OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 1988

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 celebrats a la ciutat de Calgary (Canadà) es disputaren tres proves de biatló en categoria masculina, una de 10 km. esprint, una altra de 20 km i una altra de relleus 4x7,5 quilòmetres.
La prova de 20 km. es realitzà el dia 20 de febrer, la de 10 km. el 23 de febrer i la de relleus el 26 de febrer de 1988 a les instal·lacions de Canmore Nordic Centre Provincial Park. Hi participaren un total de 90 biatletes de 22 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 10 km. esprint detalls | Frank-Peter Roetsch | Valery Medvedtsev | Serguei Txépikov |
| 20 km. detalls | Frank-Peter Roetsch | Valery Medvedtsev | Johann Passler |
| Equips detalls | Unió SovièticaDmitri Vassiliev Serguei Txépikov Alexander Popov Valeriy Medvedtsev | RFAErnst Reiter Stefan Höck Peter Angerer Fritz Fischer | ItàliaWerner Kiem Gottlieb Taschler Johann Passler Andreas Zingerle |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | RDA | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | Unió Soviètica | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | RFA | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Itàlia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Biathlon at the 1988 Winter Olympics». [Consulta: 29 desembre 2024].
# Biblioteca Jaume Fuster

La biblioteca Jaume Fuster és una biblioteca pública municipal situada a la plaça de Lesseps de Barcelona. És la biblioteca central del districte de Gràcia, juntament amb la Biblioteca Vila de Gràcia i la Biblioteca de Vallcarca i els Penitents - Maria Antonieta Cot. Es va inaugurar el 13 de novembre de 2003 i forma part de la Xarxa de Biblioteques Municipals. Porta el nom de l'escriptor barceloní Jaume Fuster. Acull a la segona planta l'Arxiu Municipal del Districte de Gràcia.
La biblioteca va heretar part del seu fons de l'antiga biblioteca Antoni Julià de Capmany, situada des de l'any 1970 al carrer del Torrent de l'Olla i molt vinculada al barri de Gràcia. Està especialitzada en la Cultura Juvenil i els Viatges. Disposa d'un auditori i una sala d'exposicions on s'hi efectuen exposicions temporals relacionades amb aquesta especialització.

## Arquitectura

Està construïda a l'illa de cases que formen la plaça de Lesseps, el carrer Riera de Vallcarca i l'avinguda de Vallcarca, que havia estat ocupada per les cotxeres i tallers de la línia 3 del Metro de Barcelona, quan tenia el final en aquesta plaça.
Obra dels arquitectes Josep Antoni Llinàs i Carmona i Joan Vera i Garcia, l'edifici té una geometria romboïdal que intenta fondre el volum propi amb els edificis posteriors de grans dimensions amb accés a l'avinguda de la República Argentina, i la gran superfície oberta que representa la plaça de Lesseps. Està conformat per quatre plantes, amb un total de 5.026 m², amb una coberta metàl·lica amb un conjunt de plans inclinats a similitud de les muntanyes properes, i amb una marquesina que fa de frontera entre l'edifici i la plaça. El 2006 va guanyar el premi FAD.

## Referències

* 1 2 «Biblioteca Jaume Fuster». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Barcelona - Gràcia. Biblioteca Jaume Fuster». Diputació de Barcelona.
* 1 2 «Biblioteca Jaume Fuster, innovació arquitectònica al barri de Gràcia». Catalunya Turisme.
* ↑ «La Jaume Fuster, biblioteca de referència». Betevé, 08-12-2010.
* ↑ «Cocheras Taller de Lesseps» (en castellà). Gran Metropolitano de Barcelona.
* ↑ «Biblioteca Jaume Fuster». Col·legi d'Arquitectes de Catalunya.
* ↑ «Biblioteca Jaume Fuster, Barcelona» (en castellà). Arquitectura Viva.

