OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Circumscripció proporcional de Shikoku

La Circumscripció proporcional de Shikoku o bloc proporcional de Shikoku (japonès: 比例四国ブロック, Hirei Shikoku burokku) és una de les onze circumscripcions electorals de representació proporcional de la Cambra de Representants del Japó, a la Dieta Nacional del Japó. El seu àmbit son les prefectures de Tokushima, Kagawa, Ehime i Kōchi. A partir de l'introducció del vot proporcional, el districte va elegir 7 diputats en les eleccions de 1996. Des de les eleccions del 2000, ha estat representat per 6 escons.

## Representants

| Candidatura | Candidatura | Candidatura | 1996 | 2000 | 2003 | 2005 | 2009 | 2012 | 2014 | 2017 | 2021 | 2024 |
| | Partit Liberal Democràtic | PLD | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 3 | 3 | 3 | 3 |
| | Partit Democràtic Constitucional | PDC | - | - | - | - | - | - | - | 1 | 1 | 1 |
| | Partit Democràtic Popular | PDP | - | - | - | - | - | - | - | - | 0 | 1 |
| | Kōmeitō | KMT | - | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
| | Partit Comunista del Japó | PCJ | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| | Nippon Ishin no Kai | Ishin | - | - | - | - | - | 2 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| Partits desapareguts |||||||||||||
| | Partit Democràtic | PD | 1 | 1 | 2 | 2 | 3 | 1 | 1 | - | - | - |
| | Partit de la Nova Frontera | PNF | 2 | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
| | Partit de l'Esperança | PE | - | - | - | - | - | - | - | 1 | - | - |
| Total | Total | Total | 7 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 |

## Referències

* ↑ «自民復調、首相続投へ». Asahi Shinbun, 21-10-1996.
* ↑ «House of representatives 2000 election» (en japonès). Election resources. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 09-11-2003. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 11-09-2005. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 30-08-2009. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 21-12-2021. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 19-12-2014. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 27-10-2017. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 09-11-2021. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ «衆議院議員総選挙・最高裁判所裁判官国民審査結果調» (en japonès). 総務省自治行政局選挙部, 01-11-2024. [Consulta: 9 novembre 2024].
* ↑ S'inclouen els resultats del Partit de la Restauració del Japó i del seu successor del mateix nom (en japonés) a partir de 2014
* ↑ S'inclouen els resultats del Partit Democràtic (1996-1998) i del seu successor del mateix nom (1998-2014)
# Catone in Utica

Catone in Utica és una òpera en tres actes composta per Antonio Vivaldi sobre un llibret italià de Pietro Metastasio. S'estrenà al Teatro Filarmonico de Verona el 26 de març de 1737.
Les desavinences, els intents de reconciliació i finalment l'enfrontament entre Juli Cèsar i el senador romà Marc Porci Cató Uticense, que resisteix amb les seves tropes en una ciutat africana, és el que s'explica en aquesta gairebé desconeguda òpera d'Antonio Vivaldi, Catone in Utica. En el llibret, obra d'un Pietro Metastasio en hores baixes, es manegen una sèrie d'intrigues polítiques i amoroses -la filla de Cató, Marzia, està enamorada de Cèsar i no del pretendent que li ha buscat el seu pare, Arbace, per altra banda Emilia, vídua de Pompeu, passeja per aquí ocupada en intrigues diverses-. I no obstant això, Vivaldi va ser capaç d'elaborar una partitura brillant, d'allò més coratjosa, plena de belles àries.
Amb la majoria d'òperes de Vivaldi existeix un enorme problema: només s'ha conservat la partitura completa d'onze d'elles, sobre un total de trenta-una. Així doncs, es fa necessari recórrer a l'estudi contextual i a complexos treballs de reconstrucció de les pàgines perdudes. Aquest és el cas de Catone in Utica, de la qual falten diverses àries del primer acte, substituïdes per altres pertanyents al mateix període de composició, disperses en partitures inacabades.
L'any 1733 el compositor Giovanni Francesco Maria Marchi va compondre una òpera amb el mateix nom amb llibret també de Metastasio.

