OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elements orbitals

Els elements orbitals o elements d'un òrbita són un conjunt de paràmetres que permeten definir de manera unívoca les característiques de l'òrbita d'un astre, la seva disposició a l'espai i la posició de l'astre sobre l'òrbita.
En el cas de les òrbites el·líptiques dels planetes i cometes periòdics del sistema solar, els elements de l'òrbita en són sis:
* Longitud del node ascendent, ($\Omega \,\!$), és l'angle que va des del punt vernal fins al node ascendent de l'objecte, amb vèrtex en el Sol, mesurat en el pla de referència (l'eclíptica) i en sentit directe.
* Inclinació de l'òrbita ($i\,\!$), mesura la inclinació de l'òrbita d'un objecte al voltant d'un cos celeste. S'expressa com l'angle entre un pla de referència i el pla orbital o eix de direcció de l'objecte en òrbita.
* Argument del periàpside ($\omega \,\!$), l'angle que va des del node ascendent fins al periàpside, mesurat en el pla orbital de l'objecte i en el seu sentit de moviment.
* Semieix major de l'òrbita ($a\,\!$), és la meitat de l'eix més llarg d'una el·lipse o d'un el·lipsoide de revolució. L'eix més llarg és la corda que passa pel centre i pels dos focus d'una el·lipse.
* Excentricitat de l'òrbita ($e\,\!$), la mesura del grau en què la figura es desvia d'una circumferència.
* Anomalia mitjana en l'època ($M_{o}\,\!$) és la fracció del període d'una òrbita el·líptica que ha transcorregut des que el cos en òrbita va passar periapsis, expressada com un angle que es pot utilitzar per calcular la posició d'aquest cos en el problema clàssic de dos cossos. A vegades, en lloc de l'anomalia mitjana en l'època, s'utilitza l'anomalia mitjana en el temps que sigui ($M\,\!$), o la longitud mitjana, o l'anomalia veritable o, rarament, l'anomalia excèntrica. A vegades fins i tot l'època mateixa s'utilitza com a sisè element, en lloc de l'anomalia mitjana. En lloc del semieix major es pot utilitzar també el període orbital.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana. Volum 9. Reimpressió d'octubre de 1992. Barcelona: Gran Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 413. ISBN 84-7739-003-7.
* ↑ Figueras, Marc. Diccionari d'astronomia de posició (en anglès isbn=9781447518518), 2015, p. 28-29.
* ↑ Chobotov, Vladimir A. Orbital Mechanics (en anglès). AIAA, 2002, p. 28-30. ISBN 978-1-60086-097-3.
* ↑ Iglesias-Marzoa, Ramón; López-Morales, Mercedes; Jesús Arévalo Morales, María «Thervfit Code: A Detailed Adaptive Simulated Annealing Code for Fitting Binaries and Exoplanets Radial Velocities». Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 127, 952, 2015, pàg. 567–582. arXiv: 1505.04767. Bibcode: 2015PASP..127..567I. DOI: 10.1086/682056.
* ↑ Larson, Ron. Cálculo y geometría analítica (en castellà). 5a ed. Madrid: McGraw-Hill, 1995. ISBN 84-481-1770-0.
* ↑ Thomas, George B.; Finney, Ross L. Calculus and Analytic Geometry (en anglès). 5a ed.. Addison-Wesley, 1979, p. 434. ISBN 0-201-07540-7.
* ↑ Montenbruck, Oliver. Practical Ephemeris Calculations (en anglès). Springer-Verlag, 1989, p. 44. ISBN 0-387-50704-3.
# Ammonites (descendents d'Ammon)

Els ammonites foren una unió de tribus del Pròxim Orient del Mil·lenni II aC.

