OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orchard (Iowa)

Orchard és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 88 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orchard tenia 88 habitants, 33 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 377,5 habitants/km².
Dels 33 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.583 $ i la renda mediana per família de 21.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 10.148 $. Entorn del 22,2% de les famílies i el 25,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orchard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orchard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dmitri Bilozertxev

Dmitri Bilozertxev (en rus: Дмитрий Билозерчев) (Moscou, Unió Soviètica 1966) és un gimnasta artístic rus, ja retirat, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 22 de desembre de 1966 a la ciutat de Moscou, que en aquells moments era la capital de la República Socialista Federada Soviètica de Rússia (Unió Soviètica) i avui dia de la Federació Russa.

## Carrera esportiva

Conegut per la seva tècnica, l'any 1983 va esdevenir el més jove campió del món en el concurs complet (individual) amb la seva victòria al Campionat del Món de gimnàstica artística de Budapest (Romania) als setze anys. En aquests mateixos campionats aconseguí guanyar tres títols per aparells (cavall amb arcs, anelles i barra fixa), així com dues medalles de plata (competició per equips i exercici de terra). L'any 1984 no pogué participar en els Jocs Olímpics d'estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) a conseqüència del boicot polític organitzat pel seu país, però participà en els denominats Jocs de l'Amistat organitzats pels països boicotejadors. Així doncs, en aquests Jocs aconseguí guanyar sis medalles, cinc d'elles d'or.
Després de proclamar-se l'any 1985 campió d'Europa per segona vegada (l'any 1983 ja ho havia fet) en la competició individual, tingué un accident automobilístic molt greu, en el qual es trencà la cama esquerra i els metges estigueren a punt d'amputar-li. Després d'una llarga recuperació retornà a la competició al Campionat del Món de 1987 realitzat a Rotterdam (Països Baixos), on va aconseguir revalidar el seu títol mundial en individual, cavall amb arcs i barra fixa, a més d'afegir la competició per equips.
Gran favorit en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud), aconseguí guanyar la medalla d'or en el concurs complet (per equips), cavall amb arcs i anelles, els seus aparells preferits, però únicament fou bronze en el concurs complet (individual), just per darrere dels seus compatriotes Vladimir Artemov i Valeri Liukin. En finalitzar la competició olímpica decidí retirar-se de la competició activa.

## Enllaços externs

* (anglès) www.gymn-forum.net - Dmitri Bilozerchev
# White Hall (Illinois)

White Hall és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 2.629 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, White Hall tenia 2.629 habitants, 1.084 habitatges, i 705 famílies. La densitat de població era de 393,4 habitants/km².
Dels 1.084 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.552 $ i la renda mediana per família de 31.576 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.095 $ mentre que les dones 20.143 $. La renda per capita de la població era de 14.982 $. Aproximadament el 16,1% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- White Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- White Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fugacitat

La fugacitat és una funció termodinàmica que substitueix la pressió parcial en les equacions que descriuen el comportament dels gasos reals i llurs mescles, i que es confon amb la pressió quan aquesta esdevé pròxima a zero.
Per als gasos ideals es compleix que el potencial químic μ és funció de la pressió P segons l'equació:
$\mu =\mu ^{\rm {o}}+RT\ln P$
on μ$^o$ és el potencial químic del gas en condicions estàndard (P = 1 bar), R la constant dels gasos i T la temperatura absoluta.
Pels gasos reals aquesta relació només es compleix aproximadament a baixes pressions i deixa de complir-se a altes pressions. Per poder seguir aplicant l'equació dels gasos ideals als gasos reals el químic Gilbert Newton Lewis va establir el 1908 una equació semblant definint una nova magnitud, la fugacitat, f, que substitueix a la pressió de manera que en resulta una nova equació:
$\mu =\mu ^{\rm {o}}+RT\ln f$

