OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Àliga de Tàrrega

L'àliga de Tàrrega és un element de bestiari de Tàrrega estrenada el 2007.
És l'única àliga bicèfala, de Catalunya, inspirat en l'escut de Tàrrega i duu símbols com les quatre barres catalanes i els escacs dels senyors de Tàrrega, una herència de la casa dels Àustria. Va ser dissenyada per l'artista guissonenca Agnès Pla, que la va crear amb fibra de vidre, cosa que possibilita que pesi només 35 kg malgrat el seu gran volum. Els caps de l'Àliga llueixen dues corones realitzades per la joiera targarina Anna Puig. La creació de l'Àliga de Tàrrega va ser impulsada per l'Associació Guixanet per a la Cultura Popular de Tàrrega, amb el suport del Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, que va fer-se càrrec del cost de la figura. Va aparèixer per primera vegada per participar en la segona Cercavila Nocturna de la Tàrrega Medieval, el divendres 11 de maig de 2007, però no fou oficialment presentada fins al diumenge, 13 de maig, a dos quarts de dues del migdia, a la plaça Major targarina.
L'acte de presentació oficial també va comptar amb l'estrena del Ball de l'Àliga de Tàrrega, amb música d'Albert Solé de Bellpuig, interpretada per la cobla de ministrers Espremulls i coreografia de Ton Farran, de l'Esbart Albada. Les sortides protocol·làries de l'Àliga de Tàrrega se centren, al costat dels gegants i capgrossos, en la Festa Major de Maig i la processó de Corpus. L'Àliga ha esdevingut un autèntic símbol per a tots els targarins i targarines i s'ha popularitzat un adhesiu per a dur al cotxe per a identificar arreu els habitants de la capital urgellenca.

## Bibliografia

* Fitó, Albert. La Festa Major de Tàrrega: Història, entremesos i elements folklòrics. Tàrrega: Ajuntament de Tàrrega, 2012 (Col·lecció Natan Núm. 37).
* Saumell i Poch, Ramon. Àligues dels Països Catalans (CD audiovisual).
* Saumell i Poch, Ramon. El ball de les àligues (DVD), 2015.

## Referències

* ↑ «Bèsties i flames - T1xC5 - L'àliga bicèfala - 3Cat». CCMA. [Consulta: 15 març 2025].
* 1 2 «Tàrrega afegeix l'Àliga de Corpus al seu bestiari per a la Festa Major». 3/24, 07-05-2007 [Consulta: 21 juliol 2014].
* 1 2 Pouget, Gerard «Tàrrega presenta una nova figura: l'àliga». L'Àliga de Reus. Col·lectiu Reusenc d'Activitats Culturals, 04-11-2007. Arxivat de l'original el 2009-01-08 [Consulta: 1r gener 2016]. Arxivat 2009-01-08 a Wayback Machine.
* ↑ «Àligues». Festes.org. L'espai on comença la festa. [Consulta: 4 agost 2014].
* ↑ «Enganxines de l'àliga bicèfala de Tàrrega». Comarques de ponent, 17-03-2008. Arxivat de l'original el 2014-08-08 [Consulta: 4 agost 2014].
* ↑ «Les figures i elements de la cultura popular de Tàrrega, recollits en un llibre d'Albert Fitó editat per l'Ajuntament» (àudio). Ràdio Tàrrega, 10-12-2012. «L'autor, junt amb la resta de membres de Guixanet, ha esmerçat esforços els darrers anys per ampliar l'aparador festiu de Tàrrega amb la creació de bestiari com l'Àliga o el Tossino i figures com els Nans o els Macers.»

## Enllaços externs

* Fitxa a Bestiari.cat
# Passamakoddys

Els passamakoddys són una tribu índia algonquina, el nom de la qual prové de Peskedemakddi "Ple de peix". També eren anomenats etchemin, i són units als penobscot.

