OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat de Catalunya d'handbol femení de 1962

El Campionat de Catalunya d'handbol femení 1961-1962 fou la desena edició de la competició. Se celebrà des del 7 de gener fins al 8 d'abril de 1962 i fou organitzada per la Federació Catalana d'Handbol. Hi participaren set clubs, el Club Medina, vigent campió, el CE Universitari, el Picadero JC, entre d'altres.
La competició se celebrà durant els caps de setmana de la temporada 1961-1962 i es disputà en format de lliga regular a doble volta, un partit com a local i l'altre com a visitant, amb un total de catorze jornades. La classificació final s'establí d'acord amb els punts totals obtinguts per cada participant en finalitzar el campionat. Els equips obtingueren dos punts per cada victòria, un punt per cada empat i cap punt per cada derrota.
Es proclamà campió el Club Medina de Barcelona, que acabà imbatut a la competició i revalidà el títol per quarta vegada consecutiva.

## Clubs participants

* Aces
* Artextil Sabadell
* Institut Verdaguer
* Club Medina de Barcelona
* Picadero Jockey Club
* Club Esportiu Universitari
* Sant Joan Despí

## Taula de resultats

| Casa \ Fora | ACE | ATX | IVE | MED | PIC | UNI | SJD |
| Aces | — | 1–5 | | 1–14 | 1–10 | 3–6 | 8–1 |
| Artextil Sabadell | | — | 4–2 | 6–10 | | | |
| Institut Verdaguer | | 0–5 | — | 5–11 | 2–5 | 2–5 | |
| Club Medina | | 7–3 | 9–4 | — | 6–2 | 13–3 | 18–3 |
| Picadero JC | 4–4 | 7–3 | 8–5 | 4–9 | — | 1–5 | 15–2 |
| CE Universitari | | 3–7 | 12–11 | 1–12 | 3–2 | — | 5–1 |
| Sant Joan Despí | 3–7 | 3–14 | 2–8 | 0–21 | 2–3 | | — |

## Classificació general

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació o descens |
| 1 | Club Medina | 12 | 12 | 0 | 0 | 130 | 32 | +98 | 24 | Classificat pel Campionat d'Espanya |
| 2 | Picadero JC | 11 | 6 | 1 | 4 | 61 | 47 | +14 | 13 | |
| 3 | CE Universitari | 9 | 6 | 0 | 3 | 43 | 51 | −8 | 12 | |
| 4 | Artextil Sabadell | 8 | 5 | 0 | 3 | 47 | 33 | +14 | 10 | |
| 5 | Aces | 7 | 2 | 1 | 4 | 21 | 43 | −22 | 5 | |
| 6 | Institut Verdaguer | 9 | 1 | 0 | 8 | 39 | 61 | −22 | 2 | |
| 7 | Sant Joan Despí | 9 | 0 | 0 | 9 | 17 | 99 | −82 | 0 | |
* Campió de Catalunya d'handbol femení 1962
* Club Medina de Barcelona Quart títol

## Referències

* ↑ Hernández, Mari-Carmen. «El Campeonato de Cataluña femenino». El Mundo Deportivo p. 6, 08-04-1962. [Consulta: 22 desembre 2024].
# Cottage (formatge)

El formatge cottage (cottage cheese en anglés) és un formatge que es produeix a partir de la quallada, i té un sabor àcid suau. S'escorre sense premsar, i és per això que reté un poc de sèrum de llet i no resta compacte. La quallada sol rentar-se per a llevar-li una mica l'acidesa i obtenir un formatge suau. No es cura pas ni es tenyeix. Alguns tipus de formatge cottage es fan amb llets de distint contingut gras i preparacions de quallada fina o gruixuda. El mató premsat passa a ser formatge fresc.
El mató pot menjar-se tot sol, amb fruita, amb puré de fruita, sobre una llesca torrada, en amanides verdes, o utilitzar-se en receptes de lasanya, amanida de gelatina i en diverses postres.
Sembla que l'expressió cottage cheese (‘formatge de cabanya’) prové del costum d'elaborar formatges senzills en cases rurals a partir de llet sobrant després de preparar la mantega. El mot s'emprà per primera vegada el 1848.$^1$

## Grossor de la quallada

El grossor de la quallada és la grandària dels bocins del formatge cottage. Els dos tipus de cottage més usats són el formatge àcid de quallada fina sense quall i, el més popular, el formatge de quallada grossa, poc àcid i fet amb quall.

