OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Murdock (Minnesota)

Murdock és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 303 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Murdock tenia 303 habitants, 126 habitatges, i 77 famílies. La densitat de població era de 208,9 habitants per km².
Dels 126 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 14,5% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.781 $ mentre que les dones 16.477 $. La renda per capita de la població era de 17.011 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Murdock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Murdock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Blackduck

Blackduck és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blackduck tenia 696 habitants, 304 habitatges, i 175 famílies. La densitat de població era de 180,4 habitants per km².
Dels 304 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 14,5% dones solteres, i en un 42,4% no eren unitats familiars. En el 37,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 15,8% de 45 a 60 i un 28,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 64,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.848 $ i la renda mediana per família de 29.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.594 $ mentre que les dones 16.838 $. La renda per capita de la població era de 12.536 $. Entorn de l'11,6% de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blackduck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blackduck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Claudelice Silva dos Santos

Claudelice Silva dos Santos (1982) és una defensora dels drets humans i del medi ambient de l'estat de Pará, a l'Amazònia del Brasil. L'any 2019 va ser nominada al Premi Sàkharov a la Llibertat de Consciència del Parlament Europeu.

## Trajectòria

Claudelice Silva dos Santos va intensificar l'any 2011 la lluita pels drets humans arran de l'assassinat del seu germà i la seva cunyada (José Claudio Ribeiro dos Santos i Maria do Espírito Sant). Tots dos assassinats pels seus treballs i esforços per a combatre la tala il·legal i la desforestació de la selva amazònica del Brasil.
Va treballar pel dret a l'accés a la terra, contra la tala d'arbres i els delictes contra el medi ambient, en definitiva pel dret a la terra i a la vida.
Claudelice Silva dos Santos ha estat una activista i ecologista que ha mantingut amb fermesa una postura contra els llenyataires (lumbereros) il·legals, els ramaders i els productors de carbó que operen a la regió de Praia-Alta Piranheria, un assentament amazònic. Per la seva defensa del dret a la terra per a les comunitats locals ha rebut amenaces i atacs ja que el Brasil és considerat com un dels països més perillosos per als activistes ambientals i de drets humans.
En la seva lluita pels drets humans i la defensa del medi ambient Claudelice Silva dos Santos té, també, una activitat divulgadora i de conscienciació i amb aquest objectiu concedeix entrevistes a revistes i mitjans de comunicació, tractant de fer veure que la defensa del bosc a l'Amazònia implica la defensa de la vida i de la cultura de les seves comunitats.

## Reconeixements

El 2019 va ser nominada al Premi Sàkharov, atorgat cada any pel Parlament Europeu en reconeixement d'activistes de drets humans de tot el món. Claudelice Silva dos Santos va ser la delegada en la 26.ª conferència de les parts de Convenció Marco de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic (COP26) en representació de la delegació del Brasil.

## Referències

* ↑ «Claudelice da Silva Santos» (en anglès). Front Line Defenders, 31-10-2019. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Albisu, Javier. «Marielle Franco y otros activistas brasileños, finalistas al premio Sájarov» (en castellà). euroefe.euractiv.es, 08-10-2019. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Armed attack on Brazilian Amazon community while delegate at Cop26» (en anglès). the Guardian, 08-11-2021. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «'My country doesn’t need any more deforestation’» (en anglès). Global Witness. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Claudelice da Silva, arriscando a vida em defesa da floresta e dos povos da Amazônia | PNB Online - Portal de Notícias MT» (en portuguès brasiler). Claudelice da Silva, arriscando a vida em defesa da floresta e dos povos da Amazônia | PNB Online - Portal de Notícias MT. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «La lucha medioambiental brasileña opta al galardón Sájarov de la Eurocámara» (en castellà). www.efe.com. [Consulta: 23 abril 2022].
# Musaranya cuacurta meridional

La musaranya cuacurta meridional (Blarina carolinensis) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae).

## Descripció

* No presenta dimorfisme sexual.
* Mida: entre 72–107 mm.
* Pes: entre 5,5 i 13 g.

## Subespècies

* Blarina carolinensis carolinensis (Bachman, 1837)
* Blarina carolinensis minima (Lowery, 1943)
* Blarina carolinensis shermani (Hamilton, 1955)

## Alimentació

La seva dieta es compon principalment d'invertebrats del terra i quelcom de matèria vegetal, com ara cucs de terra, centpeus i baies.

