OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Som kirguís

El som kirguís (en kirguís кыргыз сом, kyrgyz som, o simplement сом, som) és la moneda del Kirguizstan des del 10 de maig del 1993, en què va substituir el ruble soviètic a raó de 200 rubles per som. El codi ISO 4217 és KGS. El mot som significa «pur» en kazakh, kirguís, uigur, uzbek i altres llengües turqueses, en el sentit d'«or pur». Se subdivideix en 100 tyiyn (тыйын).
És emès pel Banc Nacional de la República Kirguís (Кыргыз Республикасынын Улуттук Банкы, Kyrgyz Respublikasynyn Uluttuk Banky).

## Monedes i bitllets

Hi ha bitllets d'1, 10 i 50 tyiyn i d'1, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500, 1.000 i 5.000 som, emesos en diverses sèries. Tenen representats en una cara personatges històrics kirguisos i en l'altra edificis famosos.
Fins al 2008 no se'n van encunyar monedes, ja fins i tot la fracció circulava en forma de bitllets. Els valors de les monedes actuals són de 10 i 50 tyiyn i 1, 3 i 5 som. S'encunyen al Kazakhstan.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 93,7067 KGS (8 d'octubre del 2020)
* 1 USD = 79,6166 KGS (8 d'octubre del 2020)
Aquestes taxes de canvi fan que el som kirguís sigui la segona unitat monetària de més valor de l'Àsia central.

## Vegeu també

* Som

## Enllaços externs

* Banc Nacional de la República Kirguís (en kirguís, rus i anglès)
# Eleanor Rosch

Eleanor Rosch (antigament coneguda com a Eleanor Rosch Heider; nascuda el 9 de juliol de 1938) és una psicòloga estatunidenca. És professora de psicologia a la Universitat de Califòrnia a Berkeley, especialitzada en psicologia cognitiva i coneguda principalment pel seu treball sobre la categorització, en particular la seva teoria de prototips, que ha influït profundament en el camp de la psicologia cognitiva.
Al llarg del seu treball, Rosch ha dut a terme una àmplia recerca centrada en diversos temes, com ara la categorització semàntica, la representació mental de conceptes i la lingüística. Els seus interessos de recerca inclouen la cognició, els conceptes, la causalitat, el pensament, la memòria i la psicologia intercultural i oriental i religiosa. El seu treball més recent en psicologia de la religió ha intentat mostrar les implicacions del budisme i els aspectes contemplatius de les religions occidentals per a la psicologia moderna.

## Referències

* ↑ "Natural Categories", Cognitive Psychology, Vol. 4, No. 3, (May 1973), p. 328.
* ↑ Eleanor Rosch - School of Information Science - Hall of Fame
* ↑ Eleanor Rosch, MIT Press website
* ↑ Rosch, Eleanor Journal of Experimental Psychology: General, 104, 3, 9-1975, pàg. 192–233. DOI: 10.1037/0096-3445.104.3.192.
# Carta Pobla de Vilanova i la Geltrú

La Carta Pobla de Vilanova i la Geltrú va ser concedida l'any 1274 pel Rei Jaume I. Aquest fet representa el primer reconeixement administratiu de l'assentament que, durant uns quants anys, havia anat creixent fora de les muralles de la Geltrú. Aquest document es considera l'origen del municipi que posteriorment seria conegut com Vilanova i la Geltrú.

### Commemoració del 750 aniversari

Amb l'objectiu de difondre aquest llegat, l'Ajuntament de la ciutat impulsa un programa d'esdeveniments des d'aquest juliol fins a l'estiu de l'any vinent, amb els vilanovins Sixte Moral i Bienve Moya com a comissaris. Les activitats tindran lloc en diversos espais de la ciutat per poder compartir el coneixement sobre la nostra identitat amb tothom, tal com es va explicar ahir durant la presentació de la commemoració al Castell de la Geltrú.
L'organització de les activitats compta amb la participació d'institucions, entitats i persones expertes en diferents àmbits, amb la finalitat de posar en valor el moment històric de la fundació de la ciutat, així com per enfortir el sentiment de pertinença i el desig de conèixer millor la nostra història.
Per la seva banda, Bienve Moya va recordar que "Vilanova i la Geltrú és una ciutat que té com a història fundacional una llegenda d'emancipació social", un aspecte en el qual se centrarà el programa d'esdeveniments. El naixement de la Vila Nova fora dels dominis feudals de la Geltrú permet establir alguns paral·lelismes amb l'actualitat.
El 26 de juliol es va estrenar el documental Vila Nova 1274, produït per Canal Blau Televisió, sota la direcció de Jordi Carrillo.

