OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casino del Centre

El Casino del Centre és una entitat cultural sense ànim de lucre del municipi de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès), fundada el 1873 per pagesos benestants de l'Hospitalet, amb seu en l'edifici del mateix nom.
L'edifici que l'acull forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, es troba protegit com a bé cultural d'interès local i està catalogat en el Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic de l’Hospitalet de Llobregat (PEPPA) de l'any 2001.
El 2023, coincidint amb el seu 150è aniversari, el Govern de Catalunya li atorgà la Creu de Sant Jordi.

## Edifici

És un edifici amb coberta a quatre vessants que consta de planta baixa, un pis i terrat. A la planta baixa s'obren cinc obertures, la del centre més ample, les dues següents una mica més estretes i les dels extrems encara més estretes. Totes són d'arc rebaixat i estan emmarcades per unes motllures decoratives. Als extrems del primer pis, l'arrebossat fa la forma de carreus. Una cornisa motllurada separa la planta baixa del primer pis. En la planta noble s'obren tres portes allindanades que donen pas a tres balcons; les obertures estan decorades amb un frontó semicircular. En aquest pis hi ha quatre pilastres d'ordre jònic que aguanten un fris amb tríglifs i mètopes. Per sobre hi ha el mur que fa de barana del terrat, amb la part central sobrealçada, emmarcada per pilastres, i amb l'emblema del Casino pintat al centre. Al costat esquerre hi ha una petita ampliació que trenca la simetria de la façana. A l'interior hi ha un cafè i unes sales de teatre. A l'exterior, davant la façana principal hi ha un petit pati.
Va ser edificat el 1874, com diu la data que es pot llegir a una llosa que hi ha a sobre de la porta principal. Va ser fundat com una entitat cultural i d'esbarjo. El 1920 es bastí un envelat, per a la Festa Major, al pati del Casino i dins era on se celebraren uns Jocs Florals en els quals fou guardonat Josep Carner.

## Entitat

El Govern de la Generalitat de Catalunya li hconcedí el 2023 la Creu de Sant Jordi per la seva remarcable acció cultural i social, en ser una entitat viva i arrelada a l’Hospitalet que ha esdevingut un equipament central per a la ciutat, en l'any en què l'entitat celebra el seu 150è aniversari. Al llarg d’aquests més de cent anys d’història l’entitat ha acollit diverses activitats i institucions de caràcter associatiu, que l’han convertit en un destacat dinamitzador dintre del teixit social del barri del Centre de l’Hospitalet. La seva àmplia proposta de grups i activitats culturals i populars, que s'ha mantingut sempre activa al llarg de la seva història, l’han confirmat com un gran difusor de la tradició, la cultura i la llengua catalanes.

## Referències

* 1 2 «FITXA NÚM. 22». Ajuntament de l'Hospitalet de Llobregat, 2001. [Consulta: 11 setembre 2023].
* 1 2 3 «Casino del Centre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
* 1 2 «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 20 persones i 10 entitats» (en anglès). [Consulta: 25 abril 2023].
# RINEX

RINEX (Receiver Independent Exchange Format Version) és un format d'arxiu desenvolupat per l'Institut Astronòmic de la Universitat de Berna amb la finalitat de facilitar l'intercanvi de dades entre receptors GPS durant la posada en marxa de la constel·lació GPS.

## Enllaços externs

* Explicació del format Rinex 2.x Arxivat 2008-10-23 a Wayback Machine.
* «Observation RINEX 4.0 Format». Research group of Astronomy and GEomatics of the Polytechnic University of Catalonia. [Consulta: 6 setembre 2024].
* «Hatanaka compression/decompression». en:EarthScope Consortium. [Consulta: 5 setembre 2024].
* «RINGO: RINEX pre-processing tool using Go». en:Geospatial Information Authority of Japan. [Consulta: 5 setembre 2024].
# Hat-trick

El hat-trick o hat trick és el terme esportiu d'origen anglès amb què es coneix la consecució de tres acompliments determinats. El més conegut és el d'un jugador que, en un mateix partit, marca tres gols.

