OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Os quadrat

L'os quadrat és part del crani de gran part dels tetràpodes, incloent-hi els amfibis, els sauròpsids, les aus i els sinàpsids primitius. En aquests animals, es connecta amb el quadratojugal i l'escatós al crani, i forma part de l'articulació mandibular (l'altra part és l'os articular, que es troba a la part posterior del maxil·lar inferior).
En les serps, l'os quadrat esdevé allargat i molt mòbil, i contribueix de manera important a la seva capacitat d'empassar-se preses molt grosses.
En els mamífers, el quadrat i l'articular han migrat a l'orella mitjana i se'ls coneix com a martell i enclusa. De fet, aquesta modificació es considera un caràcter diagnòstic dels mamífers.

## Referències

* ↑ Martin, Pine i DeBlase, 2011, p. 1.

## Bibliografia

* Martin, R. E.; Pine, R. H.; DeBlase, A. F. A Manual of Mammalogy, with Keys to Families of the World (en anglès). 3a edició. Waveland Press, 2011. ISBN 9781478609537.

## Vegeu també

* Evolució dels mamífers
# Camperol del Fly

El camperol del Fly (Poodytes albolimbatus) és una espècie d'ocell de la família dels locustèl·lids (Locustellidae). És endèmic de l'illa de Nova Guinea. Habita les zones humides. Pateix la pèrdua d'hàbitat i el seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ «Camperol del Fly». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 16 agost 2023 (català)
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 604. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Fly River Grassbird. Poodytes albolimbatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 16 agost 2023].
# Cala del Racó dels Homes

La cala del Racó dels Homes és una petita platja pedregosa del municipi de Calonge i Sant Antoni (Baix Empordà). Rodejada de penya-segats i de vegetació, està situada darrera de la torre Valentina, separada per un escull o petit espigó natural, de la cala del Racó de les Dones. Orientada a l'est, té una longitud de 40 m i està formada per còdols i roques, tot i que la meitat de la dreta és rocallosa. Davant de la cala hi ha un illot, la Roca Grossa, al que s'hi arriba fàcilment nedant. S'hi accedeix pel camí de ronda que ve de Sant Antoni de Calonge.
El nom de la cala prové del fet que durant molts anys el batlle va prohibir que persones dels dos sexes es banyessin juntes. L'escull que hi ha entre les dues cales permetia complir el precepte sense que els homes i les dones s'haguessin d'allunyar gaire els uns dels altres.

## Referències

* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava de Blanes a Palamós. Valls: Cossetània, juny 2011, p. 198-199. ISBN 978-84-9791-895-4.
* ↑ «Racó dels Homes». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «Cala del Racó dels Homes». Visita Costa Brava.
# Escultura d'Indíbil

L'escultura d'Indíbil, també coneguda com el caminant, lo ninot de Sidamon o el robot, és una escultura de 15 metres d'alçada situada a l'autovia del Nord Est prop de Sidamon.
Representa un personatge vestit amb la roba de treball de Copisa (l'empresa que va fer el desdoblament de l'autovia) que mira de travessar l'autovia portant dues plaques del revestiment del canal auxiliar del canal d'Urgell, amb la intenció d'enllaçar el món de la construcció amb el de la pagesia.
Es va construir per commemorar la culminació del desdoblament de la N-II entre els Alamús i Tàrrega, unes setmanes abans de la inauguració dels Jocs Olímpics de Barcelona, el 1992.
Es va fer amb els sobrants i retalls de les canonades que es van fer servir en el desviament dels regs afectats per l'autovia, i també amb dues plaques sobrants del revestiment del canal d'Urgell, que són les que el ninot porta a les mans.
Els autors són en Lluís Moreno, Enginyer de Camins, Canals i Ports per la UPC, juntament amb Mariano Pérez i Lluís Roca. Van batejar-lo amb el nom d'Indíbil, un cabdill ilerget que és tot un mite per als lleidatans, juntament amb Mandoni.
El ninot representa un treballador de l'autovia i, a la vegada, un pagès que se'n va a regar. Molts operaris contractats en les obres de l'autovia eren pagesos o fills de pagesos, o tenien propietats al Pla d'Urgell, i intentaven combinar les dues feines.
Se n'han fet titelles, pessebres, ha aparegut en videojocs, ha inspirat disfresses de Carnestoltes o mones de Pasqua.