## Referències

* ↑ Institut d'Estudis Catalans. Diccionari de la llengua catalana. Barcelona: Edicions 62. Enciclopèdia Catalana, 2007. ISBN 978-84-297-5977-8.
* ↑ Lewis, G.N. «The osmotic pressure of concentrated solutions, and the laws of the perfect solution» (en anglès). J. Am. Chem. Soc., 30, 1908, pàg. 668-683.
* ↑ Rodríguez, J. A.; Ruíz, J. J. i Urieta, J. S.. Termodinámica química. Madrid: Síntesis, setembre 2000. ISBN 84-7738-581-5.
* ↑ Díaz Peña, M.; Roig Muntaner, A. Química física (en castellà). 1ª. Madrid: Alhambra, 1980, p. 957-958. ISBN 84-205-0575-7.
# Yellowknife (tribu)

Els yellowknife són una tribu ameríndia na-dené, també anomenada tatsanottine. Vivien al nord-oest del Gran Llac dels Ossos i Gran Llac de l'Esclau, al Territoris del Nord-oest del Canadà. El 1970 només en romanien uns cinc-cents. La seva llengua i cultura són calcades dels chippewyan, gairebé idèntiques, malgrat la qual raó es dedicaren a robar-los i oprimir-los. Llur darrere delmada fou causada per una incursió dels thlingchadinne, els quals, cap al segle xviii i primeria del xix, els van atacar i massacrar. A causa d'aquests nombrosos ràtzies el seu nombre va minvar considerablement. Endemés, el 1934 es va trobar or al seu territori, raó per la qual des del 1944 fou colonitzat i el 1961 s'hi va construir la primera carretera.

## Referències

* 1 2 Gillespie, Beryl C. «Yellowknives Dene». The Canadian Encyclopedia, 04-03-2015. [Consulta: 19 febrer 2023].

## Enllaços externs

* «Yellowknives Dene First Nation» (en anglès).
# Enterprise (Star Trek)

USS Enterprise és el nom de moltes naus espacials de Star Trek, el món de ficció creat per Gene Roddenberry.

## Models de l'Enterprise

Al llarg dels anys han aparegut diferents models de la USS Enterprise:

### NX-01

* Classe NX
* Capità: Jonathan Archer
* Apareix a Star Trek: Enterprise.

### NCC-1701

* Classe Constitution
* Capità: James T. Kirk
* Apareix a Star Trek: La Sèrie Original, Star Trek: La pel·lícula, Star Trek 2: La còlera del Khan, Star Trek 3: A la recerca de Spock.

### NCC-1701-A

* Classe Constitution
* Capità: James T. Kirk
* Apareix a Star Trek 4: Missió salvar la Terra, Star Trek: L'última frontera, Star Trek: The Undiscovered Country.

### NCC-1701-B

* Classe Excelsior
* Apareix a Star Trek: Generations.

### NCC-1701-C

* Classe Ambassador
* Apareix a Star Trek: La nova generació, només en l'episodi 15 de la tercera temporada (L'Enterprise d'ahir).

### NCC-1701-D

* Classe Galaxy
* Capità: Jean-Luc Picard.
* Apareix a Star Trek: La nova generació i Star Trek: Generations.

### NCC-1701-E

* Classe Sovereign
* Capità: Jean-Luc Picard.
* Apareix a Star Trek: First Contact, Star Trek: Insurrection i Star Trek X: Nemesis.
# Yeray S. Iborra

Yeray Sánchez Iborra, conegut simplement com a Yeray S. Iborra, és un periodista, escriptor i professor català.
Va cursar estudis de Periodisme i Periodisme literari a la Universitat Autònoma de Barcelona. Des que va acabar la universitat ha publicat articles a ElDiario.es, Ara, Público o Panenka. Ha guanyat dues beques DevReporter sobre el procés de migració. Fruit d'aquest fet, ha escrit Vida mantera. Retrat circular de la venda ambulant (2019), sobre l'activitat dels venedors ambulants de Barcelona i la seva organització col·lectiva.
A més, és coautor del documental Vides deportades (2020), emès al programa 30 Minuts de TV3.
Dedica gran part del temps a parlar sobre cultura pop a MondoSonoro, El Nacional o Rockdelux. Recentment, ha publicat amb bones crítiques Fenomen Taylor Swift (2024), un assaig sobre la cantant Taylor Swift.