## Esports diversos

El seu origen sembla remuntar-se al criquet l'any 1878, primer cop que es va premiar amb un barret ("hat" en anglès) un llançador que va aconseguir eliminar tres batedors de manera consecutiva. En aquest esport, i en altres, el requisit és que els "gols" siguin consecutius.
És un terme que té una utilitació molt àmplia, des del poker o l'Scrabble fins als dards o el ciclisme. En els esports de motor s'aplica quan un pilot aconsegueix, en una mateixa carrera, la pole position, la volta més ràpida i la victòria final.
En la majoria dels jocs professionals de pilota, el jugador que marca un hat-trick està autoritzat a endur-se la pilota del partit de record.

## En el futbol

En el futbol, un hat-trick ocorre quan un jugador marca tres gols en un partit, ja sigui en el temps reglamentari o en la pròrroga. Els gols de les sèries de penaltis de desempat no es computen per als hat tricks.
Alguns diuen que un hat-trick és "veritable", o "perfecte" si els gols són marcats amb ambdós peus i el cap (o menys comunament pel cap, amb el peu i amb un tir lliure o penal). La definició de hat-trick "veritable" més freqüent és quan els tres gols són marcats en la mateixa part del partit.
Una altra definició de hat trick "perfecte" és el denominat "flawless" (sense taca), també conegut com a "hat-trick alemany", on el golejador marca els tres gols en una mateixa part sense que ningú anoti entre el primer i el tercer gol.

## Notes

* ↑ La forma adequada segons el TERMCAT és amb guionet

## Referències

* ↑ «Hem d'escriure hat-trick o hat trick?». termcat. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ The Guardian
* ↑ Vegeu per exemple "ein lupenreiner Hattrick" en un article sobre Róbert Vittek. (alemany)
Viccionari
# Eleccions legislatives hongareses de 1980

Les eleccions legislatives hongareses de 1980 se celebraren el 8 de juny de 1980 per a renovar els 352 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. En aquestes eleccions el MSZMP va recuperar 37 diputats al candidats independents. Tot i que era possible que més d'un candidat es presentés en una circumscripció electoral, només 15 de les 352 circumscripcions electorals tenien més d'un.

## Resultats

| | Front Popular Patriòtic | | Partit Socialista Hongarès dels Treballadors | 7,462,593 | 99.28 | 252 / 352 | 37 |
| | Front Popular Patriòtic | | Independents | 7,462,593 | 99.28 | 100 / 352 | 37 |
| En contra | En contra | En contra | En contra | 54,070 | 0.72 | – |
| Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | 60,738 | 0.80 | – |
| Total | Total | Total | Total | 7,577,401 | 100 | 352 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 7,809,407 | 97.03 | – |
| Font: Nohlen & Stöver ||||||||

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Silkhak-Inxuixinak

Silkhak-Inxuixinak o Šilḫak-Inšušinak va ser rei d'Elam i Babilònia cap a l'any 1150 aC. Va succeir el seu germà Kutir-Nakhunte. Va ser el quart rei de la dinastia dels Sutrúquides d'Elam.
Va deixar nombroses inscripcions que parlen de les seves campanyes a Mesopotàmia i va deixar constància dels temples construïts o restaurats (una sola estela recorda una vintena de temples). Entre les seves campanyes és coneguda una a la frontera amb Assíria en què va sortir del nord del riu Diyala i va avançar pel Tigris i les muntanyes de Zagros fins prop de l'actual Arbela, i va lliurar combats a Bit Nappakhe i Ixabarbare a la regió del Zab Inferior (entre Nuzi i Assur), a Ukarsilla-Epekht (mont Ebek, avui Djebel Hamrin), Maqta (Djebel Kumar), Kibrat (avui Kifri), Nuzi, Arrapkha (avui Kirkuk), Anzugalli (prop de Nuzi), Khambati i Saniixe, campanya que va marcar el punt més alt del poder elamita.
En iniciar el seu regnat es va revoltar el governador d'Isin Marduk-Kabitahheixu, que es va declarar independent i va estendre el seu control per una part de Sumer, però va morir quan encara el rei governava. El seu fill, Ittimardukbalatu, va aconseguir cap a l'any 1135 aC apoderar-se de Babilònia i quasi tot Sumer.
Va morir potser el 1120 aC sense haver recuperat Babilònia.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (ed.). Los imperios del antiguo oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 28-30. ISBN 8432301183.
# Caspar Scheuren

Caspar Scheuren (Aquisgrà, 22 d'agost de 1810 - Düsseldorf, 12 de juny de 1887), nascut Caspar Johann Nepomuk Scheuren, va ser un pintor i il·lustrador alemany.

