OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bridget Jones: Sobreviuré

Bridget Jones: Sobreviuré (títol original en anglès, Bridget Jones: The Edge of Reason) és una comèdia romàntica de 2004 dirigida per Beeban Kidron i basada en la novel·la del mateix nom de Helen Fielding. La pel·lícula és la seqüela de Bridget Jones's Diary de 2001. Ha estat doblada al valencià per a À Punt; també ha estat subtitulada al català central.

## Argument

Bridget Jones ha trobat finalment l'amor amb Mark Darcy. Però la seva naturalesa franca i sapastra la porta a cometre pífies en el cercle professional una mica garratibat de Mark, i més des que aquest té una nova col·laboradora absolutament encisadora, Rebecca, la qual cosa submergeix Bridget en la inquietud. En resposta a una nova pífia, Bridget deixa Mark. És obligada pel seu empresari de marxar a Tailàndia per rodar amb el seu antic amor Daniel Cleaver. Bridget és sobre el punt de cedir a les seves escomeses quan descobreix que no ha canviat. A l'aeroport, Bridget és víctima d'un cas de droga i és empresonada. És Mark, molt fred, que li anuncia que serà alliberada. Bridget torna a Anglaterra i s'assabenta que Mark no era només un missatger sinó que ha mogut cel i terra per alliberar-la. Bridget es precipita a casa seva i es troba amb Rebecca.

## Repartiment

* Renée Zellweger: Bridget Jones
* Colin Firth: Mark Darcy
* Hugh Grant: Daniel Cleaver
* Gemma Jones: Mrs. Pamela Jones
* Jim Broadbent: Mr. Colin Jones
* Celia Imrie: Una Alconbury
* James Faulkner: Uncle Geoffrey
* Jacinda Barrett: Rebecca Gillies
* Sally Phillips: Sharon "Shazza"
* Shirley Henderson: Jude
* James Callis: Tom
* Neil Pearson: Richard Finch
* Donald Douglas: Admiral Darcy
* Shirley Dixon: Mrs. Darcy
* Jeremy Paxman: Ell mateix
* Ian McNeice: Quizmaster
* Jessica Hynes: Magda
* Paul Nicholls (participació especial): Jed
* Wolf Kahler: Comentador
* Catherine Russell: Camilla
* Ting-Ting Hu: prostituta tailandesa
* Jason Watkins: Charlie Parker-Knowles
* Vee Vimolmal: phrao
* Pui Fan Lee i Melissa Ashworth: noies tailandeses a la presó

## Premis

Globus d'Or
* Nominada: Actriu Musical o Còmica (Renée Zellweger)

## Referències

* 1 2 «Bridget Jones: Sobreviuré». À Punt, 09-07-2024. [Consulta: 9 juliol 2024].
* ↑ «Bridget Jones: The Edge of Reason». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 desembre 2023].
* ↑ Vries, Hilary De «Bridget Jones? No, It's Bond. Jane Bond.» (en anglès). The New York Times, 06-06-2004. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Bridget Jones: The Edge of Reason». IMDb premis.

## Enllaços externs

* Bridget Jones: The Edge of reason a Fotogramas
# Brigitta Sipőcz

Brigitta Sipőcz (Fertőszentmiklós, 1984) és una astrònoma hongaresa i descobridora de planetes menors.
Sipőcz treballa com a investigadora a la Universitat de Hertfordshire al Regne Unit. En aquell moment buscava el trànsit de les nanes M.
El Minor Planet Center li atribueix el descobriment de 35 planetes menors, tots fets en col·laboració amb Krisztián Sárneczky l'any 2003.