## Referències

* ↑ «Deportacions: l’última etapa de les migracions » Dev Reporter» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2025].
* ↑ «Entrevista: Yeray Sánchez Iborra, autor del llibre 'Vida mantera'». beteve.cat, 26-03-2019. [Consulta: 18 gener 2025].
* ↑ CCMA. «"Vides deportades", a "30 minuts"». 3Cat. [Consulta: 18 gener 2025].
* ↑ Disturbios, Don. «Fenómeno Taylor Swift, crítica del libro de Yeray S. Iborra (2024)» (en castellà). MondoSonoro, 04-04-2024. [Consulta: 18 gener 2025].
* ↑ Disturbios, Don. «Yeray S. Iborra, entrevista por “Fenómeno Taylor Swift" (2024)» (en castellà). MondoSonoro, 02-04-2024. [Consulta: 18 gener 2025].
* ↑ LOS40. «Yeray S. Iborra, tras investigar el fenómeno Taylor Swift: “He aprendido a respetar y no infantilizar a los swifties” | Libros» (en espanyol europeu). LOS40, 15-07-2024. [Consulta: 18 gener 2025].
# Lleó marí de les Galápagos

El lleó marí de les Galápagos (Zalophus wollebaeki) és una de les tres espècies del gènere Zalophus. Es troba a les illes Galápagos, on és un dels mamífers marins més nombrosos i conspicus. S'estima que la seva població a l'arxipèlag és d'uns 50.000 individus. És lleugerament més petit que el seu parent californià i un mascle adult pot arribar a pesar uns 250 kg. El mascle és una mica més gros i fosc que la femella i també té un bony característic al front que el diferencia.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Ròtula (os)

La ròtula, popularment cassoleta (del genoll), copa, copella, copina o coquilla del genoll i també anomenada patel·la (del llatí patella) en la nomenclatura tècnica, és un os sesamoïdal de l'articulació del genoll que es troba intercalat en el trajecte del tendó del múscul quàdriceps femoral, anomenat lligament rotular, entre la ròtula i la tíbia. La ròtula té tres funcions principals:
* Redueix la fricció entre el tendó i l'os gràcies al seu revestiment cartilaginós.
* Guia el tendó (juntament amb els lligaments de subjecció) i evita el seu desplaçament lateral.
* Separa el tendó del pla de suport (la tíbia), amb augment del seu moment de rotació.

## Patologia traumàtica

* Luxació de ròtula
* Fractura de ròtula

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Ròtula (os)». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
# Rima femenina

La rima femenina fa referència, en l'àmbit de la poesia, a aquells versos que acaben en una paraula plana o esdrúixola —a diferència de la rima masculina, en la qual es remarca la paraula aguda del vers. Així doncs, la rima femenina evita els monosíl·labs i pretén transmetre una sensació lírica i de musicalitat suau i harmoniosa.
En algunes llengües en què la majoria de paraules són planes, com ara el castellà, és habitual que en una composició totes les rimes siguin femenines. En català, en canvi, és freqüent l'alternança entre versos amb rima femenina i rima masculina, especialment en la lírica de gèneres com la cobla. En francès, per altra banda (i llengua de la qual prové la denominació de femenina), existeix la e muda, que o bé sola o bé seguida d'una s o una n i una t, seria equivalent per similitud a la rima en castellà que uneix dos versos amb terminació greu i esdruíxols.

## Ús publicitari

Donat el significat de suavitat, cura, harmonia, i protecció que la rima femenina ha adquirit socialment en textos poètics, s'utilitza a bastament per motius publicitaris i de màrqueting en productes d'higiene personal i cura íntima: cosmètics, higiene íntima femenina (com ara compreses i tampons), medicaments, productes infantils (bolquers, productes de lactància o d'alimentació dels nadons) i productes de neteja per a roba delicada, com ara detergents o suavitzants.

## Referències

* 1 2 Alonso Rivas i Grande Esteban, 2004, p. 303-304.
* ↑ Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes, 1981, p. 148.
* ↑ Devoto, 1995, p. 99.
* ↑ Grande Esteban, 2006, p. 139.