## Biografia

El seu pare, Aegidius Scheuren|de|Aegidius Johann Peter Joseph Scheuren també era artista. Després de rebre la seva formació inicial a casa, va estudiar pintura de paisatge a la Kunstakademie Düsseldorf, de 1829 a 1835. Les seves tendències romàntiques es van encoratjar per la seva admiració per les obres de Johann Wilhelm Schirmer i Carl Friedrich Lessing. També es va inspirar en els escrits de Sir Walter Scott..
A finals de la dècada de 1830, ja havia començat a allunyar-se de la pintura paisatgística tradicional, per desenvolupar un estil al·legòric, en el qual paisatges, figures (staffage) i ornamentació es combinen de manera imaginativa. La majoria de les seves obres van arribar a incloure motius de les històries i llegendes de la regió del Rin; un gènere conegut com a romanticisme del Rin.
A partir de 1839, va viure a Düsseldorf i es va relacionar amb l'Escola de pintura de Düsseldorf. Va ser nomenat professor a l'Acadèmia el 1855.
La majoria de les seves obres van arribar a incloure motius de les històries i llegendes de la regió del Rin; un gènere conegut com a romanticisme del Rin. Va crear més de 300 pintures a l'oli, 600 aquarel·les i 400 gravats. El seu gran àlbum, dedicat a Schloss Stolzenfels, ha estat digitalitzat per la Rheinische Landesbibliothek Koblenz . Les seves obres també es poden veure a la National Gallery (Berlín) i al Wallraf-Richartz Museum de Colònia.
El 1890, l’ Aachener Geschichtsverein (societat històrica) va col·locar una placa commemorativa al seu lloc de naixement.

## Pintures seleccionades

* Castell al Rin
* Interior d'un estable
* Un alegre viatge pel Rin
* A Winter Scene
* El castell d'un cavaller a la neu

## Referències

* 1 2 «Findbuch Schülerlisten Kunstakademie Düsseldorf».
* ↑ Maihak, H. «Die Vervielfältigung von Zeichnungen insbesondere von technischen Zeichnungen». Aachener Kunstblätter, 1887. DOI: 10.1007/978-3-642-91928-2.
* ↑ Die Düsseldorfer Malerschule: Kunstmuseum Düsseldorf 13. Mai - 8. Juli 1979; Mathildenhoehe Darmstadt 22. Juli - 9. Sept. 1979, 1979. ISBN 978-3-8053-0409-2.
# Cecília Boqué Dalmau

Cecília Boqué Dalmau (Les Borges del Camp 14 de febrer de 1917 - Monestir de Sant Benet de Montserrat 4 de gener de 2020) va ser una monja benedictina que va arribar a abadessa del Monestir de Sant Benet de Montserrat.
Filla de Ramon Boqué Bernat, pagès de l'Espluga de Francolí, i de Maria Dalmau Toldrà, de Cornudella, era la més gran de nou germans, alguns d'ells també religiosos.
De petita va anar a viure a Reus, i en la seva joventut va ser catequista a la Prioral de Sant Pere i es va vincular al Centre Catòlic de Reus, on actuava al seu grup de teatre. L'any 1941, amb 24 anys va ingressar a l'orde Benedictina a Sant Benet de Mataró, que a la postguerra residia a Santa Cecília de Montserrat. Va ser sots-priora i mestra de novícies, i el 1954, el pare abat Aureli Maria Escarré la va posar al front de la comunitat del monestir de Sant Benet de Montserrat, que havia sorgit de la fusió de les comunitats de Santa Clara de Barcelona (fundada possiblement a la dècada del 1230) i de Sant Benet de Mataró (fundada el 1881). Va ser també presidenta de la Federació Catalana de Monges Benedictines.
Va treballar per la unificació de les dues comunitats que van formar el nou monestir, i va procurar que la comunitat tingués una bona formació intel·lectual i cultural i «s'esforçà amb la seva paraula i actuacions perquè es visqués la vida monàstica en el seu equilibri entre pregària i treball, acollí les reformes del Concili Vaticà II, i les portà a terme en el si de la comunitat», segons va dir l'abat Josep Maria Soler i Canals al seu funeral.
Va seguir el mateix 1954 la construcció del nou edifici monàstic, obra de l'arquitecte Lluís Bonet i Garí, deixeble d’Antoni Gaudí. Mentre era abadessa es van construir el campanar i una part del monestir, l’església monàstica i els claustres. L'any 1995, quan va complir 77 anys, després de 40 anys d'ocupar el càrrec va dimitir d'abadessa. La seva successora va ser Montserrat Viñas i, el 2005, Maria del Mar Albajar.

