OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shōzō Sasahara

Shōzō Sasahara fou un lluitador japonès, especialista en lluita lliure, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla d'or en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure. En aquests Jocs fou l'encarregat de portar la bandera japonesa durant la cerimònia inaugural.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en el Campionat del Món de 1954. També guanyà tres campionats nacionals. Durant la seva carrera va guanyar uns 200 combats. Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de la selecció japonesa.
Entre 1989 i 2003 va ser president de l'Associació de Lluita de Japó. Durant molts anys fou vicepresident de la United World Wrestling (FILA), i posteriorment en va ser nomenat vicepresident honorari. El 2006 va ser inclòs a la FILA International Wrestling Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Japanese Olympic Wrestling Gold Medalist Sasahara Dies at 93», 06-03-2023. [Consulta: 6 març 2023].
* 1 2 «Olympedia – Shozo Sasahara». [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ «Olympedia – Flagbearers for 1956 Summer Olympics». [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 15 març 2025].
* ↑ 笹原正三－対戦相手も震える恐怖の「また裂き」. sanspo.com
* ↑ FILA International Wrestling Hall of Fame inductees announced; Nine honored including first woman. FILA. June 26, 2006
* ↑ Shozo Sasahara. FILA
# Casa d'Hauteville

La Casa d'Hauteville (o Casa d'Altavilla) és una dinastia normanda que governà Sicília entre els anys 1073 (o 1085) i 1194. La denominació prové del poble d'Hauteville, a la Normandia, lloc de naixement de Tancred d'Hauteville i dels seus fills Robert, anomenat Guiscard, i Roger, aquest últim primer comte de Sicília.

## Història

Amb la seva banda de mercenaris normands, Robert Guiscard conquerí un ampli territori al sud d'Itàlia, expulsant els romans d'Orient que dominaven les terres des del segle vi. L'any 1059, el papa Lleó IX establí una aliança amb Robert Guiscard, fent-lo vassall seu a canvi de concedir-li com a feus els ducats de la Pulla i de Calàbria (és a dir, el sud d'Itàlia íntegre), més l'illa de Sicília, llavors repartida entre romans d'Orient i sarraïns. Aquests títols van habilitar Robert Guiscard per a reclamar legalment per a si i la seva família l'illa de Sicília i els territoris italians ja esmentats. Tanmateix, no fou ell sinó son germà Roger qui completà la conquesta de Sicília.
A la mort de Robert Guiscard, son fill, Bohemon de Tàrent, s'enfrontà amb Roger, que aleshores havia completat la conquesta de Sicília i havia accedit al títol de Comte de Sicília. Roger en sortí victoriós, i van ser els seus descendents, i no els de Robert, els qui van governar Sicília durant més d'un segle.
A la mort de Roger I, el regne normand de Sicília va quedar repartit entre un sector continental, en mans de Roger Borsa, que ràpidament degenerà en una sèrie de senyorius semiindependents, i una altra part en mans del seu fill Simó, el qual va morir ràpidament, recaient el tron en mans de son germà Roger. Roger II de Sicília fou un gran estadista que continuà la política de son pare Roger I, unificà els seus antics dominis, i va portar Sicília a la seva màxima grandesa, des de la capital fins a Palerm. Roger II, qui havia accedit al tron com a Comte de Sicília, aconseguí que el papa l'anomenés Rei de Sicília, passant llavors les Dues Sicílies a ser un regne.
A la mort de Roger II, el tron va caure en mans de Guillem I, més conegut com a Guillem I el Dolent. Mort aquest, el tron va caure en mans de son fill, Guillem II el Bo.
Com que Guillem II no tingué fills, es desencadenà una crisi interna. La seva tia Constanza d'Hauteville havia contret matrimoni amb Enric VI, fill de Frederic Barba-roja, emperador del Sacre Imperi Romanogermànic, així que Enric va reclamar el tron per a ell; però també el reclamà Ricard Cor de Lleó, rei d'Anglaterra, que també estava emparentat amb els Hauteville. A més a més, els nobles sicilians van decidir entronitzar Tancred de Lecce, un fill bastard de Roger II, qui va governar enmig de contínues guerres civils durant només cinc anys. A la seva mort, la Casa d'Hauteville s'extingí i el Regne de Sicília passà a les mans de la Casa Hohenstaufen.
# Espirometria

L'espirometria (és a dir, el mesurament de la respiració) és la més comuna de les proves de funció pulmonar, el mesurament de la funció pulmonar, específicament el mesurament de la quantitat (volum) i/o la velocitat (flux) d'aire que pot ser inspirat i expirat. L'espirometria, que utilitza un espiròmetre, és una eina important per a avaluar malalties tals com l'asma, la MPOC o la fibrosi pulmonar.