## Llista de planetes menors descoberts

| 84921 Morkoláb | 9 de novembre de 2003 | MPC |
| 90370 Jókaimór | 7 de juliol de 2003 | MPC |
| 95954 Bayzoltán | 23 d'agost de 2003 | MPC |
| 114987 Tittel | 26 d'agost de 2003 | MPC |
| 114990 Szeidl | 26 d'agost de 2003 | MPC |
| 114991 Balázs | 26 d'agost de 2003 | MPC |
| 115058 Tassantal | 4 de setembre de 2003 | MPC |
| 115059 Nagykároly | 5 de setembre de 2003 | MPC |
| 115254 Fényi | 22 de setembre de 2003 | MPC |
| 115885 Ganz | 6 de novembre de 2003 | MPC |
| 128062 Szrogh | 6 de juliol de 2003 | MPC |
| 133161 Ruttkai | 24 d'agost de 2003 | MPC |
| 133250 Rubik | 5 de setembre de 2003 | MPC |
| 157020 Fertőszentmiklós | 26 d'agost de 2003 | MPC |
| 161349 Mecsek | 19 de setembre de 2003 | MPC |
| 163819 Teleki | 7 de setembre de 2003 | MPC |
| (177157) 2003 SF$_{33}$ | 18 de setembre de 2003 | MPC |
| 191341 Lánczos | 24 d'agost de 2003 | MPC |
| (191551) 2003 VK$_1$ | 6 de novembre de 2003 | MPC |
| 196736 Munkácsy | 19 de setembre de 2003 | MPC |
| 209054 Lombkató | 23 d'agost de 2003 | MPC |
| (209089) 2003 SH$_{33}$ | 18 de setembre de 2003 | MPC |
| 228893 Gerevich | 6 de setembre de 2003 | MPC |
| 230656 Kovácspál | 19 de setembre de 2003 | MPC |
| 235201 Lorántffy | 23 de setembre de 2003 | MPC |
| 253412 Ráskaylea | 23 d'agost de 2003 | MPC |
| (265059) 2003 SD$_{33}$ | 18 de setembre de 2003 | MPC |
| 287693 Hugonnaivilma | 24 d'agost de 2003 | MPC |
| (287711) 2003 QO$_{69}$ | 26 d'agost de 2003 | MPC |
| 287787 Karády | 20 de setembre de 2003 | MPC |
| 334756 Leövey | 4 de setembre de 2003 | MPC |
| (338578) 2003 SU$_{111}$ | 20 de setembre de 2003 | MPC |
| 344641 Szeleczky | 23 d'agost de 2003 | MPC |
| (351040) 2003 SC$_{170}$ | 22 de setembre de 2003 | MPC |
| (373867) 2003 SG$_{33}$ | 18 de setembre de 2003 | MPC |
| (402008) 2003 QZ$_{69}$ | 26 d'agost de 2003 | MPC |
| Descobert junt amb: $^A$ K. Sárneczky |||

## Referències

* ↑ «People - Centre for Astrophysics Research» (en anglès). University of Hertfordshire. Arxivat de l'original el 2012-03-21. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «Minor Planet Discoverers (by number)» (en anglès). Minor Planet Center.
# British Nuclear Fuels Ltd

British Nuclear Fuels Limited (BNFL) fou una empresa d'energia nuclear i combustibles propietat del govern del Regne Unit. Va ser fabricant de combustible nuclear (sobretot MOX), va fer funcionar reactors, generar i vendre electricitat, reprocessar i gestionar el combustible gastat (principalment a Sellafield) i va desmantellar plantes nuclears i altres instal·lacions similars.

## Història

Va ser creada el febrer de 1971 a partir de la dissolució de la divisió de producció de l'Autoritat d'Energia Atòmica del Regne Unit (UKAEA).
Fins al 2003, la seva seu es trobava a Risley, prop de Warrington, Anglaterra. Aleshores, la seu de BNFL es va traslladar a un polígon industrial de Daresbury Park, també prop de Warrington. L'1 d'abril de 2005, BNFL va formar un nou holding i va iniciar un procés de reestructuració que transferiria o vendria la major part de tot el seu domini, creant diverses divisions. El 2005, va transferir tots els seus emplaçaments nuclears a l'Autoritat de Desmantellament Nuclear. Després va vendre la seva filial de Westinghouse Electric Company el febrer de 2006. Més tard, BNFL va vendre les empreses separades que formaven la seva filial principal, British Nuclear Group, deixant una organització de desmantellament i reprocessament que es va convertir en Sellafield Ltd. Al maig de 2009, BNFL havia completat les vendes de tots els seus actius i no tenia activitats o negocis operatius restants.
BNFL va continuar existint només com a entitat legal per fer front a tots els passius de pensions i qualsevol obligació derivada dels programes d'alienació. Tanmateix, el 14 d'octubre de 2010, el ministre de l'Oficina del Gabinet, Francis Maude, va anunciar que la BNFL seria abolida juntament amb altres organitzacions governamentals.

