OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Cinquè Manament

El Cinquè Manament (títol original: The Sixth Commandment, que significa El sisè manament) és una sèrie de televisió britànica de quatre parts, escrita per Sarah Phelps i dirigida per Saul Dibb. Basada en la mort de Peter Farquhar i Ann Moore-Martin, és protagonitzada per Timothy Spall, Anne Reid, Sheila Hancock, Éanna Hardwicke, Annabel Scholey i Ben Bailey Smith. Produïda per Wild Mercury Productions i True Vision Productions, la sèrie va començar a emetre's a BBC One el 17 de juliol de 2023. Pot veure's a Filmin doblada i subtitulada en català. El títol en català fa referència al cinquè manament del catolicisme, que diu: No mataràs; en anglès és el sisè manament, tal com indiquen les altres vessants del cristianisme i el judaisme.

## Sinopsi

La història explora la manipulació narcisista i l'assassinat de Peter Farquhar i la mort de la seva veïna Ann Moore-Martin al poble de Maids Moreton de Buckinghamshire el 2015 i el 2017, i les conseqüències d'aquests esdeveniments, inclosa la investigació policial i el judici penal de Ben el 2019. Field i Martyn Smith.

## Repartiment

* Timothy Spall com a Peter Farquhar
* Anne Reid com Ann Moore-Martin
* Éanna Hardwicke com a Ben Field
* Annabel Scholey com Ann-Marie Blake
* Sheila Hancock com Elizabeth Zettl
* Ben Bailey Smith com a Simon Blake
* Conor MacNeill com a Martyn Smith
* Adrian Rawlins com Ian Farquhar
* Amanda Root com Sue Farquhar
* Jonathan Aris com a DCI Mark Glover
* Rick Warden com Oliver Saxby
* Peter Sullivan com a David Jeremy
* Anna Crilly com a DS Natalie Golding

## Referències

* 1 2 «El Cinquè Manament - Filmin».
* ↑ «Watch the first full trailer for BBC One's factual drama The Sixth Commandment» (en anglès). [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ «Ten Commandments List». [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ «Timothy Spall and Anne Reid lead crime drama The Sixth Commandment | Radio Times» (en anglès britànic). [Consulta: 6 novembre 2024].
# Outlet

Un outlet, és un tipus de comerç dedicat a la venda de roba o estris i objectes de temporades anteriors, restes de sèries i descatalogats, amb reduccions de preus significatives. És un fet curiós que, tot i ser un mot d'origen anglès, el significat de fet ha sofert una transformació, ja que l'accepció original fa referència a qualsevol botiga o sucursal de venda d'una marca concreta i en canvi el terme català ha adoptat aquest significat de "lloc de venda d'articles de diferents marques a preus reduïts per tenir defectes de fabricació o per ser de temporades passades".
A Espanya podem trobar descomptes des del 30% fins al 70%. Als EU els descomptes pràcticament sempre dins dels OUTLET són realment competitius, i pràcticament tots els descomptes estan entre el 50% i el 70%, com a mínim descompte arribant fins al 80%
Viccionari
# Frankeniàcies

Les frankeniàcies (Frankeniaceae) són una família de plantes amb flors.
Està relacionada amb la família de les Tamaricàcia.
La família habitualment es considera que té un únic gènere (Frankenia) i unes 100 espècies.

## Algunes espècies

* Frankenia jamesii –
* Frankenia johnstonii -
* Frankenia laevis
* Frankenia palmeri -
* Frankenia pauciflora -
* Frankenia portulacifolia –
* Frankenia pulverulenta –
* Frankenia salina -
* Frankenia thymifolia -

## Enllaços externs

* Frankeniaceae Arxivat 2021-04-19 a Wayback Machine. in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.: descriptions, illustrations, identification, information retrieval. Version: 2nd June 2006. http://delta-intkey.com Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.
* e-Floras
* images at Australian National Botanic Gardens
* NCBI Taxonomy Browser
# Quintet de corda, Op. 104 (Beethoven)

El Quintet de corda en do menor, Op. 104, fou compost per Ludwig van Beethoven el 1817. Es va estrenar el 10 de desembre de 1818, i aparegué publicat l'any 1819. És un arranjament del primerenc Trio per a piano en do menor, Op. 1 núm. 3. Aquesta obra és instrumentada per a un quintet de corda amb dues violes.