## Referències

* 1 2 Redacció. «Vilanova i la Geltrú celebra 750 anys de la Carta Pobla: Una ciutat nascuda d'un privilegi». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Blau, Canal. «Canal Blau estrena el documental 'Vila Nova 1274' i aquí t'expliquem com veure'l», 19-07-2024. [Consulta: 4 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Documental Carta Poble de Canal Blau TV a Youtube
# IEEE 829

IEEE 829, també coneguda com la norma 829 per a la documentació de test de sistemes i programari. IEEE 829 és una normativa del IEEE que especifica la forma o format d'una sèrie de documents per a realitzar uns assajos de sistema i programari en un màxim de 8 etapes diferents. Cadascuna d'aquestes 8 etapes produeix el seu tipus de document.

## Documents

Els documents són :
* MTP (Master Test Plan) : document amb funcionalitat de resum general de la planificació dels assajos.
* LTP (Level Test Plan) : document que especifica els dispositius a assajar, els assajos a realitzar, les condicions dels assajos i el personal responsable de cada tasca.
* LTD (Level Test Design) : document indicant els assajos en concret, els resultats esperats i els criteris d'aprovació.
* LTC (Level Test Case) : document que especifica les dades a emprar durant els assajos.
* LTPr (Level Test Procedure) : document detallant els procediments per a executar cada assaig.
* LTL (Level Test Log) : document de registre amb les dades dels diferents assajos.
* AR (Anomaly Report) : document on d'indiquen totes les incidències que requereixin investigatiu ocorregudes durant els assajos.
* LITSR (Level Interim Test Status Report) : document resum dels resultats provisionals i possibles recomanacions.
* LTR (Level Test Report) : document resum dels resultats finals i possibles recomanacions.
* MTR (Master Test Report) : document resum dels resultats finals amb tot un seguit de conclusions i avaluacions finals.

## Referències

* ↑ «IEEE 829-2008» (en anglès). https://www.techstreet.com.+[Consulta: 10 octubre 2017].
* ↑ «IEEE 829 - Standard for Test Documentation Overview» (en anglès). http://www.fit.vutbr.cz. Arxivat de l'original el 2017-10-07. [Consulta: 10 octubre 2017].
* ↑ «IEEE SA - 829-2008 - IEEE Standard for Software and System Test Documentation» (en anglès). https://standards.ieee.org. Arxivat de l'original el 2013-05-03. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Hesperiphona

Hesperiphona és un dels gèneres d'ocells de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).
El gènere va ser introduït l'any 1850 pel naturalista francès Charles Lucien Bonaparte amb el durbec vespertí com a espècie tipus. El nom combina la paraula del grec antic hesperos que significa "vespre" i phōnē que significa "so" o "plor".
El gènere conté dues espècies segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010):
| Imatge | Nom científic | Nom comú | Distribució |
| | Hesperiphona vespertina | Durbec vespertí | Canadà i les zones muntanyoses occidentals dels Estats Units i Mèxic |
| | Hesperiphona abeillei | Durbec encaputxat | Amèrica Central, principalment a Mèxic i Guatemala. |

## Referències

* ↑ Bonaparte, Charles Lucien (en french) Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, 31, 1850, pàg. 423–424 [424].
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London, United Kingdom: Christopher Helm, 2010, p. 190. ISBN 978-1-4081-2501-4.
* ↑ «Finches, euphonias». IOC World Bird List Version 10.2. International Ornithologists' Union. [Consulta: 13 gener 2021].
# Molly Bloom

