OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associació per a l'Estudi del Moble

L’Associació per a l’Estudi del Moble és una entitat privada sense ànim de lucre, fundada el 2004, dedicada a la investigació, la formació i el foment del moble antic i contemporani. Va ser impulsada i és presidida per la doctora en Història de l'art per la UB i diplomada en Works of Art per Sotheby's a Londres, Mónica Piera.
L’associació s'adreça a un públic ampli al voltant del mobiliari: des d’historiadors, antiquaris, artesans, fusters, conservadors, restauradors, gestors culturals, col·leccionistes i aficionats a les arts decoratives i als mobles fins a escenògrafs, arquitectes i interioristes. Entre altres coses, vetlla per aconseguir una formació superior pels conservadors i restauradors de mobiliari.
Des de l’any 2005, l’AEM publica anualment el cicle de conferències o el simposi que organitza regularment. Aquestes publicacions recullen les darreres investigacions sobre diversos temes vinculats amb el moble que estan signades per reconeguts estudiosos. Fins a l'any 2014 ho va fer en col·laboració amb el Museu de les Arts Decoratives de Barcelona fins a l’any 2014. Des del 2015 col·labora amb el Museu del Disseny de Barcelona, que a través del Centre de Documentació gestiona la xiloteca i la biblioteca. El 2006 va fer una publicació sobre mobles de l'Empordà al segle XVIII, signat per Mònica Piera.

## Referències

* ↑ «L'Associació | Associació per a l'Estudi del Moble». [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Restaurar i reciclar. D’opció a urgència». DHub, 16-11-2022. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «Mónica Piera Miquel». Institut d'Estudis Catalans, 06-06-2016. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «Títol Superior de Conservació i Restauració de Béns Culturals» p. 22. Escola Superior de Conservació i Restauració de Béns Culturals de Catalunya, 2013. [Consulta: 4 agost 2024].
* 1 2 Hugas, Bonaventura Bassegoda i; Riera, Joaquim Garriga i; París, Jordi. L'Època del Barroc i els Bonifàs: actes de les Jornades d'història de l'art a Catalunya, Valls, 1, 2 i 3 de juny de 2006. Edicions Universitat Barcelona, 2007, p. 122. ISBN 978-84-475-3195-0.
* ↑ «Edicions | Associació per a l'Estudi del Moble». [Consulta: 15 març 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'associació
# Assumpció Castellví i Auví

Assumpció Castellví i Auví és una política catalana de Junts per Catalunya, alcaldessa de Vandellòs i L'Hospitalet de l'Infant des de juny de 2023. Anteriorment, entre 2020 i 2023 fou senadora.

## Biografia

El 1995 es va llicencia en Filosofia i Ciències de l'Educació i va completar els seus estudis amb un postgrau en Intervenció i Gestió Educativa en inadaptació social en l'àmbit d'infància i joventut. Més endavant s'ha llicenciat en Psicopedagogia i Pedagogia. El 1992 va esdevenir responsable de l'empresa familiar. Ha treballat com a professora a l'escola Vedruna Sagrat Cor de Tarragona.
Ha sigut regidora de l'Ajuntament de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant entre 2011 i 2015 i entre 2019 i 2023.
Entre 2020 i 2023 fou Senadora durant la catorzena legislatura espanyola, com a representant de Junts, substituint a Marta Pascal.
A les eleccions municipals de 2023, fou escollida alcaldessa de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant.

## Referències

* ↑ «Assumpció Castellví és elegida alcaldessa de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant», 17-06-2023. [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 «Assumpció Castellví Auví (Més Municipi)». [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ Press, Europa. «El Parlament nombra a Assumpció Castellví (JxCat) como senadora autonómica sustituyendo a Pascal», 21-05-2020. [Consulta: 30 octubre 2023].
# Astidamia (filla de Pèlops)

Astidamia (en grec antic: Ἀστυδάμεια) va ser, segons la mitologia grega, una de les tres filles de Pèlops i Hipodàmia. Alguns autors l'anomenen Laònome, filla de Guneu, i d'altres Hipònome, filla de Meneceu, segons diu Apol·lodor.
Astidamia es va casar amb un fill de Perseu, Alceu. Hesíode diu d'Alceu: era comparable alo déus,i va fer que Astidamia fos una esposa fecunda». La Biblioteca d'Apol·lodor diu que d'aquesta unió van néixer Amfitrió i dues filles, Anaxo i Perimede.