## Estructura

L'obra s'estructura en quatre moviments:
* Allegro con brio (do menor)
* Andante cantabile con Variazioni (mi bemoll major)
* Minuetto. Quasi Allegro (do menor, amb un trio en do major)
* Finale. Prestissimo (do menor, amb una tercera picarda)

## Referències

* ↑ (Wigmore 2009, p. 2)
* ↑ «beethoven-haus-bonn.de article». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 29 juliol 2018].

### Fonts

* Kurth, Sabine. Ludwig van Beethoven, Streichquintette (String Quintets). G. Henle Verlag, 2002. Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Short, Anthony. «Liner Notes to Beethoven: Music for String Quintet, Naxos 8.572221». Naxos Records, 2010. Arxivat de l'original el 2018-01-27. [Consulta: 10 març 2014].
* Wigmore, Richard. «Liner Notes to Beethoven: Piano Quartet & String Quintet, CDA67745». Hyperion Records, 2009. [Consulta: 10 març 2014].

## Enllaços externs

* Quintet de corda en do menor, Op. 104: Partitura lliure a l'IMSLP.
# Anna-Vari Arzur

Anna-Vari Arzur (Plouvien, 10 d'abril de 1921 - Bohars, 7 de maig de 2009) fou una activista cultural bretona. Era membre d'una família camperola de 10 germans, va estar un temps de novícia amb les Germanes de la Immaculada Concepció a Sant-Meven i continuà estudis superiors de matemàtiques i ciències físiques. Treballà com a professora en una escola catòlica a Lesneven (Finisterre) de 1945 a 1970 i acabà la seva carrera al centre de formació pedagògica de Brest.
Des de 1970 ensenyà matemàtiques i física en bretó, i va promoure l'ensenyament en bretó a l'ensenyament catòlic. Un cop jubilada, el 1982 va fundar Skolig al Louarn (la petita escola del llop), que esdevindrà un important centre cultural de promoció i difusió del bretó a Plouvien. Skolig al Louarn esdevindrà també editorial, i publicarà diversos llibres escolars, especialment el 1987 Dis raconte moi la Bretagne.
També edità el mensual en bretó Ero Nevez. També participà força activament en la federació per promoure la llengua bretona Emgleo Breiz i en el moviment cultural Bleun Brug. El 1993 va rebre el collar de l'orde de l'Ermini i el 1994 el premi Hervé Le Menn per la seva acció cultural.
Deu anys després de la seva mort, a proposta del seu successor, Michel Le Goff, que en va fer una biografia,Skolig al Louarn li dedicà una vetllada d'homenatge a Plouvien, on hi ha un carrer que porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 4 «Langue bretonne. Anna Vari Arzur est décédée» (en francès). Le Télégramme, 08-05-2009. [Consulta: 18 febrer 2025].
* 1 2 3 «Anna-Vari ARZUR» (en francès). L’Institut Culturel de Bretagne. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ «Arzur» (en bretó). Levraoueg Niverel Breizhek ha Europeat (Biblioteca Digital Bretona i Europea). [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ «Une soirée hommage à Anna Vari Arzur, dix ans après» (en francès), 23-11-2019. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ «Anna-Vari Arzur, vue par Michel Le Goff». Ouest-France, 17-07-2019.

## Enllaços externs

* Centre cultural Skolig al louarn
# Europa de les Democràcies i les Diferències

L'Europa de les Democràcies i les Diferències (EDD) va ser un grup polític euroescèptic al Parlament Europeu entre 1999 i 2004. Estava presidit per Jens-Peter Bonde, polític danès. Després de les eleccions europees de 2004, i fruit del nou reglament per formar grups al Parlament Europeu, es va reformar i ampliar com a Independència/Democràcia (IND/DEM).

