OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 489 aC

El 489 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. A l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Jul i Rufus (o també any 265 ab urbe condita). La denominació 489 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Grècia

* Després de la victòria en la batalla de Marató, Milcíades el Jove fa construir setanta naus que va dirigir contra les illes gregues que havien donat suport als perses i va dirigir una expedició a Paros on sembla que volia venjar un greuge privat, però allà va ser rebutjat per l'enemic, i ferit a la cama, va haver de tornar a Atenes. Al seu retorn, en un procés dirigit per Xàntip se'l va acusar de traïció i se'l va condemnar a mort. La ferida se li va gangrenar i van retirar la pena de mort a canvi d'una multa de 50 talents, suma impossible de pagar. Tancat a la presó va morir de la gangrena.
* Cimó II, fill de Milcíades, a la mort del seu pare i per enterrar el seu cos, va pagar la multa de 50 talents i va ocupar el seu lloc a la presó (la presó era voluntària però el deute s'heretava legalment).
* Aristides, un militar i estadista atenenc, va ser nomenat arcont a Atenes.

### Roma

* Gai Juli Jul i Publi Pinari Mamercí Rufus són elegits cònsols a Roma.
* Aquest any els volscs dirigits per Coriolà, inicien la guerra contra Roma.

## Necrològiques

* Milcíades el Jove, general atenenc. (Nascut en el 550 aC)

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Heròdot. Històries, VI, 132-133, 139
* ↑ Heròdot. Històries, VIII, 79
* 1 2 Dionisi d'Halicarnàs. Ῥωμαϊκὴ Ἀρχαιολογία VIII, 1
# Ossets (joc)

El joc dels ossets, l'osset de jugar, la marraquinca (Balears), carn i os o joc de les tabes fou practicat al llarg de tota l'edat mitjana, en bona part d'Europa. Es pot veure en diverses representacions d'època medieval. Rebia molts noms i es podia jugar de maneres diverses. Una de les variants més usuals era el joc del botxí.
Tradicionalment s'emprava l'os del taló o astràgal dels quadrúpedes, dels animals de llana.
El joc de la marraquinca, antiquíssim, s'ha perdut completament en aquest segle. És un joc d'atzar que consisteix a tirar enlaire la marraquinca i observar quina de les seves quatre cares roman visible i horitzontal quan l'os ha caigut en terra; segons quina hi roman, guanya o perd el jugador que l'ha llançat. A Menorca, al s. XX encara hi havia nenes que hi jugaven qualque poc. Generalment hi juguen amb dos ossets llançant-los enlaire simultàniament. Les cares de l'os tenien, a Ciutadella, aquests noms: s'ull, es cul, es sa-mitat i es nèpel (o es tot); si una marraquinca restava amb el cul per amunt, la jugadora que l'ha tirada perdia; si no romania cap marraquinca amb el cul per amunt, la jugadora que les ha llançades guanyava per diferent valor segons la posició dels ossets, i si una d'aquestes restava amb el nèpel o tot per amunt, guanyava tot allò que les jugadores hi havien posat.
Les parts dels ossets s'anomenen: clotet (part més enfonsada), esquena, panxeta o carn (cara còncava que sobresurt), reiet o rei (part més plana), palomera (part que té un acabament en forma de bec). La corretja és la cara oposada al clau.
Al Rosselló rep el nom de totos o tòtols.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 192.
* ↑ jocs-tradicionals-del-matarranya

## Enllaços externs

* Jocs tradicionals del Matarranya
Viccionari
# Asier Olaizola Apezetxea

Asier Olaizola Apezetxea (Goizueta (Navarra) 1975), més conegut com a Olaizola I, és un jugador professional de pilota basca a mà, en la posició de davanter, en nòmina de l'empresa Asegarce. Va debutar l'any 1996 al frontó d'Elizondo. És germà d'Aimar Olaizola, "Olaizola II".

## Palmarés

* Campió per parelles, 1999 i 2001.
* Subcampió per parelles, 2002 i 2007.

## Referències

* ↑ «Asegarce», 09-09-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-09. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «Olaizola Apezetxea, Asier» (en basc). Euskara - Eusko Jaurlaritza - Euskadi.eus. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ PAMPLONA, J. M. ESPARZA. «Olaizola "cazador"» (en castellà), 02-07-2011. [Consulta: 15 desembre 2020].
# Campionat de Catalunya de voleibol femení de 1965

El Campionat de Catalunya de voleibol masculí de 1965 fou la cinquena edició del Campionat de Catalunya. Se celebrà des del 24 de gener fins a l'11 d'abril de 1965 i fou organitzat per la Federació Catalana de Voleibol. Hi participaren cinc clubs, el Liceu Francès, vigent campió, el CV Llars Mundet, el Club Medina, el SEU Farmàcia, el CE Hispano Francès i el SEU Medicina.
La competició se celebrà durant els caps de setmana de la temporada 1964-1965 i es disputà en format de lliga regular a doble volta, un partit com a local i l'altre com a visitant, amb un total de deu jornades. La classificació final s'establí d'acord amb els punts totals obtinguts per cada participant en finalitzar el campionat. Els equips obtingueren dos punts per cada victòria, un punt per cada empat i cap punt per cada derrota.
Es proclamà campió el Liceu Francès, que finalitzà imbatut a la competició i aconseguí el seu quart títol consecutiu. El CV Llars Mundet aconseguí el subcampionat.

