OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estel Solé i Casadellà

Estel Solé i Casadellà (Molins de Rei, 1 de gener de 1987) és una actriu i escriptora catalana. És coneguda pel seu paper a la sèrie La Riera de TV3.
Ha treballat en teatre, cinema i televisió, i ha fet de col·laboradora radiofònica a la Cadena SER i Catalunya Ràdio i d'articulista d'opinió a Vilaweb. A més, des de molt jove Solé s'ha dedicat a escriure. El seu debut literari va ser amb el poemari Dones que somiaven ser altres dones, que va guanyar el Premi Amadeu Oller el 2011. L'any 2013 debuta com a dramaturga amb l'obra Animals de companyia, que, després de representar-se en domicilis particulars, fa una gira internacional per l'Amèrica Central i finalment s'instal·la al Club Capitol de Barcelona durant dues temporades.
En el camp de la novel·la, Solé ha publicat Si no puc volar (2016) i va guanyar el XLV Premi Ramon Llull amb Aquest tros de vida (2025). Aquesta última obra, que tracta temes com la precarietat laboral i la conciliació familiar, va ser elogiada pel jurat per la seva veu literària distintiva.

## Vida personal

Es va casar amb el creador de la sèrie La Riera de TV3, David Plana, amb qui va tenir dos fills. El 2024 es van divorciar, un fet que li va provocar un trauma profund que li va fer pensar en el suïcidi, i ho feu públic el febrer de 2025 per sensibilitzar i agrair el servei del telèfon del suïcidi.

## Llibres publicats

* 2011 - Dones que somiaven ser altres dones (Edicions Galerada) (poesia)
* 2013 - Si uneixes tots els punts amb il·lustracions de Paula Bonet (Edicions Galerada) (poesia)
* 2016 - Animals de companyia (Editorial Comanegra) (teatre)
* 2016 - Si no puc volar (Rosa dels Vents)

## Premis i reconeixements

* 1997 - Accèssit al Premi de Narrativa Literària Mercè Rodoreda per Estranya guineu de setembre
* 2003 - Accèssit als Premis de Poesia Mateu Janés-Montserrat Pujol
* 2011 - Premi Amadeu Oller, per Dones que somiaven ser altres dones
* 2025 - Premi de les Lletres Catalanes Ramon Llull, per Aquest tros de vida

## Referències

* 1 2 324cat. «L'escriptora i actriu Estel Solé guanya el Premi Ramon Llull amb "Aquest tros de vida"», 24-01-2025. [Consulta: 29 gener 2025].
* 1 2 «El dramàtic divorci d'una famosa actriu de La Riera amb nens: "Vaig pensar en el suïcidi"». El Nacional, 27-02-2025. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Entrevista a Estel Solé». Biblioteques de Sant Boi, 03-12-2016. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «"Animals de Companyia", de la molinenca Estel Solé, aterra al Capitol». Viu Molins de Rei, 10-02-2015. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ Rubio, Carlota. «Estel Solé gana el Premio Ramon Llull con la novela ‘Aquest tros de vida’» (en castellà). El País, 24-01-2025. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Estel Solé». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «Estel Solé guanya el premi Ramon Llull amb 'Aquest tros de vida'». [Consulta: 29 gener 2025].
* ↑ Serra, Laura. «Estel Solé guanya el premi Ramon Llull per 'Aquest tros de vida'», 24-01-2025. [Consulta: 29 gener 2025].
# Mounds View

Mounds View és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 12.738 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mounds View tenia 12.738 habitants, 5.018 habitatges, i 3.387 famílies. La densitat de població era de 1.196,6 habitants per km².
Dels 5.018 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,8% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.974 $ i la renda mediana per família de 60.685 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.418 $ mentre que les dones 29.196 $. La renda per capita de la població era de 24.271 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mounds View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mounds View». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Bandera de Letònia

La bandera de Letònia es compon d'un camp vermell carmí travessat pel centre d'una franja horitzontal blanca més estreta, en relació 2:1:2.
A partir de 1279, el granat blanc granat va esdevenir el símbol de Latvie, una regió que va esdevenir la llar dels letons. Aquest símbol fou reprès segles més tard per les associacions d'estudiants letons que es reunien per nacionalitats a la Universitat de Tartu a Estònia i durant un festival de música a Riga el 1873. Aquesta bandera fou adoptada en la independència de 1918. Fou prohibida per l'URSS a partir de 1940, fou autoritzada de nou el 1988 i oficial amb la independència el 1990.