## Referències

* ↑ Segre. «VÍDEO. Col·loquen i retiren una estelada a l'escultura vora l'A-2 a Sidamon», 01-09-2018. [Consulta: 15 abril 2024].
* 1 2 3 4 5 6 324cat. «La història de l'Indíbil, el ninot gegant que els operaris de l'A-2 van alçar a Sidamon», 27-08-2024. [Consulta: 27 agost 2024].
* ↑ «EL BÚNQUER: Douglas Brent Hegdahl III (4x58)». [Consulta: 14 desembre 2023]. «Al minut 43 el propi autor Lluís Moreno ho explica»
* ↑ «▷ LLUÍS MORENO LASALLE ELEGIT NOU PRESIDENT DE LA CCOC». [Consulta: 14 desembre 2023].
# Distria Krasniqi

Distria Krasniqi (Peć, Iugoslàvia, 10 de desembre de 1995) és una judoka kosovar que competeix en la categoria de pes mig lleuger (actualment -52 Kg). Ha participat en 1 Olimpíada, guanyant la medalla d'or en la categoria de -48 Kg, als Jocs Olímpics de Tòquio. Aquesta fou la 2a medalla d'or olímpica de la història aconseguida en qualsevol esport, pel país balcànic. A més, ha guanyat 2 medalles de bronze en els Campionats del Món i 6 medalles (2 d'or) en els Campionats d'Europa.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 1 | -48 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2015 | Astanà | 1/8 final | -52 Kg |
| 2017 | Budapest | 7a posició | -52 Kg |
| 2018 | Bakú | 2a ronda | -48 Kg |
| 2019 | Tòquio | 3 | -48 Kg |
| 2021 | Budapest | 5a posició | -48 Kg |
| 2022 | Taixkent | 3 | -52 Kg |
| 2023 | Doha | 5a posició | -52 Kg |
| Campionat d'Europa ||||
| 2013 | Budapest | 2a ronda | -52 Kg |
| 2014 | Montpeller | 2a ronda | -48 Kg |
| 2015 | Bakú | 2a ronda | -52 Kg |
| 2016 | Kazan | 1a ronda | -52 Kg |
| 2017 | Varsòvia | 7a posició | -52 Kg |
| 2018 | Tel-Aviv | 2 | -52 Kg |
| 2020 | Praga | 3 | -48 Kg |
| 2021 | Lisboa | 1 | -48 Kg |
| 2022 | Sofia | 3 | -52 Kg |
| 2023 | Montpeller | 2 | -52 Kg |
| 2024 | Zagreb | 1 | -52 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 2 juliol 2024].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 2 juliol 2024].
* ↑ «Kosovo hails Krasniqi's gold medal in judo at Tokyo Games» (en anglès). Associated Press, 24-07-2021.
* ↑ «Resultats oficials» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 2 juliol 2024].
# Camperol menut

El camperol menut (Poodytes gramineus) és una espècie d'ocell de la família dels locustèl·lids (Locustellidae). És endèmic d'Austràlia i de Papua Occidental (Indonèsia). Habita les zones humides. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Camperol menut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 16 agost 2023 (català)
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 604. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Little Grassbird. Poodytes gramineus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 16 agost 2023].
# Cardellina

Cardellina és un gènere d'ocells de la família dels parúlids (Parulidae). Dins aquest gènere es reconeixen actualment dues espècies que abans estaven incloses al gènere Wilsonia (Bonaparte, 1838) i dues a Ergaticus (Baird, 1865). Ambdós gèneres desapareixen a la classificació de l'IOC (versió 3.1, 2012).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 15.1, 2025) aquest gènere està format per cinc espècies:
* Bosquerola del Canadà (Cardellina canadensis Linnaeus, 1766)
* Bosquerola de Wilson (Cardellina pusilla Wilson, A, 1811)
* Bosquerola caravermella (Cardellina rubrifrons Giraud JR, 1841)
* Bosquerola vermella (Cardellina rubra Swainson, 1827)
* Bosquerola rosada (Cardellina versicolor Salvin, 1863)

## Referències

* ↑ «Cardellina (Cardellina sp.) - Avibase». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Cardellina Bonaparte, 1850» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «New World warblers, mitrospingid tanagers – IOC World Bird List». [Consulta: 14 març 2025].
# Cala des Rajols (Lloret de Mar)