## Paràmetres de l'espirometria

Els paràmetres més importants són:
| Abreviatura | Denominació anglesa | Denominació en català | Definició |
| FVC | Forced Vital Capacity | Capacitat vital forçada | Volum d'aire expulsat durant l'espiració forçada. És un indicador de la capacitat pulmonar i s'expressa en litres. |
| FEV$_1$ | Forced Expiratory Volume in 1 Second | Volum expiratori forçat en 1 segon | Volum d'aire expulsat en el primer segon d'una expiració forçada. És un paràmetre de flux i es mesura en litres/segon. |
| FEV$_1$/FVC | | | Buidatge de les vies respiratòries de més gran calibre (tràquea i bronquis principals) |
| FEF 25-75% | Forced Expiratory Flow 25-75 | Flux expiratori forçat 25-75 | Buidatge de les vies aèries petites i és independent de l'esforç realitzat. |
| FEM | PEF Peak expiratory flow | Flux expiratori màxim o pic de flux | Flux màxim aconseguit durant la maniobra d'espiració forçada. |

## Proves relacionades

* Prova broncodilatadora, per avaluar la possible reversibilitat de la broncoconstricció en malalties com ara l'asma.
* Prova de provocació bronquial, generalment amb metacolina, per determinar una hiperreactivitat bronquial.

## Referències

* ↑ «Malaltia pulmonar obstructiva crònica». Institut Català de la Salut, 01-07-2010.
# Operació Còndor

L'Operació Còndor (Operación Cóndor en castellà) va ser el pla d'intel·ligència, imposició i coordinació entre els serveis de seguretat de les dictadures militars del Con Sud d'Amèrica (Argentina, Xile, Brasil, Paraguai, Uruguai i Bolívia) i la CIA, sota les directives de la Doctrina Truman de sospitar moviments d'esquerra, en la dècada de 1970, que es va constituir en una organització clandestina internacional per a la pràctica del terrorisme d'Estat i que va tenir com a resultat l'assassinat i desaparició forçada de milers d'opositors i ciutadans comuns, sense cap militància política.

## Referències

* ↑ «Judici a les dictadures». VilaWeb - Diari Electrònic Independent. [Consulta: 13 febrer 2009].
* ↑ Diccionario de Terrorismo, pp. 138-139. (castellà)

## Fonts

* Benegas, José María. Diccionario de Terrorismo. Madrid: Espasa, 2004. ISBN 8467016094.

## Vegeu també

* Equip Nizkor
* Hugo Cores Pérez
* Segrest dels uruguaians
# Warcraft

Warcraft és una saga de videojocs amb una ambientació similar a la de la Terra Mitjana creats per Blizzard Entertainment,
També s'han creat llibres explicant la història del món Warcraft.

## Jocs de la saga Warcraft
### Warcraft

    Orcs & Humans : Warcraft: Orcs & Humans és un joc d'estratègia per ordinador d'una popular saga creada per Blizzard Entertainment que va sortir l'any 1994. La història està ambientada en un món medieval fantàstic, aquest primer joc enfronta els orcs amb els humans. Té una resolució de 320x200. I ja disposava de partides multijugador a través d'Internet.

### Warcraft II

    Tides of Darkness : Un any més tard va sortir a la venda la segona part (Warcraft II: Tides of Darkness), concretament el dia 1 de novembre de 1995. Igual que l'anterior entrega els jugadors poden escollir entre dues faccions però aquesta es distingeixen per Aliança i Horda, i cada facció incorpora diverses races. La història ens situa 7 anys més tard de la primera entrega, després de la guerra el món ha acabat tot en runes, això obliga els humans a buscar un altre refugi i a aliar-se amb els Elfs, Gnoms i Nans per parar els Orcs i els seus nous aliats, els trolls i els ogres. El joc està dissenyat perquè funcioni en PC i en MAC, i té una resolució de 640x480 a 256 colors. El dia 30 d'abril de 1996 va sortir la primera expansió anomenada Warcraft II: Beyond the Dark Portal. Al cap d'uns quants anys va sortir una nova versió anomenada Warcraft II: Battle.net Edition que inclou el joc original, l'expansió i algunes millores, el principal canvi és la conversió total del joc perquè funcioni sense problemes en el Windows 95, soluciona alguns errors i inclou un mode multi-jugador que utilitza el servei de Blizzard anomenat Battle.net.