## Depredadors

És depredat per Strigiformes, Accipitridae, Canis latrans, Vulpes vulpes i Serpentes.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est dels Estats Units: des d'Illinois i Virgínia fins a Florida i l'est de Texas.

## Costums

És principalment nocturna, solitària i, potser territorial, i passa molt del seu temps en caus, túnels subterranis o entre la fullaraca. Sembla que és més activa immediatament després dels períodes de pluja.

## Referències

* ↑ The PaleoBiology Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ North American Mammals (anglès)
* ↑ «Blarina carolinensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ The Mammals of Texas Arxivat 2013-07-24 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Wilson, D., S. Ruff, 1999. The Smithsonian Book of North American Mammals. Washington DC i Londres: Smithsonian Institution Press. 2010/03/28 01:54:42
* ↑ Baumgardner, G. D., Dronen, N. O. i Schmidly, D. J., 1992. Distributional status of short-tailed shrews (genus Blarina) in Texas. Southwestern Naturalist 37: 326–328.
* ↑ McCay, T. S., 2001. Blarina carolinensis. Mammalian Species 673: 1–7.
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)

## Bibliografia

* Banfield, A., 1974. The Mammals of Canada. University of Toronto Press.
* Corbet, G.B. & Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1–243
* Faust, B. F., Smith, M. H. i Wray, W. B., 1971. Distances moved by small mammals as an apparent function of grid size. Acta Theriologica 16: 161–177.
* George, S., J. Choate, H. Genoways, 1986. * Blarina brevicauda*. Mammalian Species, núm. 261: 9 pàg.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130
* Nowak, R., 1999. Walker's Mammals of the World, Sisena edició VII. Baltimore i Londres: The Johns Hopkins University Press.
* Whitaker Jr, J., W. Hamilton Jr., 1998. Mammals of the Eastern United States. Ithaca i Londres: Cornell University Press.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Lumbini

Lumbini (nom modern Rummindei) és un poble situat en el territori de Nepal, a la regió del Terai, a poca distància de la frontera amb l'Índia. És considerat com el lloc de naixença de Siddharta Gautama en l'Índia antiga; segons la tradició, la seva mare el va parir en el camí de Kapilavastu, la capital del clan familiar. El 1896, uns arqueòlegs, guiats per les anotacions de viatge del pelegrí xinès Faxian, van descobrir un gran pilar de pedra de 6 m d'alt erigit per Aixoka el 249 aC per a commemorar el naixement de Buda. El pilar té una inscripció que diu que l'emperador havia vingut en visita oficial el vintè any del seu regnat, i va eximir al poble del pagament d'impostos. No obstant això, no s'ha trobat en les proximitats cap rastre de Kapilavastu. Després de descobriments recents, sembla que la localització de Kapilavastu en la zona de Lumbini no és correcta, i se suggereix el lloc de Piprawa a Uttar Pradesh (Índia). El lloc es va classificar com Patrimoni de la Humanitat el 1997.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Lumbini, the Birthplace of the Lord Buddha» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
# Montrose (Minnesota)

Montrose és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.143 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montrose tenia 1.143 habitants, 454 habitatges, i 281 famílies. La densitat de població era de 459,7 habitants per km².
Dels 454 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 37,9% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,7% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.583 $ i la renda mediana per família de 52.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.434 $ mentre que les dones 26.481 $. La renda per capita de la població era de 19.281 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Montrose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Montrose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Biscay

Biscay és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 114 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Biscay tenia 114 habitants, 45 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 628,8 habitants per km².
Dels 45 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 2,2% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 35,1% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.583 $ i la renda mediana per família de 59.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.750 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 22.988 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Biscay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Biscay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Prisc Àtal