Molly Bloom és un personatge de ficció de la novel·la Ulisses de l'autor irlandès James Joyce.
Muller del protagonista, Leopold Bloom, correspon més o menys a la Penèlope de L'Odissea d'Homer. La principal diferència entre Molly i Penèlope és que mentre el personatge grec és sempre fidel, Molly no ho és pas i té un affaire amb Hugh 'Blazes' Boylan després de deu anys d'imposar el celibat en el seu matrimoni amb Leopold.
Sembla que Joyce va basar el personatge en la seva pròpia esposa, Nora Barnacle.La crítica sol cercar un altre possible model de Molly: Amalia Popper, una estudiant d'anglès a qui Joyce ensenyava anglès durant l'estada a Trieste. Amalia era la filla d'un comerciant jueu de nom Leopoldo Popper. Joyce va descriure la seva relació amb Amalia Popper en el manuscrit Giacomo Joyce (avui publicat), amb temes i imatges que aprofita per a l'Ulisses i per al Retrat de l'artista adolescent.
Molly, el nom real de la qual és Marion, va néixer a Gibraltar el 1870, filla del Major Tweedy i de Lunita Laredo. Molly i Leopold es van casar el 1888. És la mare de Milly Bloom, que als 15 anys va marxar de casa per estudiar fotografia. També és la mare de Rudy Bloom, que va morir amb només 11 dies. A Dublín, Molly és una cantant d'òpera de certa anomenada.
El capítol final, sense puntuació, de l'Ulisses, sovint anomenat "monòleg de Molly Bloom", és un llarg corrent de consciència que recorre els seus pensaments mentre jeu al costat de Leopold Bloom.
La novel·la Elizabeth Costello de John Maxwell Coetzee inclou una escriptora fictícia, Costello, autora d'una novel·la fictícia, The House on Eccles Street, que està escrita des del punt de vista de Molly Bloom.

## Referències

* ↑ Kenner, Hugh. Ulysses. Revised edition, 1987. ISBN 0-8018-3384-1.
* ↑ Raleigh, John Henry. The chronicle of Leopold and Molly Bloom : Ulysses as narrative. Berkeley: University of California Press, 1977. ISBN 0-520-03301-9.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008. ISBN 978-84-96061-97-2.
* ↑ Burgess, Anthony. Conversations with Anthony Burgess. Jackson: University Press of Mississippi, 2008, p. 51. ISBN 978-1-60473-095-1.
* ↑ «📚 Monólogo de Molly Bloom, de James Joyce (1882-1941) - Ceci Maugeri» (en castellà), 27-07-2015. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Attridge, Derek. Molly Bloom and Elizabeth Costello: Coetzee’s Female Characters and the Limits of the Sympathetic Imagination (en anglès). Cham: Springer International Publishing, 2019, p. 39–53. DOI 10.1007/978-3-030-19777-3_3. ISBN 978-3-030-19777-3.
# Zea

Zea és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Zea americana Mill.
* Zea canina S. Watson
* Zea cryptosperma Bonaf.
* Zea diploperennis H. H. Iltis, Doebley et R. Guzmán
* Zea erythrolepis Bonaf.
* Zea gigantea (Bonaf.) hort. ex Vilm.
* Zea glumacea Larrañaga
* Zea hirta Bonaf.
* Zea luxurians (Durieu et Asch.) R.M. Bird
* Zea macrosperma Klotzsch
* Zea mays L., dacsa o blat de moro.
** Z. mays ssp. huehuetenangensis
** Z. mays ssp. mays
** Z. mays ssp. mexicana
** Z. mays ssp. parviglumis
* Zea mexicana (Schrad.) Kuntze, Reeves et Mangelsd.
* Zea nicaraguensis H. H. Iltis et B. F. Benz
* Zea perennis (Hict.) Reeves et Mangelsd.
* Zea rostrata Bonaf.
* Zea saccharata Sturtev.
* Zea segetalis Salisb.
* Zea tunicata (Larrañaga ex A. St.-Hil.) Sturtev.
* Zea vulgaris Mill.
Viccionari
# Casa Carme Martorell

La casa Carme Martorell, o casa J. Vidal, és un edifici situat al carrer del Clos de Sant Francesc, 47-49, del barri de Sarrià de Barcelona. Està declarat bé amb elements d'interès (categoria C).
Va ser projectat pel mestre d'obres Joan Serra i Jané el 1892 per a Carme Martorell, vídua de J, Vidal. És un habitatge unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i dues plantes pis, construït sobre una parcel·la de grans dimensions. La façana és d'estil eclèctic, amb utilització d'elements clàssics en la seva composició. Destaquen les pilastres adossades a la façana. Sobre les balconades de la primera planta hi ha uns petits frontons que remarquen la importància de la planta. El ritme compositiu en façana, sòcol, base i coronament, connecta perfectament amb el ritme de la finca veïna número 45.

