# Epinecrophylla

Epinecrophylla és un gènere d'ocells de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae). Agrupa espècies natives de l'Amèrica tropical (Neotròpic), les àrees de distribució de les quals es troben des d'Hondures a través d'Amèrica Central i del Sud fins al sud-est del Perú, nord de Bolívia i sud de l'Amazònia brasilera, però principalment a la conca de l'Amazonas.

## Descripció

Les espècies d'aquest gènere són ocells petits, de cues força curtes, mesurant entre 10 i 11,5 cm de longitud, que prefereixen el dens sotabosc de boscos humits de baixa altitud, on es mouen ràpidament, són tímids i difícils de veure. Es caracteritzen per buscar l'aliment en fulles mortes penjants.

## Ecologia

Els membres del gènere Epinecrophylla solen especialitzar-se en l'extracció d'insectes i aranyes de grups de fulles mortes penjants, alimentant-se d'aquesta manera durant més del 75% del temps. Mentre s'alimenten tenen mètodes estereotipats per manipular les fulles amb el bec i els peus; per contra, els membres de Myrmotherula tendeixen a caçar preses a les superfícies de fulles, tiges, branquetes, molses i vinyes, i cap d'aquests ocells s'especialitza i manipula les fulles mortes, encara que de vegades les sondegen amb el bec. Una altra característica d'Epinecrophylla sembla ser el niu en forma de cúpula amb entrada lateral o obliqua; tres de les espècies tenen aquesta característica, mentre que no es coneixen els comportaments de nidificació dels altres membres del gènere.

## Taxonomia i etimologia

Diversos autors van suggerir que el gènere Myrmotherula no era monofilètic, un dels grups que van ser identificats com a diferent del Myrmotherula veritable va ser el grup haematonota, els membres del qual comparteixen similituds de plomatge, d'hàbits d'alimentació i de vocalització. Finalment, anàlisis filogenètiques de la família conduïdes per Isler et al. (2006), incloent-hi sis espècies del grup haematonota i més dotze de Myrmotherula, van trobar que els dos grups no estaven agermanats. Per a aquell grup va ser descrit el present gènere Epinecrophylla. La separació en el nou gènere va ser aprovada per la Proposta N° 275 al Comitè de Classificació de Sud-americà (SACC) al maig de 2007.
El nom genèric Epinecrophylla es compon de les paraules del grec antic «epi» que significa “sobre”, «nekros» que significa “mort”, i «phullon» que significa “fulla”, reflectint la forta predilecció de les espècies d'aquest gènere per buscar insectes en fulles mortes penjants.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 8 espècies:
* formigueret lleonat - (Epinecrophylla fulviventris).
* formigueret ventrebrú - (Epinecrophylla gutturalis).
* formigueret ullblanc - (Epinecrophylla leucophthalma).
* formigueret gorjatacat occidental - (Epinecrophylla haematonota).
* formigueret gorjatacat oriental - (Epinecrophylla amazonica).
* formigueret dels turons - (Epinecrophylla spodionota).
* formigueret ornat - (Epinecrophylla ornata).
* formigueret cua-rogenc - (Epinecrophylla erythrura).

