OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrea Adamo

Andrea Adamo (Erice, 22 d'agost de 2003) és un pilot de motocròs italià que va guanyar el Campionat del Món de MX2 del 2023. A banda, el 2017 va guanyar el Campionat d'Europa (EMX) de 150cc.

## El títol del 2023

El 2023, Adamo va començar el campionat de MX2 situant-se en segon lloc a la ronda inicial. La seva primera victòria en Gran Premi es produí a la quarta ronda, a Trentino. Adamo es va proclamar campió del món a la divuitena ronda, a Maggiora (província de Novara), també a Itàlia.

## Palmarès al Campionat del Món de Motocròs

    A 1 de gener del 2025

### Resultats per any

| Any | Motocicleta | MX2 |
| 2021 | Gas Gas | 14è |
| 2022 | Gas Gas | 8è |
| 2023 | KTM | 1r |
| 2024 | KTM | 6è |

### Resultats en Grans Premis

Font:
Barem de puntuació de 2002 ençà:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 |
| Punts | 25 | 22 | 20 | 18 | 16 | 15 | 14 | 13 | 12 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
(Llegenda)
| Any | Rda 1 | Rda 2 | Rda 3 | Rda 4 | Rda 5 | Rda 6 | Rda 7 | Rda 8 | Rda 9 | Rda 10 | Rda 11 | Rda 12 | Rda 13 | Rda 14 | Rda 15 | Rda 16 | Rda 17 | Rda 18 | Rda 19 | Rda 20 | Posició mitjana | % Podis | Posició |
| 2023 MX2 | 2 | 6 | 2 | 1 | 4 | 3 | 2 | 4 | 2 | 4 | 2 | 5 | 7 | 1 | 3 | 5 | 6 | 3 | 3 | - | 3.42 | 58% | 1r |
| 2024 MX2 | 5 | 3 | 12 | 7 | 5 | 2 | 3 | 4 | 9 | 4 | 2 | 4 | 32 | OUT | 2 | 3 | 11 | 7 | 5 | 2 | 6.42 | 37% | 6è |

## Referències

* ↑ «Andrea ADAMO» (PDF) (en francès). memotocross.fr, 30-12-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «MX ProFitxer: Andrea Adamo» (en anglès). mxgpresults.com.
* ↑ «Prado and Adamo won in Trentino» (en anglès). fim-moto.com. FIM, 17-04-2023. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Andrea Adamo MXGP & MXoN Results» (en anglès). racerxonline.com.

## Enllaços externs

* Andrea Adamo - Lloc web oficial (italià) (anglès)
Campions del Món de MX2$^1$ :
1973 - Malherbe
1974 - Malherbe
1975 - Rahier
1976 - Rahier
1977 - Rahier
1978 - Watanabe
1979 - H. Everts
1980 - H. Everts
1981 - H. Everts
1982 - Geboers
1983 - Geboers
1984 - Rinaldi
1985 - Vehkonen
1986 - Strijbos
1987 - V. den Berk
1988 - Bayle
1989 - Parker
1990 - Schmit
1991 - S. Everts
1992 - Albertyn
1993 - Tragter
1994 - Moore
1995 - Puzar
1996 - Tortelli
1997 - Chiodi
1998 - Chiodi
1999 - Chiodi
2000 - Langston
2001 - Dobb
2002 - Maschio
2003 - Ramon
2004 - Townley
2005 - Cairoli
2006 - Pourcel
2007 - Cairoli
2008 - Rattray
2009 - Musquin
2010 - Musquin
2011 - Roczen
2012 - Herlings
2013 - Herlings
2014 - Tixier
2015 - Gajser
2016 - Herlings
2017 - Jonass
2018 - Prado
2019 - Prado
2020 - Vialle
2021 - Renaux
2022 - Vialle
2023 - Adamo
2024 - de Wolf :
$^1$Del 1975 al 2003, era el Campionat del Món de Motocròs 125cc (en cursiva, els Campionats d'Europa previs al mundial). :
# Deerita

La deerita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la deerita-howieïta. Rep el nom en honor del professor William Alexander Deer (Manchester, Anglaterra, 26 d'octubre de 1910 - Cambridge, Anglaterra, 8 de febrer de 2009), mineralogista i petròleg de la Universitat de Cambridge.