### Warcraft III: Reign of Chaos

    Tengué una expansió: The Frozen Throne

### World of Warcraft

    Joc de rol online massiu. Té cinc expansions: The Burning Crusade, Wrath of the Lich King, Cataclysm, Mists of Pandaria i Warlords of Draenor.
# Malaltia mitocondrial

Les citopaties mitocondrials o malalties mitocondrials són un conjunt divers d'alteracions que resulten de la mutació en l'ADN dels mitocondris (ADNm). Les mutacions donades poden ser tant alteracions puntals en gens mitocondrials individuals com grans delecions. Els òrgans més afectats per aquestes alteracions són aquells que requereixen una elevada quantitat d'energia com són els músculs i el sistema nerviós.

## Tipus

La malaltia mitocondrial es pot manifestar de moltes maneres diferents. Alguns exemples de malalties mitocondrials inclouen:
* Miopatia mitocondrial
* Diabetis mellitus i sordesa
** aquesta combinació a una edat primerenca pot ser deguda a una malaltia mitocondrial
** La diabetis mellitus i la sordesa es poden trobar juntes per altres motius
* Neuropatia òptica hereditària de Leber
** pèrdua visual a partir de la joventut adulta
** Trastorn ocular caracteritzat per la pèrdua progressiva de la visió central a causa de la degeneració dels nervis òptics i de la retina.
** afecta 1 de cada 50.000 persones a Finlàndia
* Síndrome de Leigh, encefalomielopatia necrotitzant subaguda
** després del desenvolupament normal, la malaltia sol començar a finals del primer any de vida, tot i que pot aparèixer a l'edat adulta
** es produeix un ràpid descens de la funció i està marcat per convulsions, estats alterats de consciència, demència, insuficiència ventilatòria.
* Neuropatia, atàxia, retinitis pigmentària i ptosi (NARP)
** símptomes progressius tal com es descriuen a les sigles
** demència
* Encefalopatia gastrointestinal mioneurògena
** pseudoobstrucció gastrointestinal
** neuropatia
* Síndrome MERRF
** epilèpsia mioclònica progressiva
** "Ragged Red Fibers" són grups de mitocondris malalts que s'acumulen a la regió subsarcolemmal de la fibra muscular i apareixen quan el múscul es tenyeix amb una tinció tricòmica de Gömöri modificada.
** estatura baixa
** pèrdua d'oïda
** acidosi làctica
** intolerància a l'exercici
* Síndrome MELAS, encefalopatia mitocondrial, acidosi làctica i episodis semblants a un ictus
* Síndrome de depleció de l'ADN mitocondrial
Malalties com l'atàxia de Friedreich poden afectar els mitocondris però no estan associades amb proteïnes mitocondrials.

## Referències

* ↑ «Mitochondrial Diseases». [Consulta: 15 març 2023].

## Enllaços externs

* Informació extensa sobre les malalties mitocondrials Arxivat 2007-08-10 a Wayback Machine.(castellà)
# Catàlegs d'Estrelles Fonamentals

El Cinquè catàleg fonamental (de l'idioma alemany: Fundamental Katalog: catàleg —d'estrelles— fonamental) és una sèrie de sis catàlegs astronòmics de dades d'alta precisió posicional d'una petita selecció d'estrelles (estrelles fonamentals), que defineixen el marc de referència celeste d'aquestes, el qual és bàsicament un sistema estàndard de coordenades celestes.
El 'Quart Catàleg Fonamental' (Fourth Fundamental Catalogue - FK4) va ser publicat en 1963 i contenia 1.535 estrelles en diversos equinoccis des de 1950.0 a 1975.0.
El 'Suplement del Quart Catàleg Fonamental' (Fourth Fundamental Catalogue's Supplement - FK4S) va ser una esmena al FK4, que hi va sumar 1.987 estrelles.
El 'Cinquè Catàleg Fonamental' (Fifth Fundamental Catalogue - FK5) va ser una actualització del FK4 realitzada el 1988, amb noves posicions per a les 1.535 estrelles.
Exemples: Iota Arietis es localitzava com a FK5 2132, Alpha Arietis com a FK5 74, Kappa Aurigae com a FK5 1168.
L''Extensió del Cinquè Catàleg Fonamental' (Fifth Fundamental Catalogue Extension - FK5) fou una addició de 3.117 noves estrelles publicat l'any 1991.
El 'Sisè catàleg Fonamental' (Sixth Fundamental Catalogue - FK6) és una actualització del 2000. Té dues parts, el FK6(I) i el FK6(III) que contenen respectivament 878 y 3.272 estrelles.