## Referències

* 1 2 Apol·lodor. Biblioteca, II, 4, 5-6
* ↑ Hesíode. Catàleg de les dones, fragment 129, citat al Papir d'Oxirinc 2502
# Astor americà

L'astor americà (Astur atricapillus; syn: Accipiter atricapillus) és una espècie d'ocell de la família dels accipítrids (Accipitridae) conegut en anglès com "American Goshawk" (astor americà).

## Hàbitat i distribució

Habita el boscos de les regions temperades d'Amèrica del Nord.

## Taxonomia

És una espècie de recent creació. Les seues tres subespècies eren adés incloses a Accipiter gentilis, però han estat separades dins una espècie diferent arran treballs com ara Geraldes et al. 2019.
Tradicionalment aquest tàxon estava classificat dins el gènere Accipiter. Tanmateix, estudis filogenètics moleculars van trobar que aquest gènere era polifilètic i es va proposar reordenar les seves espècies en 5 gèneres monofilètics. En base a aquests estudis, el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 14.2, 2024) transferí aquesta espècie al gènere Astur, que fou recuperat per a tal fí.
Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat com a subespècie de le l'astor comú, dins del gènere Accipiter.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Geraldes, Armando; Askelson, . Kenneth K; Nikelski, Ellen; Doyle, Frank I.; Harrower, William L.; , Kevin Winker, Darren E. Irwin «Population genomic analyses reveal a highly differentiated and endangered genetic cluster of northern goshawks (Accipiter gentilis laingi) in Haida Gwaii» (en anglès). Evolutionary applications, 12, 4, 4 2019, pàg. 757-772 [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ Mindell, D; Fuchs, J; Johnson, J. Phylogeny, taxonomy, and geographic diversity of diurnal raptors: Falconiformes, Accipitriformes, and Cathartiformes (en anglès). Birds of Prey: Biology and conservation in the XXI century. Cham, Suïssa: Sarasola, J.H.; Grange, J.M.; Negro, J.J. (eds.), 2018, p. 3–32. ISBN 978-3-319-73744-7.
* ↑ Catanach, Therese A; Halley, Matthew R; Pirro, Stacy «Enigmas no longer: using ultraconserved elements to place several unusual hawk taxa and address the non-monophyly of the genus Accipiter (Accipitriformes: Accipitridae)» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, 22-03-2024. DOI: 10.1093/biolinnean/blae028. ISSN: 0024-4066.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 280. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Nadejda Ovétxkina

Nadejda Ovétxkina (rus: Надежда Овечкина) (Moscou, 30 de setembre de 1958) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba soviètica que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Nadezhda Ovechkina Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 20 juliol 2019].
# 100 aC

El 100 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. A l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Mari i Flac (o també any 654 ab urbe condita). La denominació 100 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va esdevenir el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Àsia

* Gandhara i Panjab són governats pel rei indogrec Demetri III Anicet.

### República Romana

* Luci Valeri Flac i Gai Mari, que exerceix el càrrec per sisena vegada, són elegits cònsols.
* Aulus Noni, candidat al càrrec de tribú de la plebs, mor a mans de Gai Servili Glàucia i Apuleu Saturní, els caps del partit rival.
* El tribú de la plebs Luci Apuleu Saturní i el pretor Servili Glàucia, a finals d'aquest any, decideixen matar Gai Memmi, a punt de ser elegit cònsol. El qüestor Gai Saufeu els recolza. Els aristòcrates decideixen prendre el poder i el Senat els declara fora la llei, ordenant als consols sortints la seva detenció. Glàucia, Saturní i Saufeu es refugien al Capitoli, on els tallen el subministrament d'aigua. Els assetjats es rendeixen a Mari que els tanca a la Cúria Hostília, però Flac els condemna a mort i el poble hi entra i els mata.
* Quint Cecili Metel Numídic s'exilia a l'illa de Rodes després d'haver-se negat a jurar una llei que proposa Apuleu Saturní.
* Mani Aquil·li celebra un triomf per les seves victòries en la Segona Guerra Servil.

## Naixements

12 de juliol, Roma. Juli Cèsar, general i polític romà, mort el 15 de març del 44 aC.
* Corneli Nepot, escriptor i historiador romà (data aproximada).