## Enllaços externs

* Biblioteca Jaume Fuster - Lloc web oficial
# Carbassera de rabequet

La carabassera de bou, carabassera d'Egipte, carabassera de menjar o carabassera de rabequet (Cucurbita maxima) és una espècie de planta amb flors del gènere Cucurbita dins la família de les cucurbitàcies (Cucurbitaceae). És una planta nativa d'Amèrica del Sud, de Bolívia i el nord de l'Argentina.
Addicionalment pot rebre els noms de carabassa (fruit), carabassa confitera, carabassa de bou, carabassa de menjar, carabassa de patatera, carabassa de rabequera, carabassa de rabequet, carabassa de rabequets, carabassa de síndria, carabassa per a dolç (fruit), carabassa porquera, carabassera de peça, carabassera groga, carabassera rodona, carbassa, carbassera d'Egipte, carbassera de bou, carbassera de menjar, carbassera de peça, carbassera de rabequet, carbassera patatera, rabequera, rabequet, rabequet (fruit) i rabequets. També s'han recollit les variants lingüístiques carabassa tossinera, rabeques i zuca (alguerès).
Tenen una forma molt variable que és, segons les varietats globulars, oblongues o ovoides. Poden pesar fins a 36 kg. Normalment es mengen cuites i se'n fa sopes o pastissos. Actualment als Estats Units es fan servir principalment per a ser decorades, un cop buides, en les festes del Halloween (dia dels Morts) i també es fan concursos per conrear la carabassa més grossa. El Calendari Republicà Francès amb el nom de Potiron li va dedicar un dia de la tardor.

## Referències

* 1 2 «Cucurbita maxima». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ «Cucurbita maxima Duchesne» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 30 agost 2024].

## Enllaços externs

* Pumpkin Varieties Arxivat 2006-10-18 a Wayback Machine. - backyardgardener.com, site focused on North-Eastern U.S.
* April 2004 – In season Arxivat 2006-08-24 a Wayback Machine. describes several varieties available in Australia.
* Pumpkins - Lots and lots of Varieties! - American pumpkin varieties, arranged by species.
* Squashes and Pumpkins Arxivat 2006-10-21 a Wayback Machine. - Oregon State University. Arranged by species.
# Glaucosaure

El glaucosaure (Glaucosaurus megalops) és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels edafosàurids que visqué en allò que avui en dia és Nord-amèrica durant el Permià inferior, fa entre 272,3 i 290 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la formació del Ranxo Waggoner, a Texas (Estats Units). Es tracta de l'única espècie del gènere Glaucosaurus. L'anatomia cranial i la morfologia de les dents fan pensar que es nodria d'artròpodes de cos dur, possiblement en el marc d'una dieta omnívora. El nom genèric Glaucosaurus significa ‘llangardaix glauc’, mentre que el nom específic megalops significa ‘capgròs’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Glaucosaurus megalops» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Zachos i Asher, 2018, «Non-Mammalian synapsids: the deep roots of the mammalian family tree» (K. D. Angielczyk i C. F. Kammerer).
* ↑ Kemp, 2005, p. 24.

## Bibliografia

* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
* Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Newburgh (Maine)

Newburgh és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.394 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Newburgh tenia 1.394 habitants, 557 habitatges, i 398 famílies. La densitat de població era de 17,4 habitants/km².
Dels 557 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.850 $ i la renda mediana per família de 44.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.964 $ mentre que les dones 23.672 $. La renda per capita de la població era de 19.000 $. Entorn de l'1,8% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Newburgh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Newburgh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Akpafus

Els akpafus (o lolobis, o siwus) són els membres del grup ètnic kwa que tenen com a llengua materna el siwu. Viuen al nord de la ciutat de Hohoé, al centre de la regió Volta, al sud-est de Ghana. Hi ha entre 27.000 (dades del 2003) i segons el Joshua Projet 37.000 akpafus a Ghana. El seu codi ètnic és NAB59b i l'ID al Joshua Projet és 10227.

## Situació geogràfica i pobles veïns

La zona de parla siwu està situada entre Hohoé, al sud i Kwamikrom, al nord-oest, a l'est del llac Volta, al centre de la regió Volta, al sud-est de Ghana.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de la web ethnologue, els akpafus limiten amb els lelemis i els tuwulis al nord, amb els sekpeles a l'est, amb els selees i els ewes al sud i amb els nkonyes a l'oest.

## Llengües

La llengua materna dels akpafus és el siwu, que aprenen entre el 25 i el 50% dels infants com a segona llengua. A més a més, també parlen l'anglès, llengua oficial de Ghana.

## Religió

Segons els missioners protestants del Joshua Project, els 90% dels akpafus són cristians i els 10% creuen en religions africanes tradicionals. La meitat dels akpafus cristians són catòlics, i 40% pertanyen a esglésies independents i el 10% són protestants. El 21% dels akpafus cristians són evangelistes. Segons International Mission Board (IMB), un altre grup evangelical, els akpafus són protestants no evangelicals centrades en qüestions de justícia social i no en la salvació personal que l'IMB propaga.