## Discografia

* Jean-Claude Malgoire. Edwards, Laszczkowski, Faraon, Cangemi, Jaroussky, Bertini. La Grande Écurie et la Chambre du Roy. DYNAMIC. Ref.: CDS 403/1-2 (2 CD) D2 x 2

## Referències

* ↑ Dades a operone.de
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 32, pàg. 1417 (ISBN 84-239-4532-4)

## Enllaços externs

* Anàlisi de l'òpera Arxivat 2007-10-08 a Wayback Machine.
Òperes d'Antonio Vivaldi :
Ottone in villa (1713)
Orlando finto pazzo (1714)
Nerone fatto Cesare (1715)
Arsilda, regina di Ponto (1716)
La costanza trionfante (1716)
L'incoronazione di Dario (1717)
Tieteberga (1717)
Armida al campo d'Egitto (1718)
Scanderbeg (1718)
Teuzzone (1719)
Tito Manlio (1719)
La verità in cimento (1720)
La Silvia (1721)
Ercole su'l Termodonte (1723)
Dorilla in Tempe (1726)
Farnace (1727)
Orlando furioso (1727)
Siroe, re di Persia (1727)
Ipermestra (1727)
Rosilena ed Oronta (1728)
Atenaide (1729)
Argippo (1730)
La fida Ninfa (1732)
Motezuma (1733)
L'Olimpiade (1734)
Bajazet (1735)
Griselda (1735)
L'Adelaide (1735)
Catone in Utica (1737)
Rosmira (1738)
L'oracolo in Messenia (1738) :
Llista d'obres de Vivaldi :
# Enric V (pel·lícula de 1944)

Enric V (títol original en anglès: The Chronicle History of King Henry the Fift with His Battell Fought at Agincourt in France, més coneguda com a Henry V) és una pel·lícula britànica de Laurence Olivier, estrenada el 1944, adaptació de l'obra homònima de William Shakespeare. Ha estat doblada al català.
Aquesta pel·lícula és la primera de la trilogia shakesperiana de Laurence Olivier (Enric V, Hamlet i Ricard III).

## Argument

La vida del rei Enric V d'Anglaterra i particularment els esdeveniments vinculats a la batalla d'Azincourt.

## Repartiment

* Laurence Olivier: Enric V d'Anglaterra
* Robert Newton: Pistol
* Renée Asherson: Catherine
* Felix Aylmer: l'arquebisbe de Canterbury
* Leslie Banks: El cor
* Leo Genn: el condestable
* Harcourt Williams: Carles VI de França
* Esmond Knight: Fluellen
* John Laurie: el capità Jamy
* Niall MacGinnis: MacMorris
* Ralph Truman: Montjoie
* Valentine Dyall: Felip, Duc de Borgonya
* Freda Jackson: Quickly

## Premis i nominacions
### Premis

* 1947: Oscar honorífic per Laurence Olivier: Per la seva destacada actuació com a actor, productor i director del film "Enric V.

### Nominacions

* 1947: Oscar a la millor pel·lícula per Laure Olivier
* 1947: Oscar al millor actor per Laurence Olivier
* 1947: Oscar a la millor banda sonora per William Walton
* 1947: Oscar a la millor direcció artística per Paul Sheriff i Carmen Dillon

## Referències

* ↑ esadir.cat. Enric V. esadir.cat.
* ↑ «Henry V». The New York Times.
* 1 2 «The 19th Academy Awards» (en anglès). Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 10 desembre 2023].
# 463 aC

L'any 463 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República Romana es coneixia com l'Any del consolat de Prisc i d'Helva, o de vegades, any 291 Ab urbe condita o de la fundació de Roma. La denominació 463 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode més usat a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
#### Grècia

* Final de la Rebel·lió de Tassos. La ciutat de Tassos es va rebel·lar contra el control atenès, i va intentar sortir de la Lliga de Delos. Es va iniciar l'any 465 aC per un conflicte entre Atenes i Tassos pel control dels jaciments d'or a la zona continental de Tràcia que Tassos havia explotat històricament. La ciutat va haver de destruir les seves muralles, lliurar les seves naus, cedir les seves mines i els seus establiments al continent (Perea) i pagar un tribut.
* Temístocles, que és a l'exili, s'apropa al rei persa Artaxerxes I en busca d'ajuda per recuperar el poder a Atenes.
* Èsquil presenta l'obra Les suplicants.

#### República Romana

* A Roma són elegits cònsols Publi Servili Prisc i Luci Ebuci Helva. Els dos cònsols, van sortir de la ciutat per una epidèmia de pesta, però van morir mentre exercien el càrrec. L'epidèmia va causar un gran nombre de morts entre la població. Es va nomenar com a interrex per a elegir nous cònsols a Publi Valeri Publícola.
* Els eques acampen al mont Algidus, proper a Roma, des d'on ataquen repetidament als romans.

