OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bothriomyrmex

Bothriomyrmex és un gènere de formigues de la subfamília dels dolicoderins (Dolichoderinae). Té una àmplia distribució mundial, amb espècies a les regions Indomalaia, Neotropical, Australiana i Paleàrtica, incloent-hi la península Ibèrica.

## Espècies

El gènere Bothriomyrmex inclou 26 espècies, tres de les quals estan presents a la península Ibèrica:
* Bothriomyrmex anastasiae Dubovikoff, 2002
* Bothriomyrmex atlantis Forel, 1894
* Bothriomyrmex breviceps Santschi, 1919
* Bothriomyrmex communista Santschi, 1919
* Bothriomyrmex corsicus Santschi, 1923 (= gibbus) - present a la Península Ibèrica
* Bothriomyrmex costae Emery, 1869
* Bothriomyrmex crosi Santschi, 1919
* Bothriomyrmex cuculus Santschi, 1919
* Bothriomyrmex decapitans Santschi, 1911
* Bothriomyrmex emarginatus Santschi, 1919
* Bothriomyrmex enigmaticus Prebus & Lubertazzi, 2016
* Bothriomyrmex inquilinus Santschi, 1919
* Bothriomyrmex jannonei Menozzi, 1936
* Bothriomyrmex kusnezovi Emery, 1925
* Bothriomyrmex laticeps Emery, 1925
* Bothriomyrmex meridionalis (Roger, 1863) (= hispanicus) - present a la Península Ibèrica
* Bothriomyrmex modestus Radchenko, 1985
* Bothriomyrmex paradoxus Dubovikov & Longino, 2004
* Bothriomyrmex pubens Santschi, 1919
* Bothriomyrmex regicidus Santschi, 1919
* Bothriomyrmex salsurae Donisthorpe, 1944
* Bothriomyrmex saundersi Santschi, 1922 - present a la Península Ibèrica
* Bothriomyrmex syria Forel, 1910
* Bothriomyrmex turcomenicus Emery, 1925
* Bothriomyrmex urartus Dubovikoff, 2002

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Hormigas.org - Género Bothriomyrmex» (en castellà). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «BioLib - Bothriomyrmex» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
# Boughera El Ouafi

Boughera El Ouafi (francès: Boughéra El Ouafi) (Ouled Djellal, 15 d'octubre de 1898 - Saint-Denis, 18 d'octubre de 1959) va ser un atleta algerià, especialista en el proves de fons, que va competir sota bandera francesa durant la dècada de 1920. Va ser el primer africà que va guanyar una medalla d'or en uns Jocs Olímpics.
Nascut a Ouled Djellal, en aquell moment part de l'Algèria francesa, va començar a destacar com a corredor mentre treballava en una fàbrica d'armament a França durant la Primera Guerra Mundial. A poc a poc va anar guanyant notorietat en competicions locals i, més tard, internacionals.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de París, on fou setè en la marató del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, guanyà la medalla d'or en la mateixa prova.
Després de la seva victòria va fer una gira pels Estats Units, on va guanyar uns diners que van fer que deixés de ser considerat un esportista amateur. Això va fer que abandonés l'esport i obrís un cafè a París.
El Ouafi va morir el 18 d’octubre de 1959 a Saint-Denis en circumstàncies controvertides. Algunes fonts diuen que va ser assassinat per membres del Front Nacional d'Alliberament d'Algèria després de negar-se a donar-los suport, mentre que altres diuen que va ser una víctima accidental d’una disputa familiar.