## Referències

* 1 2 3 Curtis, Polly «Government scraps 192 quangos». [London], 14-10-2010.
* ↑ «Risk Management: The Nuclear Liabilities of British Energy plc» (PDF). National Audit Office, 06-02-2004. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2006. [Consulta: 25 agost 2006].
* ↑ «Nuclear firms prepare for merger» (en anglès britànic). Physics World, 02-02-1998. [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ Battle, John «UK NUCLEAR POWER MERGER BNFL and Magnox Electric to Merge». Energy Exploration & Exploitation, vol. 15, 6, 1997, pàg. 497–506. ISSN: 0144-5987. JSTOR: 43865247.
# República de Natal

La República de Natal o Natàlia fou un estat bòer de curta durada a l'actual territori de KwaZulu-Natal, establit el 1839 pels voortrekkers de parla afrikaans. Habitada originàriament pels zulu, va rebre aquest nom dels mariners portuguesos que hi arribaren en el segle xvi.

## Història

El 3 de febrer del 1838 Piet Retief marxà a Natal i s'entrevistà amb el cap dels zulu, Dingaan. Durant l'entrevista els zulú mataren 41 homes, entre ells el mateix Retief, 56 dones, 185 nens bòers, endemés de 250 coloured. Pel desembre del mateix any Andries Pretorius (1799-1853) aplegà els supervivents vora el riu Ncome (Covenant Jurament) i amb 530 bòers s'enfrontà als 12.000 zulus de Dingaan. Són vençuts gràcies al suport que reberen del seu germà Mpande, que aspirava al tron, i Dingaan morí en la batalla. Es constituirà un consell polític que serà dirigit per Gerd Maritz i Karel Pieter Landman (1796-1875) fins al 12 d'octubre del 1838.
El 1839 els Jerusalemgangers, afrikaners seguidors del fonamentalista religiós Johann Adam Enslin, fundaren Nylstrom (de Nylzyn oog 'ull del Nil'), el punt més septentrional assolit pels boers. Pretorius fundà la república Independent de Natàlia, de la qual serà nomenat president i comandant general, i s'instal·là vora Durban. Per altra banda, Potgieter i Gerd Maritz fundaren una nova ciutat, Pietermaritzburg. El 1839 també es constituirà un raad boer, assemblea legislativa de la nova república.
El 1840 Potgieter fundà l'Associació Bàtavo-Africana de Natal per a fomentar la població de la colònia, però el 1843 els britànics s'annexaren el territori a la corona convertint el territori en la Colònia de Natal fins a l'establiment de la Unió Sud-africana, en la que conformà la Província de Natal. Oferiren 3.000 hectàrees a tots els boers que s'hi quedessin, però aquests agafaren les pertinences i tornaren a Potchefstroom amb Potgieter i Pretorius, on seran rebuts com a herois.

## Referències

* ↑ Woodward, William Harrison. An Outline History of the British Empire from 1500 to 1926 (en anglès). University Press, 1926, p. 210.
# Dudinka

Dudinka (en iurac: Тут'ын; rus: Дуди́нка) és una ciutat de Rússia, del krai de Krasnoiarsk, que fins al 2007 fou capital del districte autònom de Taimíria. És un important port sobre el riu Ienissei.
Fou fundada el 1662 com un campament d'hivern. Actualment és una important cruïlla d'oleoductes i el 2001 fou tancada als visitants estrangers.