## Partits membres

| Estat | Partit | Partit | Participació | Diputats |
| França | El Moviment de la Ruralitat | CPNT | 1999–2004 | 6 / 626 |
| França | Lluites sobiranistes | CS | 2001–2004 | 1 / 626 |
| Dinamarca | Moviment de juny | JB | 1999–2004 | 3 / 626 |
| Dinamarca | Moviment Popular contra la UE | FmEU | 1999–2004 | 1 / 626 |
| Països Baixos | Unió Cristiana – Partit Polític Reformat | CU–SGP | 1999–2004 | 3 / 626 |
| Regne Unit | Partit de la Independència del Regne Unit | UKIP | 1999–2004 | 3 / 626 |
| Polònia | Lliga de les Famílies Poloneses | LPR | May–July 2004 | 1 / 626 |

## Referències

* ↑ Phinnemore, David; McGowan, Lee. A Dictionary of the European Union (en anglès). Routledge, 2013-06-26. ISBN 978-1-135-08127-0.
* ↑ Trechsel, Alexander H. Towards a Federal Europe (en anglès). Routledge, 2013-09-13. ISBN 978-1-317-99818-1.
* ↑ «EDD Group - EUabc». [Consulta: 2 juliol 2024].
# Frank Wykoff

Frank Wykoff (Des Moines, 29 d'octubre de 1909 - Altadena, 1 de gener de 1980) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de velocitat, guanyador de tres ors olímpics, durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En els 4x100 metres, formant equip amb James Quinn, Charles Borah i Henry Russell, guanyà la medalla d'or, mentre en els 100 metres fou quart. Quatre anys mér tard, als Jocs de Los Angeles 1932, revalidà la medalla d'or en els 4x100 metres, aquesta vegada formant equip amb Robert Kiesel, Hector Dyer i Emmett Toppino. La tercera, i darrera, participació en uns Jocs Olímpics va ser el 1936, a Berlín, on novament guanyà la medalla d'or en els 4x100 metres, junt a Jesse Owens, Ralph Metcalfe i Foy Draper.
Va estudiar al Glendale High School i a la Universitat del Sud de Califòrnia, on fou entrenat per Dean Cromwell. En el seu palmarès també destaquen els campionats de l'AAU de 100 iardes de 1928 i 1931 i els campionats de la NCAA en 100 iardes de 1930 i 1931. Va establir un nou rècord mundial en 100 iardes el maig de 1930 amb un temps de 9.4", que igualà un mes després. Com a membre de l'equip dels 4x100 metres va establir tres rècords del món, el 1931, 1932 i 1936.

## Millors marques

* 100 metres llisos. 10.4" (1932)
* 200 metres llisos. 21.1" (1931)
* 4x100 metres relleus. 39.8" (1936) Rècord del Món.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Frank Wykoff». [Consulta: 9 abril 2024].
* 1 2 «Frank Wykoff» (en anglès), 20-03-2024. [Consulta: 9 abril 2024].
* 1 2 3 «USATF - Hall of Fame», 18-08-2023. Arxivat de l'original el 2023-08-18. [Consulta: 9 abril 2024].
* 1 2 3 «Track and Field Statistics». [Consulta: 9 abril 2024].
# El Mirall

El Mirall és una revista cultural editada per l'Obra Cultural Balear, que va començar la seva publicació el gener de 1987 amb una periodicitat quinzenal, passant posteriorment a ser mensual a partir del desè número. El Mirall ha estat una plataforma destinada a la difusió de la llengua, cultura i història de les Illes Balears, i ha servit com a espai per a reflexions sobre temes socials i culturals rellevants.

### Fundació i primers anys

El primer director de la revista va ser Climent Picornell, acompanyat d'un equip de redacció format per Pere Estelrich, Joan Font, Miquel Cardell, Catalina Mir, Francesca Sastre i Gaspar Valero. El Mirall es va presentar com un espai d'expressió per a professionals de diversos àmbits i artistes de Mallorca, amb un enfocament diversificat i amb portades que incloïen obres d'artistes com Jaume Falconer.

