# Can Papell

Can Papell era un edifici situat al carrer d'en Giralt el Pellisser, 26, al costat del Mercat de Santa Caterina de Barcelona, on al segle xx hi hagué una xarcuteria amb aquest nom. Actualment, forma part d'una promoció d'habitatges pública que abasta tota una illa (UA 2 Cambó).

## Història
### El blanquejador Joan Piqué

El 1844, l'Estat va treure a subhasta les parcel·les de l'hort del desamortitzat convent de Santa Caterina, aleshores llogat al blanquejador Joan Piqué i Cardona (†1858), i a través del qual es va obrir el nou carrer d'Álvarez. Amb la urbanització de la zona, la seva indústria va quedar situada a l'interior d'illa del carrer Nou de Lacy (actual avinguda de Francesc Cambó), a l'altra banda del qual hi havia la peixateria del mercat de Santa Caterina.
El 1847, Piqué va comprar a l'Estat el solar del núm. 28 del carrer d'en Giralt el Pellisser per 595.000 rals (29.750 duros), on el 1849 va fer construir un edifici de planta baixa i quatre pisos del que no s'ha conservat el permís d'obres. A finals del 1855, va adquirir en emfiteusi el solar del núm. 26 al comerciant Isidre Puigcarbó i Badiellas (que el 1848 l'havia comprat a l'Estat per 556.200 rals (27.819 duros), on va fer construir un nou edifici de planta baixa, entresol i un pis, projectat pel mestre d'obres Felip Ubach. A les obres intervingueren l paleta Antoni Mas, el serraller Joaquim Sala i el fuster Marcel·lí Miret, que cobraren 6.110 duros i 9 rals.

### El fabricant de teixits i filats de cotó Miquel Vilaregut

El 1859, la seva vídua Felipa Tarrés (†1873) va vendre la finca per 9.850 duros al fabricant de Manlleu Miquel Vilaregut i Poquí, fill del teixidor de lli Josep Vilaregut i Padrós i de Maria Àngela Poquí, i establert fins aleshores al carrer de Fonollar, 6 (antic 32). Poc després, adquirí a Josep Vidal i Tresserras dos solars al pati d'illa per 48.849 i 20.000 rals, on va fer construir un cos d'edifici de planta baixa i dos pisos.
El 1862, Vilaregut va adquirir als fabricants Pal·ladi Pujol i Jaume Mas (Mas i Pujol) una fàbrica i una màquina de vapor de 12 CV als carrers de Sant Joan de Malta, 4 i de la Verneda, 2 d'el Clot. Després de la seva mort va ser llogada als germans Manuel i Leopold Vilaregut i Duran, i el 1878, fou subhastada a conseqüència d'un litigi contra la seva vídua Maria Riera i el seu fill Salvador Vilaregut i Riera. Posteriorment, passà a mans d'Artigas i Cia, que la va convertir en la farinera «L'Escarrotxa».

### El comerciant de vins Joan Puigventós

El 1874, i també a conseqüència d'un litigi, la finca del carrer d'en Giralt el Pellisser fou subhastada, i el 1877, el nou propietari Joan Puigventós i Déu va encarregar al mestre d'obres Josep Marimon i Cot la remunta de tres pisos sobre l'edifici existent. Puigventós tenia un magatzem de vins al carrer de la Marina, des del que els exportava a l'Argentina, on el seu gendre Josep Roviralta i Figueres s'encarregava de comercialitzar-los. El 1878, van constituir la societat Josep Roviralta i Cia, amb un capital de 150.000 pessetes (equivalents a 750.000 pesos argentins) i seu a Buenos Aires.
Casat amb Josepa Vivet (†1882), va morir el 1884 i la finca passà a mans de la seva filla Elvira Puigventós i Vivet (†1947), que el 1929 va demanar permís per a legalitzar-hi un safareig i dues obertures.

### El cansalader Guillem Papell

A principis del segle xx hi va obrir la cansaladeria de Guillem Papell i Vidal, que el 1913 va demanar permís un motor elèctric, un altre el 1924, i dos el 1930.
Guillem Papell va morir el 1932, i fou succeït per la vídua Margarida Isern i Formentí (†1943), que aviat posà el negoci a nom del seu fill Guillem Papell i Isern, casat amb Josepa Sànchez i Corbella (†1972). Posteriorment, la finca i el negoci passaren a mans dels germans Roser, Guillem, Albert, Josep i Jordi Papell Sánchez.