## Referències

* 1 2 «Casa J. Vidal». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 119. ISBN 978-84-09-55644-1.
# Alonso Fernández de Córdoba

Alonso Fernández de Córdoba y Velasco, (Tafalla, 27 d'agost de 1512 - Estella, 17 de febrer de 1565), segon comte d'Alcaudete, fou un militar navarrès a les ordres de Felip II.
Era fill de Martín Alonso Fernández de Córdoba Montemayor y Velasco. Fou Corregidor de Toledo, fou alcaide, governador i capità general d'Orà i Mers-el-Kebir, i del regne de Tlemecen, defensant Orà el 1563 davant de l'atac de l'Imperi Otomà, i virrei, lloctinent i capità general del Regne de Navarra (1564-1565). Es va casar amb Francisca de Mendoza y Vargas.

## Referències

* ↑ Alfonso FERNÁNDEZ DE CÓRDOBA Y VELASCO, II conde de Alcaudete
* ↑ Gregorio Sánchez Doncel Presencia de España en Orán, 1509-1792, p. 226
* ↑ Alonso Fernández de Córdoba a Enciclopedia de Navarra (enllaç no actiu)
* ↑ «Llista de Virreis de Navarra». Arxivat de l'original el 2016-11-07. [Consulta: 6 novembre 2016].
* ↑ Juan Miguel Soler Salcedo Nobleza española : grandeza inmemorial, 1520", p. 194
# Hi (kana)

En l'escriptura japonesa, els caràcters ひ (hiragana) i ヒ (katakana) són dues mores que ocupen la 27a posició en el sistema modern d'ordenació alfabètica gojūon (五十音), entre は i ふ; i el 44è en el poema iroha, entre ゑ i も. En la taula de l'ordre gojūon (per columnes, i de dreta a esquerra), es troba en la sisena columna (は行, «columna HA») i la segona fila (い段, «fila I»). En fonologia, una mora és la unitat superior al segment i inferior a la síl·laba.
Tant ひ com ヒ provenen del kanji 比. Poden dur l'accent dakuten: び, ビ; així com el handakuten: ぴ, ピ.

## Romanització

Segons els sistemes de romanització Hepburn modificat, Kunrei-shiki i Nihon-shiki:
* ひ, ヒ es romanitzen com a «hi»
* び, ビ es romanitzen com a «bi»
* ぴ, ピ es romanitzen com a «pi»

## Escriptura

* El caràcter ひ s'escriu amb un sol traç:
* Comença amb una línia horitzontal curta, talla amb una corba semblant a una U lleugerament inclinada cap a la dreta i acaba en una línia diagonal cap avall a la dreta.
* El caràcter ヒ s'escriu amb dos traços:
* Traç horitzontal encara que lleugerament ascendent.
* Traç en forma de L encara que sense formar un pic angulós. La part vertical toca el primer traç.

## Altres escriptures

ひ / ヒ en braille japonès :
| ひ / ヒ hi | び / ビ bi | ぴ / ピ pi | ひい / ヒー hī | びい / ビー bī | ぴい / ピー pī |
* Alfabet fonètic: 「飛行機のヒ」 (l'«hi de hikōki», on hikōki significa avió)
* Codi Morse: －－・・－

## Referències

* ↑ «escriptura japonesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bernabé, Marc. Japonès en vinyetes. Norma editorail, maig del 2005, p. 17-19 i 26-28. ISBN 84-9814-162-1.
* ↑ Gilhooly, Helen. Beginner's Japanese Script (en anglès). Teach Yourself, 2003. ISBN 978-0-340-86024-3.
* ↑ «mora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Romanization of Japanese Kana – Modified Hepburn System» (pdf) (en anglès) p. 2. Government Digital Service (GDS) – The National Archives (Regne Unit), 01-10-2016.
* ↑ «Japanese Braille» (en anglès). Accessible Japan, 12-10-2015. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Ohta, Satoru. «The Earliest Japanese Telecommunication Technology» (en anglès). IEEE Conference Publication. Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE), 01-08-2017. DOI: 10.1109/histelcon.2017.8535723. [Consulta: 4 febrer 2024].

## Bibliografia

* López i Vidal, Lluc López i. L'escriptura japonesa. Editorial UOC, 2008. ISBN 978-84-9788-772-4.
* Nolla i Cabellos, Albert. L'escriptura en kanji (pdf). Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, p. 40.
# Douchy-Montcorbon

Douchy-Montcorbon és un municipi francès situat al departament de Loiret, a la regió de Centre-Vall de Loira.

## Història

Es tracta d'un municipi nou, creat l'1 de gener de 2016 de la unió dels municipis de Douchy i de Montcorbon.