## Taula de resultats

El SEU Medicina es retirà de la competició després de disputar tres jornades i els seus resultats no comptabilitzaren a la classificació final.
| Casa \ Fora | HIS | FAR | MUN | LIC | MDN |
| CE Hispano Francès | — | | 0–3 | 0–3 | 0–3 |
| SEU Farmàcia | | — | | 0–3 | 0–3 |
| CV Llars Mundet | 3–0 | 3–0 | — | 0–3 | 3–0 |
| Liceu Francès | 3–0 | 3–0 | 3–1 | — | 3–1 |
| Club Medina | 3–0 | 1–3 | 0–3 | 0–3 | — |

## Classificació final

| Pos | Equip | PJ | G | P | PF | PC | DP | Pts |
| 1 | Liceu Francès | 8 | 8 | 0 | 24 | 2 | +22 | 16 |
| 2 | CV Llars Mundet | 7 | 4 | 3 | 13 | 9 | +4 | 11 |
| 3 | Club Medina | 8 | 4 | 4 | 14 | 12 | +2 | 12 |
| 4 | SEU Farmàcia | 6 | 2 | 4 | 6 | 15 | −9 | 8 |
| 5 | CE Hispano Francès | 7 | 0 | 7 | 6 | 15 | −9 | 7 |
* Campió de Catalunya de voleibol 1965
* Liceu Francès Cinquè títol

## Referències

* ↑ Hernández, Mari-Carmen. «Ganaron en la primera jornada Liceo, Medina y Medicina» (en castellà). El Mundo Deportivo p. 12, 25-01-1965. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ Hernández, Mari-Carmen. «Los Hogares Mundet al vencer al Medina, se adjudicaron virtualmente el subtítulo» (en castellà). El Mundo Deportivo p. 10, 22-03-1965. [Consulta: 23 desembre 2024].
* ↑ «El Liceo, líder destacado e imbatido» (en castellà). El Mundo Deportivo p. 12, 22-02-1965. [Consulta: 24 desembre 2024].
# Toràcics

Els toràcics (Thoracica) són un superordre de crustacis cirrípedes que comprenen els percebes i les glans de mar.

## Classificació

Els toràcics, seguint la proposta de Martin i Davis, se subdivideixen en dos ordres: els pedunculats i els sessilis.
* Ordre Pedunculata o peus de cabra - (Lamarck, 1818)
** Subordre Heteralepadomorpha
*** Família Anelasmatidae
*** Família Heteralepadidae
*** Família Koleolepadidae
*** Família Malacolepadidae
*** Família Microlepadidae
*** Família Rhizolepadidae
** Subordre Iblomorpha
*** Família Iblidae
** Subordre Lepadomorpha
*** Família Lepadidae
*** Família Oxynaspididae
*** Família Poecilasmatidae
** Subordre Scalpellomorpha
*** Família Calanticidae
*** Família Lithotryidae
*** Família Pollicipedidae
*** Família Scalpellidae
* Ordre Sessilia o bàlans - (Lamarck, 1818)
** Subordre Balanomorpha
*** Superfamília Balanoidea
**** Família Archaeobalanidae
**** Família Balanidae
**** Família Pyrgomatidae
*** Superfamília Chionelasmatoidea
**** Família Chionelasmatidae
*** Superfamília Chthamaloidea
**** Família Catophragmidae
**** Família Chthamalidae
*** Superfamília Coronuloidea
**** Família Chelonibiidae
**** Família Coronulidae
**** Família Platylepadidae
*** Superfamília Pachylasmatoidea
**** Família Pachylasmatidae
*** Superfamília Tetraclitoidea
**** Família Bathylasmatidae
**** Família Tetraclitidae
** Subordre Brachylepadomorpha
*** Família Neobrachylepadidae
** Subordre Verrucomorpha
*** Família Neoverrucidae
*** Família Verrucidae

## Referències

* ↑ Martin, Joel W.; Davis, George E. (2001): An Updated Classification of the Recent Crustacea. Natural History Museum of Los Angeles County. Arxivat 2006-05-25 at Bibliotheca Alexandrina PDF
# Campionat del Món d'esgrima de 1952

El Campionat del Món d'esgrima de 1952 fou la vuitena edició del Campionat del Món d'esgrima. Es va disputar a Copenhaguen, Dinamarca.