## Necrològiques

* Luci Apuleu Saturní i Gai Servili Glàucia, polítics del partit dels populars a Roma, assassinats.
* Luci Equici, un esclau que es va fer passar per fill de Tiberi Grac, aquest any és elegit tribú de la plebs pel 99 aC. Participa activament en els plans de d'Apuleu Saturní, però mor assassinat.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XLI, 6
* ↑ Titus Livi. Epítom, LXXXII
* ↑ Apià. Història de Roma: Guerra civil, XI, 28
* 1 2 3 Apià. Història de Roma: Guerra civil, XI, 32, 33
* ↑ Florus. Epítom d'història romana, III, 1
* ↑ Florus. Epítom d'història romana, III, 19
* ↑ Smith, William (ed.). «18. Caesar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ «Corneli Nepos». GEC. [Consulta: 20 setembre 2024].
# Black Oak

Black Oak és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2007 tenia 298 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Black Oak tenia 286 habitants, 120 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 245,4 habitants/km².
Dels 120 habitatges en un 24,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,2% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.353 $ i la renda mediana per família de 32.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.042 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 13.237 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Black Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Black Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sierra Vista Southeast

Sierra Vista Southeast és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 37.775 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sierra Vista Southeast tenia 37.775 habitants, 14.196 habitatges, i 4.162 famílies La densitat de població era de 49,3 habitants/km².
Dels 14.196 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,4% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 18,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.170 $ i la renda mediana per família de 51.858 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.346 $ mentre que les dones 26.115 $. La renda per capita de la població era de 20.702 $. Aproximadament el 5,4% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més a prop

El següent diagrama mostra les poblacions més a prop.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sierra Vista Southeast». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sierra Vista Southeast». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pitkas Point

Pitkas Point és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 125 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pitkas Point tenia 125 habitants, 30 habitatges, i 24 famílies La densitat de població era de 32,4 habitants/km².
Dels 30 habitatges en un 56,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 46,4% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 15,2% de 45 a 60 i un 3,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones hi havia 101,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.875 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 10.488 $. Aproximadament el 40% de les famílies i el 32,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pitkas Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pitkas Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Platja de Chihuahua

La platja de Chihuahua és una platja nudista situada a l'Uruguai al departament de Maldonado. Es troba a llevant del litoral de Punta del Este, sobre la badia de Portezuelo.
Chihuahua és l'única platja nudista del país i s'ubica en una zona boscosa, amb rierols, i de fàcil accés per carretera.

## Referències

* ↑ Pàgina web de Platja Chihuahua (castellà)
# Bab as-Saghir

Bab as-Saghir (àrab: الباب الصغير, al-Bāb aṣ-Ṣaḡīr, ‘la Porta Petita’, coneguda localment com بَاب ٱلصَّغِيْر, Bāb aṣ-Ṣaḡīr), també anomenada Goristan-e-Ghariban, és una de les set portes de la ciutat antiga de Damasc, capital de Síria. Té qubūr (àrab: قُبُوْر, tombes) a banda i banda del carrer d'entrada. Es troba al barri de Dimashq, al sud-oest de la mesquita omeia.

## Història

La porta va ser construïda inicialment pels arameus, després va ser dedicada a Zeus durant l'època selèucida. Durant l'època romana estava dedicada a Júpiter.
A l'època medieval, Bab as-Saghir era la principal entrada sud a Damasc. Va ser fortificada pel general Nūr al-Dīn al voltant de l'any 1156 aC (el 550 en el calendari musulmà) i més tard pels sultans aiúbides.
Bab as-Saghir va ser construïda amb maons de fang, el que feia que fos l'entrada més feble a la ciutat. Per això, és probable que durant el setge de Damasc de 1148 els croats planegessin concentrar les seves forces a la porta. Abans que els cristians poguessin implementar qualsevol iniciativa, el comandant militar de Damasc (o atabeg) Mu'in al-Din Abu Mansur Anur va llançar atacs a gran escala, formats per qualsevol que pogués lluitar, mentre reforçava les fortificacions. Després d'un setge de quatre dies, els croats es van haver de retirar.

## Cementiri

El Maqbarat al-Bāb aṣ-Ṣaghīr (àrab: مَقْبَرَة ٱلْبَاب ٱلصَّغِيْر) és l'antic cementiri, adjacent a la porta. És un lloc amb una forta importància religiosa, ja que hi son enterrades dues de les dones de Mahoma i una de les seves nétes, Umm Kulthum, filla d'Alí.