## Referències

* 1 2 3 «Siwu, a language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 13 octubre 2015].
* 1 2 «Language: Siwu» (en anglès). Joshua Project, 2023. [Consulta: 5 setembre 2023].
* 1 2 «Akpafu, Lolobi in Ghana». joshuaproject. [Consulta: 13 octubre 2015].
* 1 2 «People name:Akpafu of Ghana» (en anglès). People Groups. International Mission Board. [Consulta: 5 setembre 2023].
* ↑ «Siwu» (en anglès). Ethnologue, 2009. [Consulta: 5 setembre 2023].
# Alba Alfageme

Alba Alfageme Casanova (Girona, 1979) és psicòloga i docent especialitzada en violència sexual. Es dedica a la divulgació i la formació, i col·labora habitualment en diversos mitjans de comunicació. Els seus interessos inclouen l'impacte de les crisis en les dones, les cures, l’aïllament, la comunitat i la salut mental. Acompanya dones en el seu procés de recuperació després d’haver patit diferents formes de violència sexual, i ha participat en projectes internacionals sobre els drets de les dones i la lluita contra aquestes violències en països com l'Índia, el Brasil i El Salvador. Ha desenvolupat recerques en àmbits com els matrimonis forçats, la violència obstètrica i l'assetjament sexual en l’àmbit laboral, a més de col·laborar en investigacions europees sobre el tràfic de persones amb finalitat d’explotació sexual. També exerceix com a docent a la Universitat de Girona i la Universitat de Barcelona, imparteix formacions en altres institucions acadèmiques, supervisa equips d’intervenció en violències masclistes i assessora el Govern en matèria de gènere i violències masclistes. A més, ha coordinat polítiques públiques d’atenció a les víctimes des del Departament d’Interior i defensa la necessitat d’incorporar la perspectiva de gènere a les institucions per transformar el sistema.

## Obres publicades

Alfageme és autora de Quan cridem els nostres noms. Guia per l'autoconsciència i resiliència feminista (Univers Llibres), un llibre que ofereix eines per afrontar el procés de recuperació des de la resiliència feminista i amb una perspectiva col·lectiva. L’obra està dirigida principalment a dones que volen refer-se de situacions de violència, però també busca fomentar la consciència i l’empatia entre els homes sobre el seu paper en la lluita contra les violències masclistes.

## Referències

* 1 2 «Alba Alfageme: «El feminisme ens salva la vida»». Nació Digital, 27-11-2021. [Consulta: 7 febrer 2025].
* 1 2 3 4 5 «Alba Alfageme - Biografía y mejores libros» (en castellà). La Vanguardia, 29-11-2022. [Consulta: 7 febrer 2025].
* 1 2 3 «"L'empatia és el més revolucionari"». El Critic. [Consulta: 7 febrer 2025].
* ↑ «Alba Alfageme: "El missatge que reben les dones és que una violació posa fi a la seva vida, i no és cert"». Vilaweb. [Consulta: 7 febrer 2025].
# Albert Corominas Subias

Albert Corominas Subias (Barcelona, 18 de desembre de 1943) és un enginyer industrial català. Es va doctorar en Enginyeria Industrial per la Universitat del País Basc i es va llicenciar en Informàtica per la Universitat Politècnica de Madrid. Ha exercit de catedràtic d'enginyeria d'organització a la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), en la qual estava adscrit al Departament d'Organització d'Empreses a l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona (ETSEIB). A la UPC va ser vicerector en tres ocasions, director de l’Institut d’Organització i Control de Sistemes Industrials (1997-2003) i comissionat d’Estatuts (2002-2003).
Inicià la militància en organitzacions polítiques d’esquerres el 1963, en què va ingressar a l’AUE (Agrupació Universitària d’Esquerres), de la qual va ser responsable abans d’incorporar-se, el 1964, al PSUC, en què va ser responsable de cèl·lula, membre dels comitès universitari i de Barcelona, responsable de l’organització universitària i d’ensenyament i membre dels comitès Central i Executiu. Ha mantingut la militància en organitzacions polítiques de l’àmbit de l’esquerra marxista.
Va contribuir a la fundació del Sindicat Democràtic d’Estudiants de la Universitat de Barcelona (SDEUB) i altres entitats de caràcter social i cultural, com ara l’Observatori del Sistema Universitari. Col·labora amb el Seminari Ítaca d’Educació Crítica i l’Associació Catalana d’Investigacions Marxistes.
Fora de l’àmbit acadèmic, és autor de treballs i articles en mitjans de comunicació diversos. Darrerament, s'ha centrat en temes de política universitària, en defensa crítica de la universitat pública i contra la seva mercantilització, i en les causes i conseqüències del menyspreu del coneixement.

## Llibres publicats

* Organització del temps de treball, amb Javier Crespán Echegoyen (2004).