## Resultats
### Resultats femenins

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Floret per equips | HongriaIlona Elek Margit Elek Magdolna Kovács Magda Zsabka | FrançaCatherine Delbarre Odette Drand Renée Garilhe Françoise Gouny Lylian Guyonneau Françoise Mailliard | ItàliaIrene Camber Alberta Lorenzoni Velleda Cesari Silvia Strukel Jenny Zanelli |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ The Guinness Encyclopaedia of Sports Records & Results. Fencing World Championships, pages 165-167. Guinness Superlatives Ltd, 1987. ISBN 0-85112-492-5.
* ↑ «Fechten - Weltmeisterschaften (Teil 1):». [Consulta: 17 novembre 2023].
# Susceptibilitat elèctrica

En electromagnetisme, la susceptibilitat elèctrica χ$_e$ és una mesura de la facilitat de polarització d'un material en resposta a un camp elèctric. La polarització és un fenomen que només es produeix per la intermediació d'un medi material, sovint un material dielèctric. Això determina la permitivitat elèctrica del material i d'altres fenòmens com ara la capacitància.
Es defineix com una constant de proporcionalitat (que pot ser un tensor) relacionant un camp elèctric E amb la densitat de polarització induïda P al dielèctric:
    ${\mathbf {P} }=\varepsilon _{0}\chi _{e}{\mathbf {E} },$
on $\,\varepsilon _{0}$ és la permitivitat del buit, i on la susceptibilitat elèctrica χ és un nombre complex sense dimensions. Aquest cas seria lineal atès que es tracta d'una relació de proporcionalitat i permet d'interpretar el fenomen de la refracció, la susceptibilitat està relacionada amb l'índex de refracció n per mitjà de les equacions de Maxwell segons
    $n={\sqrt {1+Re(\chi )}}$,
on $Re(\chi )\,$ és la part real de la susceptibilitat elèctrica.
La susceptibilitat d'un medi està relacionada amb la seva permitivitat relativa $\,\varepsilon _{r}$ segons
    $\chi _{e}\ =\varepsilon _{r}-1.$
Així, en el cas del buit,
    $\chi _{e}\ =0.$
El desplaçament elèctric D està relacionat amb la densitat de polarització P segons
    $\mathbf {D} \ =\ \varepsilon _{0}\mathbf {E} +\mathbf {P} \ =\ \varepsilon _{0}(1+\chi _{e})\mathbf {E} \ =\ \varepsilon _{r}\varepsilon _{0}\mathbf {E} .$

## Dispersió i causalitat

En general, un material no es polaritza de manera instantània en resposta a un camp elèctric sinó que en necessita un cert temps, la formulació més general com a funció del temps és
    $\mathbf {P} (t)=\varepsilon _{0}\int _{-\infty }^{t}\chi _{e}(t-t')\mathbf {E} (t')\,dt'.$
Això significa que la polarització és una convolució del camp elèctric inicial, la polarització pot modificar el camp elèctric inicial, amb una susceptibilitat dependent del temps que vindrà donada per $\chi _{e}(\Delta t)$. El límit superior d'aquesta integral es pot estendre cap a l'infinit en tant que definim $\chi _{e}(\Delta t)=0$ per a $\Delta t<0$. Una resposta instantània correspondria a la funció delta de Dirac de la susceptibilitat $\chi _{e}(\Delta t)=\delta (\Delta t)$.
A un sistema lineal és més convenient prendre la transformada de Fourier i escriure la relació en funció de la freqüència. Gràcies al teorema de convolució, la integral desapareix i s'obté
    $\mathbf {P} (\omega )=\varepsilon _{0}\chi _{e}(\omega )\mathbf {E} (\omega ).$
Aquesta dependència de la freqüència de la susceptibilitat porta a la dependència de la freqüència de la permitivitat, que es coneix com a dispersió del material.
D'altra banda, el fet que la polarització pot dependre només del camp elèctric inicial, (per exemple $\chi _{e}(\Delta t)=0$ per a $\Delta t<0$), a conseqüència del principi de causalitat s'imposa la restricció de les relacions de Kramers-Kronig sobre la susceptibilitat $\chi _{e}(0)$.