## Millors marques

* Marató. 2h 32' 57" (1928)

## Referències

* ↑ Wallechinsky, David. The complete book of the Summer Olympics. Athens 2004 ed. Wilmington, Del: Sport Classic Books, 2004. ISBN 978-1-894963-34-3.
* 1 2 «Olympedia – Bouguera El Ouafi». [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «AHMED BOUGHERA EL OUAFI». Casden Histoire Sport. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Boughera El Ouafi a trackfield.brinkster.net
# Boxa als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 - pes mitjà

El pes mitjà va ser una de les vuit proves de boxa que es disputaren als Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles de 1932. Com la resta de proves de boxa estava reservada sols als homes. La competició es va disputar entre el 9 i el 13 d'agost de 1932. Sols hi podien participar boxejadors que pesessin menys de 72,6 kg kg. Hi van prendre part 10 atletes de 10 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Carmen Barth (USA) | Amado Azar (ARG) | Ernest Peirce (RSA) |

## Quadre

| Vuitens de final 9 d'agost | Vuitens de final 9 d'agost | Vuitens de final 9 d'agost | Quarts de final 10 d'agost | Quarts de final 10 d'agost | Semifinals 11 d'agost | Semifinals 11 d'agost | Final 13 d'agost | Final 13 d'agost | Final 13 d'agost |
| 1 | Carmen Barth (USA) | — |
| 16 | lliura | — |
| 16 | lliura | — | Barth (USA) | W |
| | | | Cruz (MEX) | KO2 |
| 8 | Manuel Cruz (MEX) | — | Cruz (MEX) | KO2 |
| 9 | lliura | — | | |
| 9 | lliura | — | | | Barth (USA) | PTS |
| | | | | | Peirce (RSA) | L |
| 5 | Ernest Peirce (RSA) | — | | | Peirce (RSA) | L |
| 12 | lliura | — | | | | |
| 12 | lliura | — | Peirce (RSA) | PTS | | |
| | | | Szigeti (HUN) | L | | |
| 4 | Lajos Szigeti (HUN) | — | Szigeti (HUN) | L | | |
| 13 | lliura | — | | | | |
| 13 | lliura | — | | | | | | Barth (USA) | PTS |
| | | | | | | | | Azar (ARG) | L |
| 6 | Amado Azar (ARG) | — | | | | | | Azar (ARG) | L |
| 11 | lliura | — | | | | |
| 11 | lliura | — | Azar (ARG) | PTS | | |
| | | | Longinotti (ITA) | L | | |
| 3 | Aldo Longinotti (ITA) | — | Longinotti (ITA) | L | | |
| 14 | lliura | — | | | | |
| 14 | lliura | — | | | Azar (ARG) | PTS | Tercer lloc | Tercer lloc | Tercer lloc | Tercer lloc |
| | | | | | Michelot (FRA) | L |
| 7 | Roger Michelot (FRA) | PTS | | | | | | Peirce (RSA) | wo |
| 10 | Louis Lavoie (CAN) | L | | | | | | Michelot (FRA) | |
| 10 | Louis Lavoie (CAN) | L | Michelot (FRA) | PTS | | | | Michelot (FRA) | |
| | | | Bernlöhr (GER) | L |
| 2 | Hans Bernlöhr (GER) | PTS | Bernlöhr (GER) | L |
| 15 | Bert Lowe (NZL) | L |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Middleweight (≤160 pounds), Men». [Consulta: 23 agost 2024].

## Enllaços externs

* Official Report
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. [Consulta: 25 març 2008].
# Božo Broketa

Božo Broketa (Dubrovnik, 24 de desembre de 1922 - Dubrovnik, 26 de juliol de 1985) fou un futbolista croat que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1940 i 1950. Jugava de defensa.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla de plata en la competició de futbol. Entre 1947 i 1948 jugà 3 partits amb la selecció iugoslava. Jugà la Copa del Món de futbol de 1950.
A nivell de clubs jugà al GOŠK Dubrovnik, Uskok Zagreb (1942-1945), Hajduk Split (1946-1956), amb qui guanyà tres lligues iugoslaves, Limburgia (1956-1957) i Ajax (1958-1959).

