OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nombre de Wolf

El nombre de Wolf (també conegut com el nombre relatiu de taques solars o nombre de Zuric) és una quantitat que mesura el nombre i la grandària de les taques solars. Es simbolitza amb la lletra R o W.
La idea de computar els nombres de les taques solars se li va ocórrer a Rudolf Wolf el 1849 a Zúric (Suïssa) i, així, el procediment té el seu nom o el del lloc.
Este nombre ha estat calculat i tabulat pels investigadors durant uns 380 anys. S'ha trobat que l'activitat solar és cíclica i aconsegueix el seu màxim cada entre 9,5 i 11 anys. Aquest cicle va ser descobert per Heinrich Schwabe el 1843.
Nota: usant les dades de SIDC Arxivat 2017-08-03 a Wayback Machine. durant els últims 300 anys i executant la transformada de Fourier obtenim per al cicle una duració de 10,4883 anys.

## Càlcul

El nombre de Wolf es computa utilitzant la fórmula següent (com a índex diari d'activitat solar):
    $R=k(10g+s)\,\!$,
on R és el nombre relatiu de taques solars, s és el nombre de taques individuals, g és el nombre de grups de taques, i k és un factor que varia amb la situació i la instrumentació (també conegut com a factor de l'observatori).
La combinació de taques solars i grups de taques s'usa perquè compensa per a les variacions causades a l'observar taques solars xicotetes.

## Enllaços externs

* Astrogea.org Arxivat 2004-12-23 a Wayback Machine. (en català)
* Aster.org Arxivat 2005-01-05 a Wayback Machine. (en català)
* Guia de les Taques solars (anglès)
* RWC Bèlgica el Centre de les Dades Mundials per a l'Índex de la Taques solars Arxivat 2017-08-03 a Wayback Machine. (en anglès)
# Lindewitt

Lindewitt (danès Lindved) és un municipi de l'estat alemany de Slesvig-Holstein, a l'amt Schafflund en el districte de Slesvig-Flensburg. Comprèn els nuclis de Kleinwiehe, Linnau, Lüngerau, Riesbriek i Sillerup. El 2022 tenia 2.008 habitants.

## Referències

* ↑ «Schleswig-Holstein (Germany): Cities and Communes in Counties» (en anglès), 13 juliol 2024. [Consulta: 15 març 2025].
# Sonata per a piano núm. 2 (Mozart)

La Sonata per a piano núm. 2 en do major, K. 280 (K. 189e), és una obra de Wolfgang Amadeus Mozart composta durant l'hivern que va fer a Múnic per la producció de la seva òpera, La finta giardiniera entre la fi de 1774 i el març de l'any següent. Consta, com és habitual, de tres moviments:
* Allegro assai
* Adagio
* Presto
Es creu que com a font d'inspiració en aquesta sonata ha utilitzat altres peces contemporànies. La influència de Haydn és notable, sobretot en l'esperit del desenvolupament del primer moviment. El segon temps és més mozartià; queda embolicat en una música tendra i malenconiosa típica de les obres de l'autor. L'estil de Haydn se sent present novament en el Presto final. També a l'obra es percep un altre estil: l'anomenat estil galant, nou a l'època, pel qual Mozart conrea en la seva recerca de noves tendències; i ho fa a Múnic, on troba altres exemples brillants sota la influència de l'escola francesa.

## Referències

* Casella, Alfredo. Ricordi Americana S.A.E.C.. Sonatas y Fantasías para piano. Vol. 1, 1949, p. 155.

## Enllaços externs

* Recording Arxivat 2010-11-12 a Wayback Machine. interpretat per Harvard Fellow Seda Röder
# Bulbul cridaner

El bulbul cridaner (Baeopogon clamans) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Habita localment boscos de Camerun, Guinea Equatorial, oest de Gabon i nord-est de la República Democràtica del Congo. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
En diverses llengües rep el nom de "bulbul cridaner" (Espanyol: Bulbul Chillón. Francès: Bulbul bruyant).

