OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barbara Krause

Barbara Krause (Berlín Est, República Democràtica Alemanya, 7 de juliol de 1959) és una nedadora alemanya, ja retirada, que fou la primera dona a nedar els 100 m. lliures en 55 segons, i guanyadora de tres medalles d'or olímpiques.

## Carrera esportiva

Especialista en crol, no va poder participar en els Jocs Olímpics d'estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà) a conseqüència d'una malaltia. Va participar, als 21 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on va guanyar la medalla d'or en la prova dels 100 m. lliures, 200 m. lliures i relleus 4x100 metres lliures. En aquestes proves establí sengles rècords del món en els 100 m. lliures i relleus 4x100 m. lliures amb un temps de 54.79 segons i 3:42.71 minuts i un nou rècord olímpic en els 200 m. lliures amb un temps d'1:58.33 minuts.
Al llarg de la seva carrera guanyà cinc medalles en el Campionat del Món de natació, entre les quals dues d'or, i quatre medalles al Campionat d'Europa de natació, entre les quals dues d'or. L'any 1978 fou nomenada nedadora europea de l'any.
Després de la caiguda del Mur de Berlín, es va conèixer el dopatge sistemàtic que s'havia practicat a la República Democràtica Alemanya, seguint intruccions oficials, i del qual havien estat víctimes molts esportistes, entre els quals Barbara Krause.

## Vida personal

Després de seguir estudis de fotografia, la seva carrera professional és la de fotògrafa. Es casà amb el també nedador Lutz Wanja, del qual adoptà el cognom. Viu a Magdeburg.

## Referències

* 1 2 3 4 «Krause, Barbara» (en alemany). Bundesstiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur. Ch. Links Verlag. [Consulta: 18 maig 2024].
* 1 2 3 4 5 Casado, Edu. «Qué fue de… Barbara Krause: cuando los hijos pagan el altísimo precio del dopaje» (en castellà). 20Minutos, 27-04-2015. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ Lord, Craig. «Memories of Moscow 1980: When Barbara Krause Took 100 Free Below 55sec 20 Years Before Her Day In Court With Kipke» (en anglès americà), 21-07-2020. [Consulta: 18 maig 2024].
* 1 2 3 «Barbara Krause». Olympics. [Consulta: maig 2024].

## Enllaços externs

* (anglès) www.ishof.org - Barbara Krause Arxivat 2008-12-04 a Wayback Machine.
# Fag lambda

El fag lambda és un bacteriòfag amb un genoma de doble cadena de DNA amb una llargada de 49Kb. El substrat d'empaquetament consisteix en concatàmers del genoma produïts en la replicació.

## Bibliografia

* Ptashne, M. «Regulation of transcription: from lambda to eukaryotes». Trends in Biochem Sci, vol. 30, 6, 2005, pàg. 275–279. DOI: 10.1016/j.tibs.2005.04.003.
* Brussow, H.; Hendrix, R.W. «Small is beautiful». Cell, vol. 108, 1, 2002, pàg. 13–6. DOI: 10.1016/S0092-8674(01)00637-7. PMID: 11792317.
* Dodd, J.B. Shearwin; Egan, J.B.; Egan, JB «Revisited gene regulation in phage lambda». Curr Opin Genet Dev, vol. 15, 2, 2005, pàg. 145–152. DOI: 10.1016/j.gde.2005.02.001. PMID: 15797197.
* Friedman, D.I.; Court, D.L. «Bacteriophage lambda; alive and well and still doing its thing». Current Opinion in Microbiology, vol. 4, 2, 2001, pàg. 201–207. DOI: 10.1016/S1369-5274(00)00189-2. PMID: 11282477.
* Hendrix, R.W. «All the world's a phage». Proc Nat Acad Sc USA, vol. 96, 1999, pàg. 2192–2197.
* Kitano, R. «Systems biology: a brief overview». Science, vol. 295, 5560, 2002, pàg. 1662–1664. Bibcode: 2002Sci...295.1662K. DOI: 10.1126/science.1069492. PMID: 11872829.

## Enllaços externs

* http://mmbr.asm.org/cgi/content/full/68/4/796#R160
* http://splasho.com/blog/essays/bacteriophage-lambda/
# Creu de terme del carrer Major (Senan)

La Creu de terme del carrer Major és una creu de terme gòtica de Senan (Conca de Barberà) situada a les escales de l'església de Santa Maria de Senan. Està protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Creu de terme de base quadrada amb transformació superior octogonal i als angles quatre caps de gos. El fust és octogonal compost per cinc fragments. El capitell amb nínxols coronats amb cresteria; alguns d'ells no conserven la figuració i en altres no s'hi aprecien. La creu, molt més recent, és de dos plans amb motius flor-de-lisats estilitzats. En la base s'hi aprecia gravada la inscripció "SANTA MISSIÓ 1949".

