OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Nelson Darby

John Nelson Darby, (18 de novembre de 1800 - 29 d'abril de 1882) fou un evangelista anglo-irlandès, i una figura influent entre els Germans de Plymouth. És considerat el pare del Dispensacionalisme modern. Va fer una traducció de la Bíblia sobre la base dels textos hebreu i grec anomenada Bíblia Darby.

## Biografia

John Nelson Darby va néixer a Westminster, Londres, i fou batejat a Saint Margaret's, Westminster el 3 de març de 1801. Descendent d'una família anglo-irlandesa, el seu segon nom va ser atorgat en reconeixement del seu padrí i amic de la família, Lord Nelson.
Darby es va educar a la Westminster School i al Trinity College de Dublín on es va graduar amb medalla d'or el 1819. El 1825, va ser ordenat diaca de l'Església d'Irlanda i l'any següent sacerdot. Darby es va convertir en capellà i es va distingir per l'èxit del seu ministeri entre els pagesos catòlics.
A l'octubre de 1827, va caure d'un cavall i va resultar greument ferit. Més tard va declarar que va ser durant aquest temps que va reconèixer que el "regne" que es descriu en el Llibre d'Isaïes i en altres parts de l'Antic Testament és totalment diferent de l'església cristiana. Durant els cinc anys següents, va desenvolupar els principis de la seva teologia
El 1832 formar un moviment ara conegut com el de Germans de Plymouth. John Nelson Darby no va declarar oficialment la seva separació de l'Església d'Irlandesa fins al 1832 en una reunió anual d'estudiants de la Bíblia. En aquesta conferència va ser on es va descriure per primera vegada el seu descobriment anomenat "el secret del rapte".
Darby viatjà per Europa i Gran Bretanya en els anys 1830 i 1840. Va fer 11 conferències importants a Ginebra el 1840 que li van donar una reputació com un dels principals intèrprets de la profecia bíblica. Va fer almenys 5 viatges missioners a l'Amèrica del Nord entre 1862 i 1877. Va treballar principalment a Nova Anglaterra, Ontario i la Regió dels Grans Llacs, però es va prorrogar un viatge de Toronto a Sydney a través de San Francisco, Hawaii, i Nova Zelanda. En anglès va escriure una sinopsi de la Bíblia i molts altres articles acadèmics religiosos. També va escriure himnes i poemes, entre els quals, "El Baró de dolors". També va ser un comentarista bíblic.
Va morir el 1882 als 81 anys a Sundridge Cambra, Bournemouth i està enterrat a Bournemouth, Dorset, Anglaterra.

## Obres

* La Santa Bíblia una nova traducció de J.N. Darby, una edició paral·lela, Bíblia verds públics: Addison, Illinois.
* Els escrits de JN Darby cortesia de stempublishing.com
* Les Sagrades Escriptures (una nova traducció dels idiomes originals de JN Darby) per cortesia de stempublishing.com
* Una carta per JN Darby, Elberfeld, 23 d'octubre de 1861

## Referències

* ↑ El Baró de dolors, J. N. Darby, 1867

## Enllaços externs

* una biografia de JN Darby (anglès)
* Els escrits de John Nelson Darby cortesia de stempublishing.com(anglès)
* Germans Taylor, l'únic lloc aprovat pel Taylor 'Germans exclusiva'.(anglès)
# Fowler (Indiana)

Fowler és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2006 tenia 2.305 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fowler tenia 2.415 habitants, 948 habitatges, i 623 famílies. La densitat de població era de 666 habitants/km².
Dels 948 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.396$ i la renda mediana per família de 50.586$. Els homes tenien una renda mediana de 29.889$ mentre que les dones 21.781$. La renda per capita de la població era de 17.881$. Entorn del 4,5% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fowler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fowler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Barbie Hsu