La cala des Rajols, o cala Rajols, és una petita platja natural del municipi de Lloret de Mar (Selva), situada a la badia de Canyelles, a l'extrem esquerre de la platja de Canyelles. Encaixada entre roques i rodejada de pins, està orientada al sud-oest. Té una longitud de 24 m i una amplada de 8 m, formada per sorra i còdols.
Forma part del PEIN del massís de Cadiretes i, al mateix temps, de la Xarxa Natura 2000 amb la consideració d'espai no urbanitzable segons el Pla Director Urbanístic del Sistema Costaner de Catalunya. Tanmateix, la finca Juncadella, situada sobre la platja, hi va efectuar diverses accions il·legals, entre elles cobrir totalment la platja amb sorra artificial.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Canyelles». Agència Catalana de Turisme.
* 1 2 «Cala Rajols». Visita Costa Brava.
* ↑ «Cala Rajols». Costa Brava's.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Apareix una pèrgola de fusta a dalt de cala des Rajols de Lloret de Mar». Diari de Girona, 17-08-2010.
# Escultura de la plaça Subirats

L'escultura de la plaça Subirats és una escultura abstracta situada a la plaça de Subirats, a Sant Pau d'Ordal (Alt Penedès), obra de l'artista Alfredo Sánchez.

## Descripció

És una escultura abstracta de fusta en forma de bloc rectangular lleugerament corbat de 3 metres d'alçada i una base trapezoidal irregular de menys d'un metre quadrat. Presenta, a la part frontal superior, un desdoblament a mode de llibre entreobert. La fusta no és llisa, està plena d'osques transversals. L'escultura està fixada a terra mitjançant una plataforma metàl·lica.

## Història

L'escultura és el resultat del 1r. Simpòsium d'escultura de l'Alt Penedès, que es va celebrar entre els dies 16 i 20 de juny de 2.003, a la Plaça Jaume I de Vilafranca del Penedès, davant el Palau Baltà. L'entitat promotora de l'acte va ser el Patronat de Turisme de Subirats, que comptà amb la col·laboració del Consell Comarcal de l'Alt Penedès, el Museu del Vi de Vilafranca del Penedès i el Patronat de Comerç i Turisme de Vilafranca del Penedès.
Els escultors van rebre un tronc de fusta cadascun, a partir del qual can crear una escultura de temàtica lliure. Tenien una setmana per acabar la seva obra, i el públic va poder gaudir del procés de creació d'una escultura, ja que l'acte es celebrà a l'aire lliure. En total van participar 6 escultors de diversos indrets: Claude le Luherne (Bretanya), Alfredo Sánchez (Salamanca), Eva Rouka (Txecoslovàquia), Anton Mendizábal (Donosti), Josep Massana (Sant Pau d'Ordal), i Lluís Bantí (Olot).

## Referències

* 1 2 3 «Escultura de la Plaça Subirats». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Camperol rovellat

El camperol rovellat (Cincloramphus rubiginosus; syn: Megalurulus rubiginosus) és una espècie d'ocell de la família dels locustèl·lids (Locustellidae). És endèmic de l'illa de Nova Brestanya, a l'arxipèlag de Bismark (Papua Nova Guinea). Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
Comparteix l'illa amb un altre ocell del mateix gènere, el camperol de Nova Bretanya, el qual es restringeix a les zones boscoses de les terres altes.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, agost 2023) aquest tàxon està classificat en el gènere Cincloramphus. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el classifiquen encara com a única espècie del gènere Megalurulus.

## Referències

* ↑ «Camperol rovellat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 14 agost 2023 (català)
* 1 2 «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 604. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rusty Thicketbird. Cincloramphus rubiginosus (formerly as: Megalurulus rubiginosus)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 14 agost 2023].
# Legió II Augusta

La Legió II Augusta va ser una legió romana reclutada per Gaius Vibius Pansa Caetronianus l'any 43 aC, i encara es tenen registres de la seva operació a Britànnia durant el segle iv. Els seus emblemes eren el capricorn, el pegàs i el déu Mart.
La II Augusta la va reclutar originalment Pansa Caetronianus sota ordres d'August, per lluitar contra Marc Antoni; la legió va participar en la batalla de Filipos i en la batalla de Perusa. Els primers anys del regnat d'August la legió va ser aquarterada a Hispània, per lluitar en les guerres càntabres, i després es va instal·lar a la Tarraconense. Tot i així, després de la batalla del bosc de Teutoburg, la II Augusta es va desplaçar a Germània per reforçar la frontera (limes) del Rin. Després de l'any 17 se sap que estava aquarterada a Argentorate (actual Estrasburg).
La legió va participar en la invasió de Britànnia de l'any 43, sota el comandament del futur emperador Vespasià, on es destacà com una de les millors legions. Va fixar el seu campament en aquella regió de forma permanent durant la dominació romana. Participà en l'aixafament de la Revolta de Boudica i, posteriorment, diversos destacaments de la legió es van assignar a diferents llocs de Britànnia; del 66 al 74 el gruix de la legió estava aquarterat a Glevum (actual Gloucester) i després es traslladà a Isca Silurum (actual Caerleon), on va construir una fortalesa permanent de pedra, ocupada fins a finals del segle iii. L'any 122 va ajudar a la construcció del mur d'Adrià.