### Canvis editorials i evolució

El 1995, sota la direcció de Gaspar Valero, la revista va passar a ser bimestral i es van sumar nous col·laboradors com Macià Blàsquez, Francesca Bosch, Rosa Calafat i David Ginard. Després d’alguns anys com a publicació mensual, el 2004, amb la presidència de Jaume Lladó, va tornar a la periodicitat bimestral.
L'any 2013, El Mirall va experimentar dificultats financeres que van portar la revista a una situació crítica. A partir de 2015, la gestió va ser assumida per l'empresa cultural Mutus, que s'encarregà de la producció i difusió de la revista, fet que li permeté continuar en circulació.
El 22 s'anuncià la digitalització a la Biblioteca Digital de Mallorca dels 233 primers números publicats de El Mirall, amb una cobertura de 1987 a 2013. Durant la presentació d’aquesta segona fase, celebrada a Can Alcover, la consellera de Cultura, Isabel Busquets, va afirmar que El Mirall és «una de les tres o quatre publicacions periòdiques més influents dels darrers trenta anys».

## Referències

* ↑ Picornell, 2009, p. 308.
* 1 2 3 «El Mirall». Biblioteca Digital de Mallorca. [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ «La Biblioteca Digital de Mallorca digitalitza la revista el Mirall». VilaWeb, 26-10-2022. [Consulta: 6 novembre 2024].
* ↑ Ferrer, Clara «Los 233 números de la revista 'El Mirall' publicados entre 1987 y 2013, al alcance de un clic» (en castellà). Última Hora, 26-10-2022 [Consulta: 6 novembre 2024].

## Bibliografia

* Picornell, Climent; Calafat, Macià. «Dos-cents números d'El Mirall». A: Els estudis i la premsa local al segle XXI (PDF). Volum I. La premsa local. Palma: Institut d'estudis Baleàrics, desembre 2009, p. 307-309. ISBN 978-84-95876-55-3 [Consulta: 6 novembre 2024].

## Enllaços externs

* El Mirall a la Biblioteca Digital de Mallorca.
# Arroyo Club Polideportivo

L'Arroyo Club Polideportivo és un club de futbol espanyol amb seu a Arroyo de la Luz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. Fundat l'any 1968 juga a Tercera Federació, i celebra els partits a casa a l'Estadio Municipal, amb una capacitat per a 3.000 places.

## Història

La temporada 2018-19 el club va estar a punt de baixar de Tercera Divisió, Grup 14 en acabar a només 5 punts de la zona de descens.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1977–78 | 7 | 2a Reg. | 1r |
| 1978–79 | 7 | 2a Reg. | 8è |
| 1979–80 | 7 | 2a Reg. | 2n |
| 1980–81 | 6 | 1a Reg. | 4t |
| 1981–82 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 1982–83 | 7 | 2a Reg. | 5è |
| 1983–84 | 7 | 2a Reg. | 3r |
| 1984–85 | 7 | 2a Reg. | 5è |
| 1985–86 | 6 | 1a Reg. | 2n |
| 1986–87 | 6 | 1a Reg. | 16è |
| 1987–88 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 1988–89 | 6 | 1a Reg. | 7è |
| 1989–90 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 1990–91 | 6 | 1a Reg. | 2n |
| 1991–92 | 5 | Reg. Pref. | 20è |
| 1992–93 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 1993–94 | 6 | 1a Reg. | 2n |
| 1994–95 | 5 | Reg. Pref. | 11è |
| 1995–96 | 5 | Reg. Pref. | 8è |
| 1996–97 | 5 | Reg. Pref. | 1r |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc | Copa del Rei |
| 1997–98 | 4 | 3a | 18è | |
| 1998–99 | 5 | Reg. Pref. | 4t | |
| 1999–2000 | 5 | Reg. Pref. | 12è | |
| 2000–01 | 5 | Reg. Pref. | 10è | |
| 2001–02 | 5 | Reg. Pref. | 1r | |
| 2002–03 | 4 | 3a | 16è | |
| 2003–04 | 4 | 3a | 16è | |
| 2004–05 | 4 | 3a | 20è | |
| 2005–06 | 5 | Reg. Pref. | 7è | |
| 2006–07 | 5 | Reg. Pref. | 4t | |
| 2007–08 | 5 | Reg. Pref. | 5è | |
| 2008–09 | 5 | Reg. Pref. | 3r | |
| 2009–10 | 4 | 3a | 4t | |
| 2010–11 | 4 | 3a | 3r | |
| 2011–12 | 4 | 3a | 1r | |
| 2012–13 | 3 | 2a B | 15è | Tercera ronda |
| 2013–14 | 3 | 2a B | 15è | |
| 2014–15 | 3 | 2a B | 18è | |
| 2015–16 | 4 | 3a | 3r | |
| 2016–17 | 4 | 3a | 15è | |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 2017–18 | 4 | 3a | 17è |
| 2018–19 | 4 | 3a | 15è |
| 2019-20 | 4 | 3a | 9è |
| 2020-21 | 4 | 3a | 5è / 4t |
| 2021–22 | 5 | 3a RFEF | 5è |
| 2022–23 | 5 | 3a Fed. | 6è |
| 2023–24 | 5 | 3a Fed. | |
* 3 temporades a Segona Divisió B
* 13 temporades a Tercera Divisió
* 3 temporades a Tercera Federació /Tercera Divisió RFEF