## Construcció i dimensions

Les proporcions i colors de la bandera estan establerts per llei. Sent les proporcions de la franja blanca la meitat d'ampla que les vermelles (2:1:2) i la relació d'alçada i ample d'1:2

### Colors

El granat representa els teixits pintats de móra, vestits pels guerrers letons al segle xiii.
| Model de color | Blanc | Granat | Granat (roba) |
| Pantone | Blanc | 201 C | 19-1629 TPX o 19-1629 TC |
| CMYK | 0-0-0-0 | 0-78-66-38 | 37-83-63-36 |
| RGB | 255, 255, 255 | 157, 34, 53 | 119, 53, 61 |
| HTML | #FFFFFF | #9D2235 | #77353D |

## Banderes històriques

* Ducat de Curlàndia i Semigàlia (1562-1795)
* Bandera de Letònia (1918-1940)
* RSS de Letònia (1919-1920)
* RSS de Letònia (1940-1953)
* RSS de Letònia (1953-1990)

## Referències

* ↑ «Symbols» (en anglès). Latvia.eu. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2017. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ «Latvijas valsts karoga likums» (en letó). Latvijas Republikas Saeima. [Consulta: 6 octubre 2016].
* ↑ «Procedures for the Application of the Law on the National Flag of Latvia». LEGAL ACTS OF THE REPUBLIC OF LATVIA, Regulation No. 405, 27-04-2010 [Consulta: 28 agost 2022].
# Filament intermedi

Els filaments intermedis són components del citoesquelet cel·lular animal. Estan formats per agrupacions de proteïnes fibroses. El seu nom prové del seu diàmetre, de 10 nm, menor que el dels microtúbuls, de 24 nm, però major que el dels microfilaments, de 7 nm. Són únics en les cèl·lules animals, i no existeixen ni a les plantes ni als fongs.

## Estructura

Es componen de proteïnes en alfa-hèlix, que s'agrupen de forma jeràrquica per a donar lloc als filaments intermedis:
* Dues proteïnes s'associen de forma paral·lela, és a dir, amb els extrems amínic i carboxílic cap al mateix costat.
** Dos dímers s'associen de forma antiparal·lela per a crear un tetràmer.
*** Els tetràmers s'associen cap amb cua per a crear llargues fibres, que, a més, s'associen lateralment per a crear el filament intermedi, que sembla una corda formada per cordills de tetràmers units cap amb cua.
La unitat funcional que es considera precursora, per la seva elevada estabilitat al citosol, és el tetràmer .

## Tipus de proteïnes dels filaments intermedis

* Làmines nuclears, que se situen sota l'embolcall o membrana nuclear
* Queratina, fonamental en els teixits epitelials
* Vimentines i desmines, a les cèl·lules musculars i als fibroblasts
* Neurofilaments, a les neurones
* Recentment, s'ha descobert un cinquè tipus de filaments intermedis, presents a les cèl·lules mare, constituïts per la proteïna nestina.
La seva agregació és homo o heteropolimèrica segons el tipus de proteïna: per exemple, les queratines són heteropolimèriques i estan constituïdes per queratines àcides i bàsiques en relació 1:1.

## Funció

La funció principal és donar-li rigidesa a la cèl·lula. La funció depèn de la composició i la localització dels filaments. Les làmines nuclears, a més de donar-li rigidesa al nucli, participen en la regulació de la transcripció. Les queratines, participen en algunes unions cel·lulars (desmosomes).
Irregularitats en l'expressió genètica de les proteïnes dels filaments intermedis causen fragilitat i distròfies cel·lulars (com és el cas de certes cardiomiopaties).