## Referències

* ↑ «Damascus» (en anglès). al-islam.org. Arxivat de l'original el 2017-10-11. [Consulta: 24 novembre 2023].
* 1 2 «BAB AL-SAGHIR CEMETERY» (en anglès). The Complete Pilgrim. [Consulta: 24 novembre 2023].
* 1 2 «Bab Al-Saghir» (en anglès). Love Damascus. [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ Mulder, 2013, p. 16-47.
* ↑ «https://www.worldhistory.org/article/1260/the-siege-of-damascus-1148-ce/» (en anglès). World History Encyclopedia. [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ «Bab Al-Saghir Cemetery» (en anglès). Love Damascus. [Consulta: 24 novembre 2023].

## Bibliografia

* Mulder, Stephennie «Abdülhamid and the ʿAlids: Ottoman patronage of "Shi'i" shrines in the Cemetery of Bāb al-Ṣaghīr in Damascus». Studia Islamica, 108, 1, 2013, pàg. 16–47. ISSN: 0585-5292.

## Enllaços externs

* Les portes de la ciutat vella de Damasc. (anglès)
# Sims (Illinois)

Sims és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sims tenia 273 habitants, 102 habitatges, i 77 famílies. La densitat de població era de 87,8 habitants/km².
Dels 102 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 19,6% dones solteres, i en un 24,5% no eren unitats familiars. En el 17,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 9,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.083 $ i la renda mediana per família de 21.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.222 $ mentre que les dones 13.542 $. La renda per capita de la població era de 10.870 $. Aproximadament el 28,6% de les famílies i el 31% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sims». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sims». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Olha Pivovarova

Olha Pivovarova (ucraïnès: Ольга Йосипівна Пивоварова) (Dovjansk, 29 de gener de 1956) és una ex-remadora ucraïnesa que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de plata en el vuit amb timoner i una d'or en el quatre amb timoner del Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Olha Pyvovarova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de gener 2012. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ Rudern – Weltmeisterschaften – Achter – Damen. sport-komplett.de
* ↑ Rudern - Weltmeisterschaften Vierer mit Steuerfrau. sport-komplett.de
# 107 aC

El 107 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Longí i Mari o també any 647 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «107 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antic Egipte

* Cleòpatra III fa tornar al seu fill Ptolemeu X Alexandre I de Xipre, d'on era rei, i l'associa al govern d'Egipte.

### Regne del Pont

* Diofant, un general al servei de Mitridates VI Eupator del Pont, és enviat a Panticapea per persuadir al rei del Bòsfor Parisades V de cedir el seu regne a Mitridates. Els escites, dirigits per Saumac, es revolten i maten Parisades, mentre Diofant aconsegueix escapar-se al Quersonès. De retorn al Pont, Diofant reuneix les seves forces i navega cap a Crimea amb una gran flota. Sufoca la revolta escita i redueix el regne del Bòsfor a una dependència del Pont.

### República Romana

* Luci Cassi Longí i Gai Mari són elegits cònsols.
* Cassi Longí rep com a província la Gàl·lia Narbonense amb ordes de lluitar contra els cimbres. Però mor durant la Guerra címbria en la batalla de Burdigala, mentre lluita contra els tigurins i els helvecis dirigits per Divicó, al territori dels al·lòbroges.
* Mari amb el suport de Quint Cecili Metel Pius i el seu prestigi, aconsegueix ser elegit cònsol per primera vegada (ja té 50 anys). Rep la província de Numídia i finalitza la guerra contra Jugurta a començaments del 106 aC, en part gràcies al seu llegat Sul·la, després el seu gran enemic.
* Inici de les reformes de Mari a l'exèrcit romà, que configuren de nou la legió romana. Tots els ciutadans, sense importar el seu nivell de riquesa o la seva classe social, són habilitats formalment per entrar a l'exèrcit, i desapareix la distinció entre hastats, princeps i triaris.
* Quint Cecili Metel Numídic retorna a Roma després d'haver vençut Jugurta i celebra un gran triomf, on se li dona el títol de Numídic. Després es retira a la vida privada.

## Necrològiques

* Parisades V, a mans dels escites.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXIX, 4
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXVIII, 5
* 1 2 Titus Livi. Epítom, LXV
* ↑ Sal·lusti. La guerra de Jugurta, 32
* ↑ Sal·lusti, La guerra de Jugurta, LXXIII
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Màrius, XII, 9
* ↑ Cary, M. A history of Rome : down to the reign of Constantine. Basingstoke: Palgrave, 1979, p. 219. ISBN 9780333278307.
* ↑ Sal·lusti. La guerra de Jugurta, 55
* ↑ McGing, B. C. The foreign policy of Mithridates VI Eupator, King of Pontus, 1986, p. 51. ISBN 9789004075917.