### Obertura de l'avinguda Cambó

El 1985 es va aprovar el PERI del Sector Oriental del centre històric de Barcelona (Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera), i el 1995, l'Estudi de Detall de l'àrea central (obertura de l'avinguda Cambó), per la qual cosa l'empresa mixta Promoció de Ciutat Vella SA (PROCIVESA) en va iniciar els tràmits d'expropiació.
El 2000 es va aprovar el Pla Especial de Modificació de l'ordenació de la prolongació de l'avinguda de Francesc Cambó, obra de l'arquitecte Enric Miralles, que va incloure aquest edifici dintre de la zona de rehabilitació de la UA (unitat d'actuació) 2. Les obres dels nous habitatges de protecció del Patronat Municipal de l'Habitatge van començar el 2001 i s'acabaren el 2004.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Verthamon-Vilaregut
* Cal Roviralta
* Cases Marcel·lí Girona

## Notes

* ↑ Per aquest motiu, l'Ajuntament de Barcelona va haver d'expropiar la casa de Francesca Granàsias al carrer de Sant Pere Més Baix.
* ↑ A la seva mort, fou succeït pel seu fill Pere Piqué i Tarrés (†1886), que el 1864 hi volia adquirir una màquina de vapor de 3 o 4 CV de segona mà.
* ↑ El 1852 hi havia un magatzem de pianos.
* ↑ Oertanyia a una nissaga iniciada pels seus oncles Joan (1761-1832) i Miquel Vilaregut i Padrós, i continuada pels fills d'aquest, Pau, Joan, Pelegrí i Pere Vilaregut i Albafull.
* ↑ Propietari de Can Vidal al carrer de Gombau, 5-7, que el 1862 va fer reedificar segons el projecte del mestre d'obres Joan Soler i Cortina.
* ↑ El domicili familiar, però, era un pis de lloguer de renda antiga a la Via Laietana, 42, on Jordi Papell, l'últim dels germans, ha patit assetjament immobiliari (vegeu City for Sale).