## Referències

* 1 2 Lendering, Jona. «Legio II Augusta». Livius.org. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ Fields, Nic. Boudicca's Rebellion AD 60-61: The Britons Rise Up Against Rome (en anglès). Osprey Publishing, 2011, p. 36. ISBN Osprey Publishing.
# Cala s'Agulla

La cala s'Agulla, o platja de la cala s'Agüia, és una petita platja natural i solitària del municipi de Blanes (la Selva), situada prop del Jardí Botànic Pinya de Rosa. Té una longitud de 90 m i una amplada mitjana de 10 m, formada per còdols i blocs, per això no és un espai apropiat per a estirar-hi la tovallola, però sí que és un magnífic espai per a la pràctica d'snorkel.
El nom prové de la punta de s'Agulla, una punta rocosa que la protegeix al nord.

## Referències

* 1 2 «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «https://www.timeout.cat/girona/ca/que-fer/cala-sagulla». Time Out, 15-09-2016.
* ↑ «Cala s'Agulla». Visita Costa Brava.
# Vlaams Blok

El Vlaams Blok fou un partit polític flamenc fundat als anys 70. Propugnava la independència de Flandes, si bé era també conegut per la seva forta oposició a la immigració. L'any 2004 va ser il·legalitzat després d'una condemna per racisme a un tribunal de Gant. Va seguir el seu llegat el Vlaams Belang.
El seu lema era Eigen Volk Eerst ("(el) Propi Poble Primer"). El president del VB és Frank Vanhecke.

## Programa polític

* Autodeterminació de la nació flamenca per tal de formar un nou estat.
* Oposició a l'ingrés de Turquia a la Unió Europea.
* Inicialment advocava per l'expulsió de tots els immigrants de Bèlgica que no s'integressin, malgrat que en l'actualitat els seus líders afirmen que es conformarien que aprenguessin el neerlandès i assimilessin els constums flamencs, tot i que, per exemple, consideren el vel islàmic com a suficient motiu d'expulsió.
* Eliminar el brutal dèficit fiscal anual (12.000 milions d'euros/any, any 2005) amb Valònia que permetria millorar substancialment les pensions.
És un partit de dretes, fortament conservador, independentista, republicà.

## Representació institucional

Al Parlament Europeu forma part d'Identitat, Tradició i Sobirania. Va obtenir el 24,2% dels sufragis a les eleccions municipals del 24 de juny de 2004.

## Líders del VB

* Gerolf Annemans
* Lode Claes
* Frank Vanhecke
* Filip Dewinter
* Karel Dillen
* Koen Dillen, hijo de Karel Dillen
* Roeland Raes
* Yves Buysse

## Enllaços externs

* Vlaams Belang
* Antiga página del Vlaams Blok Arxivat 2006-10-04 a Wayback Machine.
# Escut (geologia)

Un escut és una porció regional de l'escorça terrestre que es caracteritza per una estructura lleugerament convexa, i que mostra l'aparició de roques ígnies, granitoides i metamòrfiques com el gneis al seu aflorament. Aquestes àrees es reconeixen per la seva notable estabilitat i formen part d'una unitat litosfèrica més àmplia coneguda com a crató. El terme deriva de l'anglès shield i també és conegut com a escudo en espanyol i bouclier en francès.

## Referències

* 1 2 «escut». Diccionari de Geologia, IEC, 1997. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «escut». termcat.cat, Diccionari de Geografia Física, 2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ Rosselló, V.M.. «11.2 Escuts i massissos». A: Manual de Geografia Física. 2a. Universitat de València, 1998, p. 202-204. ISBN 8437034663, 9788437034669.
* ↑ Michael Anissimov. «In Geology, what is the Difference Between a Platform, Shield, and Craton?» (en anglès). allthescience.org, 15-11-2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ «crató». Diccionari de Geologia, IEC, 1997. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «crató». termcat.cat, Diccionari de Geografia Física, 2022. [Consulta: 2111-2022].
# Condilartres

Els condilartres (Condylarthra) són un tàxon calaix de sastre que agrupa mamífers ungulats extints que visqueren entre el Cretaci i l'Oligocè. Són uns dels mamífers més característics del Paleocè i il·lustren el nivell evolutiu de la mastofauna d'aquesta època.
Kharmerungulatum vanvaleni i Protungulatum són els condilartres més primitius coneguts.