## Història

Originàriament, la creu estava col·locada al final del raval de la Creu (d'aquí el seu nom), junt a l'antic camí de l'Espluga de Francolí als Omells. El 1936 va quedar força malmesa, fins al punt que la creu superior que la rematava no es va poder recuperar i va ser substituïda per l'actual creu de ferro. Posteriorment, en una data desconeguda però posterior al 1949, fou traslladada a la seva ubicació actual.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme - Senan». Patrimoni Arquitectònic de la Conca de Barberà. Consell Comarcal de la Conca de Barberà.
* ↑ «Creu de terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Creu de terme». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Entorrizomicots

Els entorrizomicets (Entorrhizomycetes) són una petita classe de fongs, l'única de la divisió o fílum dels entorrizomicots (Entorrhizomycota). Són fongs paràsits obligats de les arrels de les plantes on formen agalles. Abans estaven classificats com a basidiomicots. Filogenèticament constitueix el clade basal dels fongs.

## Taxonomia

La classe Entorrhizomycetes inclou dos ordres, dues famílies i 16 espècies:
* Ordre Entorrhizales
** Família Entorrhizaceae
* Ordre Talbotiomycetales
** Família Talbotiomycetaceae

## Referències

* 1 2 Wijayawardene, N. N. et al, 2020. Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 11(1): 1060–1456. Doi 10.5943/mycosphere/11/1/8. ISSN 2077 7019.
* ↑ Bauer R. et al. 2015, Entorrhizomycota: A New Fungal Phylum Reveals New Perspectives on the Evolution of Fungi. PLoS One. 2015 Jul 22;10(7):e0128183. doi: 10.1371/journal.pone.0128183
# Hammond (Minnesota)

Hammond és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 198 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hammond tenia 198 habitants, 77 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 764,5 habitants per km².
Dels 77 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 19,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 38,4% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.375 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.938 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 18.531 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hammond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hammond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Constantina

«Constantina» té aquests significats:
* Biografies:
** Constantina o Flàvia Júlia Constantina (~ 318-354), filla de Constantí el Gran i esposa de Constanci Gal
** Constantina o Flàvia Valèria Constància (~ 294 - ~330), emperadriu romana, filla de Constanci Clor i esposa de Licini
** Constantina (esposa de Maurici), esposa de l'emperador romà d'Orient Maurici (582-602)
* Toponímia:
** Constantina (Algèria), ciutat d'Algèria
** Constantina (Sevilla), localitat de la província de Sevilla
# Eleccions al Parlament Europeu de 2019 (Àustria)

Les Eleccions al Parlament Europeu de 2019 es van celebrar el 26 de maig a Àustria per escollir els 18 membres de la delegació al Parlament Europeu, ampliant-se a 19 després del Brexit. En aquestes, el Partit Popular Austríac (ÖVP) va guanyar amb set escons, dos més que a les anteriors eleccions, perduts pel FPÖ i els Verds, que el recuperarien més endavant amb l'escó dinou.
Les eleccions van tenir lloc nou dies després de l'inici de l'anomenat afer Eivissa, que va provocar la dimissió del vice-canciller i líder del FPÖ Heinz-Christian Strache i l'enfonsament del govern federal ÖVP-FPÖ, amb les conseqüents eleccions anticipades.

## Enquestes

En les darreres setmanes i durant la campanya electoral, amb l'impacte de l'afer Eivissa, es va apreciar un enfonsament d'intenció de vot tant del FPÖ com del SPÖ, beneficiant-se l'ÖVP i els Verds.

## Resultats

| Partit | Partit | Grup | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Popular d'Àustria (ÖVP) | PPE | 1.305.954 | 34,55 | 7 / 18 | 2 |
| | Partit Socialdemòcrata d'Àustria (SPÖ) | S&D | 903.151 | 23,89 | 5 / 18 | = |
| | Partit de la Llibertat d'Àustria (FPÖ) | ID | 650.114 | 17,20 | 3 / 18 | 1 |
| | Els Verds (GRÜNE) | Verds / ALE | 532.194 | 14,08 | 2 / 18 | 1 |
| | NEOS – La Nova Austria i Fòrum Liberal | RE | 319.024 | 8,44 | 1 / 18 | = |
| | EUROPA ARA! – Iniciativa J. Voggenhuber | - | 39.234 | 1,04 | 0 / 18 | Nou |
| | Partit Comunista d'Àustria (KPÖ) | - | 30.086 | 0,80 | 0 / 18 | = |
| Total | Total | Total | 3.779.757 | | 18 | |