## Premis i reconeixements

* 2006 - Medalla d’Or de la Universitat Politècnica de Catalunya
* 2006 - Professor titular (honorífic) de la Universidad Central Marta Abreu de Las Villas (Santa Clara, Cuba)

## Enllaços externs

* "Incomprensió lectora: ¿continuarem fugint d’estudi?" a El Periódico

## Referències

* ↑ www.funtsak.com, Funtsak-Diseño y Programación Web-. «Libros de Albert Corominas i Subias. Biografía y bibliografía» (en castellà). [Consulta: 14 desembre 2023].
* 1 2 joel.lloses. «Albert Corominas Subias». [Consulta: 14 desembre 2023].
* ↑ «Corominas Subias, Albert». UPC. [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «Inici». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ dixibit, Xindes. «Quan el franquisme va perdre la universitat». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «Inici». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «El menosprecio del conocimiento» (en espanyol europeu). [Consulta: 20 desembre 2023].
# Albert Estengre i Martí

Albert Estengre i Martí (Barcelona, 1975) és actor, rondollaire i cantant actiu al món de les arts escèniques des de 1995.
Va començar en el món de l'espectacle, fent els tradicionals «pastorets». Ha treballat en els musicals Fama, Hair, Joseph and the amazing technicolor dreamcoat i Germans de Sang; també en el teatre infantil, dins la Companyia estable del Teatre Poliorama, en les obres: Charlie Rivel, Càsting, Pirats, Papanotes…
Ha treballat en doblatge i cinema i ha cantat en diverses formacions, com la Glamour Band, un grup de versions que fan gires per Catalunya, The Blues Brothers Band i la Rock'n Rios Band. Des del 2013 és cantant de la banda The Blended Blues Company, que ha publicat un primer disc, Walking and Groove. Ha fet de guionista en programes infantils i escriu lletres per a composicions musicals i poemes.
És diplomat en treball social per la Universitat Ramon Llull i va estudiar Història i llenguatge musical i cant al Taller de Músics, al barri de Sant Andreu.

## Obra

* D.O. 1975 (2006). Un primer llibre de poesia, escrit conjuntament amb Xavier Guitó.

## Discografia

* Walking and Groove (2013), amb el grup The Blended Blues Company
* Rondalles de Joan Amades (2010) explicades pels narradors Albert Estengre i Carles Alcoy, CD publicat a l'ocasió de l'Any Amades.

## Referències

* ↑ «300 contes per a un Tricentenari: El rei i l’argenter». VilaWeb, 15-12-2014.
* 1 2 Toro, Oriol «Albert Estengre: “Els contes ens distreuen i parlen de com som”». Núvol, 22-10-2015.
* 1 2 «Actors del musical "Germans de Sang"». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 5 maig 2014].
* 1 2 3 4 Guia d'escriptors de Sant Andreu. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2010.
* ↑ ACN «El musical "Germans de Sang». La Vanguardia, 09-01-2014.
* ↑ Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya
* ↑ «Galeria d'autors de l'editorial Abadia». Arxivat de l'original el 2014-04-08. [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ «Rovelló… Centenari de Josep Vallverdú Albert Estengre, contes i teatre de canya i cordil». Diputació de Girona – Cooperació cultural, s.d. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «Directori d'autors locals del districte de Sant Andreu». Web. Biblioteca Pública Ignasi Iglésias, 2013. [Consulta: 30 maig 2013].
* ↑ Aladí, Catàleg de la Xarxa de Biblioteques Municipals de Barcelona
* ↑ D.O. 1975. Maçaners: Abadia, 2006, p. 182. ISBN 9788496292796.
* ↑ «The Blended Blues Company ens presenta els seu primer disc 'Walking and groove'». El Matí de Catalunya Ràdio. CCMA, 05-06-2012.
* ↑ «Més de 60 municipis catalans organitzaran diumenge actes de cloenda de l'Any Amades». Generalitat de Catalunya - Departament de Cultura, 15-01-2010. [Consulta: 18 juny 2024].
# Knightsville

Knightsville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 624 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Knightsville tenia 624 habitants, 208 habitatges, i 164 famílies. La densitat de població era de 236,2 habitants/km².
Dels 208 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,4% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 20,7% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.417$ i la renda mediana per família de 40.481$. Els homes tenien una renda mediana de 28.750$ mentre que les dones 19.643$. La renda per capita de la població era de 14.123$. Entorn del 3,5% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Knightsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Knightsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Equació de Henderson-Hasselbalch