## Història dels ammonites

No es coneixen els seus orígens però sí el seu modus vivendi. La seva capital fou Rabbath-Ammon (en grec Rabbathammana), més coneguda com a Rabà. Ciutat que Ptolemeu Filadelf va canviar de nom en honor seu a Filadèlfia en el segle i aC i que va esdevenir una ciutat important. Actualment s'anomena Amman.
La seva economia era agrícola i ramadera. S'explotaven les pedreres. El comerç es feia amb Egipte, Mesopotàmia, Síria i Anatòlia. Els edomites i moabites els pagaven un cànon per les rutes comercials que passaven pel seu territori. El seu llenguatge era semític i proper a l'hebreu i al moabita. Els noms coneguts dels ammonites són d'arrel canaanea.
De la religió se'n coneix poca cosa; un dels seus déus es deia Milcom o Malcam (la Bíblia diu que se li feien sacrificis humans, però no se n'han trobat proves). Pels noms dels seus reis, segurament el culte de Baal coexistia amb el de Milcom i possiblement amb el d'El i, fins i tot, amb l'hebreu Jehovà i l'edomita Kaus.
Incorporat el seu regne al Regne d'Israel dels macabeus, els ammonites encara eren nombrosos al segle ii al sud de Palestina, segons Justí el Màrtir, i estaven enfrontats amb els fariseus, ja que es reclamaven com a jueus, cosa que havia estat prohibida com en temps del mític Saül.

## Els ammonites en la Bíblia

Segons el Gènesi, els ammonites són els descendents de Benammí (també conegut com a Ammí o Ammon), un dels fills de Lot, nebot d'Abraham, nascut d'una relació incestuosa amb la seva pròpia filla petita. El Gènesi els considera parents propers dels israelites (descendents de Jacob), dels edomites (descendents d'Esaú) i encara més dels moabites (descendents de Moab). La tribu dels ammonites va exterminar els zamzunminis (zuzim o zamzummim) i es va establir als seus territoris, al nord de Moab i a l'est del riu Jordà.
Segons l'Èxode, els israelites van trobar a la seva arribada a Canaan el Regne de Sihon com a dominador de Galaad, el país a l'est del riu Jordà, ja que aquest havia expulsat els ammonites del seu territori. L'exèrcit hebreu, comandat per Josuè, va demanar creuar el seu territori, però no els ho fou permès; aleshores, foren exclosos de la Congregació del senyor durant deu generacions i van veure com els nouvinguts van ocupar les seves terres. Tres-cents anys després, un rei ammonita va envair les terres d'Israel fins que fou derrotat pel jutge d'Israel, Jeftè.
En temps del rei David, el rei ammonita Nahaix va pactar una aliança amb Israel. Però quan va morir, el fill i successor, Hanum, va malfiar-se dels jueus i es va trencar l'acord. Aleshores, va declarar la guerra a David i, juntament amb els siris, van atacar Israel. La guerra va durar prop d'un any, fins que l'exèrcit israelita del general Joab va arrasar Rabà, la capital ammonita.

## Referències

* ↑ «Ammonites (descendents d'Ammon)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Gangnihessou

Gangnihessou era el primer dels reis tradicionals del "dotze reis de Dahomei". Gangnihessou hi hauria regnat l'any 1620 des de Tado en el riu Moro, un lloc que ara se situa a Togo, fins Allada, i allí es va convertir en el rei de la Gran Ardra. Els seus símbols eren un ocell gangnihessou masculí (l'ocell era un rebus (jeroglífic heràldic) a favor del seu nom), un tambor, i llances de caça. Històricament no està completament clar si ell regnà efectivament amb el títol de rei. Podria ser simplement que hagués estat un cap influent que presidia els assumptes del regne gràcies al ressò que trobaven els seus consells per al seu germà més jove, Dakodonou, que al contrari, es va considerar clarament al seu temps com un rei.
Segons la tradició oral, els Aja van ser conduïts a Allada pel rei Agassu de la ciutat de Tado. Agassu era fill d'una princesa Tado i d'un lleopard, i en algunes versions d'un valent caçador ioruba. Quan Agassu va intentar fer-se càrrec de Tado va ser derrotat i, en canvi, es va traslladar amb els seus seguidors per fundar la ciutat d'Allada.

## Referències

* ↑ Claffey, Patrick. Christian Churches in Dahomey-Benin: A Study of Their Socio-Political Role (en anglès). BRILL, 2007, p. 279. ISBN 978-90-04-15572-5.
* ↑ Halcrow, Elizabeth M. Canes and Chains: A Study of Sugar and Slavery (en anglès). Heinemann, 1982. ISBN 978-0-435-98223-2.
# Galaicoportuguès