## Referències

* ↑ Etschmaier, Saskia; Felbermair, Sophia; Igler, Nadja. «Der Wahlabend zum Nachlesen» (en alemany), 26-05-2019. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ «Austria's 'Ibiza-gate' video: What we know» (en anglès), 23-05-2019. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ «Austria chancellor calls for snap election after corruption scandal» (en anglès). BBC News, 18-05-2019.
# Skhira

Skhira o La Skhira (àrab: الصخيرة, aṣ-Ṣẖīra) és una ciutat costanera de Tunísia, a la part nord del golf de Gabes, a l'extrem sud de la governació de Sfax, uns 70 km al sud-oest de Sfax. La municipalitat té 8.627 habitants. És capçalera d'una delegació amb 29.550 habitants al cens del 2004.

## Economia

El seu port és comercial i pot acollir vaixells de gran tonatge. Darrerament una part de la franja costanera s'ha millorat per esdevenir lloc de recepció de turistes, amb decoracions espectaculars a les avingudes properes a les platges.
Hi ha una Important presència d'indústria química i de tractament dels fosfats, amb una zona industrial establerta pel govern. El seu equipament es completa amb un petit aeroport.

## Història

La ciutat es va desenvolupar al segle xix com a centre de producció d'espart, que s'utilitzava per a la fabricació de paper i objectes diversos (cadires i cistells, principalment).

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 34 64 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en set sectors o imades:
* Sbih (34 64 51)
* El Khadhra (34 64 52)
* Naoual (34 64 53)
* Skhira (34 64 54)
* El Kenitra (34 64 55)
* Sidi Mohamed (34 64 56)
* El Hammada (34 64 57)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 34 24).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 91-96. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 153-154. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Bombarda (instrument)

La bombarda és un aeròfon, un instrument musical de vent de fusta, enquadrat en la família de l'oboè. Antigament existia una àmplia família d'instruments de vent amb aquesta denominació. Es feien servir al costat de l'oboè abans d'anar desapareixent de molts àmbits musicals. Actualment segueix existint a llocs com a la Bretanya, on hi ha instruments tradicionals com el "vombard" o el "talabard" que són bombardes. El nom de "bombarda" també s'utilitza per a referir-se a un registre d'orgue, que normalment comprèn diversos tubs de diferents mides.
Hi ha compost de tres parts: l'embocadura, el cos i el pavelló.
* el cos, lleugerament cònic i recte, consta de sis o set forats, o més si se li afegeixen claus.
* el pavelló, fet amb una altra peça de la mateixa fusta, és de forma acampanada, i s'encaixa amb l'extrem inferior del tronc.
* l'embocadura, que porta encaixada una llengüeta doble canya.
L'instrument es fabrica amb un tipus de fusta dura, com les de boix, perera, guayacán, palissandre o banús; i pot anar decorat amb anells d'estany, de banya, de diverses fustes o fins i tot de vori.
La seva tonalitat és generalment en si bemoll, amb dues octaves diatòniques, igual que la gaita escocesa que s'empra a Bretanya (però no la usada a la pròpia Escòcia, que està en la). Hi ha bombardes en moltes altres tonalitats (fa, sol, sol$_#$, la, si$_b$, si, do, re), segons la regió.
Pot tocar-se en parella (formant duet amb una, "biniou kozh" o la "biniou braz", gaites escoceses), per acompanyar les danses bretones, formant part d'una agrupació instrumental anomenada "bagad" o acompanyada per un orgue.
La bombarda té un so clar i potent, que arriba lluny. De fet, exigeix tenir una bona bufera i un bombardista rarament pot tocar durant molta estona seguida. Habitualment, el que fa és tocar una frase musical i a continuació el músic es recupera mentre altres instruments repeteixen la frase.

## Enllaços externs

* Panorama de la música bretona Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.
* Tamm Kreiz Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
* Festival de bombardes a Cléguérec Arxivat 2008-06-13 a Wayback Machine.
# Creu del Pedró de Madremanya

La Creu del Pedró de Madremanya és una creu de terme de Madremanya (Gironès) declarada Bé Cultural d'Interès Local.
Està situada al final del carrer del Pedró, al camí d'accés al veïnat del Pedró des del poble de Madremanya, just al costat de can Martí. Al costat de la creu hi ha l'antic altar de pedra, molt probablement del segle XIV o XV, des d'on antigament es beneïa el terme. La creu de terme original fou enderrocada durant la Guerra Civil i substituïda el 1939.
El basament de tres graons octogonals, el fust octogonal i el nus, són originals del segle XV. La creu llisa, de tipus llatina, és d'elaboració moderna. A l'anvers hi ha una crucifixió mentre que al revers no hi ha res. La creu original podria ser la que està guardada al magatzem del Museu d'Art de Girona amb el número de registre 001.776.

