OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hospital Universitari i Politècnic La Fe

Dades de contacte i horari
L'Hospital Universitari i Politècnic La Fe, conegut popularment com La Nova Fe, és un hospital universitari valencià ubicat en el Bulevard Sud de la ciutat de València, al barri de Malilla. Compta amb 1.200 llits i de 35 sales d'operacions distribuïdes en un edifici de 260.000 m². L'hospital pren el seu nom per l'antic Hospital Universitari de la Fe, el qual va substituir. És obra de l'arquitecte Ramón Esteve Cambra.
Pertany al Departament de Salut València La Fe de la Conselleria de Sanitat de la Generalitat Valenciana, que integra un Centre d'Especialitats (Ricardo Trénor Palavicino, situat al Carrer Alboraia de València), 6 centres de salut i 7 consultoris complementaris d'Atenció Primària. Aquest departament disposa també d'una Àrea d'hospitalització de malalts crònics i de llarga estada i un punt d'atenció d'urgències 24 hores ubicats al recinte de l'avinguda de Campanar, 21 de València (antigues instal·lacions de l'Hospital La Fe).
La Fe és l'hospital de referència del País Valencià i presta assistència sanitària en règim d'urgència, ambulatori, hospitalització i domiciliari en totes les especialitats medicoquirúrgiques de l'infant, adult i la dona existents en l'actualitat. Aplica mitjans preventius, diagnòstics, curatius i rehabilitadors, i com hospital universitari desenvolupa recerca i docència de pregrau i postgrau. En l'àmbit de les ciències de la salut, coopera amb l'Atenció Primària, altres institucions i centres implicats amb la salut, fomentant acords amb ells per permetre la continuïtat assistencial.

## Referències

* ↑ Hospital La Fe
* ↑ «Conselleria de Sanitat». Arxivat de l'original el 2015-03-13. [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ «Ministeri de Sanitat». Arxivat de l'original el 2011-05-17. [Consulta: 13 març 2021].

## Enllaços externs

* Portal de la Conselleria de Sanitat Arxivat 2015-03-13 a Wayback Machine. Generalitat Valenciana
* Web oficial de l'Hospital Universitari i Politècnic La Fe
# Plover (Iowa)

Plover és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 95 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plover tenia 95 habitants, 43 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 67,9 habitants/km².
Dels 43 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,8% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 31,6% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.306 $ i la renda mediana per família de 30.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.750 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 15.241 $. Entorn del 17,2% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luis Berenguer Fuster

Luis Berenguer Fuster (Alacant, 19 de gener de 1946) és un advocat, professor i polític valencià.

## Biografia

Estudià als Maristes d'Alacant i el 1968 es llicencià en Dret per la Universitat de València, obtenint el Premi Extraordinari. Exerceix com a advocat a Alacant des de 1968. Ha estat professor de Dret Mercantil de la Facultat de Dret de les Universitats de València i Alacant i actualment és professor associat a la Universitat Carles III.
S'inicià en política militant el Partit d'Acció Democràtica de Francisco Fernández Ordóñez, i en 1975 s'integra en la Junta Democràtica del País Valencià com a independent i, posteriorment, en la Taula de Forces Polítiques i Sindicals del País Valencià. Fou elegit diputat per la província d'Alacant dins les files d'UCD a les eleccions generals espanyoles de 1979, partit amb el qual també fou regidor de l'ajuntament d'Alacant el 1979-1982.
Degut a l'ensulsiada de la UCD es va integrar en el PSPV-PSOE, partit amb el qual fou elegit diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1982, 1986, 1989 i 1993. El 1993 renuncià quan fou nomenat conseller de l'Administració Pública de la Generalitat Valenciana, càrrec que ocupà fins al 1995. Fou escollit novament diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1995 i a les eleccions de 1999 fou elegit diputat al Parlament Europeu.
Fou membre de la ponència que va redactar l'estatut d'autonomia del País Valencià. Des de 2005 és president del Tribunal de Defensa de la Competència, convertint-se més tard en el primer President de la Comissió Nacional de la Competència fins al 30 de setembre de 2011, quan fou substituït per Joaquín García Bernaldo de Quirós. Berenguer va presidir la trasnformación del sistema espanyol de defensa de la competència després de l'aprovació de la nova Llei 15/2007, de 3 de juliol, de Defensa de la Competència.