## Característiques

La deerita és un silicat de fórmula química (Fe,Mn)₆(Fe,Al)₃[Si₆O₁₇]O₃(OH)₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1964. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la deerita pertany a «09.DH - Inosilicats amb 4 cadenes senzilles periòdiques, Si₄O₁₂» juntament amb els següents minerals: leucofanita, ohmilita, haradaïta, suzukiïta, batisita, shcherbakovita, taikanita, krauskopfita, balangeroïta, gageïta, enigmatita, dorrita, høgtuvaïta, krinovita, makarochkinita, rhönita, serendibita, welshita, wilkinsonita, safirina, khmaralita, surinamita, howieïta, taneyamalita, johninnesita i agrel·lita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Laytonville, situada a la localitat homònima del comtat de Mendocino, a Califòrnia (Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, tant a Califòrnia com als estats de Washington i Oregon, així com a Cuba, Grècia, Turquia, Itàlia, França i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Deerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 agost 2019].
# Ranxeria Hopland

La banda Hopland d'indis pomo de la ranxeria Hopland és una tribu reconeguda federalment dels pomo al comtat de Mendocino (Califòrnia), al sud d'Ukiah. La banda Hopland de pomoa viscut tradicionalment a la vall de Sanel.

## Reserva

La reserva dels pomo Hopland és la ranxeria Hopland. Aproximadament 291 membres tribals viuen a l'àrea i 45 a la reserva. La ranxeria fou establida en 1907 i té una superfície de 40 acres (160.000 m²). Es troba unes 3 milles a l'est de Hopland (Califòrnia).

## Govern

Els pomo Hopland ratificaren llur constitució el 20 d'agost de 1981, que establí un consell de govern de 7 persones. L'actual cap tribal és Shawn Pady. La tribu dirigeix els seus negocis des de Hopland (Califòrnia).

## Serveis i programes

La banda Hopland d'indis pomo té un programa d'educació tribal, una oficina d'EPA, departaments de salut, serveis, policia, sistema judicial i corporació de desenvolupament econòmic. La tribu posseeix i gestiona en Casino Hopland Sho-Ka-Wah, situat a l'est Hopland.

## Notes

* 1 2 3 California Indians and Their Reservations. San Diego State University Library and Information Access. 2009. Retrieved 3 August 2009.
* 1 2 «Pusat provider Games Onile Resmi #no1» (en indonesi). [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ Pritzker, 140
* ↑ Hopland Band of Pomo Indians. Retrieved 15 January 2011.
* ↑ California Tribes and Organizations. 500 Nations.. Retrieved 3 August 2009.
* ↑ Hopland Band of Pomo Indians.. Retrieved 15 January 2011.

## Referències

* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1

## Enllaços externs

* Web de la ranxeria
# Campionat d'Austràlia de trial

El Campionat d'Austràlia de trial, regulat per la federació australiana de motociclisme, MA (Motorcycling Australia), és la màxima competició de trial que es disputa a Austràlia.