## Nutrició

El formatge cottage és baix en greix i glúcids, i ric en proteïna. La quantitat, però, dels nutrients del cottage varia segons el percentatge de greix que tinga.
Variació de quantitat d'alguns nutrients del formatge cottage (ració: 133 g) :
| Descripció general | Energia | Greix | Proteïna | Carbohidrats | Sucres | Riboflavina | Vitamina B12 | Calci | Fòsfor | Sodi |
| Sense greix, sense crema. | 81 kcal | 0,3 g | 11,7 g | 7,5 g | 2,1 g | 0,3 mg | 0,5 µg | 97 mg | 215 mg | 420 mg |
| 1% greix de llet | 81 kcal | 1,6 g | 14,0 g | 3,1 g | 3,1 g | 0,2 mg | 0,7 µg | 69 mg | 151 mg | 459 mg |
| 2% greix de llet | 92 kcal | 2,6 g | 11,8 g | 5,4 g | 4,5 g | 0,3 mg | 0,5 µg | 125 mg | 170 mg | 348 mg |
També se'n produeixen varietats baixes en greix i desnatades. Una porció semblant de cottage desnatat té 80 calories, 0 g de greix, 6 g d'hidrats de carboni i 14 g de proteïna. Les variants baixes en greix i desnatades solen incorporar més sucre. També es produeixen varietats molt baixes en sodi, que poden salar-se abans de consumir-se.
És formatge cottage és valorat per dietistes i alguns defensors de l'alimentació sana. També el prefereixen els culturistes pel seu alt contingut en caseïna i relativament baixa proporció de greix. És segur consumir-lo durant l'embaràs.

## Vegeu també

* Mató o brull
* Formatge quark
* Ricotta

## Referències

* ↑ «Basic Report: 01014, Cheese, cottage, nonfat, uncreamed, dry, large or small curd» (en inglés). Arxivat de l'original el 16 de septiembre de 2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Basic Report: 01016, Cheese, cottage, lowfat, 1% milkfat» (en inglés). Arxivat de l'original el 16 de septiembre de 2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Basic Report: 01015, Cheese, cottage, lowfat, 2% milkfat» (en inglés). Arxivat de l'original el 16 de septiembre de 2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Eating cheese during pregnancy» (en anglés). [Consulta: 18 novembre 2009].
# Vassalboro

Vassalboro és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 4.047 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Vassalboro tenia 4.047 habitants, 1.549 habitatges, i 1.138 famílies. La densitat de població era de 35,3 habitants/km².
Dels 1.549 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,7% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.923 $ i la renda mediana per família de 40.192 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.859 $ mentre que les dones 21.299 $. La renda per capita de la població era de 16.281 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vassalboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vassalboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ulna

L'ulna o el cúbit és l'os més llarg i medial de l'avantbraç. És llarg, parell, asimètric, irregular i format per un cos prismàtic triangular; amb tres cares, anterior, posterior i interna; tres vores, anterior, posterior i externa; i dos extrems, superior i inferior. Es troba al costat interior de l'avantbraç; per amunt, s'articula amb l'húmer i el radi, i per sota amb l'os piramidal del carp i amb el radi.

## Referències

* ↑ «cúbit | enciclopèdia.cat». [Consulta: 24 juliol 2021].
# Injecció letal

La injecció letal és un mètode d'execució que consisteix a injectar per via intravenosa i de manera contínua una quantitat letal d'un barbitúric d'acció ràpida en combinació amb un producte químic paralitzant. El procediment és similar a l'utilitzat en un hospital per a administrar una anestèsia general, però els productes són injectats en quantitats capaces de causar una intoxicació letal. A Texas, un dels 19 estats dels Estats Units en els quals l'execució es realitza per injecció letal, s'usen tres substàncies conjuntament: tiopentat de sodi, bromur de pancuroni i clorur de potassi.
El tiopentat de sodi és un barbitúric que fa perdre el coneixement al condemnat, la segona és un relaxant muscular que paralitza el diafragma, impedint així la respiració, i la tercera provoca una aturada cardíaca.
Es debat als Estats Units, en aquells estats on està establert aquest sistema d'injecció de les tres substàncies com a sistema d'execució, si realment produeix una mort indolora o existeix sofriment per part del condemnat.