Barbie Hsu (en xinès, 徐熙媛; pinyin, Xú Xīyuán; 6 d'octubre de 1976 - 2 de febrer de 2025), també coneguda pel seu nom artístic Big S (大S; Dà S), va ser una actriu, cantant i presentadora de televisió taiwanesa, més coneguda pel seu paper principal a les dues temporades de la sèrie de televisió Liu xing hua yuan (2001-2002). Hsu va ocupar el 33è lloc al Forbes China Celebrity 100 el 2010 i el 45è el 2012.
El 29 de gener de 2025, Hsu va viatjar al Japó durant les vacances de l'Any nou xinès on, segons la seva germana, va agafar la grip. Va morir a Tòquio el 2 de febrer, a 48 anys. Originalment, es pensava que la causa de la mort era la pneumònia, derivada de complicacions de la grip, però després es va confirmar que va ser un xoc sèptic. La notícia de la seva mort per complicacions de la grip va provocar un augment de la demanda de vacunes contra la grip a Taiwan i altres parts de l'Àsia. Les restes de Hsu van ser incinerades al Japó i les seves cendres van ser retornades a Taiwan en un vol noliejat el 5 de febrer, i la seva família va dir que no es planejaria cap funeral a causa de la preferència de Hsu de "mantenir un perfil baix".

## Referències

* ↑ «Obituary | The rise of Meteor Garden star Barbie Hsu, dead at 48». South China Morning Post, 03-02-2025. Arxivat de l'original el 6 February 2025. [Consulta: 3 febrer 2025].
* ↑ «Barbie Shu». chinesemov.com. Arxivat de l'original el 26 March 2020. [Consulta: 12 febrer 2010].
* ↑ «2010福布斯中国名人榜公布（完全名单）» (en xinès). chinanews.com, 28-04-2010. Arxivat de l'original el 30 April 2010.
* ↑ «福布斯2012中国名人榜名单公布 周杰伦第1王菲第4» (en xinès). news.qingdaonews.com, 04-05-2012. Arxivat de l'original el 6 February 2025.
* ↑ BBC News, 03-02-2025.
* ↑ AP News, 03-02-2025.
* ↑ Reuters, 03-02-2025.
* ↑ 林彥君. «快訊／大S流感併發肺炎病逝 享年48歲│TVBS新聞網» (en xinès (Taiwan)). TVBS, 03-02-2025. Arxivat de l'original el 6 February 2025. [Consulta: 3 febrer 2025].
* ↑ Central News Agency, 02-02-2025.
* ↑ «大S死因改为败血症：和肺炎关系密切 死亡率可达60％！» (en xinès). finance.sina.com.cn, 05-02-2025. Arxivat de l'original el 6 February 2025. [Consulta: 5 febrer 2025].
* ↑ Central News Agency, 05-02-2025.
* ↑ «Flu jab inquiries, bookings rise in Hong Kong after death of Barbie Hsu» (en anglès). South China Morning Post, 04-02-2025. [Consulta: 7 febrer 2025].
* ↑ Central News Agency, 05-02-2025.
# 79 aC

L'any 79 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Pulcre i Vàcia (o, més rarament, any 675 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «79 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### República Romana

* Appi Claudi Pulcre i Publi Servili Vàcia Isàuric són nomenats cònsols per Sul·la.
* El cònsol Servili Vàcia, venç al pirata Nicó de Cilícia que havia ocupat Feres, a Messènia i el fa presoner. Nicó lliura la ciutat als messenis.
* Sul·la es retira de la vida pública, després de casar-se amb Valèria, de 25 anys i s'instal·la en una vil·la a la Campània on mor l'any següent (78 aC).
* Ciceró viatja a Atenes i després a Rodes, on continua els seus estudis de filosofia i oratòria.