## Referències

* ↑ «Božo Broketa». Croatian Olympic Committee, 09-05-2017. Arxivat de l'original el 29 September 2018. [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ «Stogodišnjica rođenja legendarnog Boža Brokete, nogometaša splitskih ‘Bilih‘, strijelca čuvenog pogotka ‘Zvezdi‘ za naslov 1950. godine, koji je ‘užgao‘ čitav hajdučki puk!» (en croatian). Dubrovački Vjesnik, 24-12-2022.
* ↑ «Jedan gol u životu» (en croatian). telesport.telegram.hr, 26-10-2020.
* ↑ «PRIČA O LEGENDI Dubrovčanin koji je ‘Bilima’ donio titulu 1950. i potaknuo osnivanje Torcide» (en croatian). Dulist, 26-07-2015.
* ↑ «Olympedia – Božo Broketa». [Consulta: 2 novembre 2024].
* ↑ «Player Database». EU-football. [Consulta: 25 juny 2022].
* ↑ Profile - AFC-Ajax.info
# Breznička (Prešov)

Breznička és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1408.

## Geografia

El municipi es troba a una altitud de 220 metres i té una superfície de 5,838 km². Té una població d'unes 130 persones.

## Referències

* 1 2 «Prešovský kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ s.r.o. (www.dobraobec.sk), Dobraobec. «Oficiálna stránka obce Breznička» (en eslovac). [Consulta: 23 juny 2024].
# Britta Thomsen

Britta Thomsen (Aalborg, 23 de gener de 1954) és una política danesa que va exercir com a diputada al Parlament Europeu des del 2004 fins al 2014. És membre dels socialdemòcrates, que forma part del Partit dels Socialistes Europeus.
Al parlament, Thomsen va exercir com a vicepresident de la Comissió d'Indústria, Recerca i Energia. També va ser membre de la Comissió de Drets de la Dona i Igualtat de Gènere, substituta de la Comissió de Desenvolupament i vicepresidenta de la delegació de relacions amb Sud-àfrica. Va donar suport al Manifest del Grup Spinelli.

## Referències

* 1 2 «7th parliamentary term | Britta THOMSEN | MEPs | European Parliament» (en anglès), 23-01-1954. [Consulta: 30 març 2024].
# Brittany Brown

Brittany Brown (Califòrnia, Estats Units, 18 d'abril de 1995) és una atleta estatunidenca, especialitzada en les proves de velocitat. Ha participat en 1 Olimpíada, guanyant la medalla de bronze en la prova dels 200m, als Jocs Olímpics de París. A més ha guanyat 1 medalla de plata als Campionats del Món de Doha i 1 medalla d'or als Campionats de Nord-amèrica, Centre-Amèrica i el Carib de 2022.

## Marques personals

| Disciplina | Marca | Seu | Data |
| 100m llisos | 10.90 | Eugene | 7 de juliol de 2023 |
| 200m llisos | 21.90 | Eugene | 29 de juny de 2024 |
| 400m llisos | 51.15 | Florida | 15 d'abril de 2023 |
| 4x100m relleus | 42.12 | Texas | 1 d'abril de 2023 |
| 4x400m relleus | 3:24.82 | Texas | 1 d'abril de 2023 |

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2024 | París | 3 | 200m |
| Campionat del Món ||||
| 2019 | Doha | 2 | 200m |
| 2023 | Budapest | 7a posició | 100m |
| Campionat NACAC ||||
| 2018 | Toronto | 7a posició | 200m |
| 2022 | Freeport | 1 | 200m |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Bruna Colombetti-Peroncini

Bruna Colombetti-Peroncini (Milà, 27 de gener de 1936 - Milà, 26 de juliol de 2008) fou una tiradora d'esgrima italiana, especialista en floret, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
Era neta del gran mestre d'esgrima Luigi Colombetti i va ser alumne de l'escola de Giuseppe Mangiarotti a Milà. El seu nebot Alfredo Rota també fou medallista olímpic.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en quatre edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1956, 1960, 1964 i 1968. Destaca la medalla de bronze guanyada als Jocs de Roma de 1960 en la prova del floret per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen vuit medalles al Campionat del món d'esgrima, una d'or, dues de plata i quatre de bronze, entre les edicions de 1953 i 1965. Guanyà el campionat italià de floret individual el 1955, 1958 i 1959.