## Localització

Antigament vivien a la badia de Passamakoddy, i als marges del riu Saint Croix i al llac Schoodic, a la frontera entre Maine i Nova Brunswick. Actualment ocupen dues reserves a Pleasant Point (Indian Township), de 212 acres, i Peter Dana Point (Maine).

## Demografia

El 1726 havien estat reduïts a 150 individus, i a 130 el 1804; el 1825 ja eren 379, que augmentaren a 500 el 1860, però el 1910 només en restaven 386. El 1969 sumaven 1.057 individus. Segons Asher, el 1980 eren 3.000 (1.500 parlants) amb els maliseet. Segons dades de la BIA del 1995, a la reserva de Pleasant Point (Maine) hi havia 878 habitants (1.848 al rol tribal) i a la reserva Passamakoddy (Maine) hi havia 722 habitants (1.156 al rol tribal). Segons dades del cens dels EUA del 2000, hi ha 2.398 purs, 63 barrejats amb altres tribus, 995 barrejats amb altres races i 67 barrejats amb altres tribus i altres races. En total, 3.523 individus.

## Costums

Formaven part de la confederació abnaki, i la seva llengua era relacionada amb la dels maliseet. Depenien de la cacera i de la pesca per a sobreviure. Els seus llogarrets consistien en cases còniques d'escorça de cedre o fusta i una Gran Casa del Consell Tribal amb el cap de guerra, el cap civil i els representants de cada família. La seva vila principal era Gunasquarrekook. Feien canoes d'escorça de bedoll, lleugeres i manejables, i amb els maliseet, afeccionats als treball en fusta.

## Història

Pertanyien a la federació abnaki, i amb ells s'aliaren amb els francesos contra els anglesos. A principis del segle xviii abraçaren el cristianisme catòlic. La pressió de la població blanca reduí el seu territori, i el 1866 foren reassentats a Sebaik i a l'illa Lewis. Juntament amb els penobscot envien representants a l'Assemblea de Maine amb seient i vot.
El 1969 bloquejaren amb els penobscot la carretera de Princeton, i el 1978 reberen una compensació de 37 milions $. Així, guanyaren el judici contra Maine/Maine Indian Claims Settlement Act, pel qual ells i els penobscot reberen 81 milions de dòlars per terres arrabassades.

## Enllaços externs

* Passamaquoddy Tribal Government Web Site (Pleasant Point)
* Passamaquoddy Tribal Government Web Site (Indian Township)
* Maliseet-Passamaquoddy online dictionary
# Garvin (Minnesota)

Garvin és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 159 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Garvin tenia 159 habitants, 57 habitatges, i 44 famílies. La densitat de població era de 227,4 habitants per km².
Dels 57 habitatges en un 45,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,4% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 10,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 41.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.556 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 13.108 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Garvin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Garvin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Escalopa

Una escalopa és un tros de carn desossat i laminat amb una maça o corró pastisser. També es refereix al plat que en resulta quan es prepara arrebossada. Les mides típiques d'una escalopa utilitzada a la indústria alimentària oscil·len entre els 110 i els 225 grams.
La paraula escalopa provindria del francès escalope. i hauria aparegut per primera vegada en la terminologia culinària de finals del segle XVII com una expressió dialectal al nord-est de la França rural, que originalment significava una nou o mol·lusc amb closca: veau à l'escalope (vedella cuita a l'estil d'escalope).

## Referències

* 1 2 «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 24 maig 2024].
* 1 2 «Escalope - Kitchen Dictionary - Food.com». Recipezaar.com, 24-03-2014. Arxivat de l'original el 2020-05-29. [Consulta: 27 agost 2014].
* ↑ Charles G. Sinclair. International Dictionary of Food and Cooking. Chicago, Illinois, USA: Fitzroy Dearborn Publishers, 1998, p. 190. ISBN 1-57958-057-2 [Consulta: 27 agost 2012].
* ↑ «escalope». Everything2.com, 02-11-2006. [Consulta: 27 agost 2014].
# Eleccions legislatives portugueses de 1979

Les eleccions legislatives portugueses de 1979 es van celebrar el 12 de desembre de 1979, i hi va guanyar l'Aliança Democrática, formada pel PSD, CDS i PPM, que assolí gairebé el 42,5% dels vots. Amb la victòria d'Aliança Democrática, Francisco Sá Carneiro, membre del PSD fou nomenat Primer Ministre de Portugal.