## Estabilitat

Els filaments intermedis, a diferència de l'actina F o els microtúbuls, són molt estables. Per a la seva dinàmica cal la fosforilació i defosforilació dels seus components per mitjà de quinases i fosfatases, respectivament.

## Relació amb altres elements del citoesquelet

Existeixen proteïnes associades als filaments intermedis que estableixen enllaços creuats amb microtúbuls i l'actina.
# Districte de Mont de Marsan

El districte de Mont-de-Marsan és un dels dos districtes del departament de les Landes, a la regió d'Aquitània. Té 17 cantons i 178 municipis i el cap és la prefectura de Mont de Marsan.

## Cantons

* cantó d'Aira
* cantó de Gavarret
* cantó de Gèuna
* cantó de Granada d'Ador
* cantó de Hagetmau
* cantó de Labrit
* cantó de Mamisan
* cantó de Lo Mont-Nord
* cantó de Lo Mont-Sud
* cantó de Morcenx
* cantó de Parentís
* cantó de Pissòs
* cantó de Ròcahòrt
* cantó de Sabres
* cantó de Sent Sever
* cantó de Sòra
* cantó de Vilanava de Marsan

## Vegeu també

* Cantons de les Landes
# Medford (Minnesota)

Medford és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 984 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medford tenia 984 habitants, 377 habitatges, i 275 famílies. La densitat de població era de 558,7 habitants per km².
Dels 377 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,2% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.000 $ i la renda mediana per família de 55.714 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.628 $ mentre que les dones 24.318 $. La renda per capita de la població era de 18.886 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Lo speziale

Lo speziale és una òpera en tres actes de Joseph Haydn, amb llibret de Carlo Goldoni. S'estrenà al Teatre del Palau Esterházy d'Esterház el 1768.
Els primers anys de l'estada amb els Esterházy, Haydn visqué a Eisenstadt. Quan la família es traslladà a Esterház, el músic els acompanyà, i allà compongué principalment música instrumental, com ara simfonies i peces per als concerts que es feien dos cops per setmana al palau, així com obres per a baríton (viola di bordone), l'instrument que tocava el príncep. No obstant això, també treballà en el gènere operístic, i el 1768 compongué l'òpera Lo speziale.

## Vegeu també

* Llista d'òperes més importants
* Llista de les òperes de Haydn
Òperes de Haydn :
Der krumme Teufel (1751)
La canterina (1766)
Lo speziale (1768)
Le pescatrici (1770)
L'infedeltà delusa (1773)
L'incontro improvviso (1775)
Il mondo della luna (1777)
La vera costanza (1779)
L'isola disabitata (1779)
La fedeltà premiata (1781)
Orlando paladino (1782)
Armida (1784)
L'anima del filosofo (1791) :
# Carmen la de Ronda

Carmen la de Ronda és una pel·lícula espanyola de 1959 dirigida per Tulio Demicheli i protagonitzada per Sara Montiel, Jorge Mistral. i Maurice Ronet.
És una versió lliure del clàssic, aquí Carmen no és treballadora d'una fàbrica de cigars en Sevilla sinó una cantant d'un cafè de Ronda, això fa possible que s'intercalen vuit cançons en el metratge del film, interpretades per Sara Montiel amb el seu glamour habitual.

## Argument

Ronda, 1808: la cantant Carmen està enamorada de dos homes alhora, que a més són enemics en la Guerra de la Independència: el guerriller Antonio i el sergent francès José. Aquest triangle amorós tindrà un tràgic final.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Sara Montiel | Carmen |
| Jorge Mistral | Antonio |
| Maurice Ronet | José |
| Germán Cobos | Lucas |
| José Marco Davó | Alcalde |
| María de los Ángeles Hortelano | Micaela |

## Referències

* ↑ Diccionario Espasa de cine español. Espasa.
* ↑ Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer, 2008. p. 141. ISBN 1855661764.