## Referències

* 1 2 3 «Lutto nella scherma: la scomparsa di Bruna Colombetti.». [Consulta: 9 agost 2023].
* 1 2 «Olympedia – Bruna Colombetti-Peroncini». [Consulta: 9 agost 2023].
# Rombozous

Els rombozous (Rhombozoa) o dicièmids (Dicyemida) són un fílum de petits animals, paràsits de peixos i mol·luscs. Viuen en mucoses i altres òrgans d'ambient pràcticament anaeròbic. Es coneixen unes 75 espècies. Els adults estan formats por només unes 30 cèl·lules.

## Classificació

La classificació dels rombozous és controvertida. Tradicionalment, s'han agrupat amb els ortonèctids dins el fílum dels mesozous i, a partir del 2017, sembla que hi ha proves moleculars que confirmen aquesta vella classificació.
No obstant, altres filogènies moleculars han situat els rombozous més estretament relacionats amb els nematodes. Altres evidències molecular addicional suggereix que aquest fílum deriva dels lofotrocozous.
El fílum no es divideix en classes ni ordres, però conté tres famílies, Conocyemidae, Dicyemidae i Kantharellidae.

## Referències

* ↑ «Dicyema Pax6 and Zic: tool-kit genes in a highly simplified bilaterian». BMC Evol. Biol., 7, 25-10-2007, pàg. 201. DOI: 10.1186/1471-2148-7-201. PMC: 2222250. PMID: 17961212.
* ↑ Tsai-Ming Lu; Miyuki Kanda; Noriyuki Satoh; Hidetaka Furuya «The phylogenetic position of dicyemid mesozoans offers insights into spiralian evolution.». Zoological Letters, 3, 1, 5-2017. DOI: 10.1186/s40851-017-0068-5. PMC: 5447306. PMID: 28560048.
* ↑ «Origin of the Mesozoa inferred from 18S rRNA gene sequences». Mol. Biol. Evol., 13, 8, 10-1996, pàg. 1128–32. DOI: 10.1093/oxfordjournals.molbev.a025675. PMID: 8865666.
* ↑ Kobayashi, M; Furuya, H; Wada, H «Molecular markers comparing the extremely simple body plan of dicyemids to that of lophotrochozoans: insight from the expression patterns of Hox, Otx, and brachyury». Evol Dev, 11, 5, 2009, pàg. 582–589. DOI: 10.1111/j.1525-142x.2009.00364.x. PMID: 19754714.
* ↑ Suzuki, TG; Ogino, K; Tsuneki, K; Furuya, H «Phylogenetic analysis of dicyemid mesozoans (phylum Dicyemida) from innexin amino acid sequences: dicyemids are not related to Platyhelminthes». J Parasitol, 96, 3, 2010, pàg. 614–625. DOI: 10.1645/ge-2305.1. PMID: 20557208.
* ↑ Kantharellidae (TSN 696110) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Tallarol gros

El tallarol gros, busqueret gros o busquereta mosquitera (Sylvia borin) és una espècie d'ocell de l'ordre dels passeriformes i de la família dels sílvids. Nidifica a la major part d'Europa i al Paleàrtic fins a l'oest de Sibèria i passa l'hivern a l'Àfrica subsahariana. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Morfologia

D'aspecte feixuc, cap rodó i tot ell molt uniforme, amb bec curt i cara fosca. Bru grisenc clar per dalt, més clar per sota. Amb un anell ocular clar i estret. Es pot confondre amb la bosqueta pàl·lida occidental (Hippolais opaca), però té el bec més curt i la cara més fosca. Mesura uns 14 cm i pesa entre 16 i 22 g. Duu un plomatge tristoi, de color bru clar per sota. Tot ell té un aspecte revingut. Té una esperança de vida de 10 anys.