## Referències

* ↑ «Bulbul cridaner». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 613. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-tailed Greenbul. Baeopogon clamans» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Sonata per a piano núm. 3 (Mozart)

La Sonata per a piano núm. 3 en si bemoll major, K. 281 (K. 189f), és una obra composta per Wolfgang Amadeus Mozart. És una de les obres que va escriure durant el seu hivern a Múnic, des de finals de 1774 fins al març del 1775, amb motiu de lproducció de la seva òpera, La finta giardiniera. En aquesta obra es nota que, tot i la gran influència de Haydn, la personalitat de Mozart s'afirma amb el pas del temps. A l'Andante i al Rondó s'entreveu l'emancipació de l'artista i el segell d'un estil més propi. També que està pensada més per ser interpretada amb el piano, en detriment del clavicèmbal.

## Estructura

L'estructura és l'habitual de tres moviments:
* Allegro
* Andante amoroso
* Rondeau
La coda del darrer moviment recorda la música del seu futur Papageno.

## Referències

* ↑ Casella, Alfredo. Ricordi Americana S.A.E.C.. Sonatas y Fantasías para piano. Vol. 1, 1949, p. 155 p..
* ↑ «Clásicos on line para todos». La Nacion. Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 13 desembre 2013].
# Ginni Rometty

Virginia "Ginni" Rometty (nascuda el 29 de juliol de 1957) és una executiva de negocis nord-americana que va ser presidenta executiva d'IBM després de deixar el càrrec de CEO l'1 d'abril de 2020. Anteriorment va ser presidenta, presidenta i CEO d'IBM, convertint-se en la primera dona a encapçala l'empresa. Es va retirar d'IBM el 31 de desembre de 2020, després d'una carrera de gairebé 40 anys allà. Abans de convertir-se en presidenta i consellera delegada el gener de 2012, es va incorporar a IBM com a enginyera de sistemes el 1981 i posteriorment va dirigir vendes, màrqueting i estratègia globals.
Mentre era directora general de la divisió de serveis globals d'IBM, l'any 2002 va ajudar a negociar la compra d'IBM del negoci de consultoria informàtica de PricewaterhouseCoopers, fent-se coneguda pel seu treball integrant les dues empreses. Com a directora general, va centrar IBM en l'anàlisi, la computació en núvol i els sistemes informàtics cognitius.
El mandat de Rometty com a consellera delegada d'IBM va estar marcat per premis que inclouen les 50 persones més influents del món de Bloomberg, les "50 dones més poderoses en els negocis" de Fortune, les 20 persones més importants de la tecnologia de Time i les 50 millors dones en tecnologia d'Amèrica de Forbes. El seu mandat també va ser rebut per ferotges crítiques relacionades amb les bonificacions de compensació dels executius, els acomiadaments, la subcontractació i la presidència de 24 trimestres consecutius de disminució d'ingressos.

## Referències

* ↑ «IBM Names Rometty to Succeed Palmisano as First Female CEO». , 25-10-2011.
* ↑ «IBM's Ginni Rometty Completes Her Ascent by Adding Chairman Role». Bloomberg L.P., 26-09-2012.
* ↑ Aluise, Susan J. «America's 10 Most Powerful Female CEOs». InvestorPlace, 10-05-2012. [Consulta: 10 juliol 2014].
* ↑ Hempel, Jessi «IBM's Ginni Rometty looks ahead». Fortune, 08-10-2012.
* ↑ Bellstrom, Kristen «Fortune's Most Powerful Women List». Fortune, 15-09-2015.
* ↑ "IBM grants CEO Ginni Rometty a record bonus after share surge", Financial Review, February 7, 2017
* ↑ Danielle Wiener-Bronner «IBM 's sales grew for the first time in 5 years». CNN, 18-01-2018.
* ↑ «Fortune Magazine». Gets a Raise Despite Tumbling Stock Price.
# Epinephelus guttatus

Epinephelus guttatus és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 76 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Naturae, Ed. X. v. 1: i-ii + 1-824.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cleòdem Malc

Cleòdem Malc (en llatí Cleodemus Malchus, en grec antic Κλεόδημος Μάλχος) fou un historiador grec de data incerta que va escriure una història dels jueus. Se'n troba una referència a Alexandre Polihistor en un passatge citat per Flavi Josep. Sembla que Malc (Malchus) volia dir el mateix en síria que Cleòdem.