## Referències

* ↑ «Arroyo - Tercera División G 14». www.resultados-futbol.com. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ «Histórico Arroyo - Tercera División G 14 2018/2019». www.resultados-futbol.com. [Consulta: 16 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Arroyo Club Polideportivo - Lloc web oficial (castellà)
* Fitxa a Futbolme (castellà)
# Cua-roig de Livingstone

El cua-roig de Livingstone (Erythrocercus livingstonei) és una espècie d'ocell pertanyent al gènere Erythrocercus. No hi ha consens taxonòmic sobre la família a la que pertany, variant entre els eritrocèrcids (Erythrocercidae) o bé els escotocèrtids (Scotocercidae).
Habita la selva humida, boscos i matolls del sud de Tanzània, Moçambic, sud de Zàmbia, nord i est de Zimbàbue i sud de Malawi. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Cua-roig de Livingstone». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* 1 2 «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 628. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Livingstone's Flycatcher. Erythrocercus livingstonei» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Carpococcyx

Carpococcyx és un gènere d'ocells de la família dels cucúlids (Cuculidae). Estan restringits a les regions boscoses humides del sud-est asiàtic (Sumatra, Borneo, Tailàndia, Laos, Cambodia i Vietnam). Malgrat les similituds, no estan estretament relacionats amb els cucuts formiguers sud-americans del gènere Neomorphus.

## Descripció

Són ocells esquius, difícil de veure'ls i més fàcils de sentir-los. Són bonics, semblants als faisans amb tons iridescents, cua llarga, cap negre o fosc i pell nua al voltant de l'ull.

## Alimentació

S'alimenten principalment d'insectes, inclosos escarabats i formigues gegants, petits rèptils, mamífers i també fruita. Es desplacen per terra, on corre i salta; de vegades seguint eixams de formigues legionàries.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* cucut terrestre de Borneo (Carpococcyx radiceus).
* cucut terrestre d'Indoxina (Carpococcyx renauldi).
* cucut terrestre de Sumatra (Carpococcyx viridis).

## Referències

* 1 2 del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew; Sargatal, Jordi. Handbook of the birds of the world: Sandgrouse to cuckoos (en anglès). v.4. Barcelona: Lynx Edicions, 1997, p. 578. ISBN 84-87334-22-9.
* ↑ «eBird - Discover a new world of birding...». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Turacos, bustards, cuckoos, mesites, sandgrouse – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 27 gener 2025].
# Xerodèrmia pigmentada

La xerodèrmia pigmentada (XP) és una malaltia genètica autosòmica recessiva que afecta la reparació de l'ADN, impedint la restauració del dany causat per la radiació ultraviolada. Aquest trastorn provoca múltiples basaliomes i altres càncers en la joventut. En molts casos, és necessari evitar completament la llum solar. Les dues causes principals de mort en afectats per XP són les metàstasis dels melanomes i dels carcinomes de cèl·lules escamoses. La XP és més comú en japonesos.