## Referències

* ↑ «How to Kill a Human Being» (en anglès). BBC, 01-01-2008.
# Idil·li (Janáček)

Idil·li, JW VI/3 (en txec Idyla), és una composició per a orquestra de corda escrita per Leoš Janáček i estrenada el 15 de desembre de 1878 a la Casa Beseda de Brno sota la direcció del mateix compositor i amb Dvořák a l'audiència. Janáček la va dirigir per última vegada el 12 de desembre de 1880 a la Casa Beseda de Brno i aleshores, incomprensiblement, Idil·li va desaparèixer. Es va trobar inexplicablement en la possessió d’un mestre d’escola provincial el 1937.

## Origen i context

Janáček va començar Idil·li el 15 d'agost i la va acabar el 24 d'agost de 1878, amb només vint-i-quatre anys. El 29 d'agost va afegir un setè moviment addicional, amb el que dura un total de 26 minuts. Després de la Suite per a corda de l'any anterior, aquest segon treball instrumental a gran escala de Leoš Janáček que ha sobreviscut i compta amb les arrels comunes de la música popular de Janáček i Dvořák, que va ser el model que seguia el jove compositor en aquest moment.

## Referències

* 1 2 Leonard, James. «Descripció de l'obra» (en anglès). Allmusic. [Consulta: 22 novembre 2016].
* ↑ Tyrrell, 2011, p. 118.
* ↑ Knaus, Jakob. «Idylle». Pàgina dedicada a Janáček editada pel Dr. Jakob Knaus. [Consulta: 3 juliol 2023].
* ↑ Tyrrell, 2011, p. 112.

## Bibliografia

* Tyrrell, John. Janacek: Years of a Life Volume 1 (1854-1914): The Lonely Blackbird. Faber & Faber, 2011. ISBN 978-0-571-26113-0.

## Vegeu també

* Llista de composicions de Leoš Janáček
Viccionari
# Notació algebraica

La notació algebraica és un sistema de notació d'escacs que es fa servir per transcriure les jugades de manera que puguin ser reproduïdes amb tota precisió posteriorment. El sistema fou utilitzat per primer cop per Philip Stamma al seu llibre Essai sur le jeu des echecs (1737), tot i que va ser molt secundari (arraconat per la preponderant notació descriptiva) fins al darrer quart del segle xx, quan va començar a imposar-se progressivament. Des dels anys 1990, la notació algebraica és pràcticament l'únic sistema de notació utilitzat per totes les publicacions i bases de dades d'escacs.
Es basa en una estructura fixa, cada columna té una lletra que comença per la primera casella de l'esquerra del tauler (des del punt de vista de les blanques), que va de la a a la h, i cada fila es numera (també des del punt de vista de les blanques), començant per la fila 1 i fins a la fila 8; amb aquestes dades s'obtenen unes coordenades del tauler que permeten identificar cada casella de forma que no hi pugui haver error. La forma d'anotar la jugada és, en primer lloc, la inicial del nom de la peça que es mou, (tot i que normalment quan es mou un peó no s'indica cap símbol per la peça, i s'entén que és un peó qui belluga), i després la coordenada de la casella on va, primer la columna i després la fila. Si es captura una peça, es pot indicar amb un signe "x" entre la peça capturant i la peça capturada.
Inicials de les peces:
* C Cavall
* A Alfil
* T Torre
* D Dama o Reina
* R Rei
En anglès s'indiquen per les inicials N, B, R, Q i K respectivament.
Si es fa escac es fa servir el signe (+) o escac i mat (++). Quan un peó corona, indiquem al final de la jugada un signe = i la peça resultant: (b8=D) per una coronació a Dama.
Quan en els llibres es comenta una partida, s'acostumen a afegir signes d'interrogació (?) si la jugada és dolenta o dos (??) si és un error greu, i signes d'exclamació (!) quan la jugada és bona, o dos (!!) quan és una jugada excepcional. També es poden combinar els dos signes, si es fa (!?) significa una jugada interessant, si es fa a l'inrevés (?!) jugada dubtosa, indica que sense arribar a ser dolenta, no és una bona opció.
L'enroc curt se simbolitza 0-0, i l'enroc llarg 0-0-0.
Hi ha una variació d'aquest sistema, que s'anomena notació algebraica completa. En anotar la jugada, a més d'indicar la coordenada de la casella de destinació, també s'indica la de la casella d'origen. Amb aquesta notació s'eliminen possibles errors d'interpretació (per exemple quan hi hagi més d'una peça de la mateixa mena que pugui moure a la mateixa casella), tot i que no es fa servir gaire.
Exemples de partides en notació algebraica:
1. e4 e5 2. Cf3 Cc6 3. Ac4 Cf6 4. Cg5 Ce7?? 5. Axf7++
El mat del boig
1. g4 e5 2. f3 Dh4++
El mat del pastor
1. e4 e5 2. Ac4 Cc6 3. Dh5 Cf6 4. Dxf7++