## Notes

* ↑ Josep Olesti diu que era nascuda a Reus, i en fa una petita nota biogràfica

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol 1. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 130.
* 1 2 Patronat de la Muntanya de Montserrat. Monestir de Sant Benet
* 1 2 «Sant Benet de Montserrat acomiada la primera abadessa». catalunyareligió.cat. [Consulta: 16 octubre 2024].
# Eleccions legislatives hongareses de 1990

Les eleccions legislatives hongareses de 1990 se celebraren el 25 de març i el 9 d'abril de 1990 per a renovar els 386 membres de l'Assemblea Nacional d'Hongria. La participació en la primera volta fou del 68,92%, i a la segona del 55,12%. El partit més votat fou el Fòrum Democràtic Hongarès i József Antall fou nomenat primer ministre d'Hongria.

## Resultats

Total :
| Partit | Partit | Vots | % | Escons | Vots | % | Escons | Nacional | Total |
| | Fòrum Democràtic Hongarès (MDF) | 1.213.820 | 24.72 | 40 | 1.186.791 | 23.93 | 114 | 10 | 164 / 386 |
| | Aliança dels Demòcrates Lliures (SZDSZ) | 1.050.440 | 21.40 | 34 | 1.082.965 | 21.84 | 35 | 23 | 93 / 386 |
| | Partit Independent de Petits Propietaris (FKgP) | 576.256 | 11.74 | 16 | 529.299 | 10.67 | 11 | 17 | 44 / 386 |
| | Partit Socialista Hongarès (MSZP) | 534.897 | 10.89 | 14 | 504.995 | 10.18 | 1 | 18 | 33 / 386 |
| | Fidesz-Unió Cívica Hongaresa (Fidesz) | 439.448 | 8.95 | 10 | 235.611 | 4.75 | 1 | 12 | 23 / 386 |
| | Partit Popular Democristià (KDNP) | 317.183 | 6.46 | 8 | 287.614 | 5.80 | 3 | 10 | 21 / 386 |
| | Aliança Agrària (AZ) | 154.003 | 3.14 | 2 | 139.240 | 2.81 | 0 | 0 | 2 / 386 |
| Altres | Altres | 623.666 | 12.70 | | 650.131 | 13.11 | | | |
| | Independents | Independents | Independents | 6 | 342.674 | 6.91 | 0 | 0 | 6 / 386 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 4.959.320 | 96.61 | | 4.909.713 | 98.10 | | | |
| Vots en blanc/nuls | Vots en blanc/nuls | 172.136 | 3.39 | | 96.109 | 1.90 | | | |
| Total de vots | Total de vots | 5.081.849 | | 120 | 5.055.429 | 808.080 | 176 | 90 | 386 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 7.798.827 | 65.16 | | 7.822.661 | 64.63 | | | |

## Enllaços externs

* (anglès), (hongarès) Országos Választási Iroda (Oficina Electoral Nacional)
** (anglès) Resultats
# Clovis et Clotilde

Clovis et Clotilde és una cantata composta el 1857 per Georges Bizet, gràcies a la qual va guanyar el Premi de Roma.
També va escriure un Te Deum mentre era a Roma el 1858. Ambdues obres mostren una notable seguretat per a un compositor tan jove. Un talent precoç, que ja havia escrit la seva popular Simfonia en do quan tenia 17 anys. La cantata, igual que la gran majoria dels guanyadors del premi de Roma d'aquell moment premodern, va ser escrita per a complir amb un conjunt rígid d'expectatives de procediment que poques vegades es deslliga dels esforços més creatius del compositor.