## Enllaços externs

* Sara Montiel canta "Ojos verdes" a 'Carmen la de Ronda' a YouTube
# Bennsville

Bennsville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 7.325 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bennsville tenia 7.325 habitants, 2.429 habitatges, i 2.071 famílies. La densitat de població era de 166,7 habitants per km².
Dels 2.429 habitatges en un 43,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,9% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 14,7% no eren unitats familiars. En el 10,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 5,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 83.388 $ i la renda mediana per família de 85.988 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.770 $ mentre que les dones 39.797 $. La renda per capita de la població era de 29.677 $. Entorn del 0,4% de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bennsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bennsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Meadowlands

Meadowlands és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 111 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meadowlands tenia 111 habitants, 53 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 112,8 habitants per km².
Dels 53 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,5% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 45,3% no eren unitats familiars. En el 37,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 34% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 1,8% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 10,8% de 45 a 60 i un 31,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.625 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era d'11.682 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meadowlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meadowlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Fujiwara no Motozane

Fujiwara no Motozane va ser un aristòcrata i poeta a mitjans del període Heian. Va ser el tercer fill de Fujiwara no Kiyokuni, el governador de Kai, i del llinatge Kose Maro del clan Fujiwara del Sud. El seu rang oficial era el Cinquè rang, Tanba no Suke. Un dels trenta-sis poetes immortals.

## Biografia

El 935, va ser nomenat Kaga no Jō, i després de servir com a Genba no Mune i Shuri no Shoshin, se li va concedir el rang de Jugoi (cinquè rang junior) el 961. El 966, va ser nomenat Tanba no Suke.
Va presentar els seus poemes a concursos de poesia com el Concurs de poesia de la Cort Imperial i el Concurs de poesia del Palau Imperial, i va ser seleccionada per als quinze primers concursos de poesia. Vint-i-set dels seus poemes van ser recollits en antologies imperials, inclòs Goshui Wakashu (8 poemes). La seva col·lecció familiar de poemes inclou el Genshinshu.
El Motozaneshu és una col·lecció privada d'escrits de Fujiwara no Motozane. Es creu que totes les versions existents descendeixen del mateix avantpassat. Es divideixen en quatre categories: 1) versió de Nishi Honganji (337 poemes), 2) edició Shoho (335 poemes), 3) versió que es diu escrita per Shunzei (335 poemes) i 4) edició dels arxius de la casa imperial i del departament de Mausolea (337 poemes). El contingut es divideix en dues parts: la primera meitat són principalment cançons públiques, com ara byobu uta (cançons de pantalla plegable) i utaawase (cançons de poemes al costat ), i la segona meitat són principalment cançons privades com cançons d'amor i cançons diverses.

## Carrera oficial

Segons "La biografia de trenta-sis poetes immortals".
* Febrer 935: Kaga no Jō
* Desembre 940: Genba Masataka
* Tenkei 8è any (945) Octubre: Genba Daigen
* Març 952: Reparacions
* 7 de gener de 961 (5è any de Tentoku)
* [27 de gener]] de 966: Tanba no Suke

## Genealogia

* Pare: Fujiwara Kiyotaka
* Mare: Filla de Kinatora
* Esposa: Desconeguda

## Referències

* ↑ "Els trenta-sis poetes"
* ↑ "Autors seleccionats imperialment"
* ↑ "Diccionari de noms japonesos"
# Esteve Rovira i Illa

Esteve Rovira i Illa (Sant Esteve de Palautordera, segle XX) és director de cinema i televisió català.
La seva primera pel·lícula (Sed de sangre, 1973) la realitza amb només tretze anys, protagonitzada per gent del poble, i des d'aleshores fins avui s'ha dedicat al cinema però sobretot a la televisió. Ha dirigit, entre d'altres, les sèries de TV3 El Cor de la ciutat, Serrallonga, la llegenda del bandoler i La Riera i Com si fos ahir. La seva darrera producció cinematogràfica i estrenada també en format minisèrie es "El Rei Peret".
Ha treballat com a ajudant de direcció amb diversos directors, com Ricard Reguant i Paul Naschy. Com a director, un dels seus projectes més reconeguts ha estat la pel·lícula Serrallonga, la llegenda del bandoler (2008) minisèrie de dos episodis produïda per TVC-TVE i Oberon Cinematogràfica. La pel·lícula s'ha estrenat a 70 de països entre d'altrres: EEUU,Canadà, Xina, Rússia, Polònia, Finlàndia, Romania, Alemanya, Bèlgica, Itàlia, França, Holanda, Corea, Iran, Jordània, Mèxic, etc. En el 2024 estrena el biòpic "El Rei Peret" inspirat en la figura de Pere Pubill Calaf mes conegut com a Peret creador de la rumba catalana. Es una producció de NewCo audiovisual, en coproducció amb 3Cat.