## Llista de guanyadors

    A 1 de gener de 2025
| Temporada | Campió | Motocicleta |
| 1965 | Johnny Rock | Francis Barnett |
| 1966 | Ian Gaff | Triumph |
| 1967 | Ian Gaff | Triumph |
| 1968 | Alan Kerney | Triumph |
| 1969 | David Hurst | Bultaco |
| 1970 | Ian Gaff | Bultaco |
| 1971 | David Pinkerton | Bultaco |
| 1972 | Chris Leighfield | Montesa |
| 1973 | Chris Leighfield | Montesa |
| 1974 | Chris Leighfield | OSSA |
| 1975 | Peter Paice | Yamaha |
| 1976 | Peter Paice | Yamaha |
| 1977 | Jeff Gough | Montesa |
| 1978 | Ross Grimsey | Bultaco |
| 1979 | Steve Johnson | Montesa |
| 1980 | David Golssmith | Montesa |
| 1981 | Steve Johnson | Montesa |
| 1982 | Peter Paice | Montesa |
| 1983 | Steve Johnson | Montesa |
| 1984 | Paul Symons | Yamaha |
| 1985 | Steve Hope | Yamaha |
| 1986 | Steve Chapman | Honda |
| 1987 | Andrew Sutcliffe | Yamaha |
| 1988 | Shane Mitchell | Yamaha |
| 1989 | Shane Mitchell | Yamaha |
| 1990 | Shane Mitchell | Yamaha |
| 1991 | Shane Mitchell | Yamaha |
| 1992 | Kevin Zarczynski | Beta |
| 1993 | Stefan Merriman | Yamaha |
| 1994 | Graham Jarvis | Scorpa |
| 1995 | Stefan Merriman | Yamaha |
| 1996 | Robert Jones | Beta |
| 1997 | Kevin Zarczynski | Gas Gas |
| 1998 | Kale Reed | Beta |
| 1999 | Warren Laugesen | Beta |
| 2000 | Robert Jones | Sherco |
| 2001 | Sam Ludgate | Sherco |
| 2002 | Warren Laugesen | Scorpa |
| 2003 | Kale Reed | Scorpa |
| 2004 | Colin Zarczynski | Sherco |
| 2005 | Shaun Morris | Gas Gas |
| 2006 | Colin Zarczynski | Sherco |
| 2007 | Colin Zarczynski | Sherco |
| 2008 | Colin Zarczynski | Sherco |
| 2009 | Colin Zarczynski | Sherco |
| 2010 | Jake Whitaker | ? |
| 2011 | Jake Whitaker | Beta |
| 2012 | Jake Whitaker | Beta |
| 2013 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2014 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2015 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2016 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2017 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2018 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2019 | Kyle Middleton | Gas Gas |
| 2020-2022: No disputat |||
| 2023 | Kyle Middleton | TRRS |
| 2024 | Connor Hogan | Gas Gas |

## Estadístiques
### Campions amb més de 3 títols

    A 1 de gener de 2025
| Pilot | Títols |
| Kyle Middleton | 8 |
| Colin Zarczynski | 5 |
| Shane Mitchell | 4 |

## Referències

* «Australia» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 15 octubre 2021].
* ↑ «Historic Wins and Podiums: SA’s Success at the 2024 GASGAS Australian Trial Championship» (en anglès). motorcyclingsa.org.au, 09-10-2024. [Consulta: 11 març 2025].
# Miye Oni

Olumiye "Miye" Oni (Northridge, Califòrnia, 4 de juny de 1997) és un jugador de bàsquet estatunidenc d'ascendència nigeriana. Amb 1,96 metres d'alçada, ocupa la posició d'escorta.

## Carrera esportiva

Va jugar tres temporades amb els Bulldogs de la Universitat Yale, en les quals va fer una mitjana de 15,0 punts, 6,2 rebots, 3,3 assistències i 1,0 taps per partit. A la seva primera temporada va ser inclòs en el segon millor quintet de la Ivy League, mentre que en les dues següents ho va ser al primer. En la seva última campanya va ser a més elegit Jugador de l'Any de la conferència.
Va ser elegit en la cinquanta-vuitena posició del Draft de l'NBA del 2019 per Golden State Warriors, sent traspassat posteriorment als Utah Jazz. Després de dos anys i mig a Salt Lake City, el 4 de gener de 2022 és traspassat a Oklahoma City Thunder, però acaba sent tallat tres dies després sense arribar a debutar. El 16 de novembre de 2022, deprés d'un contracte temporal amb els New Orleans Pelicans amb els que tampoc arriba a debutar, fitxa pels London Lions de la British Basketball League.
En el mes d'octubre de 2023 torna a provar a l'NBA fitxant pels Orlando Magic, però va ser acomiadat cinc dies després i als pocs dies s'incorpora a la seva filial, els Osceola Magic. El 6 de setembre de 2024 fitxa pels Memphis Grizzlies, amb els que tan sols disputa els partits de pretemporada. El 16 de desembre de 2024 torna a Europa signant pel Club Joventut Badalona fins a final de temporada. A començaments del mes de març va demanar rescindir el contracte al·legant motius personals.