## Demografia

* Gràfica d'evolució demográfica de Douchy-Montcorbon entre 1800 i 2013
Les dades de població entre 1800 i 2013 són el resultat de sumar les parcials dels dos municipis que formaven Douchy-Montcorbon, les dades de la qual s'han agafat de 1800 a 1999, per als municipis de Douchy i Montcorbon de la pàgina francesa EHESS/Cassini. Les altres dades s'han agafat de la pàgina del INSEE.

## Composició

| Comunadelegada | CódigoINSEE | Població(2013) | Superfície(km²) | Densitat(hab./km²) |
| Douchy | 45129 | 1047 | 23.51 | 45 |
| Montcorbon | 45211 | 463 | 26.61 | 17 |

## Referències

* ↑ Resolución prefectoral nº 2015-299-123, de fecha de 30 de noviembre de 2015, donde se especifica la creación de la nueva comuna. Consultado el 27 de julio de 2016 (en francés)
* ↑ Página donde se especifican, entre otras cosas, los datos demográficos de la comuna de Douchy de Loiret entre los años 1793 y 1999. Consultado el 28 de junio de 2016 (en francés)
* ↑ Página donde se especifican, entre otras cosas, los datos demográficos de la comuna de Montcorbon entre los años 1793 y 1999. Consultado el 24 de junio de 2016 (en francés)
* ↑ Página general del Insee. Consultado el 29 de junio de 2016 (en francés)
# Digitaria

Digitaria és un gènere de plantes de la família de les Poàcies.

## Taxonomia

* Digitaria abyssinica (Hochst. ex A.Rich.) Stapf
* Digitaria arechavaletae Roseng.et al.
* Digitaria arenicola (Swallen) Beetle
* Digitaria argyrograpta (Nees) Stapf
* Digitaria argyrotricha (Andersson) Chiov.
* Digitaria bicornis (Lam.) Roem. & Schult.
* Digitaria brazzae (Franch.) Stapf
* Digitaria brownii (Roem. & Schult.) Hughes
* Digitaria californica (Benth.) Henrard
* Digitaria ciliaris (Retz.) Koeler
* Digitaria coenicola (F.Muell.) Hughes
* Digitaria cognata (Schult.) Pilg.
* Digitaria cruciata (Nees ex Steud.) A.Camus
* Digitaria ctenantha (F.Muell.) Hughes
* Digitaria debilis (Desf.) Willd.
* Digitaria diagonalis (Nees) Stapf
* Digitaria didactyla Willd.
* Digitaria divaricatissima (R.Br.) Hughes
* Digitaria diversinervis (Nees) Stapf
* Digitaria endlichii
* Digitaria enodis (Hack. ex Arechav.)
* Digitaria eriantha Steud.
* Digitaria eriostachya Mez
* Digitaria exilis (Kippist) Stapf - "fonio"
* Digitaria eylesii C.E.Hubb.
* Digitaria filiformis (L.) Koeler - forcadella petita
* Digitaria floridana Hitchc.
* Digitaria fuscescens (J.Presl) Henrard
* Digitaria gazensis Rendle
* Digitaria glauca A.Camus
* Digitaria henryi Rendle
* Digitaria horizontalis Willd.
* Digitaria iburua Stapf
* Digitaria insularis (L.) Fedde
* Digitaria ischaemum (Schreb. ex Schweigg.) Schreb. ex Muhl.
* Digitaria lancifolia
* Digitaria leiantha (Hack.) Parodi
* Digitaria leptorrhachis (Pilg.) Stapf
* Digitaria longiflora (Retz.) Pers.
* Digitaria macroblephara (Hack.) Stapf
* Digitaria maitlandii Stapf & C.E.Hubb.
* Digitaria maniculata Stapf
* Digitaria mariannensis Merr.
* Digitaria milanjiana (Rendle) Stapf
* Digitaria monodactyla (Nees) Stapf
* Digitaria natalensis Stent
* Digitaria nemoralis Henrard
* Digitaria nodosa Parl.
* Digitaria papposa (R.Br.) P.Beauv.
* Digitaria parviflora (R.Br.) Hughes
* Digitaria pauciflora Hitchc.
* Digitaria phaeothrix (Trin.) Parodi
* Digitaria polyphylla Henrard
* Digitaria radicosa (C.Presl) Miq.
* Digitaria sacchariflora (Nees) Henrard
* Digitaria saltensis Henrard
* Digitaria sanguinalis (L.) Scop. - forcadella o peu de poll
* Digitaria setigera Roth
* Digitaria stricta Roth
* Digitaria swalleniana Henrard
* Digitaria swazilandensis Stent
* Digitaria swynnertonii
* Digitaria ternata (A.Rich.) Stapf
* Digitaria tricholaenoides Stapf
* Digitaria velutina (Forssk.) P.Beauv.
* Digitaria violascens Link
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