## Clima

Situada més d'un grau i mig dins del cercle polar àrtic, Dudinka té un clima subàrtic (classificació de Köppen: Dfc) amb estius curts i hiverns extremadament freds.
Dades climàtiques a Dudinka :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | −0.3 (31.5) | −0.6 (30.9) | 4.2 (39.6) | 8.8 (47.8) | 26.5 (79.7) | 31.2 (88.2) | 32.3 (90.1) | 30.0 (86) | 24.5 (76.1) | 12.3 (54.1) | 2.7 (36.9) | 0.7 (33.3) | 32.3 (90.1) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −22.7 (−8.9) | −22.3 (−8.1) | −15.8 (3.6) | −9.3 (15.3) | −1.1 (30) | 11.1 (52) | 19.1 (66.4) | 15.8 (60.4) | 7.4 (45.3) | −4.8 (23.4) | −16.3 (2.7) | −21.1 (−6) | −5 (23) |
| Mitjana diària °C (°F) | −26.9 (−16.4) | −26.6 (−15.9) | −21.2 (−6.2) | −15.1 (4.8) | −5 (23) | 6.7 (44.1) | 13.8 (56.8) | 11.2 (52.2) | 4.0 (39.2) | −7.9 (17.8) | −20.5 (−4.9) | −25.1 (−13.2) | −9.4 (15.1) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −31 (−24) | −30.8 (−23.4) | −26 (−15) | −20.2 (−4.4) | −8.5 (16.7) | 3.3 (37.9) | 9.5 (49.1) | 7.6 (45.7) | 1.4 (34.5) | −10.9 (12.4) | −24.7 (−12.5) | −29.3 (−20.7) | −13.3 (8.1) |
| Mínima rècord °C (°F) | −56.7 (−70.1) | −55 (−67) | −52.1 (−61.8) | −45.4 (−49.7) | −32.6 (−26.7) | −14.2 (6.4) | −0.8 (30.6) | −2.5 (27.5) | −20.2 (−4.4) | −38.8 (−37.8) | −48.7 (−55.7) | −53.5 (−64.3) | −56.7 (−70.1) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 44 (1.73) | 38 (1.5) | 34 (1.34) | 30 (1.18) | 30 (1.18) | 37 (1.46) | 44 (1.73) | 59 (2.32) | 50 (1.97) | 59 (2.32) | 46 (1.81) | 48 (1.89) | 519 (20.43) |
| Mitjana de dies de pluja | 0.03 | 0 | 0.1 | 1 | 6 | 13 | 15 | 17 | 16 | 5 | 0.3 | 0.1 | 74 |
| Mitjana de dies de neu | 24 | 22 | 21 | 18 | 18 | 6 | 0.2 | 0.4 | 9 | 24 | 23 | 24 | 190 |
| Humitat relativa mitjana (%) | 75 | 75 | 75 | 75 | 79 | 74 | 69 | 78 | 82 | 84 | 79 | 76 | 77 |
| Mitjana mensual d'hores de sol | 2 | 32 | 131 | 227 | 245 | 229 | 308 | 196 | 86 | 48 | 7 | 0 | 1.511 |
| Font #1: Pogoda.ru.net ||||||||||||||
| Font #2: NOAA (sun only, 1961–1990) ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Pogoda.ru.net – Climate Data for Dudinka» (en russian). Arxivat de l'original el 15 abril 2013. [Consulta: 18 març 2016].
* ↑ «Dudinka Climate Normals 1961–1990». National Oceanic and Atmospheric Administration. [Consulta: 18 març 2016].
# Bulbul blanc-i-negre

El bulbul blanc-i-negre (Microtarsus melanoleucos) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae) ) i única espècie del gènere Microtarsus. Es troba a Brunei, Indonèsia, Malàisia i Tailàndia. Se'l considera extingit a Singapur. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, els boscos de pantà, les plantacions, els jardins rurals i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ «Bulbul blanc-i-negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 619. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-and-white Bulbul. Microtarsus melanoleucos» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Segona Aliyà

La Segona Aliyà va ser probablement la més important i influent de totes les onades migratòries del segle XX que tingueren lloc a Palestina. Es va dur a terme entre els anys 1904 i 1914, període durant el qual uns 40.000 jueus aproximadament van immigrar a la província de Palestina de l'Imperi Otomà, en la seva majoria provinents de Rússia i Polònia, i en menor mesura del Iemen. La principal causa de la immigració va ser l'augment de l'antisemitisme a Rússia i els pogroms en les poblacions de Pale, destacant-se el pogrom de Chișinău i els pogroms que van seguir a la Revolució russa de 1905.