## Resultats

| | | Partit Socialdemòcrata (PSD) | 2.554.458 | 43,71 | 73 / 250 | 8 |
| | | Centre Democràtic Social (CDS-PP) | 2.554.458 | 43,71 | 43 / 250 | 2 |
| | | Partit Popular Monàrquic (PPM) | 2.554.458 | 43,71 | 5 / 250 | 5 |
| | | Partit Socialdemòcrata (PSD) | 141.227 | 2,42 | 7 / 250 | 1 |
| | | Centre Democràtic Social (CDS-PP) | 23.523 | 0,40 | 0 / 250 | 1 |
| | Aliança Democràtica (AD) | Aliança Democràtica (AD) | 2.719.208 | 46,53 | 128 / 250 | 13 |
| | Partit Socialista (PS) | Partit Socialista (PS) | 1.642.136 | 28,10 | 74 / 250 | 33 |
| | | Partit Comunista (PCP) | 1.129.322 | 19,32 | 44 / 250 | 4 |
| | | Moviment Democràtic Portuguès (MDP) | 1.129.322 | 19,32 | 3 / 250 | - |
| | Aliança Poble Unit (APU) | Aliança Poble Unit (APU) | 1.129.322 | 19,32 | 47 / 250 | 7 |
| | Unió Democràtica Popular (UDP) | Unió Democràtica Popular (UDP) | 130.842 | 2,24 | 1 / 250 | = |
| | Partit Democristià (PDC) | Partit Democristià (PDC) | 72.514 | 1,24 | 0 | 0 |
| | PCTP/MRPP | PCTP/MRPP | 53.268 | 0,91 | 0 | 0 |
| | Unió d'Esquerra Socialista Democràtica (UEDS) | Unió d'Esquerra Socialista Democràtica (UEDS) | 43.325 | 0,74 | 0 | 0 |
| | Partit Socialista Revolucionari (PSR) | Partit Socialista Revolucionari (PSR) | 36.978 | 0,63 | 0 | 0 |
| | Partit Obrer de la Unitat Socialista (POUS) | Partit Obrer de la Unitat Socialista (POUS) | 12.713 | 0,22 | 0 | 0 |
| | OCMLP | OCMLP | 3.433 | 0,06 | 0 | 0 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 5.843.739 | 97,27 | | |
| Vots blancs i nuls | Vots blancs i nuls | Vots blancs i nuls | 163.714 | 2,73 | | |
| Total | Total | Total | 6.007.453 | 100 | 250 | 13 |
| Abstenció | Abstenció | Abstenció | 1.241.893 | 17,13 | | |
| Inscrits/Participació | Inscrits/Participació | Inscrits/Participació | 7.249.346 | 82,87 | | |
Observacions:
* L'AD era formada pel CDS, que va guanyar 43 escons, PSD, que assolí 73 escons (endemés de 7 fora de la coalició) i PPM, amb 5 escons.
* L'APU era formada pel PCP, que assolí 44 escons i el MDP/CDE, que assolí 3 escons.

## Enllaços externs

* (portuguès) Comissão Nacional de Eleições Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine..
# Castelo Branco (ciutat)

Castelo Branco és un municipi portuguès, situat al districte de Castelo Branco, a la regió del Centre i a la subregió de Beira Interior Sul. L'any 2021 tenia 52.272 habitants.
Limita al nord amb el municipi de Fundão, a l'est amb Idanha-a-Nova, al sud amb Extremadura, al sud-oest amb Vila Velha de Ródão i a l'oest amb Proença-a-Nova i amb Oleiros.