El galaicoportuguès o galaicoportugués era una llengua romànica, parlada a l'edat mitjana, a la franja occidental de la península Ibèrica. S'estenia des de la Mar Cantàbrica fins al riu Duero.
El galaicoportuguès va tenir força importància i d'això en dona bona mostra la literatura que va produir. Algunes recopilacions líriques medievals galaicoportugueses són:
* Cancioneiro de Ajuda
* Cancioneiro de Vaticana
* Cancioneiro Colocci-Brancutti
* Cancioneiro dun Grande de Espanha
* Pergaminho Vindel
* Pergaminho Sharrer
* Os 5 lais de Bretanha
* Tenzón entre Afonso Sánchez e Vasco Martíns de Resende
El rei de Castella Alfons el Savi va compondre les seves "Cantigas" en galaicoportuguès, que era la seva llengua predilecta per a la poesia. Aquesta llengua va tenir la seva màxima importància des del final del segle xii fins a mitjan segle xiv. Alguns poetes destacats van ser: Bernardo de Bonaval, Airas Nunes, Pedro da Ponte, Pero Amigo.
Cap al 1400 el galaicoportuguès va perdre progressivament la seva unitat i suposadament es va començar a separar en dues llengües: el gallec i el portuguès. De fet, abans de la creació del Regne de Portugal al segle xii, que es va separar del regne de Galícia, la denominació comuna era gallec. El gallec de Portugal es va anomenar oficialment portuguès. Per tant, el terme galaicoportuguès és d'ús modern en l'àmbit acadèmic.
Actualment, existeix a Galícia un moviment cultural i lingüístic conegut com a reintegracionisme que propugna que gallec i portuguès segueixen sent la mateixa llengua i proposa pel gallec l'adopció de normes ortogràfiques harmonitzades amb les portugueses i brasileres.

## Vegeu també

* Cantiga d'amigo.
* Foro do bo burgo de Castro Caldelas.
* Notícia de fiadores.
* Ora faz ost’o senhor de Navarra.
* Pacte dels germans Pais.
* Testament d'Alfons II de Portugal.

## Referències

* ↑ Galaicoportugués en pronúncia occidental i galaicoportuguès en pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu: el llibre d'estil.
# Oak Grove (Minnesota)

Oak Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 6.903 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Grove tenia 6.903 habitants, 2.200 habitatges, i 1.883 famílies. La densitat de població era de 79,1 habitants per km².
Dels 2.200 habitatges en un 45,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,3% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 14,4% no eren unitats familiars. En el 10,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 3,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.169 $ i la renda mediana per família de 73.728 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.855 $ mentre que les dones 29.009 $. La renda per capita de la població era de 23.693 $. Entorn de l'1% de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# North Oaks

North Oaks és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2006 tenia 4.557 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Oaks tenia 3.883 habitants, 1.300 habitatges, i 1.177 famílies. La densitat de població era de 205,1 habitants per km².
Dels 1.300 habitatges en un 41,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 86,5% hi vivien parelles casades, en un 2,6% dones solteres, i en un 9,4% no eren unitats familiars. En el 7,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 17,6% entre 25 i 44, un 38,5% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 149.158$ i la renda mediana per família de 152.380$. Els homes tenien una renda mediana de 100.000$ mentre que les dones 47.019$. La renda per capita de la població era de 72.686$. Cap de les famílies i l'1,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Oaks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Oaks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Perimele

Segons la mitologia grega, Perimele (en grec antic: Περιμήλη) o Perimela , va ser una princesa tessàlia, filla d'Admet i d'Alcestis, i germana d'Eumel. Es va casar amb Argos, el fill de Frixos, i va ser la mare de Magnes.
Perimele és també una altra heroïna filla d'Amitàon i mare d'Ixíon.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari de mitologia grega i romana de Pierre Grimal.

## Referències

* ↑ Antoní Liberal. Recull de metamorfosis, 23
* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 431. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 172. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Meire Grove

Meire Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 149 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meire Grove tenia 149 habitants, 61 habitatges, i 40 famílies. La densitat de població era de 125,1 habitants per km².
Dels 61 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 23% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 13,4% de 45 a 60 i un 28,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.250 $ i la renda mediana per família de 40.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 22.813 $. La renda per capita de la població era de 13.559 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meire Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meire Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Longville

Longville és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 180 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Longville tenia 180 habitants, 103 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 115,8 habitants per km².
Dels 103 habitatges en un 9,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,7% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 49,5% no eren unitats familiars. En el 48,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 35,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,46.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,7% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 11,7% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 48,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 64 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.818 $ i la renda mediana per família de 39.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.625 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 26.524 $. Cap de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Longville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Longville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# La Prairie (Minnesota)