## Poblacions

Durant la Segona Aliyà, els immigrants eren principalment idealistes, inspirats en els ideals sionistes i revolucionaris que es gestaven en les comunitats jueves de l'Imperi rus. Aquests immigrants van tractar de crear un sistema comunal d'assentaments agrícoles a la regió. D'aquesta manera es va fundar el moviment del quibuts. El primer quibuts, Deganyà, va ser fundat en l'any 1909. Al mateix temps, molts dels immigrants van preferir instal·lar-se en les ciutats, creant localitats com Tel-Aviv, situada prop de Jaffa. En l'any 1909 va ser fundada la ciutat de Tel-Aviv.

## Cultura

La Segona Aliyà va tenir el gran mèrit d'aconseguir el ressorgiment de l'idioma hebreu que va passar a ser el llenguatge oficial del Yixuv. Eliezer Ben Yehuda va contribuir a la creació del primer diccionari de l'hebreu modern. Encara que va arribar molts immigrants amb la Primera Aliyà, la major part d'ells van arribar amb aquesta segona onada. La Segona Aliyà també va establir la primera escola secundària hebrea en la regió de Palestina, l'institut hebreu de Hertseliyya situat a la ciutat de Tel-Aviv.

## Defensa

Durant la Segona aliyà es va crear l'organització de seguretat, ha-Xomer (La Guàrdia), que va ser la primera gran organització d'autodefensa jueva des de la Revolta de Bar Kokhebà i que es va convertir en el precedent per a les futures organitzacions de defensa del poble jueu, sent també el predecessor de l'organització paramilitar Haganà que seria creada en l'any 1920.

## Referències

* ↑ Alroey, Gur. An Unpromising Land: Jewish Migration to Palestine in the Early Twentieth Century (en anglès). Stanford University Press, 2014, p. 60. ISBN 9780804790871.

## Bibliografia

* Ben-Gurion, David, From Class to Nation: Reflections on the Vocation and Mission of the Labor Movement (en Hebreu), Am Oved (1976)
# Concòrdia de 1163

La Concòrdia de 1163 és l'acord que el bisbe Bernat Roger d'Urgell va signar aquell any amb una representació dels homes d'Andorra i en presència dels comtes d'Urgell, de Barcelona i de Foix. També és coneguda com la primera Concòrdia d'Andorra.
Mitjançant aquest acord, el bisbe d'Urgell es volia assegurar de percebre els drets i els censos que els comtes d'Urgell recaptaven antigament a Andorra, és a dir, abans del 1133, que és la data en què el comte Ermengol VI d'Urgell va donar les valls d'Andorra i la vila d'Arcavell al bisbe Pere Berenguer i a l'Església d'Urgell a canvi de 1.200 sous.
D'altra banda, el bisbe volia tenir el control directe de les rendes vinculades a les esglésies de les Valls, d'acord amb els preceptes de la reforma gregoriana, que reclamaven apartar els laics de la gestió dels béns i les rendes de l'Església. A través de la Concòrdia de 1163, el bisbe va enfortir el seu poder al territori, mitjançant la recaptació del delme sobre diverses produccions i el nomenament dels batlles.