Acicarpa Raddi, Digitariella De Winter, Digitariopsis C. E. Hubb., Elytroblepharum (Steud.) Schltdl., Eriachne Phil., Gramerium Desv., Leptoloma Chase, Sanguinaria Bubani, Sanguinella Gleichen, Syntherisma Walter, Trichachne Nees, Valota Adans.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 21.06.08». Arxivat de l'original el 2010-05-28. [Consulta: 21 juny 2008].
# List (Sylt)

List és un municipi de l'illa de Sylt que forma part del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Landschaft Sylt, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Segons el cens de 2022 te una població de 1.404 habitants.

## Història

List va ser originalment un assentament danès, que constava de dues finques. Formava part dels enclavaments reiala, que eren petites àrees del Regne de Dinamarca, situat al ducat de Schleswig, aquests últims també eren governats pel rei danès. Després de la guerra danesa-alemanya de 1864, List fou atribuït a Prússia. Els plebiscits de Schleswig de 1920 van assenyalar la frontera al nord de List, amb l'illa següent (Rømø) tornada a Dinamarca.
Després de la Primera Guerra Mundial es va convertir en un punt important de la Marina. Molts edificis van ser construïts durant l'ocupació nazi. Des de la dècada de 1950, l'economia de List es basa principalment en la indústria turística.
Hi ha un ferry de List a l'illa danesa de Rømø. Un sol camí cap al sud porta a la ciutat principal de l'illa, Westerland. List està envoltada de dunes i erms i, com la resta de l'illa, ofereix bones platges.

## Referències

* ↑ «Schleswig-Holstein (Germany): Cities and Communes in Counties - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 15 març 2025].
# Hiddenhausen

Hiddenhausen és un municipi situat al nord-est de Rin del Nord-Westfàlia a Alemanya, a 20 km de Bielefeld. Hiddenhausen és el municipi menys gran en superfície del districte de Herford. El municipi actual va provenir d'una reforma municipal de l'any de 1969. La colonització d'aquest territori és demostrable fins al segle vii.
Hiddenhausen consisteix en cinc pobles que eren municipis independents abans de la reforma de 1969. El poble més poblat és Schweicheln-Bermbeck. El cap de districte és tanmateix Lippinghausen on es troba l'ajuntament. L'antic municipi d'Hiddenhausen - el quart poble en superfície - donava el nom per al nou municipitícia de 1969. La taula següenda ensenya la divisió del municipi:
| Poble | Població |
| Eilshausen | 4.909 |
| Hiddenhausen | 2.755 |
| Lippinghausen | 2.892 |
| Oetinghausen | 4.038 |
| Schweicheln-Bermbeck | 5.329 |
| Sundern | 1.578 |
# Armida (Salieri)

Armida és una òpera, dramma per musica, en tres actes d'Antonio Salieri, amb llibret de Marco Coltellini, basat en el poema Gerusalemme liberata de Torquato Tasso, i Lully.
Traetta i Händel ja havien compost òperes basades en les situacions que Tasso originàriament havia desenvolupat. L'argument de totes elles i l'òpera de Salieri, estan basades en les relacions entre Armida i el cavaller templer Rinaldo. S'estrenà al 2 de juny de 1771 al Burgtheater de Viena.
És la primera òpera seriosa de Salieri i en la seva composició va influir l'estètica de Gluck.

## Papers

| Elenc | Tipus de veu | Estrena, 2 de juny de 1771 (Conductor: -) |
| Armida | soprano | Catharina Schindler |
| Ismene | soprano | |
| Rinaldo | soprano castrato | Giuseppe Millico ? |
| Ubaldo | tenor | |

## Enregistraments

* 2021: Christophe Rousset (director), Lenneke Ruiten, Florie Valiquette, Teresa Iervolino, Ashley Riches, Chœur de Chambre de Namur, Les Talens Lyriques.
La seva obertura ha estat enregistrada per l'Orquestra Simfònica Eslovaca (Bratislava) dirigida per Michael Dittrich, a Naxos Records.

## Referències

* John A. Rice: "Armida", Grove Music Online ed L. Macy (accessed 12 May 2007), grovemusic.comArxivat 2008-05-16 a Wayback Machine., subscription access.

## Vegeu també

* Llista d'òperes més importants