## Necrològiques

* Moren els dos cònsols electes, Publi Servili Prisc i Luci Ebuci Helva a causa de la pesta.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Tucídides. Història de la Guerra del Peloponnès, I, 100
* ↑ Forsdyke, Sara. Exile, ostracism, and democracy : the politics of expulsion in ancient Greece. Princeton, N.J.: Princeton University Press, 2005, p. 155-156. ISBN 9780691119755.
* ↑ Thomson, G.. Aeschylus and Athens. 4th. Lawrence & Wishart, 1973, p. 285–295.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, II, 21, 27
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, XXXV, 3
* 1 2 Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 24
# Concord (Kentucky)

Concord és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 28 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Concord tenia 28 habitants, 13 habitatges, i 9 famílies. La densitat de població era de 180,2 habitants/km².
Dels 13 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 15,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 50% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.125 $ i la renda mediana per família de 20.625 $. Els homes tenien una renda mediana d'11.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 7.897 $. Cap de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Concord». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Concord». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Felipe Yáñez de la Torre

Felipe Yáñez de la Torre (Cózar, 21 de gener de 1953) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre 1977 i 1988, anys durant els quals aconseguí 21 victòries.
Va debutar com a ciclista professional a l'equip basc Kas. Fou un bon escalador, especialitzat en la lluita pel Gran Premi de la Muntanya, el qual aconseguiria en dues ocasions a la Volta a Espanya. En aquesta mateixa cursa guanyà dues etapes. Durant la Volta a Espanya de 1987 va guanyar una altra etapa, però va ser desqualificat per dopatge i aquesta passà a mans d'Antoni Esparza.

## Palmarès

* 1973
** 1r al Memorial Valenciaga
* 1977
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó
** Campió d'Espanya per Regions (CRE) (amb Àlaba)
* 1978
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó
* 1979
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya i 1r del Gran Premi de la Muntanya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
* 1980
** 1r al Circuit de Getxo
** 1r al Gran Premi de Laudio
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Euskadi
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella
* 1981
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
* 1983
** 1r de la Vuelta a los Valles Mineros i 1r del Gran Premi de la Regularitat
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Catalana
** 1r del del Gran Premi de la Muntanya de la Volta a Espanya
* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
** 1r a Sòria (Trofeu Castilla y Leon)
* 1986
** 1r de la Setmana Catalana i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1988
** 1r a la Cronoescalada al Txitxarro

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1979. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1980. 30è de la classificació general
* 1982. Abandona
* 1983. Abandona (17a etapa)
* 1984. 20è de la classificació general. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1985. Abandona (11a etapa)
* 1986. 26è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1987. Abandona (11a etapa)
* 1988. No surt (14a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 1980. Abandona (6a etapa)
* 1982. 110è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «YAÑEZ DE LA TORRE Felipe». [Consulta: 3 febrer 2025].
* ↑ Mora, Juan «Yañez ganó una etapa de transición» (en castellà). El País [Madrid], 03-05-1987. ISSN: 1134-6582.
* ↑ (castellà) «Piscolabis», 08-05-1987. [Consulta: 4 juin 2012].

## Enllaços externs

* Palmarès de Felipe Yáñez a urtekaria.com Arxivat 2005-05-17 a Wayback Machine.
* Fitxa de Felipe Yáñez a sitiodeciclismo.net
# Les Abencérages

Les Abencérages és una tragèdia lírica en tres actes composta per Luigi Cherubini sobre un llibret en francès d'Étienne de Jouy, basat en Gonzalve de Cordoue de Jean-Pierre Claris de Florian. S'estrenà a l'Òpera de París el 6 d'abril de 1813.

## Representacions

Estrenada a l'Òpera de París amb tota pompa (Napoleó i la seva esposa Maria Lluïsa hi van ser presents) ha patit una història que es pot qualificar de sofrida. Acceptada amb entusiasme pel públic de llavors, després de vint representacions parisenques, va ser tallada per compaginar-la amb els ballets que solien oferir-se en uns programes mixtos. Va tenir admiradors diversos, com el clàssic Spontini i el romàntic Berlioz. Alguns crítics la van considerar com l'obra mestra de Cherubini, però la posteritat la va oblidar. De tant en tant la seva obertura figurava en menús de concerts i alguns tenors es lluïen cantant soltes les àries d'Almansor.
El 1957, el Maggio Musicale Fiorentino amb la direcció de Carlo Maria Giulini la va exhumar però en traducció italiana. Una versió radiofònica que data de 1975 pot considerar l'autèntica reestrena de l'obra, ja que es val del llibret original francès.