Flavi Prisc Àtal (llatí: Flavius Priscus Attalus) va ser senador i home d'estat romà que va ser elegit emperador dues vegades, la primera de l'any 409 al 410 i l'altra del 414 al 415.
Havia nascut a Jònia i va ser educat com a pagà. Va ser batejat per un bisbe arrià. Va ocupar diversos càrrecs i va ser senador. L'any 409 ocupava el de prefecte de la ciutat a Roma quan Alaric va assetjar la ciutat. Van ser probablement les simpaties arrianes d'Àtal que van portar Alaric I a proclamar-lo emperador el 409, un cop ocupada la ciutat, amb la complicitat del senat. Els visigots el van portar a Ravenna, on va enviar una carta insultant a Honori que havia estat nomenat August i emperador d'Occident pel seu pare l'emperador Teodosi. Tornat a Roma, va governar amb poca destresa i Alaric no n'estava content, tot i que havia nomenat Ataülf, el seu cunyat Comes domesticorum. Quan els visigots van marxar de Roma l'any 410, el van destituir i se'l van emportar com a ostatge.
El 414 els visigots, amb Ataülf ja proclamat rei, dubtaven entre les diverses faccions que es disputaven l'Imperi Romà d'Occident i primer van recolzar Joví que s'havia proclamat emperador a Magúncia; però després van tornar a proclamar emperador a Prisc Àtal a Bordeus. Ataülf el va abandonar poc més tard, i va ser capturat per una nau romana quan navegava per aigües de la Mediterrània (415). Va ser portat davant d'Honori que li va fer tallar dos dits de la mà dreta i el va exposar a la vergonya pública (416), desterrant-lo després a perpetuïtat a les illes Lipari, on va morir.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 411.

## Vegeu també

* Llista d'emperadors romans
# Demetrio Carceller Arce

Demetrio Carceller Arce (Madrid, 1962) és un empresari català, president de la petroliera Disa i l'empresa d'alimentació Damm.

## Biografia

És net de l'empresari i ministre franquista Demetrio Carceller Segura i fill de Demetrio Carceller Coll, qui va ser president del Banc Comercial Transatlàntic. La seva mare és Carmen Arce Ochoa. Va néixer a Madrid, va es va llicenciar en Ciències Empresarials a la Universitat Complutense i va començar a treballar al Banco Santander de Negocio entre 1985 i 1989, quan va marxar als Estats Units per complementar els seus estudis amb un màster a l'escola de negocis de la Universitat de Duke (Carolina del Nord). De tornada va treballar un temps com a consultor a Mckinsey & Co, fins que el 1992 es va incorporar a Damm, inicialment com a conseller.
Quan van vendre el Banc Transatlàntic, la seva família va comprar accions de diverses empreses del sector agroalimentari i energètic, entre les quals, de Damm. Després d'uns anys com a conseller, el 1994 va ser nomenat president de la companyia.
Des del 1998 és president del Grup Disa. També és un dels primers accionistes i vicepresident i membre del consell d'administració de Sacyr.
El 2012 fou nomenat vicepresident d'Ebro Foods, sent-ne un dels accionistes més importants.
Ha sigut president de Cerveceros de España i entre 2012 i 2016 ho fou de Cervesers d'Europa.Amb un patrimoni el 2012 de 1150 milions d'euros, forma part de la llista Forbes.
El setembre de 2016 va arribar a un acord amb la Fiscalia anticorrupció (que sol·licitava 48 anys de presó) en el qual es reconeixia culpable de 13 delictes per un frau de 103 milions contra la hisenda pública per elusió continuada de pagaments d'impostos (IRPF, patrimoni i successions) entre 2003 i 2009. Va haver de tornar uns 93 milions d'euros (quantitat menor al frau) i fou condemnat a una pena de 13 mesos.

## Premis i reconeixements

* 2022- Empresari de l'any per la Cambra EUA- Espanya.

## Referències

* 1 2 3 «Demetrio Carceller, presidente de Damm, empresario del año de la Cámara España-EE.UU.» (en castellà), 14-12-2022. [Consulta: 15 agost 2023].
* 1 2 «Biografía Demetrio Carceller Arce: Presidente de Damm España» (en castellà), 30-03-2023. [Consulta: 15 agost 2023].
* ↑ AmChamSpain. «Demetrio Carceller Arce» (en castellà). [Consulta: 15 agost 2023].
* 1 2 «Demetrio Carceller impulsa la cerveza como bastión del sector agroalimentario europeo». Estrella Digital, 03-03-2016 [Consulta: 8 novembre 2016].
* ↑ Serrano, Martín. «Hombre del día: Demetrio Carceller Arce, presidente ejecutivo de Damm» (en castellà), 20-04-2022. [Consulta: 15 agost 2023].
* ↑ «Les quaranta fortunes més grans dels Països Catalans». Vilaweb, 01-11-2012 [Consulta: 8 novembre 2016].
* ↑ Latorre, Eloi, “salvats per la butxaca, La directa 437, 6 de setembre de 2017.
* ↑ Bruni, Paola. «Demetrio Carceller Arce (DISA y Damm), 'Líder Empresarial del Año' de la Cámara de Comercio España-EEUU» (en castellà), 14-12-2022. [Consulta: 15 agost 2023].
# Espai / Temps

