paraula suahili kalamu («bolígraf» o «llapis») prové de l'àrab qalam.
Els grecs també utilitzaven el terme per a diversos instruments de vent, especialment, però no necessàriament, instruments de canya, incloent-hi l'aulos, o el plural kalamoi per a la siringa.

## Vegeu també

* Càlam, ploma àrab

## Referències

* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana (en català). Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 81.
* ↑ «The Reeds Along the River Meander – Plant Spirit Life» (en anglès americà). [Consulta: 20 març 2024].
* ↑ David Galloway; Christian Sabisch (en anglès) Calamus: Male Homosexuality in Twentieth-Century Literature: An International anthology.
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 953. ISBN 9788441224223.
* ↑ «κάλαμος - Ancient Greek (LSJ)». [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «“kalamu” in English | MobiTUKI Swahili translator» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2024].

## Bibliografia

* Nonnos de Panòpolis, Dionisíaques traduït per William Henry Denham Rouse (1863-1950), de la Loeb Classical Library, Cambridge, MA, Harvard University Press, 1940. Versió en línia al Projecte Text Topos.
* Nonnos de Panòpolis, Dionisíaques. 3 Vols. WHD Rouse. Cambridge, MA. , Harvard University Press; Londres, William Heinemann, Ltd. 1940-1942. Text grec disponible a la Biblioteca Digital de Perseus.
# Cèrcol (estri)

Un cèrcol és un estri de laboratori de metall, generalment d'acer cromat, d'estructura circular tancada, però també se'n fabriquen amb l'anell obert anomenats portaembuts. Els cèrcols tenen un mànec del mateix material que s'adapta al suport de laboratori mitjançant una anou, alguns d'ells ja el duen incorporat al final del mànec.
Catàleg de cèrcols :
| Longitud (mm) | Ø intern (mm) | Material | Característiques |
| 200 | 70 | Acer 18/10 | Sense anou |
| 220 | 100 | Acer 18/10 | Sense anou |
| 220 | 120 | Acer 18/10 | Sense anou |
| 200 | 70 | Acer galvanitzat | Sense anou |
| 220 | 100 | Acer galvanitzat | Sense anou |
| 220 | 130 | Acer galvanitzat | Sense anou |
| 70 | 70 | Acer galvanitzat | Sense anou |
| 70 | 100 | Acer galvanitzat | Amb anou |
| 70 | 130 | Acer galvanitzat | Amb anou |
Els cèrcols s'empren com a suport d'altres estris, com ho són els vasos de precipitats quan s'han d'escalfar i que requereixen una reixeta damunt del cèrcol, embuts cònics per a filtrar, embuts de decantació per a separar líquids immiscibles, etc.

## Referències

* 1 2 Alegret i Sanromà, Salvador. Diccionari de l'utillatge químic. Barcelona: Inst. d'Estudis Catalans, 1977. ISBN 978-84-7283-013-4.
* 1 2 TERMCAT. Diccionari de química analítica. TERMCAT, 2000 (Diccionaris Terminològics).
* ↑ Catálogo general materiales de laboratorio. 18. Germany: Lab Logistics Group GmbH Meckenheim.
Equipament de laboratori de química :
Viccionari
# César a la millor pel·lícula francòfona

El César a la millor pel·lícula francòfona és un premi cinematogràfic francès que va atorgar l'Académie des arts et techniques du cinéma entre els anys 1984 i 1986, ambdós inclosos. Aquest premi es concedia a una pel·lícula rodada en francès, però la producció de la qual no fos francesa.

