OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kerrick

Kerrick és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 71 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kerrick tenia 71 habitants, 28 habitatges, i 19 famílies. La densitat de població era de 27,4 habitants per km².
Dels 28 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,9% hi vivien parelles casades, en un 17,9% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,7% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 128 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.250 $ mentre que les dones 11.250 $. La renda per capita de la població era de 14.324 $. Cap de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kerrick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kerrick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Agullat xato

L’agullat xato, agullat fosc, caçó, mussola quissona, quissona o xato entre altres denominacions populars (Squalus blainville) és una espècie de tauró esqualiforme de la família dels esquàlids que arriba a les llotges de peix dels Països Catalans escapçats i espellats, i es venen amb noms eufemístics (quissona, anguila reial, etc.). Espècie pesquera d'interès comercial. Es captura amb palangre o arrossegament. La carn es pot consumir fresca, salada o fumada.

## Morfologia

* Cos allargat i fusiforme, amb el musell curt i punxegut.
* Es caracteritza per la presència d'una espina molt forta a l'inici de cadascuna de les aletes dorsals.
* Amb cinc parells de fenedures branquials.
* Sense aleta anal.
* No té membrana nictitant.
* Presenta una coloració que va del gris plom al marró cendra, els costats més clars i el ventre blanquinós.
* La llargada màxima reportada és de 95 cm.
* La femella adquireix la maduresa sexual quan fa 60 cm i el mascle als 50 cm.

## Ecologia

Viu a les proximitats del fons entre 16 i 440 m de profunditat. Moltes vegades se'l troba formant moles, normalment integrades per individus d'un mateix sexe. A la primavera s'apropa més a la costa per reproduir-se i a la tardor torna als ambients moderadament profunds.
Menja peixos que neden en moles, com els verats, alguns espàrids i també crustacis i cefalòpodes.
És ovovivípar aplacentari. A cada ventrada pot tindre 3 o 4 cries, que fan de 20 a 23 cm de longitud.

## Bibliografia

* Barrull, Joan i Mate, Isabel: Els taurons dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col. Conèixer la natura, núm. 14. Barcelona, març del 1996. ISBN 84-7306-920-X. Plana 75.
* Tony Ayling i Geoffrey Cox: Collins Guide to the Sea Fishes of New Zealand. William Collins Publishers Ltd, Auckland, Nova Zelanda, 1982. ISBN 0-00-216987-8.

## Referències

* ↑ Vegeu-ne algunes a «quissona». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Aiguafort

L'aiguafort (del llatí, aqua forte, aigua forta) és una modalitat de gravat al buit en què la tinta es diposita a les parts gravades o buidades. La matriu és de metall i actua com una calcografia, es treballa de manera indirecta per l'acció corrosiva d'un àcid nítric rebaixat amb aigua sobre una planxa metàl·lica de coure, acer o zinc. La tècnica, inspirada pes Àrabs es va desenvolupar a l'inici del segle xvi a Florència i es va difondre ràpidament a França i Alemanya.

## Procediment

L'aiguafort es realitza prenent com a base una planxa o làmina d'aliatge metàl·lica, habitualment de ferro i zinc. Aquesta es recobreix d'una fina capa de vernís protector, o de cera resistent als àcids. El gravador dibuixa amb un burí de punta cònica molt afuada en aquesta capa de vernís, arribant just fins al coure sense penetrar-hi. Posteriorment se submergeix la làmina amb el seu vernís en una solució d'aigua i àcid nítric. Aquesta solució és la que li dona el nom a la tècnica. Aquesta solució corroeix el coure a les zones en què aquest no està protegit pel vernís, i deixa uns solcs. El temps d'immersió de la làmina en l'àcid determina la profunditat de la línia en el gravat, atorgant-li a més gran temps major valor.
Es retira el vernís, i la planxa ja està preparada per al procés d'estampació. S'impregna la superfície amb una tinta espessa que penetra en els solcs i es retira el sobrant. Es posa sobre la planxa un paper especial, humit per fer-lo una mica esponjós, i sobre ell, una mantellina de llana, i es passa per una premsa formada per una platina de metall i dos corrons. El paper penetra en els solcs i s'impregna de la tinta, obtenint una imatge simètrica a la que es troba a la matriu.
Un dels avantatges d'aquesta tècnica sobre altres és que es poden corregir els errors, o fer-se retocs. El més important és no ratllar el coure amb l'estilet. Si es vol esborrar una línia o dibuix n'hi ha prou amb passar per sobre un pinzell amb vernís, i un cop s'ha assecat, es torna a dibuixar. Una altra qüestió és la profunditat dels solcs, que es pot fer més o menys depenent de la concentració i del temps d'exposició de la planxa a la solució corrosiva.