## Notes

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Parlament Europeu
* ↑ Joaquín García Bernaldo de Quirós, nuevo presidente de Competencia, Cinco Días, 16 de setembre de 2011.
# Anna Pfeffer

Anna Pfeffer (Kaposvár, 31 d'agost de 1945) és una piragüista d'aigües tranquil·les hongaresa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de plata en la prova del K-2, 500 metres del programa de piragüisme. Formà parella amb Katalin Rozsnyói. Quatre anys més tard, als Jocs de Munic, disputà dues proves del programa de piragüisme. En el K-1, 500 metres guanyà la medalla de bronze, mentre en el K-2, 500 metres fou quarta. El 1976, a Montreal, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics, on guanyà una nova medalla de plata en la prova del K-2, 500 metres, en aquesta ocasió fent parella amb Klára Rajnai.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les, una d'or, dues de plata i una de bronze, entre les edicions del 1966 i 1973; així com dues medalles al Campionat d'Europa, una de plata i una de bronze, el 1969.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Anna Pfeffer». [Consulta: 14 juny 2024].
* ↑ Havas, László. A magyar sport aranykönyve. 5., javított és bővített kiad. Budapest: Sport, 1982. ISBN 978-963-253-572-2.
* ↑ Kahlich, Endre; Papp, László Gy; Subert, Zoltán. Olimpiai játékok: 1896-1976. 3., átdolgozott és bõvített kiadás. Budapest: Sport, 1977. ISBN 978-963-253-526-5.
* ↑ Kollega Tarsoly, István. Révai új lexikona. Szekszárd: Babits kiadó, 2005. ISBN 978-963-9556-23-2.
# Pioneer (Iowa)

Pioneer és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 21 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pioneer tenia 21 habitants, 10 habitatges, i 6 famílies. La densitat de població era de 135,1 habitants/km².
Dels 10 habitatges en un 20% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 19% entre 25 i 44, un 33,3% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.375 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.083 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 10.079 $. Entorn del 28,6% de les famílies i el 50% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pioneer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pioneer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Indjúida

La dinastia indjúida o dels indjúides fou una dinastia que va governar Fars i Isfahan al segle xiv (vers 1303-1357).
Es va originar en el governador provincial dels Il-kan enviat al territori, possessió dels salghúrides, per administrar els dominis reials, i que va acaparar tot el poder el 1325. Fou enderrocada quan els muzaffàrides de Yadz i Kirman van conquerir Xiraz el 1353 i Isfahan el 1357.

## Llista de governants

En negreta els autèntics membres de la dinastia; lletre normal, altres governants:
* Xaraf al-Din Mahmud Xah Indju cogovernador 1303-1325, governador autònom 1325-1334
* Amir Muzaffar Inak 1334-1335
* Ghiyath al-Din Khay Khusraw, governant de facto 1334-1338
* Masud Xah Djalal al-Din, designat successor el 1336, governant 1336/1338-1339
* Muhammad Shams al-Din 1339
* Pir Husayn 1339
* Masud Xah Djalal al-Din, 1339-1340 (segona vegada)
* Pir Husayn 1340-1342 (segona vegada)
* Malik Ashraf ibn Timurtash 1342
* Abu Ishak Djamal al-Din 1342
* Masud Shah Djalal al-Din, 1342 (tercera vegada)
* Yaghi Basti 1342
* Abu Ishak Djamal al-Din (a Isfahan des de 1340 o 1341 fins al 1357) 1342-1354
Vegeu també:
* Indju
# Anna Potocka

Anna Potocka (1615 - 1690) va ser una noble de la Confederació de Polònia i Lituània.
Nascuda vers 1615. Membre de la casa de l'escut d'armes de Pilawa, va ser filla de Stefan Potocki, vòivoda de Braclaw (1568-1631) i de la princesa Maria Mohylanka (1592-1638).
Com passà amb la seva mare i les seves ties, filles del voivoda de Moldàvia, Ieremia Movilă, va ser objecte de diverses estratègies matrimonials per part de la seva família. Al llarg de la seva vida va casar-se tres vegades: en primeres noces, el 1640 es va casar amb Domènec Alexandre Kazanoswski (1605-1648) el 1640, fill de Marcin Kazanoswski (1565-1636) i de Caterina Starzycka (1578-1647). Després va unir-se a Boguslaw Jerzy Sluszka, tresorer del regne de Lituània, i finalment amb Michal Stanislawski, vòivoda de Kíiv, de qui va romandre vídua.
Des de la seva posició de governadora de la província de Kíiv, va influir de manera molt important en la personalitat i l'activitat de mecenatge de la seva parenta, Marianna Potocka o Kosntancja, a qui va procurar el seu matrimoni amb Stanisław Antoni Szczuka, vicecanceller de Lituània, i també va afavorir la seva conversió del calvinisme al catolicisme.
Va morir entre el 6 o 12 de febrer de 1695.