## Referències

* ↑ «Detalls a operone.de». Arxivat de l'original el 2012-03-07. [Consulta: 26 setembre 2011].
Òperes de Luigi Cherubini :
Demophoon (1788)
Lodoïska (1791)
Éliza (1794)
Médée (1797)
L'Hôtellerie portugaise (1798)
Les Deux Journées (1800)
Anacréon (1803)
Faniska (1806)
Pimmalione (1809)
Le Crescendo (1810)
Les Abencérages (1813)
Ali Baba (1833) :
# Agnès Pardell i Veà

Agnès Pardell i Veà (Llardecans, Segrià, 23 de juliol de 1954) és una advocada i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la VIII i IX legislatures.
Doctora en Dret per la Universitat de Barcelona des de 1988. Des de 2002 va ser catedràtica de Dret del Treball i de la Seguretat Social de la Universitat de Lleida i ha estat degana de la Facultat de Dret i Economia de la Universitat de Lleida de 2002 a 2006. Es va jubilar al 2018.
Ha estat membre de la Comissió Jurídica Assessora, alt òrgan consultiu del Govern de la Generalitat de Catalunya (2005-2006); àrbitre del cos laboral d'àrbitres del Tribunal Laboral de Catalunya i a les eleccions municipals espanyoles de 1995 regidora de Treball i Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Lleida. Fou escollida diputada pel PSC-PSOE a les eleccions al Parlament de Catalunya el 2002 i després al 2006 i fins al 2010.

## Obres

* Las últimas reformas (2004) y el futuro de la Seguridad Social (2005)
* Femmes et parlements. Un regard international (2005)
* La igualdad ante la ley y la no discriminación en las relaciones laborales (2005)
* El marc català de relacions laborals i de la protecció social (2005)

## Referències

* 1 2 Diputats de la VIII legislatura. 120. Pardell Veà, Agnès. Parlament de Catalunya, pàg. 124.
* ↑ «Personal de la Universitat de Lleida». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 agost 2015].
* ↑ «Dedicatoria a la profesora Agnes Pardell Veà, Catedrática de Derecho del Trabajo y de la Seguridad Social, con motivo de su jubilación» (en castellà). [Consulta: 24 maig 2024].
* ↑ Agnès Pardell formarà part de la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat

## Enllaços externs

* «Obra de Agnès Pardell i Veà» a Dialnet.
# Oli de Tung

Composició els principals àcids grassos de l'oli de tung :
| Àcid palmític | 5,5% |
| Àcid oleic | 4,0% |
| Àcid linoleic | 8,5% |
| Àcid α-eleosteàric | 82,0% |
L'oli de Tung, també anomenat oli de fusta de la Xina, és un oli assecant elaborat a partir de la resina de les llavors de l'arbre Tung, (Vernicia fordii) originari de la Xina on ja està citat en temps de Kong Zi.
S'utilitza en els tradicionals llums d'oli de la Xina. És un excel·lent protector de la fusta que es fa servir com a ingredient de pintures i vernissos. El seu principal avantatge, enfront a altres olis protectors com els de teca o de llinassa, és que dona un acabat més resistent i flexible.
Així mateix no altera el color original de la fusta tractada, atès que és transparent i no engrogueix, alhora que el porus de la fusta queda molt ben segellat amb l'aplicació de l'oli.

## Referències

* ↑ Food and Agriculture Organization of the United Nations. «Conreus minoritaris d'olis - Monografies». [Consulta: 15 octubre 2007].

## Enllaços externs

* Acabat sobre fusta de pi
# Cloverport

Cloverport és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 1.256 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cloverport tenia 1.256 habitants, 536 habitatges, i 351 famílies. La densitat de població era de 301,2 habitants/km².
Dels 536 habitatges en un 23,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 30.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.156 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 14.990 $. Entorn del 14,1% de les famílies i el 20,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cloverport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cloverport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# City Streets

City Streets és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Rouben Mamoulian, estrenada el 1931, produïda a partir d'una història original de Dashiel Hammet.

## Argument

El jovial però inquietant sogre de Nan, Pop Cooley, forma part de la banda de la cervesa dirigida per Big Fellow Maskal. Nan està enamorada de Kid, un modest empleat d'una galeria de tir. Voldria convèncer-lo d'entrar a la banda. S'hi nega. Big Fellow intenta en va seduir la companya d'un dels seus lloctinents, Blackie. Troba més expeditiu de suprimir Blackie i en confia la cura a Pop Cooley. Les sospites de complicitat recauen sobre Nan, que és condemnat a una pena de presó. Cooley persuadeix Kid que podrà finançar les despeses d'advocat de Nan si accepta posar les seves habilitats de tirador al servei de la banda. Kid agafa gust a les seves noves funcions...