## Palmarès

* Font: Pàgina oficial del premi

### Millor pel·lícula francòfona

| Any | Títol original | Títol en català | Director | Pais |
| 1984 |
| 1984 | Dans la ville blanche | A la ciutat blanca | Alain Tanner | Suïssa |
| 1984 | L'allégement | - | Marcel Schüpbach | Suïssa |
| 1984 | Benvenuta | Benvenuta | André Delvaux | Bèlgica |
| 1984 | Bonheur d'occasion | - | Claude Fournier | Canadà |
| 1984 | Le lit | - | Marion Hänsel | Bèlgica |
| 1984 | Rien qu'un jeu | - | Brigitte Sauriol | Canadà |
| 1985 |
| 1985 | Wênd Kûuni | - | Gaston Kaboré | Burkina Faso |
| 1986 |
| 1986 | La déborance | - | Francis Reusser | Suïssa |
| 1986 | La dame en couleur | - | Claude Jutra | Canadà |
| 1986 | Dust | Pols (pel·lícula) | Marion Hänsel | Bèlgica |
| 1986 | Je vous salue Marie | Et saludo, Maria | Jean-Luc Godard | Suïssa |
| 1986 | Visage pâle | - | Claude Gagnon | Canadà |
| 1986 | Vivement ce soir | - | Patrick van Antwerpen | Bèlgica |
# Winslow (Illinois)

Winslow és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 345 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winslow tenia 345 habitants, 134 habitatges, i 95 famílies. La densitat de població era de 296 habitants/km².
Dels 134 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.679 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.214 $ mentre que les dones 24.844 $. La renda per capita de la població era de 15.595 $. Aproximadament el 5,5% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winslow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winslow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Odessa (Minnesota)

Odessa és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 113 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Odessa tenia 113 habitants, 55 habitatges, i 34 famílies. La densitat de població era de 57,4 habitants per km².
Dels 55 habitatges en un 14,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,57.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12,4% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 32,7% de 45 a 60 i un 26,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 13.905 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Odessa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Odessa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Angel Martino

Angelina L. Martino, coneguda com a Angel Martino (Tuscaloosa, 25 d'abril de 1967) és una nedadora estatunidenca, ja retirada, guanyadora de sis medalles olímpiques.

## Carrera esportiva

Especialista en les modalitats de crol i papallona, va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova dels relleus 4x100 metres lliures, fent equip entre d'altres amb Nicole Haislett, Jenny Thompson i Dara Torres. En aquests mateixos Jocs va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la prova dels 50 m. lliures, quedant just per darrere de dues nedadores xineses.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar quatre medalles: la medalla d'or en les proves de relleus 4x100 m. lliures i relleus 4x100 m. estils, i la medalla de bronze en les proves dels 100 m. lliures i 100 metres papallona. Així mateix participà en els 50 m. lliures, on finalitzà quarta, guanyant així un diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera guanyà una medalla de plata al Campionat del Món de natació; cinc medalles en el Campionat del Món de natació en piscina curta, una d'elles d'or; quatre medalles d'or als Jocs Panamericans i vuit medalles als Campionats de Natació Pan Pacific, sis d'elles d'or.
El 2001 fou inclosa al Georgia Sports Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Angel Martino». [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «Angel MARTINO | Results | World Aquatics Official» (en anglès). [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «Angel Martino». Georgia Sports Hall of Fame. Arxivat de l'original el March 4, 2016. [Consulta: 5 juliol 2017].
# Blanca Castilla de Cortázar Larrea

Blanca Castilla de Cortázar Larrea (Vitòria, 25 de juliol de 1951 - Madrid, 11 de març de 2025) va ser una filòsofa i antropòloga espanyola.

## Biografia

Es llicencià en Filosofia (1973) i estudià el Doctorat en Teologia per la Universitat de Navarra (1981). També es va doctorar en Filosofia (1994) i va realitzar un Màster en Antropologia per la Universitat Complutense de Madrid. Va defensar la seva tesi el 13 de desembre de 1994 i va obtenir la qualificació cum laude per unanimitat.
Exercí una labor com a docent d'Antropologia al Centre Universitari Villanueva adscrit a la Universitat Complutense, a l'Institut Juan Pablo II i a la Universitat Internacional de la Rioja. Era membre de la Reial Acadèmia de Doctors d'Espanya d'ençà del 1997, de la qual va ser secretària general entre 2001 i 2005.
Va estudiar a autors com Gabriel Marcel, Tomás d'Aquino, Xavier Zubiri, Ludwig Feuerbach, Karol Wojtyla i Leonardo Polo i es va especialitzar en temes d'antropologia del gènere. Va ser autora de 75 articles en revistes especialitzades i llibres en col·laboració i premsa.

