# Sif

En la mitologia escandinava, Sif és l'esposa de Tor i mare de Modi i Magni. Deessa dels cereals.
Sif apareix a l'Edda poètica, compilada al segle xiii a partir de fonts tradicionals anteriors, a l'Edda prosaica escrita al segle xiii per Snorri Sturluson, i en la poesia d'skald. Tant a la "Edda poètica" com a l'"Edda prosaica", Sif és l'esposa del déu del tro Tor i és coneguda pels seus cabells rossos.
A l'"Edda prosaica", Sif és nomenada com la mare de la deessa Trud amb Tor i d'Ul·le amb un pare el nom del qual no està registrat. També narra que per culpa de Loki va perdre els seus cabells, que eren molt bonics, i que Tor va obligar a Loki a tenir una capella d'or feta per Sif, resultant no només en les tresses daurades de Sif, sinó en altres cinc objectes per a altres déus.
Els estudiosos han proposat que el pèl de Sif pugui representar camps de blat daurat, que pugui estar associat amb la fertilitat, la família i el matrimoni, i que pugui haver-hi una al·lusió al seu paper o, possiblement, al seu nom al antic poema anglosaxó Beowulf.

## Etimologia

El nom Sif és la forma singular de la paraula plural nòrdic antic sifjar. Sifjar només apareix en forma de singular quan fa referència a la deessa com a nom propi i és similar a l'anglès antic sibb i a l'anglès modern sib (que significa "afinitat, connexió, matrimoni") i en altres llengües germàniques: la llengua gòtica 𐍃𐌹𐌱𐌾𐌰, l'alemany antic sippa i l'alemany modern Sippe. Sifjar apareix no només en poesia antiga i registres de llei, sinó també en compostos (byggja sifjar significa "casar-se"). Utilitzant aquesta etimologia, l'acadèmic John Lindow dona els significats de "relació jurídica", Andy Orchard proporciona "relació" i Rudolf Simek dona "relació per matrimoni".

## Influència moderna

Sif ha inspirat el nom d'un volcà al planeta Venus (Sif Mons) i una glacera al nord de Groenlàndia (Sif Glacier).
La caracterització de Sif en mitjans moderns tendeix a ser molt més marcial que en les fonts originals. El personatge de Marvel Comics, Sif, es basa en el mite nòrdic de Sif i és interpretat per Jaimie Alexander a la pel·lícula Marvel Studios Tor, la seva seqüela, i a aparicions a la sèrie de televisió Marvel's Agents of SHIELD.

## Referències

* ↑ Mark, Joshua J. «Sif» (en anglès). World History Encyclopedia, 07-09-2021. [Consulta: 23 novembre 2024].
* ↑ Sofroniou, Andreas. Mythology Legends from Around the Globe (en anglès). Lulu.com, 2017-03-24, p. 367. ISBN 978-1-326-98630-8.
* ↑ North, 1998, p. 126.
* ↑ Gudbrandur Vigfusson, 1874, p. 586.
* ↑ Lindow, 2001, p. 266.
* ↑ Orchard, 1997, p. 138.
* ↑ Simek, 2007, p. 283.
* ↑ Lang, 2003, p. 221.
* ↑ Mansour, 2005, p. 485.

## Bibliografia

* Baker, Peter S. (1994) The Beowulf Reader. Garland reference library of the humanities 1431; Basic readings in Anglo-Saxon England 1. New York/London: Garland. ISBN 9780815336662 (anglès)
* Byock, Jesse (Trans.) (2006). The Prose Edda. Penguin Classics. ISBN 0-14-044755-5 (anglès)
* Ellis Davidson, H. R. (1965). Gods And Myths Of Northern Europe. Penguin. ISBN 0-14-013627-4
* Ellis Davidson, H. R. (1975). Scandinavian Mythology. Paul Hamlyn. ISBN 0-600-03637-5 (anglès)
* Enright, Michael J. (1996). Lady with a Mead Cup: Ritual, Prophecy, and Lordship in the European Warband from La Tène to the Viking Age. Blackrock, County Dublin/Portland, Oregon: Four Courts Press. ISBN 9781851821884 (anglès)
* Faulkes, Anthony (traducció) (1995). Edda. Everyman. ISBN 0-460-87616-3 (anglès)
* Grimm, Jacob (James Steven Stallybrass Trans.) (1882). Teutonic Mythology: Translated from the Fourth Edition with Notes and Appendix by James Stallybrass Vol. I. London: George Bell i fills. (anglès)
* Gudbrandur Vigfusson (1874). An Icelandic-English Dictionary: Based on the Ms. Collections of the Late Richard Cleasby. Clarendon Press. (anglès)
* Grimm, Jacob (James Steven Stallybrass Trans.) (1888). Teutonic Mythology: Translated from the Fourth Edition with Notes and Appendix by James Stallybrass. Volum IV. Londres: George Bell i fills. (anglès)
* Hollander, Lee (Traducció) (1990). The Poetic Edda. (2a edició). University of Texas Press. ISBN 0-292-76499-5 (anglès)
* Lang, Kenneth R. (2003). The Cambridge Guide to the Solar System. ISBN 0-521-81306-9 (anglès)
* Larrington, Carolyne (Trans.) (1999). The Poetic Edda. Oxford World's Classics. ISBN 0-19-283946-2 (anglès)
* Lindow, John (2001). Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press. ISBN 0-19-515382-0 (anglès)
* Mansour, David (2005). From Abba to Zoom: A Pop Culture Encyclopedia of the Late 20th Century. Andrews McMeel Publishing. ISBN 0-7407-5118-2 (anglès)
* North, Richard (1998). Heathen Gods in Old English Literature. Cambridge University Press. ISBN 0-521-55183-8 (anglès)
* Orchard, Andy (1997). Dictionary of Norse Myth and Legend. Cassell. ISBN 0-304-34520-2 (anglès)
* Simek, Rudolf (2007) traduït per Angela Hall. Dictionary of Northern Mythology. D.S. Brewer. ISBN 0-85991-513-1 (anglès)
* Turville-Petre, E. O. G. (1964). Myth and Religion of the North: The Religion of Ancient Scandinavia. Weidenfeld and Nicolson. (anglès)