## Ecologia

Distribuït de forma regular per la Catalunya humida i les seves zones muntanyenques, així com pels Pirineus i Prepirineus. Més localitzada i de distribució més irregular pels ambients més secs i mediterranis, pot nidificar en punts muntanyencs de Tarragona i Barcelona, així com en altres àrees interiors, sempre en les zones més humides. Més aviat és un nidificant a les terres continentals, mentre que a les terres de clima mediterrani hi és abundant en migració. Cant dolç. Nota de reclam: chec.
Migrador comú arreu del territori dels Països Catalans a l'estiu. A l'hivern visita la sabana de l'Àfrica tropical. Durant el pas migratori de la tardor és freqüent de veure'l atipant-se de figues o d'altres fruites.
Al Principat de Catalunya fa niu a l'alta muntanya i en els indrets més humits de les serralades litorals, que posseeixin, així mateix, un estrat arbustiu dens. Entre mates, la parella construeix un cau amb herbes seques i el folra amb pèls i arrels. Al maig-juny la femella pon 4 o 5 ous blancs (de vegades, tenyits d'oliva i amb taques), que ella mateixa, principalment, covarà al llarg de 12 dies. En l'engreix dels polls hi participa també el mascle. Als 10 dies, els petits deixen el niu.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «tallarol gros». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx Edicions, 2020, p. 631. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Garden Warbler. Sylvia borin» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya, plana 93. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987 ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BirdFacts (anglès)
* Enregistraments sonors de la busquereta esparverenca. (anglès)
# Bulbul becganxut

El bulbul becganxut (Setornis criniger) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae) i únic membre del gènere monotípic Setornis. Es troba a Brunei, Indonèsia i Malàisia. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, els boscos de pantà i les plantacions. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ «Bulbul becganxut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 615. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Hook-billed Bulbul. Setornis criniger» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Bulbul becllarg de les Togian

El bulbul becllarg de les Togian (Hypsipetes aureus; syn: Thapsinillas aureus) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). És endèmic de les illes Togian, a Indonèsia. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, els jardins rurals i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Bulbul becllarg de les Togian». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2 novembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 617. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Togian Golden Bulbul. Hypsipetes aureus (formerly as: Thapsinillas aurea)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 2 novembre 2023].
# Bulbul capblanc

El bulbul capblanc (Hypsipetes thompsoni; syn: Cerasophila thompsoni) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Anteriorment fou considerat l'única espècie del gènere Cerasophila (avui dia en desús) si bé avui dia hi ha consens en incloure'l a Hypsipetes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
En diverses llengües rep el nom de "bulbul de cap blanc" (Anglès: White-headed Bulbul. Francès: Bulbul à tête blanche).

## Descripció

* Fa uns 20 cm de llarg. Bec, potes i anell ocular vermell.
* Plomatge principalment gris, amb cap i coll blanc i les cobertores caudals inferiors rogenques.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida i altres formacions boscoses de les muntanyes de Myanmar i nord-oest de Tailàndia.

## Taxonomia

En la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, juliol 2020, aquest tàxon fou transferit del gènere Cerasophila a Hypsipetes.

## Referències

* ↑ «Bulbul capblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2 novembre 2023 (català)
* 1 2 «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 619. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «White-headed Bulbul. Hypsipetes thompsoni (formerly as: Cerasophila thompsoni)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ «Taxonomic Updates» (en anglès). IOC Version 10.2 (July 25, 2020 ). International Ornithologists' Union, 01-07-2020. [Consulta: 5 novembre 2023].

## Bibliografia

* King et al, 1983. A field guide to the birds of South-East Asia. Collins, London. ISBN 0 00 219206 3
# Concerts de Brandenburg

Els Concerts de Brandenburg són sis concerts compostos per Johann Sebastian Bach el 1721 una obra cabdal de la música instrumental de tots els temps.