## Referències

* ↑ «Fallece la filósofa y teóloga española Blanca Castilla de Cortázar» (en castellà), 11-03-2025. [Consulta: 12 març 2025].
* 1 2 3 «Blanca Castilla de Cortázar - Real Academia de Doctores de España» (en castellà). Arxivat de l'original el 2023-06-05. [Consulta: 12 març 2025].
# Neocal·limastigomicets

Els neocal·limastigomicots (Neocallimastigomycota) són una divisió o fílum del regne dels fongs (Fungi) amb una sola classe, els neocal·limastigomicets (Neocallimastigomycetes) i un únic ordre, els neocal·limastigals (Neocallimastigales).
Són fongs anaeròbics, que es troben al tracte digestiu dels herbívors. Van ser descrits el 1975 per Orpin, presents en cèl·lules de l'estómac de remugants de l'ovella.

## Reproducció

Es reprodueix a l'estómac de remugants mitjançant zoòspores que no tenen centriol. El nucli cel·lular és notable per romandre intacte després de la mitosi.

## Metabolisme

Els Neocallimastigomycota no tenen mitocondris. Usen hidrogenosoma per oxidar NADH a NAD+, alliberen hidrogen (H₂).

## Digestió de la fibra

Els Neocallimastigomycota tenen un paper essencial en la digestió de la fibra dels seus hostes.

## Taxonomia

Van se originalment considerats un ordre del fílum Chytridiomycota, però més tard van ser elevats al rang de fílum, una decisió confirmada per posteriors estudis filogenètics.
El fílum Neocallimastigomycota inclou una classe, un ordre i tres famílies:
* Fílum Neocallimastigomycota
** Classe Neocallimastigomycetes
*** Orde Neocallimastigales
**** Família Anaeromycetaceae
**** Família Caecomycetaceae
**** Família Neocallimastigaceae

## Referències

* 1 2 Hyde, K.D. 2024. The 2024 Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 15(1): 5146–6239, Doi 10.5943/mycosphere/15/1/25, ISSN 2077 7019. Versió web.
* ↑ Orpin CG «Studies on the rumen flagellate Neocallimastix frontalis». J. Gen. Microbiol., 91, 2, desembre 1975, pàg. 249–62. PMID: 1462.
* 1 2 Hibbett, D.S., et al. «A higher level phylogenetic classification of the Fungi». Mycological Research, 111, 5, març 2007, pàg. 509–547. DOI: 10.1016/j.mycres.2007.03.004. PMID: 17572334.
* ↑ Ho YW, Bar DJS «Classification of anaerobic gut fungi from herbivores withemphasis on rumen fungi from Malaysia». Mycologia, 87, 5, 1995, pàg. 655–77. DOI: 10.2307/3760810.
* ↑ Hibbett, David S.; Binder, Manfred; Bischoff, Joseph F.; Blackwell, Meredith; Cannon, Paul F.; Eriksson, Ove E.; Huhndorf, Sabine; James, Timothy; Kirk, Paul M. «A higher-level phylogenetic classification of the Fungi». Mycological Research, vol. 111, 5, 5-2007, pàg. 509–547. DOI: 10.1016/j.mycres.2007.03.004. ISSN: 0953-7562. PMID: 17572334.
* ↑ Tedersoo, Leho; Sánchez-Ramírez, Santiago; Kõljalg, Urmas; Bahram, Mohammad; Döring, Markus; Schigel, Dmitry; May, Tom; Ryberg, Martin; Abarenkov, Kessy «High-level classification of the Fungi and a tool for evolutionary ecological analyses». Fungal Diversity, vol. 90, 16-05-2018, pàg. 135–159. DOI: 10.1007/s13225-018-0401-0. ISSN: 1560-2745.