## Galeria

Alguns dels aiguaforts coneguts són Los desastres de la guerra, de Goya, que els va fer servir per fer de cronista de la Guerra del Francès. Aquests gravats van ser publicats el 1863, trenta-cinc anys després de la mort de l'autor. Un altre artista que es dedicà exclusivament al gravat fou Piranesi. En el seu taller treballaven molts artistes que preparaven les planxes i elaboraven les parts més mecàniques, com ara les zones enfosquides. Rembrandt també té diverses obres en aiguafort, així com Van Dyck o Guido Reni. A Catalunya destaquen les obres de Marià Fortuny, Alexandre de Riquer i Xavier Nogués.
* Piranesi, Presó XI, aiguafort, segle XVIII
* Rembrandt, Les tres creus, aiguafort i punta seca, 38.7 x 45 cm, 1661.

## Referències

* ↑ «Aiguafort». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Klàvdia Boiàrskikh

Klàvdia Boiàrskikh (en rus: Кла́вдия Серге́евна Боя́рских) (Vérkhniaia Pixmà, óblast de Sverdlovsk, Unió Soviètica, 1939) és una esquiadora de fons russa, ja retirada, que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1960.

## Biografia

Va néixer l'11 de novembre de 1939 a la ciutat de Vérkhniaia Pixmà, població situada a l'óblast de Sverdlovsk, que en aquells moments formava part de la Unió Soviètica i que avui en dia forma part de la Federació Russa.

## Carrera esportiva

En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1964 realitzats a Innsbruck (Àustria) es convertí en la gran dominadora de l'esquí de fons femení en guanyar les tres proves disputades, els 5 quilòmetres, els 10 km i els relleus 3x5 quilòmetres. En el campionat del Món d'esquí nòrdic aconseguí dues medalles d'or en les proves de 10 km i els relleus 3x5 km així com una medalla de plata en la prova de 5 km. en l'edició de 1966.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Klavdiya Boyarskikh». [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ «BOJARSKIKH Klavdija». International Ski Federation. [Consulta: 23 desembre 2019].

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Klavdiya Boyarskikh Arxivat 2011-05-25 a Wayback Machine.
# Colmado La Montaña

Colmado La Montaña és un establiment comercial de Palma. Inicialment, el negoci funcionava com a xarcuteria. Fundat per Francisco Miralles, ha passat per diverses etapes i propietaris. Isabel Miralles el va traspassar a Mateu Fiol, i posteriorment va passar a Mateu Pons. Amb l’arribada del turisme, el perfil dels clients va canviar, predominant els compradors estrangers. L’espai, ubicat en un edifici construït el 1900, conserva el seu aspecte original. El colmado ofereix sobrassada de porc negre mallorquí i altres embotits i productes tradicionals de l’illa. L’Ajuntament de Palma l’ha inscrit en el Catàleg d’establiments emblemàtics, dins la categoria 1A, reconeixent-ne la trajectòria i el paper dins el teixit comercial de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Colmado la Montaña». Ajuntament de Palma.
* ↑ «Colmado La Montaña – Emblemàtics Balears». [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ González, Mónica. «Amparo Díez, del colmado La Montaña: «A la mayoría de turistas, menos a los alemanes, les encanta la sobrasada»» (en castellà), 19-04-2018. [Consulta: 7 març 2025].
# Greenwood (Delaware)