## Referències

* ↑ Baraut, Cebrià. Cartulari de la Vall d'Andorra segles IX - XIII. Andorra: Virgili & Pagès, 1988, p. 195. ISBN 9789991390185.
* 1 2 3 Gascón, Carles. «L'edat mitjana (segles VI-XIV)». Govern d'Andorra. [Consulta: 22 març 2024].
* ↑ Baraut, Cebrià. Cartulari de la Vall d'Andorra segles IX - XIII. Andorra: Virgili & Pagès, 1988, p. 158. ISBN 9789991390185.
# Bosc tropical

Els boscos tropicals són aquells boscos situats a la zona intertropical i que, conseqüentment, presenten clima tropical, i la vegetació predominant és de fulla ampla. La seva temperatura mitjana anual és, en general, superior als 24 °C, i la seva humitat és molt variable. Es donen tres classes diferenciades segons la seva pluviositat: el bosc tropical humit o plujós, el bosc tropical sec i el monsònic; als quals caldria afegir els boscos d'inundació o aiguamolls i manglars.

## Selva tropical

La selva tropical, equatorial o bosc plujós tropical o tropical humit és propi de les zones tropicals/equatorials en què no hi ha una veritable estació seca, ja que es presenten pluges tot o gairebé tot l'any. No hi ha fronts, la calor origina tempestes convectives cada tarda i hi ha un ambient sempre saturat d'humitat. Les temperatures són altes amb oscil·lacions diàries grans que les oscil·lacions anuals i la radiació solar és molt intensa, encara que només un 2% arriba al sol.
Les selves tropicals pràcticament s'autoabasteixen d'aigua. Les plantes alliberen aigua a l'atmosfera a través d'un procés transpiració. Aquesta humitat ajuda que es formi l'extens núvol que cobreix la majoria de les selves tropicals. Fins i tot quan no plou, aquests núvols mantenen la selva càlida i humit.

## Bosc tropical sec

És el bosc de clima tropical sec, que presenta estació seca on la vegetació s'adapta a llargs períodes d'aridesa, durant els quals l'evaporació és molt activa. Els paisatges vegetals s'empobreixen a poc a poc i les formes xeròfiles (adaptades a l'aridesa) adquireixen una importància creixent a mesura que es van aproximant als dos tròpics o a les zones equatorials amb escasses pluges. Si bé aquest bosc és característic de les sabanes arbòries en les herbàcies hi ha predomini de les pastures.
Es dona en algunes de les zones tropicals on s'alterna una estació plujosa breu amb una seca i a vegades dos períodes de sequera. Igual que els arbres dels boscos de les zones temperades que deixen caure les seves fulles durant la tardor i el fred hivern, els arbres de fulla caduca dels tròpics es despullen de les seves durant la perllongada estació seca. En conseqüència, aquests boscos que són tan verds i exuberants durant l'època de pluges, adquireixen un aspecte sec en els mesos de sequera, l'aspecte estacional és similar al de bosc temperat caducifoli, on el dur hivern és reemplaçat per la temporada de sequera.
La seva precipitació usual és de 1000 a 2000 mm anuals i en els boscos molt secs són inferiors a 1.000, podent arribar tan poc com 100 mm al bosc sec equatorial peruà.

## Referències

* ↑ Holzman, B.A.. Tropical Forest Biomes. ABC-CLIO, 2008. ISBN 978-0-313-08743-1 [Consulta: 30 agost 2021].
* ↑ Roberts, P. Jungle: How Tropical Forests Shaped the World – and Us. Penguin Books Limited, 2021. ISBN 978-0-241-99079-7 [Consulta: 30 agost 2021].
* 1 2 Nestor Fraume. Diccionario Ambiental. Ecoe, 2007. ISBN 9789586484626.
* ↑ Alcaraz, Francisco. «Selvas ecuatoriales y tropicales». Universidad de Murcia, 2012.
* ↑ «Selva tropical». National Geographic.
# Simeulue

Simeulue és una illa de l'oceà Índic situada a 150 km de la costa occidental de Sumatra.