## Referències

* ↑ «Georges Bizet». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 17 octubre 2023].
# Adadxumausur

Adadshumausur o Adad-šuma-uṣur va ser un rei cassita de Babilònia. Va succeir a Adadxumaiddina. Quan va iniciar el seu regnat era vassall d'Assíria, però després de la mort de Tukultininurta I, assassinat per un fill en el marc d'una conspiració quan el rei assiri es va tornar boig o el van considerar així, el poder d'Assíria va minvar i Babilònia va ser independent de facto.
El darrer sobirà dels igihàlquides d'Elam, Kidin-Hutran III, va tornar a Babilònia contra Adadshumausur i va ocupar Isin i va derrotar els babilonis a Marad, però finalment es va retirar, segurament davant l'amenaça assíria. Aquest conflicte amb Elam, va persistir amb la següent dinastia elamita (els sutrúquides), que van començar a governar a la segona part del seu regnat.
Adadshumausur amb les tropes de Babilònia, va envair Assíria. Una crònica, sembla que novel·lada, explica que quan els reis de Babilònia i d'Assíria van iniciar la guerra, el príncep assiri Ninurtaapal-Ekur, descendent d'Eriba-Adad I, que es trobava exiliat a Babilònia, es va guanyar la confiança de l'exèrcit assiri, va aconseguir comandar-lo i va marxar contra Assur, ciutat que va conquerir. El rei de Babilònia va aixecar el campament i va tornar al seu país. Va governar uns trenta anys (potser del 1218 aC al 1189 aC) i el va succeir Melixiku.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 24-25. ISBN 8432300411.
# Dòlar de Barbados

El dòlar de Barbados (en anglès Barbadian dollar o, simplement, dollar) és la moneda oficial de l'estat insular de Barbados. Normalment s'abreuja $, o Bds$ per diferenciar-lo del dòlar dels Estats Units i d'altres tipus de dòlars. El codi ISO 4217 és BBD. Se subdivideix en 100 cents.
El dòlar de Barbados fou establert arran de la creació del Banc Central de Barbados (Central Bank of Barbados), que es va fundar segons una llei de maig del 1972. Va substituir el dòlar del Carib Oriental, encara en vigor en molts estats caribenys.
En circulen monedes d'1, 5, 10 i 25 cents i 1 dòlar, i bitllets de 2, 5, 10, 20, 50 i 100 dòlars (els d'1 dòlar ja no circulen). Moltes de les monedes en circulació s'encunyen a la Reial Casa de la Moneda Canadenca.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 2,4227 BBD (31 de març del 2006)
* 1 USD = 2,00 BBD (fixa des del 5 de juliol del 1975)

## Vegeu també

* Dòlar

## Enllaços externs

* (anglès) Banc Central de Barbados
* (anglès) (alemany) (francès) Bitllets de Barbados
# Porcs espins del Nou Món

Els porcs espins del Nou Món (Erethizontidae) són grans rosegadors arborícoles que es caracteritzen per la coberta d'espines que els dona nom. Viuen en boscos i regions boscoses de Nord-amèrica i de Sud-amèrica septentrional. Tot i que tant els porcs espins del Nou Món com els porcs espins del Vell Món pertanyen a l'infraordre dels histricògnats dins l'immens ordre dels rosegadors, en realitat són bastant diferents i no tenen una relació propera.
# Eleccions legislatives hongareses de 2014

Les eleccions legislatives hongareses de 2014 es van celebrar el 6 d'abril per triar els membres de l'Assemblea Nacional. Van ser les primeres eleccions amb la nova Constitució i el nou sistema electoral, amb només una ronda i 199 diputats en comptes dels 386 anteriors. L'aliança de Fidesz-KDNP va mantenir la majoria absoluta, beneficiats per l'elevat creixement del PIB, l'augment de la producció industrial i el creixement del sector turístic.