## Vegeu també

* Equacions de Maxwell
* Permitivitat
* Relació de Clausius-Mossotti
* Susceptibilitat magnètica
# Caswell

Caswell és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 326 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Caswell tenia 326 habitants, 135 habitatges, i 100 famílies. La densitat de població era de 3 habitants per km².
Dels 135 habitatges en un 25,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.625 $ i la renda mediana per família de 23.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 21.406 $. La renda per capita de la població era de 13.118 $. Entorn del 16,3% de les famílies i el 19,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Caswell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Caswell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# China

China és un poble del Comtat de Kennebec a l'estat de Maine (EUA).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 China tenia 4.106 habitants, 1.549 habitatges, i 1.175 famílies. La densitat de població era de 31,8 habitants per km².
Dels 1.549 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,1% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 24,1% no eren unitats familiars. En el 17,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 42.768 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.802 $ mentre que les dones 23.371 $. La renda per capita de la població era de 19.262 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- China». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- China». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Clifton (Maine)

Clifton és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 743 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clifton tenia 743 habitants, 303 habitatges, i 213 famílies. La densitat de població era de 8,3 habitants per km².
Dels 303 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 35,8% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.333 $ i la renda mediana per família de 39.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.065 $ mentre que les dones 22.019 $. La renda per capita de la població era de 16.380 $. Entorn del 7% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clifton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clifton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stevensville (Maryland)

Stevensville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 5.880 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stevensville tenia 5.880 habitants, 2.071 habitatges, i 1.609 famílies. La densitat de població era de 369,8 habitants per km².
Dels 2.071 habitatges en un 45,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,1% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 37,9% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.962 $ i la renda mediana per família de 68.190 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.245 $ mentre que les dones 31.017 $. La renda per capita de la població era de 23.887 $. Entorn de l'1,8% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stevensville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stevensville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quint Fabi Màxim (cònsol 213 aC)

Quint Fabi Màxim (en llatí: Quintus Fabius Q. F. Q. N. Maximus) va ser un magistrat romà. Era el fill gran de Quint Fabi Màxim Berrugós. Formava part de la gens Fàbia, i de la família dels Fabi Màxim.
Va ser edil curul l'any 215 aC i pretor el 214 aC. Va rebre la Pulla i es va establir a la vora de Lucèria, on va col·laborar amb els altres generals a la Segona Guerra Púnica.
Va ser cònsol l'any 213 aC i va tornar a tenir la Pulla com a província. Aquell any el seu pare va servir com a legat a les seves ordres a Suessula. Després ell mateix va ser legat del cònsol Marc Livi Salinator, l'any 207 aC. Va morir molt poc després, l'any 206 aC, i la seva oració fúnebre la va pronunciar el seu pare.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 994.
# Columbia (Maine)

Columbia és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 459 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Columbia tenia 459 habitants, 190 habitatges, i 122 famílies. La densitat de població era de 4,9 habitants per km².
Dels 190 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,7% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 34,4% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
Entorn del 18,3% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Columbia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Columbia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Campionat del Món de Trial indoor 1995

La temporada de 1995 del Campionat del Món de Trial indoor fou la 3a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 15 proves puntuables, celebrades entre el 29 d'octubre de 1994 i el 23 de març de 1995. Tres de les proves programades es disputaren als Països Catalans: València (29 d'octubre), Girona (26 de novembre) i Barcelona (11 de febrer).
El guanyador del campionat, Marc Colomer, va disputar les quatre primeres proves de la temporada amb Beta i la resta, amb Montesa.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Marc Colomer | Beta/Montesa | 1.037 |
| 2 | Jordi Tarrés | Gas Gas | 826 |
| 3 | Tommi Ahvala | Fantic | 656 |
| 4 | Joan Pons | Gas Gas | 533 |
| 5 | Donato Miglio | Gas Gas | 485 |
| 6 | Amós Bilbao | Montesa/Beta | 465 |
| 7 | Dougie Lampkin | Beta | 451 |
| 8 | Steve Colley | Gas Gas | 405 |
| 9 | Bruno Camozzi | Scorpa/Beta | 300 |
| 10 | Diego Bosis | Beta | 194 |

## Canvis en el sistema de puntuació

L'any 1995 entrà en vigor un nou barem de puntuació per als participants integrats al Grup B, quedant-ne establerts els punts així:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| Punts Grup A | 100 | 85 | 75 | 65 | 55 | 50 | 45 | 40 | 35 | 30 |
| Punts Grup B | 60 | 51 | 45 | 39 | 33 | 30 | 27 | 24 | 21 | 18 |
Nota.- Fins a l'any 1994 els punts es repartien de la següent manera:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| Punts Grup A | 100 | 85 | 75 | 65 | 55 | 50 | 45 | 40 | 35 | 30 |
| Punts Grup B | 40 | 34 | 30 | 26 | 22 | 20 | 18 | 16 | 15 | 14 |

## Referències

* ↑ «RFME Victorias de Pilotos Españoles en pruebas de FIM Campeonato del Mundo de Trial Indoor (X-Trial)» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 25-03-2020. Arxivat de l'original el 29 de gener 2022. [Consulta: 10 setembre 2021].
* «FIM Indoor Grand Prix 1995» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 14 setembre 2011].