## Història i dedicatòria

El 24 de març (o potser de maig, el mes no es llegeix amb claredat) de 1721, Bach envia al marcgravi (Marquès) Ludwig de Brandenburg una carta dedicatòria acompanyada de "Six Concerts avec plusieurs instruments".
Els Concerts de Brandenburg estan dedicats per Bach a Sa Altesa Reial, del seu Humil i obedient servidor. Es desconeix quan va ser que el Margrave va encarregar a Bach aquests concerts. Per la carta que acompanya les partitures es dedueix que, un temps abans (potser al balneari de Karlsbaad), Bach havia actuat davant el Marcgravi i aquest li havia demanat una mostra per escrit d'aquella magnífica música.
Resulta curiós el fet que les partitures, en morir el Marcgravi, estaven intactes, com si mai no haguessin estat utilitzades. A la mort del Marcgravi, van ser valorades en una quantitat ridícula de diners.

## Concerts

Els sis concerts estan concebuts pensant sobretot en la varietat. No n'hi ha dos d'iguals i hi són utilitzades tot tipus de combinacions instrumentals, algunes d'elles altament atrevides.

### Concert núm. 1 en fa major, BWV 1046

* Estructura
* (Allegro)
* Adagio
* Allegro
* Menuetto-Trio-Polonaise-Menuetto-Trio
* Instrumentació: À 2 Corni di Caccia, 3 Hautbois è Bassono, Violino piccolo concertato, 2 Violini, una Viola e Violoncello, con Basso continuo.

### Concert núm. 2 en fa major, BWV 1047

* Estructura
* (Allegro)
* Andante
* Allegro
* Instrumentació: À 1 Tromba, 1 Fiauto, 1 Hautbois, 1 Violino concertati, è 2 violini, 1 Viola è Violona in Ripieno col Violoncello è Basso per il Cembalo.

### Concert núm. 3 en sol major, BWV 1048

* Estructura
* (Allegro)
* Andante
* Allegro
* Instrumentació: À 3 Violini, 3 Viole è 3 Violoncelli col Basso per il Cembalo.

### Concert núm. 4 en sol major, BWV 1049

* Estructura
* (Allegro) (Audició) (?·pàg.)
* Andante
* Presto
* Instrumentació: À Violino Principale, 2 Flauti d' Echo, 2 Violini, 1 Viola è Violone in Ripieno, Violoncello e Continuo.

### Concert núm. 5 en re major, BWV 1050

* Estructura
* (Allegro)
* Affettuoso
* Allegro
* Instrumentació: À une Traversiere, une violino principale, une violino è una Viola in Ripieno, Violoncello, Violone è Cembalo Concertato.

### Concert núm. 6 en si bemoll major, BWV 1051

* Estructura
* (Allegro)
* Adagio, ma non tanto
* Allegro
* Instrumentació: À 2 Viole, 2 Viole da Gamba, Violoncello, Violone e Cembalo.

## Referències

Aquest article ha estat extret majoritàriament de CataBach.com, la web en català sobre Bach.
* ↑ «Web on apareix la dedicatòria (en francès)». Arxivat de l'original el 2006-11-28. [Consulta: 28 març 2007].

## Enllaços externs

* CataBach.com: La pàgina en català de J.S. Bach
* Assaig sobre els concerts de Brandenburg (anglès)
* Partitures dels concerts de Brandenburg al Center for Computer Assisted Research in the Humanities
* Concerts de Brandenburg: Partitura lliure a l'IMSLP.
# Bulbul capgroc

El bulbul capgroc (Pycnonotus zeylanicus) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba a Brunei, Indonèsia, Malàisia i Myanmar. També nidifica a Singapur. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, els manglars, els matollars humits tropicals i subtropicals, les zones riberenques, les terres llaurades, les plantacions i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera en perill crític d'extinció.

## Referències

* ↑ «Bulbul capgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2 novembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 620. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Straw-headed Bulbul. Pycnonotus zeylanicus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 2 novembre 2023].