### Hispània

* Quint Cecili Metel Pius, és nomenat procònsol i passa a la Hispània Ulterior, en el marc de la guerra de Sertori. Estableix la base a Medellín (Badajoz). Realitza diversos intents per atraure a Sertori a una batalla en camp obert, però aquest només utilitza tàctiques de guerrilla, i durant dos anys estanca i esgota les forces de Metel.
* Luci Domici Ahenobarb i el seu legat Tori, són derrotats a la vora del Guadiana per Luci Hirtuleu, qüestor de Sertori. Moren els dos generals. Luci Hirtuleu derrota també al governador de la Citerior, Marc Domici Calví, que també mor en la lluita.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Apià. Història de Roma: guerres civils, I, 103; I, 109
* ↑ Ciceró. In Verrem, 30
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Sulla, XXXV, 37
* ↑ Bickel, Ernst. Historia de la literatura romana. Madrid: Gredos, 1987, p. 397. ISBN 8424908538.
* ↑ Spann, Philip O. Quintus Sertorius and the legacy of Sulla. Fayetteville: University of Arkansas Press, 1987, p. 69-71. ISBN 9780938626640.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Quint Sertori, XVI, 20
# TANU

La Unió Nacional Africana de Tanganyika, en anglès TANU (Tanganyika African National Union) fou el partit més important en la lluita per la independència del territori de Tanganyika a l'Àfrica oriental. El 1954 el TANU va ser fundat per l'aleshores professor de l'escola secundària de Pugu, a prop de Dar es Salaam, Julius Kambarage Nyerere. Nyerere seria el primer president de Tanganyika (1962) i de Tanzània (1964) després de la unió de Tanganyika amb Zanzíbar.
L'any 1977, en unir-se amb l'Afro-Shirazi Party de Zànzibar, el partit esdevindria el Chama cha Mapinduzi (CCM, partit de la revolució, en suahili).
# Notx péred Rójdestvom

Nit de Nadal (en rus: Ночь перед Рождеством, Notx péred Rójdestvom) és una òpera en quatre actes amb música i llibret de Nikolai Rimski-Kórsakov. Composta entre 1894 i 1895, Rimski-Kórsakov va basar la seva òpera en un relat curt, Nit de Nadal, de l'obra de Nikolai Gógol Tardes en una granja prop Dikanka. La història s'havia utilitzat anteriorment com a base per a una òpera almenys tres vegades, incloent la Vakula el ferrer de Txaikovski (1874).

## Representacions

L'estrena va tenir lloc el 10 de desembre de 1895 en el Teatre Mariïnski de Sant Petersburg, sota la direcció d'Eduard Nápravník, el mateix director que havia estrenat Vakula gairebé 19 anys enrere.
L'estrena britànica va ser el 1988 a Londres, amb l'Òpera Nacional dirigida per Albert Rosen.

## Enregistraments

Enregistraments sonors (Principalment enregistraments d'estudi) Font: www.operadis-opera-discography.org.uk
* 1948, Natalya Shpiller (Oxana), Lyudmila Ivanovna Legostayeva (Tsarina), Nina Kulagina (Soloja), Dmitriy Tarkhov (Vakula), Pavel Pontryagin (Dimoni), Sergey Migay (Alcalde), Sergey Krasovsky (Chub), Vsevolod Tyutyunnik (Panás), Aleksey Korolyov (Patsiuk), Sergey Streltsov (Sagristà). Orquestra Simfònica de la Ràdio de Moscou, Cor de la Ràdio de Moscou, Nikolai Golovanov.
* 1990, Yekaterina Kudryavchenko (Oxana), Yelena Zaremba (Soloja), Vladimir Bogachov (Vakula), Stanislav Suleymanov (Chub), Maksim Mikhaylov (Panás), Vyacheslav Verestnikov (Alcalde), Vyacheslav Voynarovsky (Dimoni), Alexey Maslennikov (Sagristà), Boris Beyko (Patsiuk), Olga Tiruchnova (Tsarina). Teatre Forum de Moscou, Cor Acadèmic Yurlov, Mijaíl Yurovski.