## Bibliografia

* Alonso Rivas, Javier; Grande Esteban, Ildefonso. Comportamiento del consumidor: decisiones y estrategia de marketing (en castellà). ESIC Editorial, 2004. ISBN 9788473563642.
* Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes. Homenatge a Josep M. de Casacuberta. vol. 2. L'Abadia de Montserrat, 1981 (Estudis de llengua i literatura catalanes). ISBN 9788472024397.
* Devoto, Daniel. Para un vocabulario de la rima española (en castellà). vol. 10. ENS Editions, 1995 (Annexes des Cahiers de linguistique hispanique médiévale). ISBN 9782902966127.
* Grande Esteban, Ildefonso. Conducta real del consumidor y marketing efectivo. ESIC Editorial, 2006 (Libros profesionales de empresa). ISBN 9788473564694.
# Autodefenses Unides de Colòmbia

Les Autodefenses Unides de Colòmbia fou un grup guerriller de Colòmbia organitzat per la força pública i els grans propietaris, unint els grups dispers de milícies de terratinents, sota l'empara d'una norma del govern.
Des de començaments de la dècada dels seixanta la Força Pública i els organismes de seguretat de l'Estat van ser formats seguint la doctrina de la Seguretat Nacional americana i l'aplicació dels fonaments del conflicte de baixa intensitat, el fi darrer del qual és l'eliminació de l'"enemic intern" (representat pel comunisme, la subversió o la insurgència). Així, en el marc d'aquesta estratègia, a començaments de la mateixa dècada es recomanà per part d'assessors militars nord-americans la formació d'organitzacions de "tipus antiterrorista" i per a la "lluita anticomunista". A conseqüència d'això es va dictar el decret 3398 de 1968 (després Llei 48 de 1968), que van establir les bases legals per a l'organització de la "defensa nacional", la "defensa civil" i la promoció en l'organització de les "'autodefenses". Sota l'empara de l'esmentada norma, i inclòs desbordant-la, membres, de la Força Pública van entrenar, van dotar d'armament i van adoctrinar habitants en zones de conflicte amb la finalitat d'involucrar de manera directa a la població dins de la confrontació i per donar suport als cossos oficials en la lluita contrainsurgent. Es va constatar de fet que els grups paramilitars a diverses regions del país van actuar en defensa i protecció d'interessos polítics, de projectes econòmics (explotació de recursos naturals com el petroli i el carbó), i en defensa de sectors vinculats a l'activitat agropecuària i al narcotràfic. El novembre de 1994 es va realitzar la primera cimera de les autodefenses de Colòmbia on es va establir una estratègia conjunta origen de les AUC. Es van desmobilitzar el 2004 i van entregar les armes.
Les autodefenses utilitzen el verd com el seu color, ja que moltes s'originaren a Antioquia. El color s'utilitza principalment en braçalets verds amb la sigla AUC en blanc, i els diferents grups tenen banderes pròpies.

## Vegeu també

* Conflicte armat colombià
# Cultura Clovis

La cultura Clovis és una cultura paleoamericana descoberta a Clovis (Nou Mèxic) el 1932 i que ocupava les serralades d'Arizona, Nou Mèxic, i oest de Texas.
Apareix fa entre 11.500 i 11.000 anys al final de l'últim període glacial, tenien tradició de caçadors i es caracteritza per la fabricació de "puntes de Clovis" associades a ossos de mamut i eines distintives d'os i marfil. Les determinacions més precises dels arqueòlegs actualment suggereixen que aquesta edat del radiocarboni és igual a aproximadament fa 13.200 a 12.900 anys naturals, anteriors a la cultura Folsom. Es considera que els pobles clovis són els avantpassats de la majoria dels pobles indígenes de les Amèriques.
Les punxes Clovis són fulles tallades, amb els cantons paral·lels o lleugerament convexos amb base còncava. Les files de les proporcions de la base són una mica fangoses, potser per separar el tall del mànec. Tenen una longitud de 4 a 13 cm, són pesants i arrissades, encara que l'arrissada no sol excedir la meitat de la longitud. Algunes variacions de l'est (Ohio, Cumberland, Suwannee) tenen espines de peix i una més estreta longitud relativa. També s'associen a Clovis eines i estris d'os, martells de pedra, gratadors i punxes de fletxa no arrissades.