La Prairie és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 605 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Prairie tenia 605 habitants, 239 habitatges, i 174 famílies. La densitat de població era de 204,9 habitants per km².
Dels 239 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.375 $ i la renda mediana per família de 50.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.125 $ mentre que les dones 23.681 $. La renda per capita de la població era de 18.632 $. Entorn del 7,7% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Prairie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Prairie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Fúria (pel·lícula)

Fúria (títol original en anglès, Gunner) és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca de 2024 escrita per Gary Scott Thompson i dirigida per Dimitri Logothetis. És protagonitzada per Luke Hemsworth, Mykel Shannon Jenkins, Yulia Klass, Grant Feely, Connor DeWolfe i Morgan Freeman. Es va estrenar el 16 d'agost de 2024. S'ha doblat i subtitulat al català.
El rodatge va començar a Birmingham (Alabama) el 30 de març de 2023. També es va produir a Bessemer (Alabama) l'abril de 2023.

## Referències

* ↑ Grobar, Matt. «Joseph Baena Joins Luke Hemsworth, Morgan Freeman In Action Film 'Gunner'». Deadline Hollywood, 06-04-2023. [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ Grobar, Matt. «Luke Hemsworth Action Pic 'Gunner' Adds Three; Freddie Stevenson Doc 'Trials To Triumph' Acquired By Gravitas Ventures; 'BlackBerry' Nabs SFFILM Prize; More – Film Briefs». Deadline Hollywood, 07-04-2023. [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ «Gunner». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 març 2025].
* ↑ Winborne, Jeffrey. «Morgan Freeman led 'Gunner' now filming in Birmingham area». WBRC, 30-03-2023. [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ «Morgan Freeman filming action movie in The Magic City». WVTM-TV, 01-04-2023. [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ Specker, Lawrence. «Morgan Freeman, Luke Hemsworth filming movie in Birmingham». Al.com, 02-04-2023. [Consulta: 14 abril 2023].
# Can Guixà

Can Guixà és una fàbrica de Sant Quirze de Besora (Osona), la xemeneia de la qual, actualment desapareguda, era inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

El 1860, Josep Guixà i Tous (1815-1892) va muntar una filatura de cotó en una peça de terra que havia comprat a Pau Vinyes, al carrer de Torelló de Sant Quirze de Besora. El seu germà Francesc seria majordom de la nova fàbrica, que tenia quatre cardes i 2.280 fusos moguts per la força hidràulica del riu Ter. El 1866, la fàbrica tancà i s'hi instal·là la de Tous, Guixà i Cia, amb 18 cardes i 4.380 fusos.
El 1887, Tous i Guixà donà de baixa una part dels telers i el taller de la fàbrica de la matrícula industrial municipal. El 1933 es va constituir l'empresa Filatures Guixà, que va desaparèixer el 1987. El 1992 s'hi va produir un incendi i el 1997 es va enderrocar la xemeneia.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt fabril erigit al marge esquerre del Ter, molt a prop de la desembocadura del torrent de la Foradada i al sud-oest del nucli antic.
La nau principal és una gran construcció rectangular de planta baixa i tres pisos, parets remolinades, teulada a quatre vessants i finestres rectangulars. Hi ha un segon cos, de planta quadrada, on hi havia les cases dels amos i dels encarregats. El salt d'aigua és de 6,29 m i 5.000 l/s de cabal i serveix per a produir electricitat.

### Xemeneia

Col·locada damunt de dos cossos de planta cúbica, l'inferior feia 321 cm de costat i el superior 295 cm. El diàmetre de la base era de 923 cm i tenia una alçada aproximada de 35 m. Al capdamunt estava lleugerament deteriorada, ja que s'havia perdut el barret que la coronava. Per bé que es conservaba en força bon estat, estava lleugerament inclinada, en el seu terç superior, cap a tramuntana. A través del cos cúbic que formava la base s'accedia al centre de la xemeneia, mitjançant un passadís. Tota ella era de rajoles, i eren destacables les de la base que tenien secció corba.

## Referències

* 1 2 3 «Xemeneia de Can Guixà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 «Can Guixà». Ruta del patrimomi cultural fluvial. Consorci del Ter.
* ↑ «Fàbrica de Can Guixà». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Català-Amigó