# Casa-fàbrica Martí i Salarich

La casa-fàbrica Martí i Salarich és un edifici situat al carrer de Guifré, 9 del Raval de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C) arran de la MPEP del Patrimoni Arquitectònic Històrico-Artístic al districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica).

## Història

El 1859, el serraller Miquel Martí i Salarich va adquirir en emfiteusi una parcel·la al comerciant i terraninent Rafael Sabadell i Permanyer, on va fer construir un edifici de planta baixa (núms. 7 i 9) destinat a fàbrica de llits i altres objectes de ferro. El gener del 1862, Martí va presentar un projecte de remunta del mestre d'obres Felip Ubach, i el març un de nova planta per al núm. 9, del mateix autor.
El 1866, i per a pagar uns deutes, vengué la finca als germans Jaume (succeït el 1883 pel seu fill Bernat) i Maria Ollé i Figuerola, als qui també havia de donar els ingressos procedents de la venda de «camas de hierro y demás efectos». Aleshores, va traslladar la producció a l'antic taller de Salvador Mañach al carrer d'en Robador, 41 i 43.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa amb un altell o entresolat (on hi havia un taller), i quatre pisos amb terrat. Als baixos, el parament és d'imitació de carreus de pedra del basament. Tres alts arcs de mig punt donen accés, a banda i banda, a la zona de producció, i al mig, al vestíbul. Els dos establiments conserven un parell de patis coberts i la zona de tallers, amb paraments de maó, pilars de fosa i paviments de pedra.
Els altells de la planta baixa s'obren a la façana a través de balcons amb ampit de forja a base de volutes, i el central té la data 1863. A la resta de plantes, les obertures s'estructuren en tres eixos verticals, en forma de balcons de llosana pedra motllurada amb volada decreixent i barana de ferro forjat a base de volutes. Els emmarcaments de les obertures es presenten emmarcades amb pedra de Montjuïc, i a nivell dels forjats hi ha una motllura d'estuc.
El vestíbul acull una doble escala vers el distribuïdor, disposat a l'entresol i que dona accés a l'escala de veïns i els altells dels establiments. Tot i que ha arribat als nostres dies profundament modificat, conserva les baranes de ferro forjat de l'escala, ornat a base de volutes i elements vegetals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa-fàbrica Martí i Salarich». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 6 Modificació del PEPPAHA al districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica). Ajuntament de Barcelona, 2018, p. 23-25.
* ↑ «Rafael Sabadell i Permanyer». geneanet. Montserrat Garriga.
* ↑ AHPB, notari Lluís Gonzaga Pallós, 16-06-1859.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 22 (anuncis).
* ↑ AMCB, Q127 Foment 1231 C, 15-01-1862.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 1250 C, 16-03-1862.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 443.
* ↑ Diario de Barcelona (edición tarde), 11-05-1868, p. 4547.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Julibert
* Casa-fàbrica Mestres

## Enllaços externs

* «Casa-fàbrica Martí Salarich». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.