## Referències

* ↑ «Altar i creu de terme del Pedró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* 1 2 Pujol Vila, Josep Narcís. Les creus de terme historiades del bisbat de Girona (tesi). Institut Superior de Ciències Religioses de Barcelona, 2017, p. 27.
# Ixbóixet

Segons l'Antic Testament, Ixbóixet o Ixbaal (en hebreu איש-בשת בן-שאול Ishba'al ben Sha'ul) va ser el fill i successor de Saül al regne d'Israel. El seu regnat va durar dos anys segons la Bíblia, o 7 anys i mig segons alguns estudiosos.
Ixbóixet pertanyia a la tribu de Benjamí i era fill del rei d'Israel Saül i la seva esposa Ahinòam. En aquells temps els israelites estaven en guerra amb els filisteus. A la batalla de Guilboa, van morir-hi Saül i tres dels seus fills: el primogènit Jonatan, Abinadab i Malquixua.
Després de la batalla, el general de Saül, Abner, va proclamar Ixbóixet de 40 anys rei d'Israel però a Hebron, la tribu de Judà va coronar rei de Judà a David, cunyat d'Ixbóixet. D'aquesta manera el regne d'Israel es va dividir en dues parts.
Al cap de poc, es van trobar a una font de Gabaon dotze benjaminites favorables a Ixbóixet i dotze seguidors de David. Tots van morir, aleshores l'exèrcit de David i l'exèrcit d'Abner, general d'Ixbóixet, van lliurar una duríssima batalla en què van morir dinou homes de David i tres-cents setanta fidels a Ixbóixet. La guerra civil va durar dos anys en què la Casa de Saül s'anava debilitant i la Casa de David anava guanyant adeptes.
Un dia, Ixbóixet va saber que el seu general Abner havia estat mort per homes de David en estranyes circumstàncies a Hebron on havia anat en secret. Aleshores va veure que ho tenia tot perdut.
Quedaven com a caps de l'exèrcit d'Ixbóixet, Recab i Baanà, fills del beerotita Rimmon, que van entrar a la cambra del rei d'Israel mentre feia la migdiada. El van decapitar i es van endur el cap dins una gerra cap a Hebron, on vivia el rei de Judà David. Aquest, en veure-ho, els va fer executar i va enterrar el cap d'Ixbóixet al sepulcre del general Abner.
El següent membre de la Casa de Saül a reclamar el tron d'Israel va ser Mefibóixet, fill de Jonatan i nebot d'Ixbóixet, que va aprofitar la sublevació d'Absalom contra el seu pare David. En fracassar la revolta, però, va demanar perdó al Rei David i va tornar al seu costat.

## Referències

* ↑ «Ishbosheth, king of Israel» (en anglès). Encyclopaedia Britannica [Consulta: 7 març 2021]. «Although the Bible states that Ishbosheth was 40 years old when he became king and that his reign lasted two years, scholars have found that these figures are incorrect. More likely he was quite young and his reign equaled that of David at Hebron, about 7 ½ years.»
* ↑ Segon llibre de Samuel. 2:8; 4:12
* ↑ Segon llibre de Samuel. 3:1; 4:5; 4:12
* ↑ Primer llibre de les Cròniques. 8:34
# Eleccions al Parlament Europeu de 2024 (Eslovènia)

Les eleccions al Parlament Europeu de 2024 es van celebrar el dia 9 de juny per a escollir els 9 escons eslovens del Parlament Europeu. Aquestes van ser les cinquenes eleccions al Parlament Europeu celebrades a Eslovènia, i les primeres que es van celebrar després del Brexit.