Greenwood és una població dels Estats Units a l'estat de Delaware. Segons el cens del 2000 tenia 837 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenwood tenia 837 habitants, 335 habitatges, i 211 famílies. La densitat de població era de 489,6 habitants/km².
Dels 335 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,8% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 15,4% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.588 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.066 $ mentre que les dones 21.094 $. La renda per capita de la població era de 13.918 $. Aproximadament el 8,3% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chapapote

Chapapote (del nàhuatl chapopotli, corrupció de tzaucpopochtli, compost de tzacutli també conegut com a txapopote, txaapote o galipote) és un mot en espanyol i gallec que hi vol dir quitrà, o taca quitranosa estesa al damunt d'una superfície.
També es coneix com a chapapote el petroli o oli mineral il·legalment deixat al mar per vaixells sovint procedents dels tancs de combustible, un cop ha arribat a terra. En català s'ha proposat substituir aquest mot pel català galipot, que és una brea usada per a calafatar barques i vaixells de fusta, i que pot provocar taques similars, que en algunes costes també s'anomenen galipot. En gallec i en espanyol també s'ha utilitzat el mot equivalent, ghalipote o galipote, respectivament, en el mateix sentit que chapapote.
El vessament d'olis minerals a conseqüència de l'enfonsament del petrolier Prestige (13 de novembre de 2002), prop de les costes gallegues, va provocar una marea negra que va anar des de la Costa da Morte fins a la platges de la costa de Guipúscoa i d'Iparralde. El desastre ecològic va mobilitzar milers de voluntaris per a netejar les costes i va donar lloc a la creació del moviment Nunca Máis.

## Enllaços externs

* Plataforma Nunca Máis (castellà)
# Microsporidis

Els microsporidis (Microsporidia) són una classe de fongs de la divisió dels rozel·lomicots (Rozellomycota). Són molt petits (2-20 µm) i paràsits d'animals, sobretot insectes, però també crustacis, peixos o, fins i tot, humans, provocant la microsporidiosi humana, que representa una important malaltia oportunista emergent, també per a individus immunocompetents.
Han estat considerats protozous, protistes i fongs. En realitat són un grup basal de fongs paràsits obligats que descendeixen d'organismes unicel·lulars similars a les rozel·les, que en el procés evolutiu de la seva adaptació a la vida parasitària, han perdut els mitocondris.

## Característiques

Els microsporidis, com el seu nom indica, es caracteritzen per les espores de mida mínima, de 2 a 20 micròmetres (µm), que contenen l'esporoplasma (la forma infectiva del paràsit) i un tub polar senzill. Una de les parets cel·lulars de l'espora és quitinosa, com la dels fongs, que sol perdre's durant l'absorció.
Els paràsits madurs (trofozoides), de vegades produeixen zigots per meiosi, que posteriorment poden produir més espores. La reproducció pot ser sexual o asexual. Presenten zoòspores uniflagel·lades opistocontes que tenen un rizoplast sòlid associat amb un cinetosoma llarg. Penetren les cèl·lules hoste mitjançant un tub germinal (o tub polar).

## Història natural

Els microsporidis parasiten les cèl·lules intestinals de mamífers, peixos i aus, per bé que també s'han trobat en invertebrats (gèneres Anncaliia, Brachiola, Nosema) i en alguns protozous ciliats.
Produeix la microsporidiosi humana, una infecció intestinal oportunista que causa diarrea i emaciació en individus immunocompromesos (infecció pel VIH i sida, per exemple). En cucs de seda (Bombyx mori) causa la pebrina, que va descriure Louis Pasteur. Nosema apis és un microsporidi que causa una malaltia denominada nosemosi, que ataca a l'abella mel·lífera, causant-li inflamació intestinal i diarrea. L'antibiòtic utilitzat en el tractament d'aquesta malaltia és la fumagilina.