## Referències

* ↑ Abraham, Gerald E.H., "Rimsky-Korsakov's Gogol Operas" (Juliol 1931).
* ↑ Taruskin, Richard; L. Macy (editor). «Christmas Eve [Noch’ pered rozhdestvom]». New Grove Dictionary of Opera / Grove Music Online, 2007. Arxivat de l'original el 2008-05-16. [Consulta: 3 juliol 2015].
* ↑ http://www.proopera.org.mx/pasadas/novdic_3/Revista/58letras-nov11.pdf Arxivat 2015-07-04 a Wayback Machine.
* ↑ Answers.com

## Bibliografia

* Abraham, Gerald (1936). Abraham, Gerald. «IX. Rimsky-Korsakov's Gogol Operas». A: Studies in Russian Music. Londres: William Reeves / The New Temple Press, 1936, p. 167–192.
* «Noch' Pered Rozhdestvom / Christmas Eve». «Noch' Pered Rozhdestvom / Christmas Eve». Opera Glass at Universitat Stanford. [Consulta: 9 juny 2007].
* Taruskin, Richard; L. Macy (editor) (2007). Taruskin, Richard; L. Macy (editor). «Christmas Eve [Noch’ pered rozhdestvom]». New Grove Dictionary of Opera / Grove Music Online, 2007. Arxivat de l'original el 2008-05-16. [Consulta: 9 juny 2007].
Òperes de Rimski-Kórsakov :
La donzella de Pskov (1873)
La nit de maig (1880)
La donzella de neu (1881)
Mlada (1890)
Nit de Nadal (1895)
Sadkó (1896)
Mozart i Salieri (1898)
La boiarda Vera Xeloga (1898)
La núvia del tsar (1898)
El conte del tsar Saltan (1900)
Servília (1901)
Kasxei l'immortal (1902)
Pan voievoda (1903)
La llegenda de la ciutat invisible de Kítej (1905)
El gall d'or (1907) :
# Successió de Cauchy

En matemàtiques, una successió de Cauchy és una successió tal que, parlant intuïtivament, la distància entre els seus elements es va fent més petita a mesura que s'avança en la successió, fins al punt que la distància entre dos dels seus elements pot ser tan petita com vulguem. Aquest tipus de successió rep el seu nom en honor del matemàtic francès Augustin Louis Cauchy.
Més formalment: una successió $(x_{n})$ és una successió de Cauchy quan podem assegurar que, fixat un nombre $\epsilon >0$ qualsevol, existeix un índex $n_{0}$ tal que, per a tot parell de termes amb índexs $n,m\geq n_{0}$ es compleix que la seva distància és inferior a $\epsilon$:
    $\forall \epsilon >0\quad \exists n_{0}\in \mathbb {N} \quad \mathrm {tal\ que} \quad m,n\geq n_{0}\Rightarrow |x_{m}-x_{n}|\leq \epsilon$.
En l'expressió anterior se suposa que els $x_{n}$ són nombres reals o complexos, però amb un petit canvi la mateixa definició es pot escriure per a successions de punts en un espai mètric qualsevol :
    $\forall \epsilon >0\quad \exists n_{0}\in \mathbb {N} \quad \mathrm {tal\ que} \quad m,n\geq n_{0}\Rightarrow d(x_{m},x_{n})\leq \epsilon$.
En qualsevol espai mètric, tota successió convergent és una successió de Cauchy. Però en alguns espais mètrics, el recíproc no és cert. Per exemple, existeixen successions de Cauchy de nombres racionals que no tenen límit racional ; es pot citar la successió $(x_{n})$ de racionals positius definida per recurrència de la manera següent :
    $x_{0}=1,5$ (o qualsevol altre valor racional positiu)
    $\forall n\in \mathbb {N} \quad x_{n+1}={\frac {1}{2}}\left(x_{n}+{\frac {2}{x_{n}}}\right)$
Si es considera $(x_{n})$ com una successió de nombres reals, convergeix cap a ${\sqrt {2}}$, i per consegüent és una successió de Cauchy ; però aquesta successió no té límit racional (se sap que ${\sqrt {2}}\notin \mathbb {Q}$).
Un espai complet és aquell on tota successió de Cauchy té límit. Aquesta és una característica definitòria del conjunt dels nombres reals i una noció important en moltes branques de l'anàlisi funcional, perquè dona lloc al concepte d'espai de Banach.
# Barraca B-20