## Descendència

Del matrimoni amb Kazanovski va néixer:
* Marianna Kazanowska (1643-1687), muller d'Estanislau Joan Jablonowski (1634-1702).

## Referències

* 1 2 Marchal de Salm, Eric. Les ancêtres de Louis XVII, Louis XVI et Marie-Antoinette (en francès). Editions Christian, 2004, p. 33.
* 1 2 3 Rădulescu, Rădulescu. Genealogii (en romanès). Editura Albatros, 1999, p. 180.
* ↑ Arhiva genealogică (en romanès). vol. 2. Editura Academiei Române, 1913, p. 102.
* ↑ Dragnev, Demir. Civilizația medievală și modernă în Moldova: studii : în honorem (en romanès). Civitas, 2006, p. 386.
* 1 2 Barącz, Sadok. Pamiatki Buczackie (en polonès). Nakl. Wydawcy, 1882, p. 52.
* 1 2 Polska: Polska Dzieje i rzeczy jej Rozpatrywane (en polonès). vol. 1. Narladem J. K. Zupanskiego, 1858.
* ↑ Kicinska, Urszula. «Patron’s activity of the widow Konstancja Marianna Szczukowa, née Potocka, Lithuanian deputy chancelloress». A: Studies on Female Patronage in the 17th and 18th Centuries (en anglès). Uniwersytet Pedagogiczny w Krakowie, 2019, p. 218.
# Qasimi

Els Qawàssim (àrab: القواسم, al-Qawāsim), en singular al-Qassimí (àrab: القاسمي, al-Qāsimī), són una tribu de la península aràbiga. Hi pertanyen les famílies reials dels emirats de Sharjah i Ras al-Khaimah, on són més coneguts per la forma Qasimi, i ho foren també els emirs de Diba, Kalba i Langa o Langeh (Lingah). Dedicats a les pirateries al final del segle xviii i començaments del segle xix, foren coneguts com els pirates Kawasim o Qawasim.
El 1719 els portuguesos que encara tenien una factoria a la costa persa, a Kung, van ser atacats per pirates kawasim, i es van venjar assetjant als vaixells pirates al port de Ras al-Khaymah (Djulfar), fent presoners als tripulants i convertint-los en esclaus. Segurament en aquest temps ja era xeic de Djulfar (prop de Ras al-Khaimah) Rashid ibn Matar el primer Qasimi testimoniat per occidentals que seria fill de Matar i net de Qasim o Kasim, l'èponim de la família.
En la guerra civil d'Oman entre Ghafiris i Hinawis o àrabs del nord i dels sud, els qasimis van donar suport als primers. A la segona meitat del segle xviii el xeic va construir a Basidu, a l'illa de Quishm, un port que va competir amb el britànic de Bandar Abbas (vers 1725) i els britànics van obligar al xeic a compensar les pèrdues (1727).
El 1737 forces de Nadir Shah de Pèrsia van envair Oman i Djulfar i les van ocupar; una guarnició es va establir a Djulfar, a pocs quilòmetres de Ras al-Khaymah i hi va restar fins després del 1747; el 1763 encara l'almirall persa de la guarnició restava al lloc però va esgotar els recursos pagant subsidis al xeic; d'altra banda el xeic va reconèixer la sobirania de l'imam d'Oman per un temps, però Rashid ibn Matar tornava a ser independent el 1765 quan va visitar la zona C. Niebhur i dominava Djulfar i territoris a la costa persa; disposava d'una força naval considerable i estava en guerra amb Oman.
El 1778 els qasimi es van apoderar d'un petit vaixells britànic i van demanar rescat; els britànics ho van qualificar de pirateria; al començar el segle xix la influència wahhabita era important; Saqr ibn Rashid (1777-1803) va rebre el títol d'emir d'Oman dels saudites; Sultan ibn Rashid va derrotar els omanites i va enviar una cinquena part del botí a al-Diriyya.
Després del 1819 els qasimi foren els xeics de Sharjah i Ras al-Khaymah (vegeu aquests estats). De 1820 a 1853 el territori que avui dia són els Emirats Àrabs Units fou conegut com a Costa dels Pirates per les seves activitats, nom que de fet van continuar després tot i que degut a les diverses treves signades el seu nom més corrent fou Trucial Oman (Oman de la Treva).
# Estat Sobirà de l'Orde Bektaixita