Espai / Temps és una escultura de Josep Maria Subirachs situada al porxo de l'edifici Mercuri, a la cantonada del carrer de Marià Cubí amb la plaça de Gal·la Placídia, al barri de Sant Gervasi-Galvany de Barcelona.
A l'edifici, acabat el 1967, dissenyat per l'arquitecte Jordi Mir i Valls, se li va incorporar el porxo per permetre l'accés a l'estació subterrània del tren de Sarrià (ara Ferrocarrils de la Generalitat, integrats a la xarxa de metro, estació de Gràcia). L'escultura es col·locà en un repeu al costat de la boca del metro.
L'escultura és de bronze sobre base aplacada de travertí. Està formada per setze estructures cúbiques separades, de 3,35 metres d'alçada total, que representen una figura femenina en negatiu, de set caps i mig d'alçada (entre els set caps d'alçada preconitzats pel Dorífor de Policlet, i els vuit de l'Apoxiomen de Lisip). La forma circular que correspon al cap de la figura femenina és un rellotge que va marcant el pas del temps. També s'hi representen tota una sèrie de números, lletres i signes, la missió dels quals és assenyalar l'existència de múltiples elements que serveixen a l'ésser humà per mesurar tant el temps com l'espai.
El caràcter clàssic de l'escultura remet a determinades obres de l'antiguitat grecoromana. D'aquesta manera s'estableix un vincle peculiar entre l'obra escultòrica i el lloc on està ubicada, la plaça Gal·la Placídia.
El 2020, durant les obres de transformació de l'edifici Mercuri en pisos de luxe, es va enretirar temporalment l'escultura, així com el mural de mosaic de Subirachs al vestíbul del metro, que van ser retornats en finalitzar les obres.

## Bibliografia

* Fabré, Jaume. Monuments de Barcelona. L'Avenç, 1984. ISBN 84-85905-21-0.

## Referències

* 1 2 3 «Espai / Temps». Art públic. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Les obres de Subirachs de l’edifici Mercuri no perillen, segons l’Ajuntament». Betevé, 25-01-2020.
# Torrey Canyon

El Torrey Canyon va ser el primer dels grans superpetroliers, capaç de transportar una càrrega de 120.000 tones de petroli i amb una mida de gairebé 300 m d'eslora. El "Torrey Canyon" es va enfonsar al sud de la costa d'Anglaterra el 1967 i va provocar un desastre ambiental molt important.
Va ser construït als Estats Units el 1959, amb una capacitat original de 60.000 tm, augmentada a 120.000 més tard al Japó. En el moment de l'accident era propietat de Barracuda Tanker Corporation, una subsidiària de la Union Oil Company de Califòrnia, sota control de British Petroleum.
El seu últim viatge va partir de Mena al-Ahmadi, a Kuwait, el 19 de febrer de 1967, amb una càrrega completa de petroli, i va arribar a les illes Canàries el 14 de març. Des d'allí va continuar la ruta cap a Milford Haven.
El 18 de març de 1967, per culpa d'un error de navegació, el "Torrey Canyon" va encallar a prop de les Illes Scilly i va provocar un dels desastres ambientals més grans a les costes d'Anglaterra i França.
Aquest va ser el primer gran abocament de cru, i aleshores no hi havia cap planificació a seguir. Es van emprendre diverses temptatives per reflotar el vaixell, sense èxit, i un membre de l'equip de salvació va morir en les operacions. Els intents d'utilitzar productes químics per contenir el petroli tampoc van tenir gaire èxit, a causa de la seva fragilitat en alta mar. Per mirar d'encendre el cru que encara hi havia a dins del buc i reduir-ne l'abocament al mar, el vaixell va ser bombardejat amb napalm i altres explosius.
Al voltant de 180 km de costes angleses i 80 de costes franceses van quedar contaminades, i van morir unes 15.000 aus marines, a més d'una enorme quantitat d'organismes marins en els 380 km² sobre els quals es va dispersar la taca de petroli. Encara va ser més greu el dany causat per l'ús de detergents per intentar controlar la taca. Es van abocar més de 10.000 tm de substàncies químiques sobre el petroli per emulsionar-lo i recollir-lo.
Aquest desastre va portar a una profunda reestructuració de les normes internacionals de navegació, sobretot les referents a la responsabilitat civil de les companyies i a la prevenció de desastres ambientals d'aquest tipus.