## Referències

* ↑ «Miye Oni College Stats». Sports reference. [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «Warriors Select Jordan Poole and Eric Paschall in 2019 NBA Draft». NBA, 20-06-2019 [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «New London Lions Signing: Miye Oni». London Lions Basketball, 16-11-2022 [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «Orlando Magic completing training camp roster with length, athleticism». Orlando Magic Daily, 22-08-2023 [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «Miye Oni Player Profile». RealGM. [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «Miye Oni: potencia y versatilidad para el juego exterior de la Penya». ACB, 16-12-2024 [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «Miye Oni rescinde su contrato con el Joventut Badalona». ACB, 06-03-2025 [Consulta: 11 març 2025].
# Puig de Son Reus

El puig de Son Reus o la comuna de Randa és l'esperó sud del Puig de Randa, presenta una altitud de 502 metres i està situat al terme d'Algaida, molt a prop de la fita amb Llucmajor.
Al seu vessant s'han localitzat enterraments pretalaiòtics en coves. Durant tot l'antic règim va ser la comuna de Randa, llogaret situat al seu peu. La desamortització de Mendizábal (1836) permeté a la família Reus comprar el puig i incorporar-lo a la possessió de Son Reus. Malgrat tot es permeté als randins aprofitar les pedres, la llenya i amollar-hi el bestiar.
També podem trobar al puig la cova del tupa-tup que segons una rondalla mallorquina quan hi llancen una pedra rebota dins la muntanya perquè a dins és buida.

## Referències

* Algaida. Referències històriques
* Son Reus de Randa.Miquel Sastre Pujol “Fiolet”. Possessions d'Algaida
* Es Puig de Randa. Ajuntament de Llucmajor
# Puig de ses Tres Fites

El puig de ses Tres Fites és una elevació muntanyosa del massís de Randa, situada als límits de les comarques mallorquines del Pla i el Migjorn. També és on es confronten els termes municipals d'Algaida, Montuïri i Llucmajor.
El turó presenta una altitud de 342 metres i es troba entre les possessions de Son Lleó (Algaida), sa Maimona i Son Bonaventura (Llucmajor) i Alcoraia (Montuïri). Al cim s'hi troba una pedra triangular amb les inicials dels termes municipals que convergeixen en aquell lloc. Una tradició explica que els batles de les tres viles s'hi reunien per discutir temes comuns sense sortir del seu respectiu terme.

## Referències

* Adaptació de les NNSS d'Algaida al Pla Territorial Insular de Mallorca
* Bona Pau (1994, abril), 494, Montuïri, 9
# 780
## Esdeveniments

* Barcelona (Àndalus): A la mort del seu pare Sulayman ibn Yaqdhan al-Kalbí al-Arabí, assassinat a Saragossa, Matruh ibn Sulayman ibn Yaqdhan al-Arabí passa a ser valí titular de Barcelona i Girona.
* 9 de setembre – Constantinoble: Per la mort del seu pare Lleó IV el Khàzar, Constantí VI esdevé emperador als 8 anys. La seva mare, l'emperadriu Irene, assumeix la regència.

## Naixements

* Saragossa (Àndalus): Mussa ibn Mussa ibn Fortun, senyor de la Vall de l'Ebre i valí de Tudela, Osca i Saragossa. (m. 862)
* Bagdad: Muhàmmad ibn Mussa al-Khwarazmí, matemàtic, geògraf i astrònom. (m. 850)

## Necrològiques

* Saragossa (Àndalus): Sulayman ibn Yaqdhan al-Kalbí al-Arabí, valí de Barcelona i Girona. Assassinat pel valí d'aquesta ciutat.
* 9 de setembre – Constantinoble: Lleó IV el Khàzar, emperador.
# 790
## Esdeveniments

* Imperi Carolingi: L'emperador Carlemany destitueix Corsó de Tolosa i nomena Guillem I com a Duc d'Aquitània i comte de Tolosa.
* Tolosa (Aquitània): El comte Guillem I assigna al seu fill Berà els comtats de Rasès i de Conflent.
* Carcassona (Aquitània): Bel·ló és nomenat comte del territori.
* Aquisgrà (Imperi Carolingi): L'emperador Carlemany decideix establir-hi la seva residència fixa i comença a projectar-se el Palau.
* Atalea (Pamfília): Els romans d'Orient de Constantí VI perden la meitat d'una flota contra els àrabs en aigües del seu golf.
* Narbona (Septimània): Nebridi és nomenat arquebisbe metropolità, amb autoritat sobre la Gòtia.
* Bretanya: Hom escriu un tractat en dues pàgines sobre plantes medicinals que es convertirà en el text més antic que es conserva en idioma bretó.

