# Banya viscosa

La banya viscosa (Calocera viscosa), és l'espècie representativa d'un grup de bolets gelatinosos caracteritzats per ser sempre molt menuts i d’aspecte molt variat.

## Taxonomia

Va ser descrita per Christiaan Hendrik Persoon l'any 1794 com Clavaria viscosa. L'any 1823 Jean Baptiste Geneviève Marcellin Bory de Sant Vincent indica que EM Fries reuneix al final de les descripcions d'espècies del gènere Clavaria, i amb el nom de Calocera, certes espècies menudes caracteritzades per textura gelatinosa o córnia, simples o ramificades, sense cama diferenciada, grogues o taronges i que creixen sobre fusta en descomposició; i assenyala entre les espècies més conegudes del gènere Calocera viscosa.
Elias Magnus Fries (1821) sancionà l'espècie de Persoon pel que té prioritat.

## Iconografia

Bresadola G. (1932): Tab. 23; 1106
Bolets de Catalunya: Làmina 20: 954

## Descripció

Bolets esparsos; aspecte coral·loide, de 3-10 alt, amb una base comuna que es ramifica de manera repetidament dicòtoma, extrems aguts, de 2-3 puntes, que simulen banyes o dits; consistència elàstica, tova i viscosa; superfície himenial llisa, molt viscosa, relliscosa, de color groc or en temps sec i groc taronja en temps humit.
Cama absent, amb una espècie d'arrel blanca que penetra profundament (fins a 20) en el substrat.
Carn escasa; de consistència elàstica i tenaç; molt viscosa i gelatinosa en temps humit; groga, sense olor ni sabor destacables.
Esporada ocràcia.

## Hàbitat

Des de finals d'estiu a finals de tardor, però pot aparèixer en qualsevol moment si s'encadellen diverses pluges. Espècie lignícola, creix selectivament sobre fusta (soques, branques i rels) de conífera.

## Distribució geogràfica

Pròpia de tot l'hemisferi nord; comú però menys que la banya còrnia (Calocera cornea)

## Espècies semblants

Es caracteritza per formar cossos fructífers coral·loides, ramificats dicotòmicament, de carn viscosa, elàstica (difícil d'esquinçar) i la base llargament radicant. Gairebé sempre sobre restes de coníferes.
Els exemplars de banya viscosa joves i claviformes s'assemblen als de la banya còrnia (C. cornea). però els d'aquesta última espècie són més petits i coriacis i creixen sobre fusta de planifolis.
Les espècies dels gèneres Ramaria, Clavaria i Clavulinopsis poden recordar la banya viscosa, però tenen la carn fràgil (mai elàstica) ni són gelatinoses. El peu de rata de prat (Clavulinopsis corniculata) viu entre molses i no és lignícola.

## Comestibilitat

Lleugerament tòxica.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia. II. El Papiol: Editorial Efadós, 2022. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 3 4 Laessøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of temperate Europe. Princeton Oxford: Princeton University Press, 2019. ISBN 978-0-691-18037-3.
* ↑ Persoon, C.H. «[blob:https://babel.hathitrust.org/b3aab5c3-9b3c-4b05-bf7c-95985e4a71be Neuer versuch einer systematischen eintheilung der schwaümme]». Neues Magazin für die Botanik in ihrem ganzen Umfange. Hrsg. von J. D. Roemer, 1, 1794, pàg. 63- ;117.
* ↑ Bory de Saint-Vincent, M. (Jean Baptiste Geneviève Marcellin). Dictionnaire classique d'histoire naturelle. 4. París: Rey et Gravier, Libraries-Editeurs, p. 196. DOI https://doi.org/10.5962/bhl.title.33901.
* ↑ Fries, Elias Magnus. Systema mycologicum. 1, 1821, p. 486.
* ↑ Bresadola, Giacomo «Calocera viscosa». Iconographia Mycologica, 23, pàg. Tab. MCVI.
* 1 2 «Calocera viscosa». Bolets de Catalunya. Societat Catalana de Micologia, 20, 2001, pàg. 951-1000; 954.
* 1 2 Knudsen, Henning; Vesterholt, Jan. Funga Nordica: agaricoid, boletoid and cyphelloid genera. Copenhagen: Nordsvamp, 2008. ISBN 978-87-983961-3-0.
* ↑ Siquier, José L; Salom, Joan Carles. Catálogo de Hongos y Mixomicetos de las Islas Baleares. Micobalear,CB.
* ↑ McNabb, R. F. R. «Taxonomic studies in the Dacrymycetaceae: II. Calocera (Fries) Fries» (en anglès). New Zealand Journal of Botany, 3, 1, 3-1965, pàg. 31–58. DOI: 10.1080/0028825X.1965.10428712. ISSN: 0028-825X.
* ↑ Lopez, Christophe «Les champignons responsables d’un syndrome gastro-intestinal.». Sciences pharmaceutiques, 1998, pàg. 1-200.