La barraca B-20 és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), a 130 metres al sud de la cruïlla del camí del Subirat Parent amb carretera de la urbanització Can Rossell de la Costa.
Construcció aixecada en pedra seca sobre terreny desnivellat, enmig de camps de vinyes. És de planta circular i forma troncocònica (destaquen les parets rectes), de 2,85 m de diàmetre interior i una alçada màxima de 2,80 m. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre). Cal destacar l'acabament de la part superior amb una sèrie de lloses planes que coronen la barraca a manera de cornisa. Exteriorment, les pedres de bona part de la barraca han estat lligades modernament amb morter. El sostre de la barraca està recobert de lliris, planta que s'utilitza normalment per reforçar la unió de les pedres de la cúpula.
El portal, orientat al sud-sud-est, té una alçada de 135 cm, una amplada de 64 cm i un gruix de 75 cm.
El codi utilitzat en la denominació d'aquesta barraca (lletra + número) procedeix d'un estudi realitzat per Araceli Soler i Jaume Rovira, que intenta sistematitzar la informació sobre aquests elements arquitectònics al terme de Subirats.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca B-20». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
# Barraca C-15

La barraca C-15 és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), al marge d'una vinya prop del bosc d'En Boet, al nord del Pago.
És una construcció de pedra seca. de planta circular, amb una amplada entre 3,6 i 3,5 m, i una alçada màxima de 2,16 m. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre). El portal, amb la llinda plana, està orientat al sud-sud-est, té una alçada de 100 cm, una amplada de 60 cm i un gruix de 67 cm. Al sostre hi ha lliris plantats. Té dos cocons i una espitllera. Està adossada parcialment a un marge. Té afegit un paravent al costat oest.

## Referències

* 1 2 «Wikipedra». Observatori del Paisatge de Catalunya.
* 1 2 «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
# Barraca E-17

La barraca E-17, o barraca La-28, és una barraca de vinya situada a les muntanyes d'Ordal, al municipi de Subirats (Alt Penedès), a 300 m al nord-est de Can Ravella.
És una construcció aixecada en pedra seca situada enmig de la vegetació natural sobre superfície plana, de planta circular i forma troncocònica, de 2,00 m de diàmetre a la base i una alçada màxima de 1,85 m. Presenta, a l'interior, una fornícula. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre). Els llindars laterals de la porta estan fets a partir dels mateixos blocs de pedra irregulars que conformen les parets de la barraca. La llinda superior està feta a partir d'una llosa plana de grans dimensions. El portal està orientat al sud-sud-oest, té una alçada de 114 cm, una amplada de 58 cm i un gruix de 70 cm. El sostre està recobert de terra, utilitzada per a reforçar la unió de les pedres que conformen la cúpula de la barraca. En aquesta terra s'observen restes de lliris plantats, ara assecats. Té un cocó. Es conserva en perfecte estat.
Els codis utilitzats en la denominació d'aquesta barraca procedeixen de dos estudis diferents que han intentat sistematitzar la informació sobre aquests elements arquitectònics al terme de Subirats. El primer codi (lletra + número) procedeix d'un estudi realitzat per Araceli Soler i Jaume Rovira. El segon codi (dues lletres + número) correspon a l'estudi realitzat per Crestabocs, Grup de Muntanya d'Ordal.

## Referències

* 1 2 3 4 «Barraca E-17 / LA-28». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
* ↑ «Wikipedra». Observatori del Paisatge de Catalunya.
# Barraca G-40