## Referències

* ↑ Heraldo. «Heces fosilizadas revelan la presencia humana hace 14.300 años en el continente» (en castellà), 04-04-2008. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ «Ancient native boy's genome reignites debate over first Americans». Reuters, 12-02-2014 [Consulta: 30 juny 2017].

## Enllaços externs

* Article de la CNN sobre els descobriments a Carolina del Sud
* Empremtes humanes de fa 40,000 anys a Puebla, Mèxic
* Clovis i Solutrià: Hi ha alguna cosa en comú? per James M. Chandler
* Stone Age Columbus Programa de la BBC TV
* Possible trobada pre-Clovis a Ohio
# Valeri Gopin

Valeri Gopin (Seltsó (Briansk), 8 de maig de 1964) és un jugador d'handbol rus, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988, representant la Unió Soviètica, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on guanyà la medalla d'or en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, com a membre de l'Equip Unificat, revalidà la medalla de d'or en la mateixa competició. El 1996, als Jocs d'Atlanta, formant part de la selecció russa, fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del món d'handbol, d'or el 1993 i 1997 i de plata el 1990 i 1999; així com dues medalles al Campionat d'Europa, de plata el 1994 i d'or el 1996.
A nivell de clubs jugà al Polet de Txeliàbinsk (1981-1991), BM Màlaga (1991-1994), Merano (1994-1995) i Gummersbach. Es retirà el 2003. Posteriorment passà a exercir d'entrenador en diferents equips.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Valery Gopin». [Consulta: 13 desembre 2023].
* 1 2 3 «ГОПИН Валерий Павлович | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 13 desembre 2023].
# Wilmington (Comtat de Greene)

Wilmington és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 120 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wilmington tenia 120 habitants, 44 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 58,6 habitants/km².
Dels 44 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 42.679 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.938 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 14.670 $. Cap de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wilmington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wilmington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Turó de la Vinya Vella

El Turó de la Vinya Vella és una muntanya de 736 metres que es troba al municipi de Santa Maria de Miralles, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Baeolophus

Baeolophus és un gènere d'ocells de la família dels pàrids (Paridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per cinc espècies:
* Baeolophus wollweberi - mallerenga emplomallada embridada.
* Baeolophus inornatus - mallerenga emplomallada dels roures.
* Baeolophus ridgwayi - mallerenga emplomallada dels ginebres.
* Baeolophus bicolor - mallerenga emplomallada bicolor.
* Baeolophus atricristatus - mallerenga emplomallada crestanegra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Baeolophus Cabanis, 1850» (en anglès). [Consulta: 16 setembre 2023].
# Bagana

Bagana és un volcà actiu situat al centre de l'illa de Bougainville, l'illa més gran de les illes Salomó, al nord-est de Papua Nova Guinea. És un dels volcans més actius i joves d'aquesta part d'Oceania. Des del 2000 es troba en erupció. És un dels 17 estratovolcans posteriors al Miocè a Bougainville.
El Bagana presenta un con simètric que s'eleva fins als 1.855 msnm, i està format per l'acumulació de colades de lava andesítiques viscoses. El con es podria haver format en uns 300 anys al ritme actual de producció de lava. Les seves erupcions són poc explosives i produeixen colades de lava andesítiques en forma de lòbul que baixen del cràter per tots els costats d'aquest con simètric.
La seva primera erupció documentada pels europeus va tenir lloc el 15 de març de 1842.

## Referències

* 1 2 3 «Global Volcanism Program | Bagana» (en anglès). [Consulta: 3 maig 2024].
* ↑ Blake, D.H. (1968), "Post miocene volcanoes on Bougainville Island, territory of Papua and New Guinea", Bulletin of Volcanology 1968, Vol. 32(1):121–138 32 (1): 121–138, DOI 10.1007/BF02596588
* ↑ «Earthquake-Report.com», 26-07-2012.