L'Estat Sobirà de l'Orde Bektaixita (en albanès: Shteti Sovran i Urdhrit Bektashi) és un futur microestat i ciutat-estat europeu planificat que estaria enclavat completament dins de Tirana, Albània, a l'actual seu mundial del bektaixisme, un ordre religiós musulmà sufí.
Si s'establís, seria més petit que la Ciutat del Vaticà i es convertiria en la nació amb la superfície terrestre més petita del món, amb una superfície total de 0,11 quilòmetres quadrats. Els plans per a la creació de l'estat han estat discutits pel primer ministre albanès Edi Rama i recolzats pel líder de l'Orde Bektaixita, Baba Mondi, i el primer ha afirmat que es revelaran més detalls per a la creació de l'estat en un futur proper. Seguint el model del Vaticà, el futur estat concediria la ciutadania només als clergues i funcionaris del govern bektaixita.
Els experts jurídics estan redactant actualment la legislació per crear el nou estat dins d'Albània. La legislació necessitarà l'aprovació del Parlament albanès.

## Referències

* 1 2 Higgins, Andrew. «Albania Is Planning a New Muslim State Inside Its Capital» (en anglès). The New York Times, 21-09-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «"A Vatican inside Tirana"/ Rama, for "New York Times": It will be called the Sovereign State of the Bektashi Order» (en anglès). CNA, 21-09-2024. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «Exclusive Interview with the Head Father of the Bektashi Order: A New Sovereign State for Peace and Tolerance (English version)» (en anglès). Shqiptarja.com. [Consulta: 22 setembre 2024].
# Sivry-Rance

Sivry-Rance (en picard Chevri-Rance) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Limita amb els municipis de Beaumont, Chimay i Froidchapelle, així com amb el departament francès del Nord.

## Seccions del municipi

* Grandrieu: 645 habitants
* Montbliart: 359 habitants
* Rance: 1.600 habitants
* Sautin: 455 habitants
* Sivry: 1.550 habitants

## Agermanaments

* Grandrieu (Losera)

## Enllaços externs

* Web municipal
* Web del centre cultural local Arxivat 2020-10-22 a Wayback Machine.
# Prognatisme

El prognatisme consisteix en una deformació de la mandíbula inferior, de forma que aquesta sobresurt del pla de la cara. Sol ser causa de diferents factors, entre ells els hereditaris o de circumstàncies de la vida.
A la nostra espècie es considera un defecte important, no únicament estètic, ja que es produeix una desalineació entre ambdues mandíbules, que provoca que no encaixin bé en tancar la boca. Aquest problema pot causar dificultat per a parlar, mossegar i mastegar.
# Liptovský Trnovec

Liptovský Trnovec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país,amb una població estimada a finals de l'any 2017 de 553 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1283.

# Refèrencies

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «Museums and history Liptovský Trnovec and surroundings | 50+ attractions | KamNaVylet.sk» (en anglès). [Consulta: 14 març 2025].
# Osterdock

Osterdock és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 50 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Osterdock tenia 50 habitants, 21 habitatges, i 16 famílies. La densitat de població era de 42,9 habitants/km².
Dels 21 habitatges en un 23,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,2% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 38% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 150 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.625 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 18.566 $. Entorn del 27,8% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Osterdock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Osterdock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Argument teleològic

L'argument teleològic o l'argument del disseny és l'argument sobre l'existència de Déu que es basa en les proves del món i un univers «disseny».
Dins de les diferents variacions de l'argument bàsic hi ha aquest punts:
* X És massa complex per haver sortir per atzar o naturalesa.
* Per tant, X ha d'haver estat creat per un ésser intel·ligent.
* Déu és un ésser intel·ligent.
* Per tant, Déu existeix.
X normalment es refereix a l'univers, el procés evolutiu, el ser humà, etc.