La barraca G-40, o barraca Em-36, és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), uns 300 m a l'est del nucli d'Ordal.
És una construcció aixecada en pedra seca enmig de vegetació natural sobre superfície plana, de planta circular i forma troncocònica, de 2,50 m de diàmetre interior i una alçada màxima de 2,20 m. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre). La llinda de la porta és plana. La barraca encara té al sostre exterior els lliris (planta habitualment utilitzada perquè les seves arrels subjectin la terra que cobreix la volta exteriorment). El portal està orientat al sud.sud-oest, té una alçada de 93 cm, una amplada de 53 cm i un gruix de 60 cm.
El juliol de 2024, durant el transcurs del Camp de Treball Internacional de Joventut, es va reparar una esllavissada externa del costat nord.
Els codis utilitzats en la denominació d'aquesta barraca procedeixen de dos estudis diferents que han intentat sistematitzar la informació sobre aquests elements arquitectònics al terme de Subirats. El primer codi (lletra + número) procedeix d'un estudi realitzat per Araceli Soler i Jaume Rovira. El segon codi (dues lletres + número) correspon a l'estudi realitzat per Crestabocs, Grup de Muntanya d'Ordal.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca G-40 / EM-36». Mapes de Patrimoni Cultutal. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
* ↑ «Wikipedra». Observatori del Paisatge de Catalunya.
# Barraca de Cal Jan

La barraca de Cal Jan, o barraca F-09, o barraca Cb-33, és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), en una parcel·la del carrer Sant Esteve del nucli d'Ordal.
És una construcció aixecada en pedra situada enmig d'una parcel·la urbanitzada sobre superfície plana, de planta circular i forma troncocònica, de 2,30 m de diàmetre interior i una alçada màxima de 1,85 m. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre). La llinda de la porta és plana. El portal està orientat al sud-oest, té una alçada de 105 cm, una amplada de 60 cm i un gruix de 80 cm. Té afegida una terrassa a l'oest.
Els codis utilitzats en la denominació d'aquesta barraca procedeixen de dos estudis diferents que han intentat sistematitzar la informació sobre aquests elements arquitectònics al terme de Subirats. El primer codi (lletra + número) procedeix d'un estudi realitzat per Araceli Soler i Jaume Rovira. El segon codi (dues lletres + número) correspon a l'estudi realitzat per Crestabocs, Grup de Muntanya d'Ordal. La denominació 'barraca de Cal Jan' és el nom popular.

## Referències

* 1 2 «Wikipedra». Observatori del Paisatge de Catalunya.
* 1 2 3 «Barraca F9 / CB-33». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
# Barraca de Cal Rebaixí

La barraca de Cal Rebaixí, o barraca del Cal Reveixí, o barraca D-08, o barraca Cb-19, és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), al Fondo dels Vidriers, a 800 m al sud de la N-340.
És una construcció aixecada en pedra seca sobre superfície plana, de planta circular interior i rectangular exterior. Aquesta forma la converteix en una barraca molt original, ja que no és gens habitual en aquestes contrades aixecar aquest tipus de construcció amb la planta descrita. El diàmetre interior és de 2,40 m i l'alçada màxima interior de 2,00 m. La construcció segueix el mateix patró en la disposició de la pedra en els murs que les barraques de falsa volta (filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió). Als costats de la porta es reforça amb dues cantonades centrades per cantoneres de blocs de pedra regular i de major dimensió que la resta, la qual cosa li confereix la forma rectangular vista exteriorment. El portal està orientat al sud-sud-oest, té una alçada de 125 cm, una amplada de 75 cm i un gruix de 70 cm. La coberta actualment és de xapa metàl·lica amb pedres que l'aguanten, però interiorment es poden veure bigues de fusta de pi col·locades paral·lelament.
Els codis utilitzats en la denominació d'aquesta barraca procedeixen de dos estudis diferents que han intentat sistematitzar la informació sobre aquests elements arquitectònics al terme de Subirats. El primer codi (lletra + número) procedeix d'un estudi realitzat per Araceli Soler i Jaume Rovira. El segon codi (dues lletres + número) correspon a l'estudi realitzat per Crestabocs, Grup de Muntanya d'Ordal. Barraca de Cal Rebaixí, o de Cal Reveixí, és el nom popular.

## Referències

* ↑ «Wikipedra». Observatori del Paisatge de Catalunya.
* 1 2 «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
* 1 2 3 4 «Barraca E-08 / CB-19 /de Cal Rebaixí». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.