## Vegeu també

* Notació descriptiva
# Le bourgeois gentilhomme

El burgès gentilhome (en francès, Le bourgeois gentilhomme) és una comèdia-ballet en cinc actes en prosa de Molière i música de Jean-Baptiste Lully, representada per primera vegada el 14 d'octubre de 1670, davant la cort de Lluís XIV, al castell de Chambord.
Encarna el gènere de la comèdia-ballet a la perfecció i continua sent una de les obres mestres reagrupant els millors comediants i músics del seu temps. Responia al gust de l'època tractant temes turcs, quan l'Imperi Otomà era un assumpte de preocupació i al qual s'intentava domesticar. L'origen de l'obra està vinculat a l'escàndol provocat per l'ambaixador turc Suleyman Aga qui, en el moment de la seva visita a la cort de Lluís XIV el 1669, havia afirmat la superioritat de la cort otomana sobre la del rei sol. Els afegitons turcs han desaparegut a les representacions ulteriors.
A la creació, Molière interpretava el paper de Monsieur Jourdain, vestit de colors vius, guarnit amb puntes de plata i amb plomes multicolors. Lully interpretava el paper de dansa del mufti en el transcurs de la cerimònia turca del quart acte.

## Referències

* ↑ Hi ha una traducció al català: El Burgès Gentilhome de Josep Carner, Editorial Catalana, Barcelona (1918 ?).
# Verona Island

Verona Island és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 533 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Verona Island tenia 533 habitants, 223 habitatges, i 161 famílies. La densitat de població era de 33 habitants/km².
Dels 223 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,5% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 30,6% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.827 $ i la renda mediana per família de 47.778 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.125 $ mentre que les dones 31.563 $. La renda per capita de la població era de 20.714 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Verona Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Verona Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cirurgia general i digestiva

La cirurgia general i digestiva és una especialitat quirúrgica que se centra en el tractament quirúrgic d'òrgans abdominals:
* Esòfag
* Estómac
* Fetge
* Vesícula biliar
* Intestí prim
* Intestí gros
A Espanya, per ser cirurgià general cal llicenciar-se en medicina i després fer l'especialització en cirurgia general i digestiva.

## Enllaços externs

* Societat Catalana de Cirurgia.
* Associació Espanyola de Cirurgians. (castellà)
* Associació Espanyola de Cirurgia Major Ambulatòria. (castellà)
# Westport (Maine)

Westport és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 745 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Westport tenia 745 habitants, 318 habitatges, i 228 famílies. La densitat de població era de 32,9 habitants/km².
Dels 318 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 32,6% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.010 $ i la renda mediana per família de 42.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.426 $ mentre que les dones 27.647 $. La renda per capita de la població era de 21.623 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Westport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Westport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Empusa