## Referències

* ↑ ReadMe for Sixth Catalogue of Fundamental Stars (FK6) Arxivat 2006-11-22 a Wayback Machine. at VizieR Service at Centre de Données astronomiques de Strasbourg

## Enllaços externs

* Fifth fundamental catalogue part I FK5 bàsic (1988)
* Fifth fundamental catalogue part II Arxivat 2010-06-30 a Wayback Machine. Extensió de l'FK5
# Gai Curci Filó

Gai Curci Filó (en llatí: Caius Curtius Philo) va ser un polític romà del segle v aC, cònsol l'any 445 aC.
Formava part de la gens Cúrcia, el primer de la família en ocupar una alta magistratura. Però potser era membre de la Gens Curiàcia. El cognomen no és segur que fos Filó o Quiló.
L'any 445 aC, va ser elegit cònsol amb Marc Genuci Augurí. Els dos cònsols es van oposar a les peticions del tribú de la plebs Gai Canuleu que defensava un projecte de llei per autoritzar el matrimoni entre patricis i plebeus i també que els plebeus poguessin accedir al consolat. Finalment es va acceptar el dret a connubium, amb l'anomenada Lex Canuleia, i els patricis esperaven que aquesta concessió fos suficient per acontentar el poble. Però els tribuns de la plebs, excepte Gai Furni, no van renunciar a obtenir un dels dos llocs del consolat per als plebeus. Es va acordar una solució intermèdia amb l'establiment del tribunat militar amb potestat consular, una nova magistratura oberta a tothom i que va substituir el consolat. L'acord va ser possible per la mediació de dos senadors de la gens Quíntia, Titus Quinti Capitolí Barbat i Luci Quinti Cincinnat, encara que una part dels magistrats, dirigida per Gai Claudi Sabí, va proposar d'armar els cònsols contra el poble.
Un apartat de la Lex Canuleia establia que els tribuns amb potestat consolar se seleccionarien entre els patricis i els plebeus.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 1, 1
* 1 2 Broughton, Robert S. The magistrates of the Roman republic. Volume I, 509 B.C.-100 B.C.. Atlanta: Scholars Press, 1986, p. 52.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 6
* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 24 [Consulta: 8 abril 2022].
# Editorial Finestres

L'Editorial Finestres és un segell editorial dedicat a la publicació de còmic adult en català. Gestionada per la Fundació Finestres, impulsada per Sergi Ferrer-Salat Serra di Migni, té la seva seu a Barcelona, a la Llibreria Finestres. Fou creada el mes de novembre de l'any 2021 com una aposta dels impulsors per omplir un buit en el món del còmic i normalitzar la presència de còmics adults en català a les llibreries. Els dos primers títols de l'editorial Finestres varen ser les traduccions de L'accident de caça, de Landis Blair i David L. Carlson, i l'edició integral d’Intrèpides, de Pénélope Bagieu, guanyadora del Premi Eisner.

## Premi Finestres de Còmic en català

L'any 2022, en el marc dels Premis Finestres, l'editorial anuncià la creació d'un nou premi de còmic en català destinat a obres inèdites. La participació és oberta a tots els creadors i creadores d’arreu sempre que presentin un projecte de novel·la gràfica en llengua catalana. El premi està dotat amb 25.000 euros, a compte de drets d’autor, i inclou la publicació de l’obra per l’Editorial Finestres. El jurat de la primera edició estava format per Ana Penyas, Paco Roca, Jaume Vilarrubí, Mery Cuesta i Montserrat Terrones. En la segona edició s'hi va afegir la categoria de Mencions al Talent Novell de Còmic en Català, amb una dotació de 15.000 euros en què hi poden optar autors de menys de 30 anys.
| Edició | Any | Obra guanyadora | Menció especial | Mencions al Talent Novell de Còmic en Català |
| 4a | 2025 | Cap endavant, de Giulia Sargamola | | El despreniment, d'Uxía Larrosa |
| 3a | 2024 | Mala olor, de Nadia Hafid | | Lignit, d’Emma Casadevall |
| 2a | 2023 | El rei dels cargols, de David Pàmies i David Sánchez | | Canícula d'Adrià Turina |
| 1a | 2022 | Què, de Max | Aiguagim de Marina Sáez | |