## Referències

* ↑ Cleodemus Malchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 790
# Bulbul d'ulleres vermelles

El bulbul d'ulleres vermelles (Ixodia erythropthalmos; syn: Pycnonotus erythropthalmos) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba a Brunei, Indonèsia, Malàisia, Myanmar, Tailàndia i Vietnam. També es considera extint a Singapur. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, els manglars, els boscos de pantà, les zones riberenques, els jardins rurals i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Bulbul d'ulleres vermelles». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 620. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Spectacled Bulbul. Ixidia erythropthalmos (formerly as: Pycnonotus erythropthalmos)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Chain of Desire

Chain of Desire és una pel·lícula estatunidenca de Temístocles López estrenada el 1993, encara que difosa des de novembre del 1992 al Festival de cinema de Torí.

## Argument

Una sèrie d'amants no relacionats estan connectats per una cadena de desig. Comença quan una dona anomenada Àlma fuig d'un possible amant. Ella va a una església, on es troba amb un home anomenat Jesús i el temps i finalment fan l'amor. Jesús va a casa d'Isa, l'espos i fan l'amor. Isa el deixa per a una cita amb el Dr. Buckley, amb qui té una aventura. Llavors Buckley visita Linda, un dominatriu. Linda se'n va a casa amb Hubert, el marit, un comentarista de televisió. Hubert té relacions sexuals sense el seu coneixement amb un noi adolescent, Keith. Keith coneix la ballarina exòtica Diana, que després té una aventura amb un artista molt més gran, Mel. Va a casa i Cleo, la dona, està enutjada. I aquella nit, totes aquestes persones acaben en un club nocturn mentre Alma està actuant. Alma acaba de saber que el seu amant ha estat diagnosticat amb sida.

## Repartiment

* Linda Fiorentino: Alma D'Angeli
* Elias Koteas: Jesus
* Angel Aviles: Isa
* Patrick Bauchau: Jerald Buckley
* Grace Zabriskie: Linda Bailey
* Malcolm McDowell: Hubert Bailey
* Holly Marie Combs: Diana
* Jamie Harrold: Keith
* Tim Guinee: Ken
* Dewey Weber: David Bango
* Seymour Cassel: Mel
* Assumpta Serna: Cleo
* Suzzanne Douglas: Angie
* Joseph McKenna: M.C

## Referències

* ↑ «Chain of desire». The New York Times.
# Bobsleigh als Jocs Olímpics d'Hivern de 1980

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 celebrats a la ciutat de Lake Placid (Estats Units) es disputaren dues proves de bobsleigh, ambdues en categoria masculina.
Les proves es realitzaren entre els dies 15 i 16 de febrer la prova de Bobs a 2 i entre el 23 i 24 de febrer de 1980 a les instal·lacions de Lake Placid. Hi participaren un total de 78 corredors d'11 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bobs a 2 detalls | Suïssa Suïssa IIErich Schärer Josef Benz | RDA RDA IIBernhard Germeshausen Hans-Jürgen Gerhardt | RDA RDA IMeinhard Nehmer Bogdan Musiol |
| Bobs a 4 detalls | RDA RDA IMeinhard Nehmer Bogdan Musiol Bernhard Germeshausen Hans-Jürgen Gerhardt | Suïssa Suïssa IIErich Schärer Ulrich Bächli Rudolf Marti Josef Benz | RDA RDA IIHorst Schönau Roland Wetzig Detlef Richter Andreas Kirchner |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RDA | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 2 | Suïssa | 1 | 1 | 0 | 0 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Bobsleigh at the 1980 Winter Olympics». [Consulta: 30 desembre 2024].
# Juliana Dias da Costa

Dona Juliana Dias da Costa (1658–1733) va ser una dona d'origen portuguès de Kochi que fou portada a la cort d'Aurangzeb de l'Imperi Mogol a l'Hindustan. Es va convertir en la favorita de l'harem de l'emperador mogol de l'Índia Bahadur Xah I, fill d'Aurangzeb, que fou coronat com a monarca l'any 1707.