## Resultats

Resultats de les legislatives hongareses de 2014 :
| Partits | Partits | Partits | Escrutini uninominal | Escrutini uninominal | Escrutini uninominal | Escrutini uninominal | Proporcional | Proporcional | Proporcional | Total | +/- |
| Partits | Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- | Vots | % | Escons | Total | +/- |
| | | Fidesz – Unió Cívica Hongaresa | 2.165.342 | 44,11 | 96 | 77 | 2.264.780 | 44,87 | 37 | 117 / 199 | 110 |
| | | Partit Popular Democristià (Hongria) (KDNP) | 2.165.342 | 44,11 | 96 | 77 | 2.264.780 | 44,87 | 37 | 16 / 199 | 20 |
| | Total Fidesz-KDNP | Total Fidesz-KDNP | 2.165.342 | 44,11 | 96 | 77 | 2.264.780 | 44,87 | 37 | 133 / 199 | 130 |
| | | Partit Socialista Hongarès (MSZP) | 1.317.879 | 26,85 | 10 | 8 | 1.290.806 | 25,57 | 28 | 29 / 199 | 30 |
| | | Coalició Democràtica (DK) | 1.317.879 | 26,85 | 10 | 8 | 1.290.806 | 25,57 | 28 | 4 / 199 | Nou |
| | | Junts (Együtt) | 1.317.879 | 26,85 | 10 | 8 | 1.290.806 | 25,57 | 28 | 3 / 199 | Nou |
| | | Diàleg per a Hongria (PM) | 1.317.879 | 26,85 | 10 | 8 | 1.290.806 | 25,57 | 28 | 1 / 199 | Nou |
| | | Partit Liberal Hongarès (MLP) | 1.317.879 | 26,85 | 10 | 8 | 1.290.806 | 25,57 | 28 | 1 / 199 | Nou |
| | Total Unitat (Ös) | Total Unitat (Ös) | 1.317.879 | 26,85 | 10 | 8 | 1.290.806 | 25,57 | 28 | 38 / 199 | 30 |
| | Jobbik | Jobbik | 1.000.637 | 20,39 | 0 | = | 1.020.476 | 20,22 | 23 | 23 / 199 | 24 |
| | La Política pot ser diferent (LMP) | La Política pot ser diferent (LMP) | 244.191 | 4,97 | 0 | = | 269.414 | 5,34 | 5 | 5 / 199 | 11 |
| | Partit Comunista Hongarès dels Treballadors (MM) | Partit Comunista Hongarès dels Treballadors (MM) | 12.712 | 0,26 | 0 | = | 28.323 | 0,56 | 0 | 0 | = |
| | Altres partits | Altres partits | 155.001 | 3,16 | 0 | = | 173.564 | 3,44 | 0 | 0 | = |
| | Independents | Independents | 12.850 | 0,26 | 0 | 1 | | | | 0 | 1 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 4.908.612 | 98,90 | | | 5.047.363 | 99,09 | | | |
| Vots blancs i invàlids | Vots blancs i invàlids | Vots blancs i invàlids | 54.728 | 1,10 | | | 46.173 | 0,91 | | | |
| Total | Total | Total | 4.967.881 | 100 | 106 | 70 | 5.096.524 | 100 | 93 | 199 | 187 |
| Abstentions | Abstentions | Abstentions | 3.273.607 | 39,72 | | | 3.144.964 | 38,16 | | | |
| Inscrits / participació | Inscrits / participació | Inscrits / participació | 8.241.488 | 60,28 | | | 8.241.488 | 61,84 | | | |

## Referències

* ↑ «Életbe lép az új választójogi törvény», 13-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-05-13. [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ «Orban the Unstoppable». The Economist. ISSN: 0013-0613.
# Adagio per a orquestra

Adagio per a orquestra, JW VI/5, és una peça orquestral composta per Leoš Janáček el 1891. Es va estrenar el 20 de desembre de 1930 per la Orquestra de la Ràdio de Brno dirigida per Břetislav Bakala. Dura aproximadament sis minuts.

## Referències

* ↑ «Informació de l'obra» (en anglès). Universaledition. [Consulta: 15 novembre 2016].

## Bibliografia

* Tyrrell, John. Janacek: Years of a Life Volume 1 (1854-1914): The Lonely Blackbird. Faber & Faber, 2011. ISBN 9780571261130.

## Vegeu també

* Llista de composicions de Leoš Janáček
# Pisano

«Pisano» té aquests significats:
* Biografies:
** Bonanno Pisano, escultor italià actiu a les últimes dècades del segle XII
** Nicola Pisano (1224-1285), escultor italià
** Giovanni Pisano (1250-1314), escultor italià fill de Nicola Pisano
** Andrea Pisano (1290-1349), escultor italià
** Nino Pisano, l'últim dels escultors de la saga Pisano, actiu des del 1349 fins a 1368
** Antonio Pisano (~ 1395 - ~1455), pintor italià
** Leonardo Pisano (1175 – ~1250), matemàtic italià
* Toponímia:
** Pisano (Piemont), municipi italià de la província de Novara, a la regió del Piemont
** Orciano Pisano, municipi italià de la província de Pisa, a la regió de la Toscana
* Miscel·lània:
** llangardaix de Pisano o Pisanosaure, gènere de dinosaures
** Croada pisano-catalana (1114), croada contra la Taifa de Mallorca per tal d'acabar amb la pirateria mallorquina