## Vegeu també

* Premis Finestres
* Beques Finestres d'Assaig

## Referències

* ↑ «Neix l'Editorial Finestres, dedicada al còmic i novel·la gràfica en català». [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ Geli, Carles. «La librería Finestres entra en el cómic en catalán con una editorial, un premio y una tienda» (en castellà), 10-11-2021. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ Serra, Laura. «La triple aposta de la Finestres pel còmic en català». Ara, 10-11-2021. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ «Premi Finestres de Còmic en català». Editorial Finestres. [Consulta: 21 febrer 2023].
* ↑ Carlota, Rubio «[Roser Cabré-Verdiell, Premi Finestres de Narrativa 2022 https://www.nuvol.com/llibres/roser-cabre-verdiell-premi-finestres-de-narrativa-2022-306366]». núvol, 21-02-2023 [Consulta: 21 febrer 2023].
* ↑ Carlota, Rubio «[Roser Cabré-Verdiell, Premi Finestres de Narrativa 2022 https://www.nuvol.com/llibres/roser-cabre-verdiell-premi-finestres-de-narrativa-2022-306366]». núvol, 21-02-2023 [Consulta: 21 febrer 2023].
* ↑ «Finestres era una festa». [Consulta: 6 març 2025].
* ↑ Forés Juliana, Jaume. «El dard de Nadia Hafid contra la hipocresia social». Núvol, 20-02-2025. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ Forés Juliana, Jaume. «Caragols satànics». Núvol, 14-03-2024. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ Serra, Xavi. «Max guanya el Premi Finestres de còmic en català», 22-03-2022. [Consulta: 6 maig 2022].
# Doina Ignat

Doina Ignat (Rădăuți-Prut, 20 de desembre de 1968) és una remadora romanesa, guanyadora de sis medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 20 de desembre de 1968 a la ciutat de Rădăuţi-Prut, població situada a la província de Botoşani, que en aquells moments formava part de l'anomenada República Popular de Romania i que avui en dia forma part de Romania.

## Carrera esportiva

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova femenina de quàdruple scull. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de vuit amb timoner. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) aconseguí guanyar dues medalles d'or en les proves de dos sense timoner i de vuit amb timoner. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) aconseguí revalidar novament la medalla d'or en la prova de vuit amb timoner, i finalment en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina) aconseguí la medalla de bronze en aquesta mateixa prova.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat sis medalles en el Campionat del Món de rem, destacant dues medalla d'or, així com una medalla d'or en el Campionat d'Europa de rem.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Doina Ignat». [Consulta: 8 març 2025].
* 1 2 «Doina». [Consulta: 8 març 2025].
* 1 2 «World Rowing - Doina IGNAT» (en anglès). [Consulta: 8 març 2025].
# Nimràvids

Els nimràvids (Nimravidae), coneguts de vegades com a falsos dents de sabre, són una família extinta de mamífers carnívors. Tot i que alguns nimràvids tenien una semblança física amb els dents de sabre del gènere Smilodon, no hi estaven estretament relacionats, sinó que evolucionaren de manera similar a causa de l'evolució convergent.