## Freguesies

Les freguesies de Castelo Branco són les següents:
* Alcains
* Almaceda
* Benquerenças
* Cafede
* Castelo Branco
* Cebolais de Cima
* Escalos de Baixo
* Escalos de Cima
* Freixial do Campo
* Juncal do Campo
* Lardosa
* Louriçal do Campo
* Lousa
* Malpica do Tejo
* Mata
* Monforte da Beira
* Ninho do Açor
* Póvoa de Rio de Moinhos
* Retaxo
* Salgueiro do Campo
* Santo André das Tojeiras
* São Vicente da Beira
* Sarzedas
* Sobral do Campo
* Tinalhas

## Il·lustres

* Amato Lusitano - famós metge del Renaixement que va arribar a ser conegut pel seu descobriment de les vàlvules venoses i per escriure Centúrias das Curas Medicinais. També va ser un professor universitari i metge personal del papa Juli III. Per la seva obra, és considerat el príncep de la medicina portuguès.
* Marçal Grilo - va ser ministre d'Educació del XIII govern constitucional liderat per António Guterres.
* Afonso de Paiva - explorador portuguès famós per recollir informació a l'Orient durant el regnat de Joan II de Portugal.
* João Roiz de Castelo Branco - poeta del segle xv. Un dels seus poemes més famosos es troba inscrit al parc de la mateixa ciutat, a Castelo Branco.
* Vasco Lourenço - militar portuguès que va pertànyer a la Comissió Política del Moviment de les Forces Armades en el moment de la Revolució dels Clavells.
* João Filipe Fazendas Vaz - periodista esportiu conegut a Espanya per les seves anàlisis i coneixements del futbol lusòfon.
* Manuel Dias o Manuel Dias el jove (1574 - 1659) jesuïta, matemàtic i astrònom, missioner a la Xina-

## Referències

* ↑ https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes
# César als millors efectes visuals

El César als millors efectes visulas (originalment en francès César des meilleurs effets visuels) és un premi cinematogràfic francès atorgat per l'Académie des Arts et Techniques du Cinéma.
Aquest premi s'atorga des del 2022 i poden optar a ell les pel·lícules que poden presentar-se als premis a Millor pel·lícula i Millor pel·lícula estrangera, i als crèdits de la qual hi aparegui acreditat un supervisor d'efectes visuals.
Per la concessió del premi «els criteris que es tenen en compte (...) són la contribució que els efectes visuals fan al conjunt de la pel·lícula així com l'aspecte artístic, el saber fer i la fidelitat amb què s'aconsegueixen els efectes visuals».

## Palmarès

* Font: Pàgina oficial del premi.

#### Dècada del 2020

| Any | Títol original | Títol en català | Supervisor d'efectes visuals | Pais |
| 2022 |
| 2022 | Annette | Annette | Guillaume Pondard | França |
| 2022 | Aline | Aline | Sébastien Rame | França |
| 2022 | Eiffel | Eiffel | Olivier Cauwet | França |
| 2022 | Illusions perdues | Les il·lusions perdudes | Arnaud Fouquet i Julien Meesters | França |
| 2022 | Titane | Titane | Martial Vallanchon | França |
| 2023 |
| 2023 | Notre-Dame brûle | Notre-Dame brûle | Laurens Ehrmann | França |
| 2023 | Les Cinq Diables | - | Guillaume Marien | França |
| 2023 | Fumer fait tousser | - | Sébastien Rame | França |
| 2023 | Novembre | Novembre | Mikaël Tanguy | França |
| 2023 | Pacifiction : Tourment sur les Îles | Pacifiction | Marco Del Bianco | Itàlia |
| 2024 |
| 2024 | Le Règne animal | Le Règne animal | Cyrille Bonjean, Bruno Sommier i Jean-Louis Autret | França |
| 2024 | Acide | Acide | Thomas Duval | França |
| 2024 | La Montagne | La Montagne | Lise Fischer i Cédric Fayolle | França |
| 2024 | Les Trois Mousquetaires (Partie 1 : D'Artagnan / Partie 2 : Milady) | Els tres mosqueters: D'Artagnan / Els tres mosqueters: Milady | Olivier Cauwet | França |
| 2024 | Vermines | La plaga | Léo Ewald i Thierry Onillon | França |
| 2025 |
| 2025 | Emilia Pérez | Emilia Pérez | Cédric Fayolle | França |
| 2025 | La Bête | - | Cédric Fayolle, Hugues Namur i Émilien Lazaron | França |
| 2025 | Le Comte de Monte-Cristo | El comte de Montecristo | Olivier Cauwet | França |
| 2025 | Monsieur Aznavour | - | Stéphane Dittoo | França |