## Naixements

* Regne d'Astúries: Ramir I, rei. (m. 850)
* Ifríqiya: Abu-Iqal al-Àghlab ibn Ibrahim, quart emir aglàbida de la regió. (m. 841)
* Alsàcia (Imperi Carolingi): Otfrid von Weissenburg, monjo i poeta, traductor dels Evangelis en la que es considera la primera obra de la literatura alemanya. (m. 870)

## Necrològiques

* Al-Fayd ibn Abi-Sàlih
# Tarasi

Tarasi (en grec antic: Ταράσιος) va ser patriarca de Constantinoble de l'any 784 al 806.
Va néixer a Constantinoble en una família aristocràtica, emparentada amb grans famílies, entre elles la de Foci, que també seria patriarca. Va seguir una carrera a l'administració i va arribar a senador i a secretari imperial de l'emperador Constantí VI i de la seva mare Irene d'Atenes. En un principi era iconoclasta, però després se'n va penedir i va retirar-se a un monestir on va prendre l'hàbit religiós.
Mostrava simpatia pels iconòduls, (veneradors d'imatges), i l'emperadriu Irene, l'any 784, el va proposar com a patriarca encara que en aquell moment era laic. Era una persona d'una gran cultura i coneixia a fons la teologia, i a més no era estrany que un laic fos proposat per bisbe. Va acceptar el càrrec amb la condició d'aconseguir la unitat de l'església, respectar l'autoritat del papa i integrar tots els bisbes ortodoxos. Va ser ordenat diaca i després sacerdot, abans de ser nomenat bisbe.
Va convèncer Irene d'enviar una carta al papa Adrià I perquè enviés delegats al Segon Concili de Nicea per anatematitzar l'iconoclàstia, i el papa va enviar delegats, encara que repudiava el fet de nomenar un laic com a patriarca. El Concili es va reunir a l'Església dels Sants Apòstols el 17 d'agost de 786, però les tropes amotinades van irrompre a l'església i van dispersar els assistents, i els delegats papals van marxar immediatament cap a Roma. Retirades de la ciutat les tropes amotinades, es va tornar a reunir el Concili a Nicea el 787, que va condemnar l'iconoclàstia i va implementar el culte a les imatges. El patriarca va mantenir una postura moderada contra els opositors, entre ells Teodor Estudita i els seus seguidors.
L'any 802 Tarasi va coronar emperador Nicèfor I el Logoteta que havia destronat Irene. Això va sorprendre, però el patriarca no va voler participar en l'entramat polític i es dedicava a les obres de caritat i a la predicació. Quan va morir va ser venerat com a sant, i el seu nom apareix al Martyrologium Romanum, a la celebració del 25 de febrer.

## Referències

* ↑ Kirsch, J. P. «St. Tarasius». The Catholic Encyclopedia. [Consulta: 4 juliol 2023].
# Illa Coftéecöl (San Esteban)

Illa Coftéecöl o de San Esteban (en espanyol és anomenada Isla de San Esteban o Isla Turón, y en seri Coftéecöl o Hast) és una petita illa del golf de Califòrnia, Mèxic, situada al sud-oest de l'illa de Tiburón. Forma part del municipi d'Hermosillo a l'estat mexicà de Sonora i té una superfície de 39.773 km$^2$ (15.356 milles quadrades). Això la converteix en la 15a illa més gran de Mèxic.
Va ser habitada antigament per un grup de la gent comcáac (seri), ara està deshabitada.
L'illa de San Esteban és la llar de molts espècies d'animals endèmiques, com són dues espècies de Sauromalus (anomenats chacahualas en espanyol de Mèxic): el chacahuala de l'illa San Esteban (Sauromalus varius) i el chacahuala espinós (S. hispidus). Així com una espècie única de Ctenosaura (Ctenosaura conspicuosa) .