## Etiologia

El defecte més comú en la xerodèrmia pigmentada és un defecte genètic en què els enzims de reparació per escissió de nucleòtids (NER) estan mutats, produint una reducció o eliminació d'aquest sistema de reparació del DNA. El dany no reparat condueix a mutacions, alterant la informació del DNA de les cèl·lules. Si les mutacions afecten a gens importants, com els gens supressors de tumors (com el p53) o protooncogens, llavors es pot produir càncer. Els pacients afectats refereixen un major risc de desenvolupar càncer, especialment carcinoma de cèl·lules basals.
Normalment, el dany en el DNA de les cèl·lules epidèrmiques té lloc durant l'exposició a la llum ultraviolada. L'absorció de tanta energia provoca la formació de dímer de timina|dímers de timina i 6-4PP (pirimidina-6-4-primidona fotoproductes). El procés normal de reparació comporta l'escissió de nucleòtids. El dany es "talla" per mitjà d'uns enzims -endonucleases, i llavors l'espai és omplert per una polimerasa de DNA i "ajuntat" per una ligasa.

## Referències

* 1 2 Li, Lei. «Chapter 3 Nucleotide Excision Repair». A: DNA REPAIR, GENETIC INSTABILITY, AND CANCER. World Scientific Publishing, 8 gener 2007, p. 75-76. ISBN 9812700145.
* ↑ E. C. Friedberg, G. C. Walker, W. Siede, R. D. Wood, R. A. Schultz and T. Ellenberger. DNA repair and mutagenesis. Washington: ASM Press, 2006, p. 1118. ISBN 978-1555813192.
# Violàcies

Violàcia, violàcies o violaceae (alternativament Alsodeiaceae J.G.Agardh, Leoniaceae DC. i Retrosepalaceae Dulac) és una família de plantes amb flors. El nom prové del gènere Viola (violes i pensaments).

## Morfologia

Normalment són herbes perennes però n'hi ha d'herbes anuals i en forma d'arbust. Les fulles són simples, alternes o rarament oposades. Moltes espècies són acaulescents (sense tija apreciable). Les flors són bisexuals típicament de simetria zigomorfa o actinomorfa. La corol·la no té els pètals iguals els fruits són en càpsula.

## Taxonomia

Consta d'uns 21 gèneres en unes 800 espècies repartides en tres subfamílies: Violoideae, Leonioideae i Fusispermoideae. Antigues classificacions com les del sistema Cronquist ubicaven la família violàcia en l'ordre de les violals però actualment estan en l'ordre malpigials.

### Subfamília Fusispermoideae

* Fusispermum Cuatrec.

### Subfamília Leonioideae

* Leonia Ruiz i Pav.

### Subfamília Violoideae
   ### Tribu Rinoreeae
      ### Subtribu Hymenantherinae

* Hymenanthera R.Br.
* Melicytus J.R.Forst. i G.Forst.

      ### Subtribu Isodendriinae

* Isodendrion A.Gray

      ### Subtribu Paypayrolinae

* Amphirrhox Spreng.
* Hekkingia Munzinger i H.E.Ballard
* Paypayrola Aubl.

      ### Subtribu Rinoreinae

* Allexis Pierre
* Decorsella A.Chev. (inclou Gymnorinorea Keay)
* Gloeospermum Triana i Planch.
* Rinorea Aubl. (inclou Alsodeia Thouars, Phyllanoa Croizat, Scyphellandra Thwaites)
* Rinoreocarpus Ducke

   ### Tribu Violeae

* Agatea A.Gray (inclou Agation Brongn.)
* Anchietea A.St.-Hil.
* Corynostylis Mart.
* Hybanthopsis Paula-Souza
* Hybanthus Jacq. (inclou Acentra Phil., Clelandia J.M.Black, Cubelium Raf. ex Britton i A.Br., Ionidium Vent., Pigea DC.)
* Mayanaea Lundell
* Noisettia Kunth
* Orthion Standl. i Steyerm.
* Schweiggeria Spreng.
* Viola (gènere) L. (inclou Erpetion Sweet, Mnemion Spach

## Enllaços externs

* Violaceae Arxivat 2005-03-15 a Wayback Machine. a L. Watson i M.J. Dallwitz (del 1992 endavant) Famílies de plantes amb flor: descripcions, imatges, identificació, recuperació d'informació Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Base de dades GRIN per les violàcies Arxivat 2004-11-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Violàcies xilenes, per Chileflora Arxivat 2009-01-07 a Wayback Machine. (anglès)