L'equació de Henderson-Hasselbalch (freqüentment mal anomenada de Henderson-Hasselbach) en química relaciona el pH amb el pK$_a$, la constant de dissociació de l'àcid. L'equació també és útil per calcular el pH d'una dissolució amortidora i trobar el pH d'equilibri en una reacció àcid-base. Dues formes equivalents de l'equació són:
    $\mathrm {pH} =\mathrm {p} K_{\rm {a}}+\log _{10}{\frac {\mathrm {[A^{-}]} }{\mathrm {[HA]} }},\qquad \mathrm {pH} =\mathrm {p} K_{\rm {a}}+\log _{10}{\frac {\mathrm {[base]} }{\mathrm {[{\grave {a}}cid]} }}$,
on $\mathrm {p} K_{\rm {a}}=-\log K_{\rm {a}}$ i $K_{\rm {a}}$ és la constant de dissociació de l'àcid, que és:
    $\mathrm {p} K_{\rm {a}}=-\log _{10}(K_{\rm {a}})=-\log _{10}{\frac {[{\mbox{H}}_{3}{\mbox{O}}^{+}][{\mbox{A}}^{-}]}{[{\mbox{HA}}]}}$ per la reacció: ${\ce {HA + H2O <=> A^- + H3O^+}}$
En aquestes equacions, ${\mbox{A}}^{-}$ equival a la forma iònica de l'àcid. Els noms entre claudàtors com ${\rm {[base]}}$ and ${\rm {[{\grave {a}}cid]}}$ es refereixen a les seves concentracions molars (M).

## Vegeu també

* Àcid
* Base

## Referències

* Lawrence J. Henderson. Concerning the relationship between the strength of acids and their capacity to preserve neutrality. Am. J. Physiol. 1908, 21, 173-179.
* Hasselbalch, K. A. Biochemische Zeitschrift 1916, 78, 112-144.
* Po, Henry N.; Senozan, N. M. Henderson-Hasselbalch Equation: Its History and Limitations. J. Chem. Educ. 2001, 78, 1499-1503.
* de Levie, Robert. The Henderson-Hasselbalch Equation: Its History and Limitations. J. Chem. Educ. 2003, 80, 146.

## Enllaços externs

* Henderson-Hasselbalch Calculator
* Derivation and detailed discussion of Henderson-Hasselbalch equation
* True example of using Henderson-Hasselbalch equation for calculation net charge of proteins
# Tawa hallae

Tawa hallae és una espècie extinta de dinosaure teròpode que visqué a Nord-amèrica, aleshores integrada en el supercontinent de Pangea, durant el Triàsic superior, fa entre 213 i 215 milions d'anys. Fou descrit el 2009 a partir de fòssils trobats al jaciment paleontològic del Ghost Ranch, al centre-nord de Nou Mèxic (Estats Units). Es calcula que feia uns 250 cm de llargada i pesava uns 15 kg. Tenia el musell punxegut, les dents superiors grosses i les cames esveltes.
És probablement el teròpode basal més veloç conegut. Devia caçar protodinosaures i altres animals menuts.
Els resultats d'una comparació entre T. hallae i dos altres dinosaures carnívors descoberts al Ghost Ranch foren interpretats pels seus descriptors com un indici que l'origen evolutiu dels dinosaures se situa a Sud-amèrica.
Es tracta de l'única espècie del gènere Tawa. El nom genèric Tawa es refereix al déu solar de la mitologia hopi, mentre que el nom específic hallae fou triat en honor de Ruth Hall, en reconeixement de la seva tasca de recol·lecció de nombrosos espècimens del Ghost Ranch.

## Referències

* 1 2 Entrada «Tawa hallae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 març 2025].
* 1 2 3 Nesbitt et al., 2009, p. 1.530.
* 1 2 Paul, 2016, p. 74.
* ↑ «Els dinosaures es podrien haver originat a l'Amèrica del Sud». Regió7, 13 desembre 2009. [Consulta: 13 març 2025].

## Bibliografia

* Paul, G. S. The Princeton Field Guide to Dinosaurs (en anglès). 2a edició. Princeton University Press, 2016. ISBN 9781400883141.
* Nesbitt, S. J.; Smith, N. D.; Irmis, R. B.; Turner, A. H.; Downs, A.; Norell, M. A. «A Complete Skeleton of a Late Triassic Saurischian and the Early Evolution of Dinosaurs» (en anglès). Science, 326, 5.959, 2009, pàg. 1.530-1.533. DOI: 10.1126/science.1180350.
Avemetatarsalia / Pan-Aves :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Archosauria :
Vegeu també: Ornithoscelida
Phytodinosauria
Origen dels ocells :