## Classificació

* Família Nimravidae
** Maofelis
** Pangurban
** Subfamília Nimravinae
*** Gènere Dinaelurus
**** D. crassus
*** Gènere Dinailurictis
**** D. bonali
*** Gènere Dinictis
**** D. cyclops
**** D. felina
**** D. priseus
**** D. squalidens
*** Gènere Eofelis
**** E. edwardsii
**** E. giganteus
*** Gènere Nimravus
**** Nimravus altidens
**** Nimravus brachyops
**** Nimravus edwardsi
**** Nimravus gomphodus
**** Nimravus intermedius
**** Nimravus sectator
*** Gènere Pogonodon
**** P. cismontanus
**** P. davisi
**** P. platycopis
*** Gènere Quercylurus
**** Quercylurus major
** Subfamília Hoplophoninae
*** Gènere Eusmilus
**** Eusmilus bidentatus
**** Eusmilus cerebralis
**** Eusmilus sicarius
*** Gènere Hoplophoneus
**** Hoplophoneus belli
**** Hoplophoneus dakotensis
**** Hoplophoneus occidentalis
**** Hoplophoneus latidens
**** Hoplophoneus mentalis
**** Hoplophoneus primaevus
**** Hoplophoneus robustus
# Luci Valeri Flac (cònsol 195 aC)

Luci Valeri Flac (en llatí: Lucius Valerius P. F. L. N. Flaccus) va ser un magistrat romà dels segles iii i II aC. Era germà del Flamen Dialis Gai Valeri Flac. Formava part de la gens Valèria, una antiga gens romana i portava el cognomen de Flac.
L'any 201 aC va ocupar el càrrec d'edil curul en el lloc del seu germà que no podia exercir-lo per ser sacerdot. I el 199 aC va ser nomenat pretor i va rebre la província de Sicília. El 195 aC va ser pontífex en lloc de Marc Corneli Cetege i el mateix any va ser nomenat cònsol amb Marc Porci Cató Censorí com a col·lega i amb Itàlia com a província. A l'estiu va fer la guerra als bois i els va derrotar i en va matar vuit mil dispersant a la resta d'enemics. Després va passar un temps a la vora del Po, a Placentia i Cremona, amb obres de restauració de les destrosses de la guerra, fins a l'any 194 aC en què va ser procònsol amb seu a Milà i va lluitar amb èxit contra gals, ínsubres i bois, que havien creuat el Po dirigits per Dorulacos, i es diu que va matar deu mil enemics.
L'any 191 aC va servir com a llegat al cònsol Mani Acili Glabrió en la guerra contra els etolis i els macedonis. Era a les Termòpiles i va ocupar Rhoduntia i Tichius amb 2.000 soldats. Els macedonis van ser posats en fugida i Flac els va perseguir i en va fer una matança. Com a Triumviri coloniae deducendae, el 190 aC, va fundar Bononia.
L'any 184 aC va ser altre cop col·lega de Marc Porci Cató com a censor i el mateix any va rebre el títol de Princeps Senatus a la mort de Publi Corneli Escipió Africà. Va morir com a pontífex i Princeps Senatus l'any 180 aC.
Políticament, Flac era un conservador i va ajudar a Cató en la defensa de la tradició romana contra l'hel·lenisme.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 158.
# Fantoft

Fantoft és un dels cinc districtes del kommune de Bergen. Se situa fins a la vall de Bergen, a Noruega, entre la muntanya Løvstakken i el massís del Byfjellene, prop de 5 quilòmetres al sud del centre de Bergen.
Just a deu minuts a peu de Fantoft s'hi troba la residència d'estiu de la família reial noruega, anomenada Gamlehaugen (Jardí vell), envoltada per uns grans jardins oberts al públic, just a la vora del fiord de Nordås. A uns 15 quilòmetres de Fantoft hi ha l'aeroport de Flesland.
Fantoft és conegut sobretot per l'Stavkirke de Fantoft (església de fusta de Fantoft) i la Residència d'Estudiants de Fantoft.

## Referències

* ↑ Goodman, Edward John. The Best Tour in Norway (en anglès). 3a ed.. Sampson Low, Marston & Company, 1896, p. 247.
* ↑ «Fantoft rehabilitering» (pdf) (en noruec). Boliger for studenter i Bergen. Handlingsplan mot 2025, pàg. 15 [Consulta: 28 agost 2014]. «Planlegging for større rehabilitering og standardheving på Fantoft Studentboliger er startet.»
# Eduard Kainberger

Eduard Kainberger (Salzburg, 20 de novembre de 1911 - Salzburg, 7 de març de 1974) fou un futbolista austríac que va competir durant la dècada de 1930. Jugava de porter i era germà del també futbolista Karl Kainberger.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla de plata en la competició de futbol. A nivell de clubs jugà al Salzburger AK 1914 de la lliga regional de Salzburg. El 1938 passà a jugar al TSV 1860 München.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Edi Kainberger». [Consulta: 9 gener 2024].