## Filmografia
### Cinema

* Sed de sangre
* El dret d'estimar
* Experimento mortal
* Cumbres borrascosas
* VallFlorida història d'un poble!
* I també fins a la mort com tu
* L'home de sorra
* La tomba de Marnac
* Gentlemen
* Hotel Malángel
* El Rei Peret

### Televisió

* Club Super3
* Rodasons
* Sardana
* Teatre 33
* El joc de viure
* Nissaga de poder
* El cor de la ciutat
* Laberint d'ombres
* Serrallonga, la llegenda del bandoler
* La Riera
* Bon cop de falç
* Com si fos ahir
* El Rei Peret

## Premis

* Festival de Cinema de Shanghai: nominacions a "Serrallonga" com a millor pel·lícula, i Esteve Rovira com a Millor Director.
* 1a Edició dels Premis Gaudí: Serrallonga, nominada a millor pel·lícula per TV
* Premis anuals de l'acadèmia de TV 2011: "La Riera" millor ficció autonòmica
* Premis Òmnium Cultural (2005): El Cor de la Ciutat millor sèrie de Ficció
* Premis anuals de cultura de la Generalitat de Catalunya 2008: El Cor de la Ciutat premi a la millor ficció

## Referències

* ↑ Vilageliu, Marta «Esteve Rovira. Director de sèries televisives, des de Sant Esteve de Palautordera va aprendre a fer cinema, fent-ne». Vallesos, Tardor-hivern 2015/2016, pàg. 20-21.
* 1 2 «Esteve Rovira i Illa». ladiana.cat. [Consulta: 6 novembre 2022].

## Enllaços externs

* http://www.catradio.cat/audio/547741/Esteve-Rovira
# Brenda Villa

Brenda Villa (Los Angeles, 18 d'abril de 1980) és una jugadora de waterpolo nord-americana, ja retirada, guanyadora de quatre medalles olímpiques. Va néixer en el sí d'una família d'immigrants mexicans. És la waterpolista més condecorada. L'any 2010 fou escollida millor esportista de waterpolo de la dècada per part de la FINA. El 2018 va ser incorporada al Saló de la Fama de la FINA i al Saló de la Fama del Waterpolo dels Estats Units.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on va aconseguir la medalla de plata amb la selecció nord-americana al perdre la final de waterpolo contra la selecció australiana. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) aconseguí guanyar la medalla de bronze al guanyar el partit de consolació a la selecció australiana. Va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina), on va aconseguir la medalla de plata al perdre la final de waterpolo contra la selecció neerlandesa. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit) aconseguí guanyar la medalla d'or en la competició olímpica, esdevenint la jugadora de waterpolo més guardonada en els Jocs juntament amb Heather Petri. És la màxima golejadora de la història del waterpolo olímpic, amb 31 gols.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit quatre medalles en el Campionat del Món de natació, destacant les medalles d'or aconseguides els anys 2003, 2007 i 2009.

## Referències

* ↑ "Brenda Villa" National Team water polo profile at teamUSA.org
* 1 2 3 «Olympedia – Brenda Villa». [Consulta: 8 març 2025].
* ↑ «Brenda Villa (USA)». ISHOF.org. International Swimming Hall of Fame. Arxivat de l'original el 25 June 2020. [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «Brenda Villa (2018)». usawaterpolo.org. USA Water Polo. Arxivat de l'original el 2020-04-04. [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ «Hall of Fame Inductees». usawaterpolo.org. USA Water Polo. Arxivat de l'original el 2019-05-31. [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ «Brenda Villa». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC.

## Enllaços externs

* (anglès) waterpolo.teamusa.org - Brenda Villa