## Resultats

| | Partit Democràtic Eslovè | 204 706 | 30,65 / 100 | 4,40 | 4 / 9 | 2 |
| | Moviment Llibertat | 147 925 | 22,15 / 100 | Nou | 2 / 9 | Nou |
| | Primavera - Partit Verd | 70 286 | 10,52 / 100 | Nou | 1 / 9 | Nou |
| | Socialdemòcrates | 51 592 | 7,73 / 100 | 10,93 | 1 / 9 | 1 |
| | Nova Eslovènia | 51 141 | 7,66 / 100 | 3,46 | 1 / 9 | = |
| | Partit Popular Eslovè | 48 300 | 7,23 / 100 | - | 0 / 9 | 1 |
| | L'Esquerra | 31 733 | 4,75 / 100 | | 0 / 9 | = |
| | Resni.ca | 26 511 | 3,97 / 100 | Nou | 0 / 9 | Nou |
| | Partit Democràtic dels Pensionistes - Bon Estat | 14 792 | 2,21 / 100 | 3,46 | 0 / 9 | = |
| | Verds d'Eslovènia | 10 635 | 1,59 / 100 | 0,63 | 0 / 9 | = |
| | Cap dels anteriors | 10 215 | 1,53 / 100 | Nou | 0 / 9 | Nou |
| Vots Invàlids | Vots Invàlids | 30 746 | 4,4 / 100 | 2,19 | | |
| Total | Total | 698 582 | 100 / 100 | | 9 / 9 | 1 |
| Electorat/Participació | Electorat/Participació | 1 689 586 | 41,35 / 100 | 12,46 | | |
| Font | Font | | | | | |

## Referències

* ↑ «Slovenia - How to vote» (en anglès). [Consulta: 26 agost 2024].
# Siliana

Siliana (àrab: سليانة, Silyāna) és una ciutat de Tunísia, capital de la governació homònima, situada 127 km al sud-oest de Tunis, a la regió del Tell Superior, a la vora de l'Oued Siliana i de l'embassament d'El Akhmes, construït en aquest riu, al sud de la ciutat. La municipalitat té 24.243 habitants.

## Patrimoni

A 9 km a l'oest hi ha la població de Jama, i prop d'aquesta hi ha les restes de Zama Minor, lloc on es va lliurar la famosa batalla de Zama el 19 d'octubre del 202 aC.

## Economia

La seva economia és agrícola, amb cultiu de cereals, i ramadera, amb producció de llet. El govern ha establert a la ciutat una zona industrial.

## Administració

La ciutat forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 24 11 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, està repartida entre dues delegacions o mutamadiyyes, Siliana Nord (codi geogràfic 24 51) i Siliana Sud (24 52), dividides en nou i vuit sectors o imades, respectivament.

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 145. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 73-77. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Siliana - Lloc web oficial
# Abscés

Un abscés (del llatí abscessus) és una col·lecció de pus (neutròfils morts) que s'ha acumulat en una cavitat formada pel teixit en el qual resideix el pus, a causa d'un procés infecciós (generalment causat per bacteris o paràsits) o altres materials estranys (per exemple, estelles). És una reacció defensiva del teixit per prevenir la propagació de materials infecciosos a altres parts del cos. Un exemple d'un abscés és una BCG-oma, que és causada per l'administració incorrecta de la vacuna BCG.
Els organismes o materials estranys maten les cèl·lules locals, donant com a resultat l'alliberament de citocines. Les citocines desencadenen una resposta inflamatòria, que atreu un gran nombre de cèl·lules blanques de la sang a la zona i augmenta el flux sanguini regional.
L'estructura final de l'abscés és una paret, o una càpsula, de l'abscés; que està formada per les cèl·lules sanes adjacents en un intent de mantenir el pus aïllat de les estructures veïnes. No obstant això, l'encapsulació tendeix a evitar que les cèl·lules immunes ataquin als bacteris en el pus, abastin l'organisme causant o l'objecte estrany.
Els abscessos s'han de diferenciar dels empiemes, que són acumulacions de pus en una cavitat anatòmica ja existent, en lloc d'una acabada de formar.

## Signes i símptomes

Els símptomes i signes cardinals són els de qualsevol tipus de procés inflamatori: enrogiment, calor, inflor, dolor i pèrdua de la funció. Els abscessos poden ocórrer en qualsevol tipus de teixit sòlid, però amb més freqüència en la superfície de la pell (en la qual poden provocar pústules superficials (furóncols) o abscessos profunds de la pell), en els pulmons, cervell, dents, anus, ronyons, amígdales. Les complicacions majors estan en l'extensió del material dels abscessos en els teixits adjacents o a distància, i la mort del teixit regional (gangrena).
Els abscessos en la majoria de les parts del cos rares vegades es curen, és necessària una atenció mèdica a la primera sospita d'un abscés.

## Tractament

El tractament antibiòtic dels abscessos, moltes vegades, no és eficaç, i requereixen una intervenció quirúrgica: incisió i drenatge i, sovint, curetatge (Ubi pus, ibi evacua. Hipòcrates).

## Referències

* ↑ McLatchie G, Leaper D. Oxford Handbook of Clinical Surgery. 2ª edició. Oxford: OUP, 2007.