## Taxonomia

La classe Microsporidia inclou quatre ordres:
* Ordre Amblyosporida
* Ordre Neopereziida
* Ordre Ovavesiculida
* Ordre Glugeida
* Ordre Nosematida

## Referències

* 1 2 Hyde, K.D. 2024. The 2024 Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 15(1): 5146–6239, Doi 10.5943/mycosphere/15/1/25, ISSN 2077 7019. Versió web.
* ↑ Bing Han «The Function and Structure of the Microsporidia Polar Tube». , [Consulta: 2 abril 2024].
* ↑ «Un estudio revela que los microsporidios son hongos y que podrían tener reproducción sexual». , 04-02-2009.
# Tritanòpsia

La tritanòpsia o tritanopia és la discromatòpsia per al tercer color fonamental de l'espectre, el blau violat. És deguda a l'absència del pigment fotosensitiu dels cons retinals corresponent al blau.

## Vegeu també

* Retina
* Cèl·lula retinal
# Le Carlar de Ròcafòrt

Le Carlar de Ròcafòrt (francès Carla-de-Roquefort) és un municipi francès de la regió d'Occitània, situat al departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Holt (Minnesota)

Holt és una població del Comtat de Marshall (Minnesota) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000, Holt tenia 89 habitants, 36 habitatges, i 25 famílies. La densitat de població era de 34 habitants per km².
Dels 36 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,2% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,9% tenia menys de 18 anys, un 21,3% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 146,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.188 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 14.796 $. Entorn del 13% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Alekséievka (Oriol)

Alekséievka — Алексеевка (rus) — és un poble de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 29 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Hillman (Minnesota)

Hillman és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 29 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hillman tenia 29 habitants, 14 habitatges, i 11 famílies. La densitat de població era de 20,7 habitants per km².
Dels 14 habitatges en un 14,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,4% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,36.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,8% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 13,8% entre 25 i 44, un 48,3% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 58 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era d'11.126 $. Cap de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hillman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hillman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Fisher (Minnesota)

Fisher és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 435 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fisher tenia 435 habitants, 177 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 419,9 habitants per km².
Dels 177 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 49.444 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.656 $ mentre que les dones 20.208 $. La renda per capita de la població era de 19.083 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fisher». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fisher». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Asesinato y entierro de don José Canalejas

Asesinato y entierro de don José Canalejas és un curtmetratge del 1912 dirigit per Enrique Blanco i Adelardo Fernández Arias on es reconstitueix l'atemptat contra José Canalejas (president del govern mort assassinat a Madrid) i es filma l'enterrament del mandatari. El curtmetratge és important perquè es va rodar tot just després dels esdeveniments. Primera pel·lícula interpretada per José Isbert amb 26 anys. Actor novell, mentre la càmera filma els transeünts que socorren la víctima, es veu com Isbert, que se suposa mort, es posa dret.

## Repartiment

* Rafael Arco: José Canalejas y Méndez
* José Isbert: Manuel Pardiñas (l'assassí)

## Referències

* ↑ Asesinato y entierro de don José Canalejas a madridfilmoffice.com
* ↑ Cortometraje del asesinato y entierro de Don José Canalejas, un film de 1912 a archivomagazine.org

## Enllaços externs

* A la filmoteca d'Albacete Arxivat 2008-07-04 a Wayback Machine.
* Història del curtmetratge a Espanya
# Eitzen

Eitzen és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 229 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eitzen tenia 229 habitants, 108 habitatges, i 60 famílies. La densitat de població era de 152,4 habitants per km².
Dels 108 habitatges en un 20,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 1,9% dones solteres, i en un 44,4% no eren unitats familiars. En el 39,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 29,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.688 $ i la renda mediana per família de 36.607 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 16.440 $. Entorn del 3% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eitzen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eitzen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].