## Referències

* 1 2 «Règlement de l'Académie des Arts et Techniques du Cinéma» (PDF) (en francés). Règlement de l'Académie des Arts et Techniques du Cinéma, 17-10-2024, pàg. 8.

## Enllaços externs

* Lloc oficial dels César (francès)
* Els César per any a IMDb (francès)
* Els César per any a Filmaffinity (castellà)
# Bé privat

Un bé privat es defineix en economia com un bé que posseeix aquestes dues propietats:
* Excloïble - és raonablement possible excloure un tipus de consumidor (aquells que no l'han pagat) de consumir el bé.
* Rival - El consum d'un bé per part d'un individu impedeix la consumició simultània del mateix bé per part d'un altre individu.
Els béns privats satisfan necessitats individuals, mentre que els béns públics satisfan una necessitat col·lectiva de la societat. Un bé privat és el contrari d'un bé públic, puix són fets exclusivament pel benefici.
Un exemple de bé privat és el pa: el pa que una persona menja no pot ésser consumit per una altra (rivalitat), i és senzill per un forner evitar vendre una barra (excloïble).
Una de les més comunes maneres que hi ha de classificar els béns econòmicament és la clàssica divisió basada en:
* hi ha competència per obtindre un bé?
* és possible excloure algú de la consumició d'un bé?
Combinant aquestes dues possibilitats, surten quatre tipus de béns:
* Bé Privat: Rival i Excloent. És possible prevenir o impedir que una classe de consumidors consumeixi el bé (p. ex. aquells que no paguen pel bé), i el consum del bé per un individu prevé el consum simultani per altres consumidors. Ho són: El menjar, la roba, els juguets, els cotxes, el mobiliari.
* Bé col·lectiu: No rival, però excloent. El consum n'està restringit a una classe de consumidors; però tots els membres de la classe poden gaudir del bé de manera igualitària. Ho és la televisió per cable. També se'l pot anomenar, extrapolant la definició, bé "de club".
* Bé comú: Rival però no excloent. Ningú no pot ser exclòs del seu consum, però la quantitat disponible disminueix en consumir-se. Ho són: L'aigua, el peix, la caça.
* Bé públic: No Rival, no excloent. El consum del bé per un individu no redueix la quantitat del bé disponible per als altres consumidors i ningú no en pot ser exclòs. Ho són: La defensa nacional, la televisió lliure, l'aire.

## Vegeu també

* bé (economia)

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 25 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Ermengol I d'Osona

Ermengol I d'Osona (ca. 925 - Baltarga, 21 d'agost de 943) fou infant de Barcelona i comte d'Osona (939-943).

## Orígens familiars

Era fill gran i primogènit del comte de Barcelona Sunyer I i Riquilda de Tolosa. Era net per línia paterna del comte Guifré el Pilós i Guinidilda d'Empúries, i per línia materna d'Ermengol de Roergue i Adelaida de Tolosa. Fou germà gran dels comtes de Barcelona Miró I i Borrell II, i també d'Adelaida i Guillem de Barcelona.