## Referències

* ↑ Prothero, 2006, p. 58.
* ↑ Entrada «Kharmerungulatum vanvaleni» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Archibald, J. D. et al «Protungulatum, Confirmed Cretaceous Occurrence of an Otherwise Paleocene Eutherian (Placental?) Mammal» (PDF) (en anglès). J. Mammal. Evol., 18, 3, 2011, pàg. 153-161. Arxivat de l'original el 2016-03-03. DOI: 10.1007/s10914-011-9162-1 [Consulta: 11 desembre 2012].

## Bibliografia

* Prothero, D. R. After the Dinosaurs: The Age of Mammals (en anglès). Indiana University Press, 2006. ISBN 0-253-34733-5.
# Tàxiles (rei)

Tàxiles (Ταξίλης) fou un rei indi que va governar les terres entre l'Indus i l'Hidaspes. Governava al temps de l'expedició d'Alexandre el Gran (327 aC). El seu nom real grec era Mofis o Omfis i el malnom de Tàxiles li donaven els grecs per la seva capital, Tàxila.
Era rival del rei Porus de Gandaris que tenia els seus territoris a l'est de l'Hidaspes. Va enviar una ambaixada a Alexandre quan aquest era a Sogdiana i li va oferir assistència i suport; quan Alexandre es va acostar al seu regne li va sortir al pas amb rics presents i es va posar amb les seves forces al seu servei; va ajudar a Hefestió de Pel·la i Perdicas d'Orèstia a construir un pont sobre l'Indus, i va aprovisionar a les tropes; Alexandre i el seu exèrcit foren acollits a la capital Tàxila amb demostracions d'amistat.
En el següent avanç del rei macedoni, Tàxiles el va acompanyar amb 5.000 homes i va participar en la batalla de l'Hidaspes; després fou enviat a perseguir a Porus, al qual se li va encarregar d'oferir termes de pau favorables; en la persecució va estar a punt de perdre la vida. Més tard Porus i Tàxiles es van reconciliar per la mediació d'Alexandre.
Tàxiles va ajudar a equipar la flota construïda l'Hidaspes. Alexandre li va concedir el govern del territori entre l'Indus i l'Hidaspes; a la mort del sàtrapa Filip, fill de Macates, va adquirir nous territoris i a la mort del mateix Alexandre va conservar els seus dominis. A Triparadisos (321 aC) fou altre cop confirmat però al cap de poc temps Tàxiles ja no s'esmenta i el govern apareix en mans del general macedoni Eudem. La sort de Tàxiles (mort natural, deposició...) no és esmentada per cap autor.

## Referències

* ↑ Plutarc, 1942, p. 63 i 64.

## Bibliografia

* Plutarc. Vides paral·leles. Tom IX. Fundació Bernat Metge, 1942. ISBN 9788472259430.
# Cala sa Cova

La cala sa Cova és una petita platja en una zona urbanitzada del municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà), situada entre la cala Rovira, al sud, i la cala del Pi, al nord, en un tram de roquissar amb moltes cales petites, entre les poblacions de Platja d'Aro i Sant Antoni de Calonge. Està rodejada de pins i penya-segats, que li confereixen una imatge de badia en miniatura. Orientada a l'est-sud-est, té una longitud de 38 m i una amplada mitjana de 12 m, formada per sorra mitjana i gruixuda, amb un lleuger pendent a l'entrada al mar. El fons és sorrenc al principi, però de seguida es torna rocós. Sobre la sorra hi ha petites embarcacions avarades. S'hi accedeix per unes escales que baixen des del camí de ronda. No disposa de serveis.

## Referències

* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava de Blanes a Palamós. Valls: Cossetània, juny 2011, p. 156-157. ISBN 978-84-9791-895-4.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 «Sa Cova». Agència Catalana de Turisme.
# Calcarisporiel·làcies

Els calcarisporiel·lomicots (Calcarisporiellomycota) són una petita divisió o fílum del regne dels fongs (Fungi) amb només dues espècies.

## Taxonomia

El fílum Calcarisporiellomycota, inclou una classe, un ordre, una família, dos gèneres i dues espècies:

### Fílum Calcarisporiellomycota

* Subfílum Calcarisporiellomycotina
** Classe Calcarisporiellomycetes
*** Ordre Calcarisporiellales
**** Família Calcarisporiellaceae
***** Calcarisporiella (1 espècie)
***** Echinochlamydosporium (1 espècie)

## Referències

* 1 2 Hyde, K.D. 2024. The 2024 Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 15(1): 5146–6239, Doi 10.5943/mycosphere/15/1/25, ISSN 2077 7019. Versió web.