Empusa (en grec antic: Ἔμπουσα), era, segons la mitologia grega, un espectre del seguici de la deessa Hècate. Segons algunes versions, era la seva pròpia filla.
Pertanyia al món infernal i omplia la nit de terror. Segons Suïdas i Crates de Mal·los, era un 'fantasma demoníac' amb la capacitat de canviar de forma. Aristòfanes diu que canvia d'aparença des de la forma de diverses bèsties a la d'una dona. Li agradava passejar per paratges deserts, sobretot quan hi havia lluna plena. Tenia la capacitat de presentar-se sota qualsevol forma i s'apareixia sobretot a les dones i a les criatures. La tradició diu que tenia un peu de bronze. S'alimentava de carn humana i sovint es presentava com una dona de gran bellesa per seduir els homes i menjar-se'ls o mossegar-los per beure'n la sang. Quan un viatger s'enfrontava al monstre amb paraules insultants, acostumava a fugir i emetia un so agut.
Igual que les sirenes, les làmies i altres criatures que barregen la monstruositat amb la bellesa, és un símbol de la temptació femenina i els perills que suposa.
Murnau, a la seva pel·lícula Nosferatu, fa un gest de complicitat als coneixedors del mite, ja que la nau que porta el comte Orlok a Alemanya es diu Empusa.

## Referències

* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 156. ISBN 9788496061972.
* ↑ Etymologicum Magnum, sub voce Ἔμπουσα
* ↑ Suïdas. sub voce
* 1 2 Filòstrat. Vida d'Apol·loni de Tíana, II, 4; IV, 25
* ↑ Aristòfanes. Les granotes, 288
* ↑ Escoli a Aristòfanes. Les granotes, 288
* ↑ Smith, William (ed.). «Empusa». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 4 gener 2025].
# Agent reductor

Un reductor és, en una reacció redox, l'element o compost que és capaç d'oxidar-se, és a dir, transferir electrons a un altre element o compost que s'anomena oxidant. L'oxidant, llavors, s'haurà reduït.
# Brosimum

Brosimum és un gènere de plantes de la tribu de les castíl·lies, dins la família de les moràcies. És nadiu de les regions tropicals d'Amèrica.
El pa (B. alicastrum) va ser utilitzat per la civilització maia per a la seva fruita seca comestible. La densa fusta escarlata de colors vius de B. paraense s'utilitza per treballar la fusta decorativa. B. guianense, o fusta de serp, té un patró de pell de serp motejada, i es troba entre els boscos més densos, amb una rigidesa molt elevada; va ser la fusta escollida per a la fabricació d'arcs per a instruments musicals de la família del violí fins a finals del segle XVIII, quan va ser substituïda per la fusta de Brasil més fàcil de treballar (Paubrasilia echinata). Les plantes d'aquest gènere s'utilitzen per a fusta, materials de construcció i en un context cultural.
La bufotenina s'ha identificat com un component del làtex de l'arbre takini (Brosimum acutifolium), que és utilitzat com a psicodèlic pels xamans sud-americans.

## Taxonomia

* Brosimum alicastrum
* Brosimum costaricanum
* Brosimum discolor
* Brosimum gaudichaudii
* Brosimum guianense
* Brosimum ovatifolium
* Brosimum parinarioides
* Brosimum potabile
* Brosimum rubescens
* Brosimum utile

### Usos

Hi ha constància que el Brosimum alicastrum fou emprat per la civilització maia com a fruit comestible.

## Referències

* ↑ Baker, Mark (2004):Wood for Woodturners. Guild of Master Craftsmen Publications, Sussex. ISBN 1-86108-324-6
* ↑ «Identification of 5-hydroxy-tryptamine (bufotenine) in takini (Brosimumacutifolium Huber subsp. acutifolium C.C. Berg, Moraceae), a shamanic potion used in the Guiana Plateau». Journal of Ethnopharmacology, vol. 106, 2, 6-2006, pàg. 198–202. DOI: 10.1016/j.jep.2005.12.022. PMID: 16455218.
* ↑ «GRIN Species Records of Brosimum». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture. Arxivat de l'original el 2009-01-20. [Consulta: 23 novembre 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del Brosimum al GRIN Arxivat 2009-01-20 a Wayback Machine. (anglès)
# Whitefield (Maine)

Whitefield és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 2.273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whitefield tenia 2.273 habitants, 844 habitatges, i 620 famílies. La densitat de població era de 18,7 habitants/km².
Dels 844 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.477 $ i la renda mediana per família de 41.994 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.917 $ mentre que les dones 21.750 $. La renda per capita de la població era de 16.456 $. Entorn del 8,2% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whitefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whitefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.