## Particularitats

* Capital: Sinabang
* Área: 2,310 km² (891.9 sq mi)
* Habitants: 82,100 (Cens del 2007)
* Densitat: 35.5 hab./km²
* Zona horària: WIB (UTC+7)
Administrativament Simeulue és una regència (kabupaten) dins de la província d'Aceh, Indonèsia.
Es parlen dues llengües a l'illa, simeulue i també el sikule al centre de l'illa. Aquestes dos idiomes forman un subgrup de les llengües sumatrenques, grup de la branca malai-polinèsia de les llengües austronèsies. La majoria de la població professa l'islam.
És una illa de relleu muntanyòs, amb nombroses serralades d'altitud moderada. El cim més alt de Simeulue és de 567 m. Té una costa rocallosa, envoltada d'esculls de corall.

## Economia

La major part de la selva tropical ha estat substituïda per plantacions de palmera d'oli i de clau d'espècia. El búfal de Simeulue, que és petit i dòcil, és molt apreciat a Indonèsia i objecte de comerç actiu.

## Terratrèmol

Malgrat estar prop de l'epicentre del terratrèmol que ocasionà el devastador tsunami del dia 26 de desembre de 2004, els danys personals van ser mínims, ja que els habitants de l'illa estan avesats als fenòmens sísmics i van fugir a temps de la costa. Amb tot, la part est de l'illa es va aixecar 2 m i la part oest va quedar submergida.

## Referències

* ↑ Ethnologue - Simeulue
* ↑ Ethnologue - Sikule
# Hyparrhenia

Hyparrhenia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
L'única espècie autòctona als Països Catalans és l'albellatge (Hyparrhenia hirta).

## Taxonomia

Llista completa d'espècies del gènere:
* Hyparrhenia anamesa
* Hyparrhenia andongensis
* Hyparrhenia anemopaegma
* Hyparrhenia anthistirioides
* Hyparrhenia arrhenobasis
* Hyparrhenia bagirmica
* Hyparrhenia barteri
* Hyparrhenia bracteata
* Hyparrhenia claytonii
* Hyparrhenia coleotricha
* Hyparrhenia collina
* Hyparrhenia confinis
* Hyparrhenia coriacea
* Hyparrhenia cyanescens
* Hyparrhenia cymbaria
* Hyparrhenia dichroa
* Hyparrhenia diplandra
* Hyparrhenia dregeana
* Hyparrhenia dybowskii
* Hyparrhenia exarmata
* Hyparrhenia familiaris
* Hyparrhenia figariana
* Hyparrhenia filipendula
* Hyparrhenia finitima
* Hyparrhenia formosa
* Hyparrhenia gazensis
* Hyparrhenia glabriuscula
* Hyparrhenia gossweileri
* Hyparrhenia griffithii
* Hyparrhenia hirta
* Hyparrhenia involucrata
* Hyparrhenia madaropoda
* Hyparrhenia mobukensis
* Hyparrhenia multiplex
* Hyparrhenia neglecta
* Hyparrhenia newtonii
* Hyparrhenia niariensis
* Hyparrhenia nyassae
* Hyparrhenia papillipes
* Hyparrhenia pilgeriana
* Hyparrhenia pilosa
* Hyparrhenia poecilotricha
* Hyparrhenia praetermissa
* Hyparrhenia quarrei
* Hyparrhenia rudis
* Hyparrhenia rufa
* Hyparrhenia schimperi
* Hyparrhenia smithiana
* Hyparrhenia subplumosa
* Hyparrhenia tamba
* Hyparrhenia tuberculata
* Hyparrhenia umbrosa
* Hyparrhenia variabilis
* Hyparrhenia violascens
* Hyparrhenia welwitschii
* Hyparrhenia wombaliensis

## Sinònim

Dybowskia Stapf.

## Referències

* ↑ de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.
* ↑ Universitat de les Illes Balears. Herbari virtual de les Illes Balears Arxivat 2006-12-10 a Wayback Machine. - Imatges detallades i informació de les espècies autòctones d'aquest gènere
* ↑ Clayton, W.D., Harman, K.T. et Williamson, H. Índex d'espècies (lletra H) Arxivat 2009-02-24 a Wayback Machine. dins de GrassBase - The Online World Grass Flora - Informació sobre 11.000 espècies de gramínies (anglès)
* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 24.06.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 24 juny 2008].