## Biografia

Juliana Dias da Costa era filla del metge portuguès Agostinho de Dias Costa. Hi ha hagut històries contradictòries sobre els seus primers anys de vida. Segons una versió, la seva família va fugir de la conquesta holandesa de la portuguesa Kochi (Cochim). Segons un altre, van ser presos com a esclaus quan l'emperador mogol va destruir l'assentament portuguès de Hooghly. El seu pare va exercir de metge a la cort mogol de Delhi, ja fos com a esclau o com a home lliure. En qualsevol cas, se sap que la mare de Juliana era esclava. La pròpia Juliana va néixer a Delhi.
Juliana Dias da Costa va entrar l'harem Mughal servint a la família (esposa i mare) del llavors príncep Shah’Alam. Va continuar fent-ho després que el príncep caigués en desgràcia al seu pare i l'acompanyés a l'exili. Va ser recompensada quan Shah’Alam es va convertir en emperador (xah) Bahadur I a la mort del seu pare i la seva influència a la cort es va incrementar, tot i que va romandre catòlica en un estat musulmà. Es diu que va muntar sobre un elefant de guerra al costat de Bahadur Shah durant les seves batalles per defensar la seva autoritat, i fins i tot després de la seva mort va continuar sent molt considerada, encara que amb menys influència.
Durant el seu període d'influència més forta, mentre Bahadur Shah I encara era viu, va ser buscada amb freqüència per potències europees com els holandesos, portuguesos, britànics i els representants del Papa. Va proporcionar molta ajuda a la Companyia de Jesús, incloent-hi el missioner jesuïta italià Ippolito Desideri (1684-1733) en la seva missió d'evangelitzar el Tibet. En reconeixement de les seves moltes contribucions i serveis als jesuïtes, va ser reconeguda com a patrona de la Societat.

## Referències

* ↑ Malkarnekar, Gauree «A love affair that saved Portuguese from Mughals Read more at: http://timesofindia.indiatimes.com/articleshow/59719523.cms?utm_source=contentofinterest&utm_medium=text&utm_campaign=cppst». The Times of India, 23-07-2017 [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ Sena Gomide, Ana Paula «Novos encontros, antigos conceitos: hierarquização e (des) qualificação social na Índia portuguesa (Séculos XVI-XVII)». Temporalidades – Revista de História, 8, 2, 2016 [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ Sharma, S.R.. Mughal Empire in India: A Systematic Study Including Source Material, Volum 2. Nova Delhi: Atlantic Publishers & Dist, 1999, p. 333. ISBN 9788171568185 [Consulta: 13 novembre 2020].

## Bibliografia

* Maclagan, Sir Edward. The Jesuits and the Great Mogul. 1932: rpt. New York: Octagon Books, 1972: 181–189.
* Pomplun, Trent. Jesuit on the Roof of the World: Ippolito Desideri's Mission to Tibet. Nova York: Oxford University Press, 2010: 59,224n64.
# Elżbieta Krzesińska

Elżbieta Maria Krzesińska, també coneguda com a Elżbieta Duńska o Elżbieta Krzesińska-Duńska, (Varsòvia, Polònia 11 de novembre 1934 - 29 de desembre 2015) fou una atleta polonesa, guanyadora de dues medalles olímpiques i especialista en salt de llargada. Es casà amb el saltador de perxa Andrzej Krzesiński, del qual en prengué el cognom.
Va participar, als 17 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on finalitzà dotzena en la competició femenina de salt de llargada. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia) aconseguí la medalla d'or d'aquesta competició, un metall que es transformà en plata en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), en quedar per darrere la soviètica Vera Krepkina.
L'agost de 1956 aconseguí establir un nou rècord del món en el salt de llargada a l'aconseguir un salt de 6.35 metres a Budapest, una distància que igualà el novembre d'aquell any en els Jocs Olímpics de Melbourne.
Fent gala d'una gran versatilitat en la pista al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar set vegades el campionat nacional de salt de llargada (1952-1954, 1957, 1959 i 1962-1963), dues vegades el campionat de pentatló (1953 i 1962) i una vegada els 80 metres tanques (1957). En el Campionat d'Europa d'atletisme aconseguí guanyar dues medalles, una d'elles de plata.
Entre el 1981 i el 2000 va viure als Estats Units.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1m 625cm (1955)
* Salt de llargada. 6m 35cm (1956)