## Vegeu també

* Arbitrarietat

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 12 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Hunter × Hunter

Hunter × Hunter (ハンター×ハンター, Hantā Hantā) és una sèrie de shōnen manga escrita i il·lustrada per Yoshihiro Togashi i que compta també amb una adaptació a l'anime. El primer capítol de Hunter × Hunter fou publicat el març del 1998, en la revista japonesa Weekly Shōnen Jump. El manga ha continuat la seua serialització i actualment ha arribat als 280 capítols; això no obstant, la història de la publicació del manga de Hunter × Hunter has estat farcida d'aturades; la més llarga va durar un any i mig, entre febrer del 2006 i octubre del 2007. Aquestes aturades se solen atribuir que l'autor pateix d'una malaltia no especificada. En el capítol 280, el còmic està de nou aturat, per que l'autor tingui temps per preparar els pròxims deu capítols.

## Argument

Dotze anys abans del començament de la història, Ging Freecss deixa al seu fill acabat de néixer, Gon, amb la seva tieta, Mito, a l'Illa Balena. Gon, a qui se li havia dit durant tota la seva vida que els seus pares havien mort, s'assabenta d'un aprenent de Ging, Kite, que el seu pare encara és viu i s'ha convertit en un consumat Caçador, una persona que ha demostrat la seva validesa mitjançant l'examen per a esdevenir membre d'una elit de la humanitat, amb una llicència que permet anar a qualsevol part del món o fer qualsevol cosa.
Tot i que el seu pare va abandonar Gon amb els seus familiars amb la finalitat d'assolir els seus somnis, Gon es decideix a seguir els passos del seu pare, passar l'examen de Hunter, i, finalment, trobar al seu pare, per tal de demostrar-se a si mateix que és un caçador vàlid i legítim.

## Crítica

Els divulgadors catalans Estrada i Bernabé van incloure Hunter × Hunter a la seva selecció de 501 mangues ressenyats al llibre 501 mangas que leer en español. Els autors, qualifiquen el manga de «tota una referència del shōnen de les últimes dècades». No obstant, si bé la sèrie comença amb els habituals trets d'un shōnen, la trama es va complicant enormement, fins al punt que cataloguen la saga "Grid Island" com a «una de les més complicades de la història del manga».

## Referències

* ↑ «Hunter X Hunter (manga) - Anime News Network». Anime News Network. [Consulta: 27 febrer 2008].
* ↑ Thompson, Jason. Manga: The Complete Guide. Nova York: Ballantine Books & Del Rey Books, 2007, p. 492. ISBN 978-0-345-48490-8.
* ↑ Takahashi, Rika. «Hunter x Hunter». EX.org. Arxivat de l'original el 1999-10-06. [Consulta: 3 desembre 2010].
* ↑ Martin, Theron. «Hunter x Hunter DVD Set 1 - Review». Anime News Network, 12-01-2009. [Consulta: 4 abril 2010].
* 1 2 Estrada, Oriol; Bernabé, Marc. 501 mangas que leer en español (en castellà). Barcelona: Norma Editorial, 2019, p. 260. ISBN 978-8467939408.

## Bibliografia

* Estrada, Oriol; Bernabé, Marc. 501 mangas que leer en español (en castellà). Barcelona: Norma Editorial, 2019, p. 260. ISBN 978-8467939408.

## Enllaços externs

* Lloc oficial del manga Hunter × Hunter Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine. (japonès)
* Lloc oficial de Viz per al manga Hunter × Hunter (anglès)
* Lloc oficial de Nippon Animation per l'anime Hunter × Hunter Arxivat 2010-09-16 a Wayback Machine. (japonès)
# Tití de mans rosses

El tití de mans rosses (Saguinus midas) és una espècie de mico de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil, Guaiana, Guaiana Francesa, Surinam i Veneçuela.

## Referències

* Rylands et al. (2003). Saguinus midas. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 10-05-2008 (en anglès).

## Enllaços externs

* Estructura social i hàbits d'aquest mico. (castellà)