## Repartiment

* Gary Cooper: Kid
* Sylvia Sidney: Nan Cooley
* William 'Stage' Boyd: McCoy
* Wynne Gibson: Agnes
* Guy Kibbee: Pop Cooley
* Stanley Fields: Blackie
* Betty Sinclair: Pansy
* Robert Homans: L'inspector de policia
* Barbara Leonard: Esther March
I, entre els petits papers que no surten als crèdits:
* Bill Elliott: un client del club
* Edward J. Le Saint: un client de l'estand de tir
* Terry Carroll: una presonera de la presó
* Bert Hanlon: Baldy
* Willard Robertson: un detectiu

## Referències

* 1 2 Coma, Xavier. Diccionari del cinema negre. Barcelona: Edicions 62, 1990, p. 61-62. ISBN 9788429730838.
* ↑ «city streets». Imdb.
# Donald Petrie

Donald Mark Petrie (nascut el 2 d'abril de 1954) és un director i actor de cinema estatunidenc.

## Vida i carrera

Petrie va néixer a Nova York, fill de Dorothea (née Grundy), una productora de televisió, actriu i novel·lista i Daniel Petrie, director. És el germà de l'escriptor Daniel Petrie Jr. Petrie va començar la seva carrera d'entreteniment com a actor, després d'haver-se format i graduat a Califòrnia State Northridge com a major de teatre. Donald aviat va aparèixer en molts episodis de televisió. El 1980, Donald va decidir centrar-se en la direcció quan va ser acceptat com a membre de l'American Film Institute.
Petrie has acted and guest-starred on television programs since 1976.

## Filmography

Film
* Mystic Pizza (1988)
* Opportunity Knocks (1990)
* Dos vells rondinaires (1993)
* El favor (1994)
* Nen ric (1994)
* Com triomfar a Wall Street (1996)
* My Favorite Martian (1999)
* Miss agent especial (2000)
* How to Lose a Guy in 10 Days (2003)
* Benvingut a Mooseport (2004)
* Just My Luck (2006) (Also producer)
* La meva vida en ruïnes (2009)
* Atlantic Gold (2013)
* Little Italy (2018)
Telefilms
* Why on Earth? (1988)
* Turner & Hooch (1990)
* Country Estates (1993)
Sèries de televisió
| Any | Títol | Episodi(s) |
| 1985 | MacGyver | "Trumbo's World" |
| 1985 | Amazing Stories | "Mr. Magic" |
| 1985-1988 | The Equalizer | "Desperately" |
| 1985-1988 | The Equalizer | "Dead Drop" |
| 1985-1988 | The Equalizer | "Shades of Darkness" |
| 1985-1988 | The Equalizer | "Tip on a Sure Thing" |
| 1985-1988 | The Equalizer | "Riding the Elephant" |
| 1986 | CBS Schoolbreak Special | "Have You Tried Talking to Patty?" |
| 1986 | Downtown | "Pilot" |
| 1986-1987 | L.A. Law | "The Venus Butterfly" |
| 1986-1987 | L.A. Law | "The Douglas Fur Ball" |
| 1987 | Private Eye | "Nicky the Rose" |
| 1987 | The Oldest Rookie | "At the End of the Long Arm Is the Glad Hand" |
| 1987 | The Oldest Rookie | "Blue Flu" |
| 1987 | The Oldest Rookie | "Expert Witness" |
| 1992 | The Heights | "Talk to an Angel" |
| 1992 | The Heights | "On the Nickel" |
| 1992 | Picket Fences | "Remembering Rosemary" |
| 1995 | Chicago Hope | "Rise from the Dead" |
| 1997 | Players | "Con Job" |
| 1999 | Snoops | "Blood Lines" |
| 2000 | Opposite Sex | "Pilot" |
| 2015 | Chicago Med | "Mistaken" |
| 2015 | Chicago Med | "Reunion" |
| 2015 | Chicago Med | "Hearts" |
| 2015 | Chicago Med | "On Shaky Ground" |
| 2015 | Chicago Med | "What You Don't Know" |
| 2017 | Chicago Justice | "Fake" |
| 2017 | Chicago Justice | "Double Helix" |
| 2017 | Chicago Justice | "Lily's Law" |
| 2018 | The Kominsky Method | "Chapter 3. A Prostate Enlarges" |
| 2018 | The Kominsky Method | "Chapter 7. A String Is Attached" |
| 2019 | Chicago P.D. | "Good Men" |

## Referències

* 1 2 «Donald Petrie Biography (1954-)». Filmreference.com, 02-04-1954. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ «Daniel Petrie Biography (1920-)». Filmreference.com. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ «Donald Petrie, director». CSUN, 26-11-2012. [Consulta: 30 abril 2020].