## Enllaços externs

* «Neocal·limastigomicets» (en anglès). Medical Subject Headings.
# VLF

VLF (acrònim de l'anglèsvery low frequency, “freqüència molt baixa” en català) és la banda de l'espectre electromagnètic de freqüència de 10 kHz a 30 kHz. A aquesta banda la propagació és per ona de superfície, amb baixa atenuació. Permet emetre ones de ràdio a gran distància. Com inconvenient cal destacar l'escassa amplada de banda disponible, i la poca eficàcia de les antenes a tan baixes freqüències. El sistema OMEGA d'ajuda a la navegació opera a les freqüències de 10,2 kHz, 11,33 kHz i 13,6 kHz.
# Vi de Maurí

El vi de Maurí és un vi dolç natural amb denominació d'origen (en francès Apellation d'Origine Contrôlée AOC) etiquetat sota la denominació AOC Maury.
L'àrea de la denominació està centrada en el municipi de Maurí i els seus veïns Talteüll, Sant Pau de Fenollet i Rasigueres, en la vall de l'Aglí entre la Fenolleda i el Rosselló.
Les vinyes són en turons en pendent formats d'esquistos descompostos.
La denominació d'origen va ser creada el 1972. Destaca la producció de vins negres, amb un mínim del 70% de garnatxa, que per la seva constitució poden envellir fins a 20 anys.

## Referències

* ↑ Thibaut i Comalada, Eliana. La cuina tradicional de la Catalunya Nord: els vins del Rosselló. Valls: Cossetània, 2002, p. 368. ISBN 9788495684677 [Consulta: 8 febrer 2011].
# Virregnat de Takhi-i-Hulagu

El virregnat de Takhi-i-Hulagu fou un govern timúrida conferit per Tamerlà al seu fill Miran Xah el 1393.
A la plana d'Hamadan Timur va conferir el virregnat del anomenat Regne de Hulagu o Corona d'Hulagu o Tron d'Hulagu (principalment l'Iraq Ajamita i l'Azerbaidjan amb Arran i Mughan) al seu fill Miran Shah. Enumerava com a "regnes": Rayy, l'Azerbaidjan, Shirvan, Derbent, Bakú, Gilan i les seves dependències, fins al país anomenat Naxçıvan (Anatòlia). Pare i fill es van intercanviar regals i Miran Shah va oferir un altre banquet. El dia 2 de juliol de 1393 Timur va abandonar Hamadan. Miran Shah fou enviat per endavant cap a Kulaghi. Timur per la seva part va fer una nova cacera i va acampar a Ilma Kuruk. Després la cort va arribar a Tumatu on va restar 5 dies i al sisè es va fer una nova cacera a la plana de Bek Parmak. D'alli van anar a acampar a Gul Ludja; l'endemà eren a Dalper a la plana de Gonbedek. El 8 de juliol en van sortir (com es pot veure les dates de Yazdi no es corresponen amb els períodes emprats als llocs) i la cort va anar a acampar 20 km més enllà.
Miran Shah es va enfrontar al seu virregnat a una secta anomenada els hurúfides. El seu cap, Fazlullah Naimi, que era també el fundador de la secta, va ser assassinat el 1394 a Naxçıvan per ordre de Miran Shah. Aleshores, hi havia molts partidaris de Fazlullah Naimi a Nakhitxevan. Per dissuadir-los, Miranshah va arrestar a Naimi i el va portar a Nakhitxevan, on va ordenar el seu assassinat. Per ordre de Miran Shah, la majoria dels edificis de la ciutat, tret dels edificis religiosos, van ser destruïts (però probablement en una data propera al 1398).

## Referències

* ↑ A. A. Seyidzade, 1947, Fezlullah Neimi, Astrabad, RSS Azerbaidjan, pàg. 282
* ↑ Muhammad Tarbiyat, 1314, Daneshmandan-i Azerbaidjan (en persa). Teheran, pàg. 386.
* ↑ A. Rahimov, 1975, Article de la història de Naimi sobre el seu assassinat. Informes de l'Acadèmia de Ciències de l'RSS de l'Azerbaidjan. pàg. 89-92
# Vladímirovka (Vladímir)

Vladímirovka (en rus: Владимировка) és un poble a l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.