## Biografia

El 939 fou nomenat comte d'Osona pel seu pare, separant-se així de la dinastia principal del comtat de Barcelona. La seva mort prematura el 943 provocà que el comtat d'Osona fos restituït al de Barcelona, novament en mans del seu pare.
# Enric V

«Enric V» té aquests significats:
* Personatges:
** Enric V del Sacre Imperi Romanogermànic (1086 - 1125), emperador i rei d'Alemanya i Itàlia
** Enric V de Baviera (?-1026), comte a Luxemburg (998 -1026) i duc de Baviera (1004-1009 i 1017-26)
** Enric V de Caríntia (?- 1122), marcgravi d'Ístria i duc de Caríntia
** Enric V del Palatinat (1173 - 1227), comte Palatí
** Enric V de Luxemburg (1216 - Magúncia, 1281), comte de Luxemburg, Laroche i Arlon (1247 -81) i de Namur (1256 -64)
** Enric V de Legnica (~ 1248 - 1296), duc de Legnica
** Enric V d'Anglaterra (1387 - 1422), rei d'Anglaterra
** Enric V de Mecklenburg (1479 - 1552), duc de Mecklenburg
** Enric de Borbó (1820-1883), comte de Chambord, pretendent al tron francès com a Enric V de França
* Literatura:
** Enric V (obra de teatre), drama històric de William Shakespeare escrit cap al 1599
* Cinema:
** Enric V (pel·lícula de 1944), pel·lícula de Laurence Olivier basada en l'obra de Shakespeare
** Enric V (pel·lícula de 1989), pel·lícula de Kenneth Branagh basada en l'obra de Shakespeare
** Enric V (pel·lícula de 2012), telefilm de la BBC basada en l'obra homònima de Shakespeare
# Beatriz H. C. Aicardi de Neuhaus

Beatriz H. C. Aicardi de Neuhaus, «Betty», (Argentina, 12 de gener de 1925) va ser una activista pels drets humans a l'Argentina, una de les dotze fundadores de l'Associació Àvies de Plaza de Mayo.

## Biografia

El 16 de març de 1976, vuit dies abans que s'instal·lés la dictadura militar autodenominada Procés de Reorganització Nacional (1976-1983) va ser segrestada-desapareguda la seva filla Beatriz Haydee Neuhaus de Martinis, que es trobava embarassada de quatre mesos, juntament amb el seu gendre, Juan Francisco Martinis.
Durant més d'un any els va buscar sola. Al començament de 1977 es va integrar al grup de mares i familiars que es van començar a reunir a la Plaça de Mayo de Buenos Aires, el grup que després va ser conegut com a Mares de Plaza de Mayo. A l'octubre de 1977 va rebre la invitació d'Alicia Zubasnabar de De la Cuadra, «Licha», també participant de les rondes de les Mares, per a formar un grup especial d'àvies buscant als seus néts desapareguts. Va ser una de les dotze dones fundadores d'Àvies de Plaza de Mayo. La seva néta o nét continua desapareguda/t.
El seu marit, Axel Neuhaus, coronel de l'Exèrcit, va contribuir a buscar la seva filla i els seu net o neta, fins que es va suïcidar. La seva consogra, Clelia Rosa Rodríguez, també va formar part del grup de les Àvies de Plaza de Mayo.
Van morir sense haver trobat la seva filla o el seu nét o néta.

## Referències

* 1 2 3 4 «Nieto/a - MARTINIS - NEUHAUS» (en castellà). Abuelas de Plaza de Mayo. [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «Base de datos de consulta pública | Parque de la Memoria» (en espanyol europeu). [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «Abuelas Coraje» (en castellà). Periódico Vas, 22-10-2024. [Consulta: 7 desembre 2024].
# Farwell (Minnesota)

Farwell és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 57 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farwell tenia 57 habitants, 27 habitatges, i 16 famílies. La densitat de població era de 75,9 habitants per km².
Dels 27 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 40,7% no eren unitats familiars. En el 40,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 14% entre 18 i 24, un 19,3% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 24,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.125 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.333 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 19.917 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].