## Referències

* ↑ Moser, Edward W. «Bandas seris» (en espanyol de Mèxic). Arxivat de l'original el 2012-03-14. [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ «Exploring the Sea of Cortez». Arxivat de l'original el 2008-09-05. [Consulta: 1r febrer 2009].
# Antusa de Constantinoble

Antusa de Constantinoble (757-808/809) va ser una princesa romana d'Orient, filla de Constantí V i d'Eudòxia. Va fer vida monàstica i, així mateix, es dedicà a fer obres de caritat. Considerada una defensora de les imatges religioses, a diferència de la iconoclàstia que va promoure el seu pare, l'església ortodoxa la considera santa i la commemora el 12 d'abril.
Sobre la seva vida no se'n sap gaire, atès que la majoria de dades les donen escrits litúrgics ortodoxos com el Menologi o el Sinaxari, que recullen les vides dels sants. Va ser filla de l'emperador Constantí V Coprònim (741-775) i la seva tercera muller, Eudòxia. Hom ha afirmat que va rebre el nom en honor de l'abadessa, i després santa, Antusa de Mantinea, que hauria predit el seu naixement a l'emperadriu Eudòxia, que es creia estèril; aquesta Antusa seria posteriorment perseguida a causa de la seva defensa de les imatges religioses enfront de la política iconoclasta de Constantí V.
Malgrat la intenció del seu pare de casar-la, va decidir adoptar una vida monàstica, entrant com a monja al monestir d'Eumènia, tonsurada pel patriarca Tarasi. Sobre la seva postura davant les imatges, el Sinaxari no dona dades al respecte, però probablement fos iconòdula, atesa la seva vinculació amb l'emperadriu Irene, una fervent defensora de les imatges, i el patriarca Tarasi.
A la mort del pare, Lleó IV va donar a la seva germana una sèrie de béns que li pertanyien a lliure disposició, la qual els va utilitzar per fer obres de caritat: va destinar-los a la reparació de diversos convents, el rescat de captius empresonats pels musulmans a les costes de l'imperi, a la fundació d'asils per orfes, entre d'altres. Posteriorment, el Sinaxari diu que l'emperadriu Irene va demanar associar-la al poder, però no sembla quelcom probable a causa del caràcter autòcrata d'aquesta emperadriu, que va fer entrar en monestirs els cinc germans d'Antusa i, més tard, va deposar i cegar el seu propi fill, Constantí VI, per emparar-se del poder.
Va morir als 52 anys, l'any 808 o 809. L'església ortodoxa la va declarar santa i commemora la seva festa el 12 d'abril.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Talbot, Alice-Mary. Byzantine Defenders of Images: Eight Saints' Lives in English Translation (en anglès). Washington, D. C.: Dumbarton Oaks Research Library and Collection, 1998, p. 21-24.
* 1 2 3 Díez Canseco, Vicente. Diccionario biográfico universal de mujeres célebres (en castellà). Madrid: Imprenta de D. José Félix Palacios, 1844, p. 174-175.
* 1 2 «St. Anthusa of Consantinople» (en anglès). Antiochian Orthodox Christian Archdiocese of North America. Arxivat de l'original el 25 de maig 2020. [Consulta: 17 gener 2021].
# Mare de Déu de la Pietat de Fontcoberta

La Mare de Déu de la Pietat de Fontcoberta és una obra amb elements gòtics i renaixentistes de Fontcoberta (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pedró-oratori d'uns 2,5 metres d'alçada format per diverses peces de pedra i rematat per una creu. La base, de pedra calcària amb motllura de mitjacanya i de dos bossells, sembla original. Damunt hi ha dos blocs rectangular de pedra, de factura moderna. Al segon bloc hi ha una fornícula d'arc apuntat que conté, al seu interior, una imatge de pedra de petites dimensions (35 cm d'alçada) de la Verge de la Pietat amb Crist als seus braços, de reminiscències gòtiques. Sobre la capelleta, i tot coronant el pedró, hi ha la creu grega de pedra, amb un crucifix en relleu.

## Història

Antigament, la capelleta era emplaçada a la banda de ponent de l'església parroquial de Fontcoberta. L'any 1936 va ser enderrocada. Recentment ha estat restaurada i col·locada al lloc on es troba actualment.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu de la Pietat de Fontcoberta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].