## Referències

* ↑ «Nie żyje "Złota Ela" Elżbieta Krzesińska» (en polonès). pzla.pl. Polski Związek Lekkiej Atletyki, 29-12-2015. [Consulta: 29 desembre 2015].
* 1 2 3 «Olympedia – Elżbieta Duńska-Krzesińska». [Consulta: 28 desembre 2024].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ «Elżbieta Krzesińska (1934-2015)» (en polonès), 24-06-2020. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ Lamb's Polish Roots Lead to Grandmother's Olympic Medals at CalBears.com; by Bob Rose; published July 1, 2003; retrieved August 13, 2015 (via archive.org)
# Semifinal

Una semifinal és una situació en la qual s'enfronten dos o més contrincants, tot buscant un lloc per a la final. Normalment s'enfronten els participants que han guanyat els enfrontaments de quarts de final. S'acostuma a utilitzar el format de quatre participants, realitzant-se dos enfrontaments (participant A contra participant B i participant C contra participant D).
Els guanyadors de cadascuna de les disputes seran els que jugaran la final, mentre que els dos perdedors poden arribar a jugar la final de consolació per decidir el tercer i quart lloc.
# Curtis (còmic)

Curtis és una tira còmica nord-americana escrita i il·lustrada per Ray Billingsley, amb un repartiment predominantment afroamericà. La tira còmica va començar el 3 d'octubre de 1988 i està sindicada per King Features.
La tira còmica retrata la vida quotidiana d'una família negra de classe mitjana que viu en una gran ciutat americana, especialment la de Curtis, el personatge principal homònim. Sovint fa cròniques d'aspectes de la cultura i la història afroamericanes.
Curtis ha estat comparat amb Li'l Abner, que Billingsley cita com la seva tira còmica preferida, amb estil.

## Temes

Un tema recurrent són els esforços de Curtis per convèncer el seu pare perquè deixi de fumar, una qüestió personal per a Billingsley, que és un destacat defensor de la salut pública i dels perills del tabaquisme. Pels seus esforços per educar els joves sobre el tabaquisme, Billingsley ha guanyat diversos premis de l'American Lung Association.
Tot i que és un còmic fonamentalment humorístic, Curtis aborda sovint temes seriosos. Alguns exemples inclouen l'assetjament escolar, l'addicció a les drogues i la gentrificació. Una història del 2020 va implicar la pandèmia de la COVID-19.
Durant la temporada de vacances, Billingsley de vegades es desvia dels seus personatges habituals per presentar històries especials de dues o tres setmanes que celebren el Festival de Kwanzaa. Una vegada una tradició anual a la tira, aquests especials es van convertir en irregulars a mitjan dècada de 2010, amb Ray Billingsley citant la disminució de l'interès dels lectors per elles. De la mateixa manera, durant les vacances del dia de Martin Luther King Jr., la tira parlarà d'algun aspecte de la vida del Dr. King. El mes de febrer també està dedicat al Mes de la Història Negra, en què la Sra. Nelson assigna a la seva classe que escrigui sobre diverses figures afroamericanes de la història.

## Referències

* ↑ Dean Mullaney, Bruce Canwell and Brian Walker, King of the Comics : One Hundred Years of King Features Syndicate. San Diego : IDW Publishing, 2015. ISBN 9781631403736 (p. 259)
* ↑ «Editor's Dispatch: A Conversation with Ray Billingsley, America's Leading Black Cartoonist». www.comicskingdom.com, 18-07-2016. [Consulta: 21 desembre 2020].
* 1 2 Dueben, Alex. «INTERVIEW: Ray Bilingsley reveals the hard lessons Will Eisner and the comics industry taught him» (en anglès). The Beat, 28-02-2017. [Consulta: 31 desembre 2020].
* ↑ «Comics: Meet the Artist - Ray Billingsley». , 25-05-2001 [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ «Comic Strips & Panels | King Features Syndicate» (en anglès), 14-05-2011. Arxivat de l'original el 2022-01-19. [Consulta: 21 desembre 2020].
* 1 2 Feller-Cohen, Julian. «'Curtis' and cartoonist Ray Billingsley confront bullying and other real-world problems» (en anglès). masslive, 08-02-2011. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Kramer, Staci D. «Comic strip gets serious» (en anglès americà). The Chicago Tribune, 29-03-1993. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Edwards, Gavin «A Pandemic Gives the Funny Pages a Jolt of Reality» (en anglès). The New York Times, 27-04-2020 [Consulta: 21 desembre 2020].