## Referències

* ↑ «Parcel·la cadastral 422101DF3812A». Punt d'Informació Urbanística de Barcelona. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 Memòria 2002. Patronat Municipal de l'Habitatge, p. 24-25.
* ↑ Diario de Barcelona, 18-02-1844, p. 739.
* ↑ Diario de Barcelona, 19-04-1844, p. 1643.
* ↑ Diario de Barcelona, 20-04-1844, p. 1653.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 379, 390.
* ↑ Diario de Barcelona, 28-01-1858, p. 714.
* ↑ «Domingo Segarra sol·licita un testimoni de la compra efectuada per l'Ajuntament de la casa de Francisca Granasías». Q136 Obres Públiques 3/1 1063. AMCB, 1850.
* 1 2 3 Barraquer i Roviralta, 1915, p. 428.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 203, 321, 363.
* ↑ El Indicador de España y de sus posesiones ultramarinas, 1864, p. 91, 436.
* ↑ Diario de Barcelona, 06-07-1886, p. 5440.
* ↑ Diario de Barcelona, 12-05-1864, p. 2583.
* ↑ AHPB, notari d'Hisenda Manuel Clavillart, 28-10-1847.
* ↑ «Giralt el Pellisser, 28». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Diario de Barcelona, 20-09-1852, p. 5632.
* ↑ AHPB, notari Montserrat Corominas, 15-12-1855.
* ↑ AHPB, notari d'Hisenda Manuel Clavillart, 05-04-1848.
* 1 2 3 Diario de Barcelona (edición mañana), 16-06-1874, p. 5524.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 840 bis C, 25-01-1866.
* ↑ AHPB, notari Montserrat Corominas, 09-12-1856.
* ↑ Diario de Barcelona, 30-03-1873, p. 3405.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/16, f. 299-303, 07-03-1859.
* ↑ Solà i Montserrat, 2001, p. 314.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 386.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 242, 313, 318.
* ↑ Solà i Montserrat, 2001, p. 23-26.
* ↑ Solà i Montserrat, 2001, p. 26-34.
* ↑ Solà i Montserrat, 2001, p. 313.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 1323 C.
* ↑ «Gombau 5-7». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Alexandre, Octavi. Catàleg de la Destrucció del Patrimoni Arquitectònic Històrico-Artístic del Centre Històric de Barcelona. Veïns en Defensa de la Barcelona Vella i Estudiants pel Patrimoni, 2000, p. 54.
* ↑ AHPB, notari Francesc Moragas i Ubach, manual 1.278/69, f. 283v-288, 09-12-1859, i notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/36, f. 34-36v, 10-05-1860.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/36, f. 28-33v, 10-05-1860.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 142, 291.
* ↑ El Indicador de España y de sus posesiones ultramarinas, 1864, p. 828.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/41, f. 520-522 i f. 523-523v, 13-05-1862.
* ↑ El Indicador de España y de sus posesiones ultramarinas, 1864, p. 100, 117, 635.
* ↑ «Miguel Vilaregut informa de l'afectació de l'apertura del carrer de la Verneda a la seva propietat». Obres particulars 0791_02_1868. AMDSM, 05-02-1868.
* ↑ «Els germans Vilaregut sol·liciten instal·lar dos tubs d'extracció d'aire a la seva fàbrica situada al carrer de la Verneda número 2 del poble de Sant Martí de Provençals». Obres particulars 0378_00_1873. AMDSM.
* ↑ «Els "Hermanos Vilaregut" informen de la construcció d'un cobert als terrenys de la seva fàbrica situada al carrer de la Verneda número 2 de Sant Martí de Provençals». Obres particulars 0567_00_1874. AMDSM, 09-11-1874.
* ↑ Diario de Barcelona (edición mañana), 31-05-1876, p. 6325.
* ↑ Diario de Barcelona (edición mañana), 11-05-1878, p. 5611.
* ↑ «"Artigas i Cia." sol·liciten reformar l'antiga fàbrica "Vilaregut" situada entre els carrers de la Verneda i Sant Joan de Malta de Sant Martí de Provençals». Obres particulars 0202_00_1881. AMDSM, 27-01-1881.
* ↑ «A. Artigas i Cia. sol·liciten fer canvis a la façana de la casa situada entre els carrers de la Verneda i Sant Joan de Malta de Sant Martí de Provençals». Obres particulars 0320_00_1881. AMDSM, 14-10-1881.
* ↑ «Artigas i Cia. sol·licita modificar la porta d'accés de la seva fàbrica de farines situada al carrer de La Verneda». Obres particulars 0385_00_1882. AMDSM, 13-04-1882.
* ↑ «Giralt el Pellisser, 26». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ AMCB, Q127 Foment 1104 F, 09-06-1877.
* ↑ «Joan Puigventós sol·licita edificar uns magatzems al poble de Sant Martí de Provençals dins els terrenys destinats al Pla General de l'Eixample de Barcelona». Obres particulars 0364_00_1873. AMDSM, 25-10-1873.
* ↑ «Juan Puigventós propietari d'un magatzem de vins al carrer de Marina número 301 vol instal·lar una màquina motora de gas d'un cavall de força». Obres particulars 0127_00_1880. AMDSM, 24-12-1880.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 341.
* ↑ AHPB, notari Jacint Demestre, 15-01-1878
* ↑ Planas i Valls-Junyent, 2011, p. 82.
* ↑ Diario de Barcelona, 07-05-1882, p. 5741.
* ↑ Diario de Barcelona, 21-12-1884, p. 14665.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 384.
* ↑ La Vanguardia, 22-10-1947, p. 6.
* ↑ Gaceta municipal de Barcelona, 29-04-1929, p. 279.
* ↑ Gaceta municipal de Barcelona, 06-08-1929, p. 517.
* ↑ La Vanguardia, 18-07-1913, p. 3.
* ↑ Gaceta municipal de Barcelona, 22-09-1924, p. 733.
* ↑ Gaceta municipal de Barcelona, 22-12-1930, p. 870.
* ↑ Gaceta municipal de Barcelona, 12-12-1932, p. 1120.
* ↑ El Noticiero Universal, 29-11-1943, p. 10.
* ↑ Gaceta municipal de Barcelona, 15-06-1936, p. 482.
* 1 2 «Josepa Sànchez i Corbella (esquela)». La Vanguardia, 01-11-1972, pàg. 28.
* 1 2 «Anunci d'expropiació forçosa». La Vanguardia, 11-03-1996, pàg. 46.
* ↑ «PERI del Sector Oriental del centre històric de Barcelona». Ajuntament de Barcelona, 18-04-1985.
* ↑ «ED de l'àrea central del PERI del Sector Oriental del centre històric de Barcelona, obertura de l'avinguda Cambó». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Anunci d'expropiació forçosa». La Vanguardia, 01-06-1995, pàg. 73.
* ↑ «PE de Modificació de l'ordenació de la prolongació de l'avinguda de Francesc Cambó». Ajuntament de Barcelona, 28-04-2000.
* ↑ DD.AA.. Arquitectura y virtualidad. Edicions UPC, 2011, p. 165. ISBN 978-84-7653-926-2.

## Bibliografia

* Barraquer i Roviralta, Gaietà. «Los conventos barceloneses después del incendio». A: Los religiosos en Cataluña durante la primera mitad del siglo XIX, tomo IV, libro III. F.J. Altés y Alabart, 1915-1917.
* Planas, Jordi; Valls-Junyent, Francesc. Cacics i rabassaires. Dinàmica associativa i conflictivitat social. Els Hostalets de Pierola (1890-1939). Eumo Editorial, Centre d’Estudis Comarcals d'Igualada, 2011. ISBN 978-84-9766-399-1.
* Solà i Montserrat, Roser. Joan Vilaregut i Albafull, industrial i progressista, Barcelona 1800-1854. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Biblioteca Serra d'Or, 2001. ISBN 84-8415-315-0.