### Notes taxonòmiques

* ↑ Alguns autors més recents tracten les espècies E. pyrrhonota i E. fjeldsaai com a subespècies d'Epinecrophylla haematonota, amb base en la similitud de vocalització i poca diferència de plomatge. Les anàlisis genètiques, però, mostren que pyrrhonota seria diferent, però no així fjeldsaai. Finalment, Isler & Whitney (2018) van analitzar 58 registres vocals disponibles d'E. pyrrhonota, 42 d'E. fjeldsaai i 62 d'E. haematonota per avaluar la posició taxonòmica. Els registres van incloure enregistraments de la localitat tipus, o properes, dels tres tàxons. També es van revisar les dades morfològiques i filogenètiques publicades anteriorment. Les anàlisis vocals van revelar que la vocalització dels tres tàxons són essencialment iguals. Les diferències de plomatges entre ells són mínimes, però semblen diagnosticables entre les femelles. Amb base a aquestes conclusions, el SACC, mitjançant l'aprovació de la Proposta No 817, va passar a tractar E. pyrrhonota i E. fjeldsaai com a subespècies d'E. haematonota, convecció seguida actualment per les principals classificacions.
* ↑ La separació d'E. pyrrhonota i E. amazonica d'E. haematonota proposada a l'estudi de Whitney et al. 2013 amb base en anàlisi de filogènia molecular, morfologia i vocalització, va ser aprovada a la Part A de la mateixa Proposta N° 589 al SACC, però posteriorment a la Proposta N° 817 es va tornar enrere en tractar-les com a subespècies. L'IOC i Clements/eBird llisten totes dues com a subespècies. El Comitè Brasiler de Registres Ornitològics (CBRO) a l'edició 2015 de la Llista d'Ocells de Brasil, reconeix les quatre (haematonota, pyrrhonota, amazonica i dentei) com a espècies plenes.

## Referències

* 1 2 «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 1r març 2025].
* 1 2 Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. Londres: Christopher Helm, 2010, p. 147. ISBN 978-1-4081-2501-4 [Consulta: 1r març 2025].
* 1 2 Isler, Morton L.; Rodrigues Lacerda, Daniela; Isler, Phyllis R.; Hackett, Shannon J.; Rosenberg, Kenneth V. «Epinecrophylla, a new genus of antwrens (Aves: Passeriformes: Thamnophilidae)» (en anglès). Proceedings of the Biological Society of Washington, 119, 4, 22-12-2006, pàg. 522–527. DOI: 10.2988/0006-324X(2006)119[522:EANGOA]2.0.CO;2. ISSN: 0006-324X.
* ↑ «Proposal (275): Recognize the genus Epinecrophylla (Thamnophilidae)». South American Classification Committee, 01-05-2007. [Consulta: 1r març 2025].
* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David. «Antbirds – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 1r març 2025].
* 1 2 Whitney, B.M; Isler, M.L., Bravo, G.A., Aristizábal, N., Schunck, F., Silveira, L.F. & Piacentini, V. de Q. «A new species of Epinecrophylla antwren from the Aripuanã-Machado interfluvium in central Amazonian Brazil with revision of the “stipple-throated antwren” complex.» (PDF) (en anglès) p. 263-267. Lynx Edicions, 01-06-2013. Arxivat de l'original el 2024-12-02. [Consulta: 1r març 2025].
* ↑ Isler, Morton L.; Whitney, Bret M. «Reevaluation of the taxonomic positions of members of the Epinecrophylla fjeldsaai (Aves: Passeriformes: Thamnophilidae) antwren complex including E. fjeldsaai based on vocalizations». The Wilson Journal of Ornithology, 130, 4, 01-12-2018, pàg. 908. DOI: 10.1676/1559-4491.130.4.908. ISSN: 1559-4491.
* 1 2 «Proposal(817): Treat Epinecrophylla fjeldsaai and E. pyrrhonota as subspecies of E. haematonota». South American Classification Committee, 01-05-1019. [Consulta: 1r març 2025].
* ↑ «Proposal (589): Split Epinecrophylla haematonota into four species». South American Classification Committee, novembre 2013. [Consulta: 1r març 2025].
* ↑ Piacentini, Vítor de Q.; Aleixo, Alexandre; Agne, Carlos Eduardo; Maurício, Giovanni Nachtigall; Pacheco, José Fernando «Annotated checklist of the birds of Brazil by the Brazilian Ornithological Records Committee / Lista comentada das aves do Brasil pelo Comitê Brasileiro de Registros Ornitológicos». Revista Brasileira de Ornitologia - Brazilian Journal of Ornithology, 23, 2, 31-12-2015, pàg. 90–298. ISSN: 2178-7875.