OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Jané Giralt

Joan Jané Giralt (Barcelona, 31 de maig de 1953) és unjugador, entrenador i seleccionador de waterpolo català.

## Biografia

Com a jugador va ser internacional absolut. Va començar la seva carrera waterpolista el 1964 i es va retirar com a jugador el 1983, passant a ser entrenador.
El 1993 comença a dirigir a la selecció de waterpolo masculina d'Espanya. En 11 anys que dirigí la selecció estatal, fins al 2004, aquesta va aconseguir guanyar la medalla d'or als Jocs d'Atlanta 96 i dos títols del món a Perth 98 i Fukuoka 2001.
A l'abril de 2009 va passar a entrenar a la selecció espanyola de waterpolo femení, però al desembre de 2009 va deixar la selecció espanyola per dirigir la selecció de la Xina de waterpolo femení.

## Clubs

* Club Natació Barcelona
* Club Natació Atlètic Barceloneta
* Centre Natació Helios
Com a entrenador:
* Club Natació Terrassa
* Club Natació Barcelona

## Títols
### Com a jugador de la selecció espanyola

* 10è als jocs olímpics de Múnic 1972
* 9è als jocs olímpics de Mèxic 1968

### Com a seleccionador la selecció espanyola de waterpolo masculí

* 6è als jocs olímpics d'Atenes 2004
* 4t en els jocs olímpics de Sydney 2000
* Or al campionat del Món Fukuoka 2001
* Or al campionat del Món Perth 1998
* Or als jocs olímpics d'Atlanta 1996
* Plata al campionat del Món 1994

### Com a seleccionador la selecció espanyola de waterpolo femení

* 8è al campionat del Món Roma 2009

### Com a seleccionador la selecció xinesa de waterpolo femení

* Plata al campionat del Món Xangai 2011

## Premis i guardons

* Medalla d'Or de la Reial Ordre del Mèrit Esportiu, atorgada pel Consell Superior d'Esports (2001)

## Referències

* ↑ El Mundo 12.12.2004 Joan Jané deja la selección de waterpolo
* ↑ As. Joan Jané, nuevo seleccionador femenino hasta los Juegos Olímpicos de 2012
* ↑ El economista. Joan Jané deja el cargo de seleccionador nacional femenino
* ↑ El Mundo Deportivo 19.1.1976
* ↑ «Ingresos en Real Orden del Mérito Deportivo 2001». boe.es. [Consulta: 22 gener 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa al COE
# Xatranj

El xatranj és el resultat de l'evolució de l'antic joc de tauler indi del xaturanga, que hom creu que va arribar a Pèrsia provinent de l'Índia cap al 530, esdevenint el xatranj.
En els següents 50 anys, va ser conegut tant pels àrabs (ja com a xatranj) com pels romans d'Orient. Per totes dues bandes, hi ha la possibilitat que el joc arribés a Europa, però la més probable és la via àrab. D'aquí van sortir els escacs occidentals. Les regles del xatranj (les explicades aquí ens són conegudes mitjançant els àrabs medievals) són molt similars a les que tenien els escacs originàriament.

## Regles

El tauler consisteix en una quadrícula de vuit per vuit. Tots els quadrats són iguals. Com a peces, se'n poden fer servir unes d'escacs.
La posició inicial és la següent: cada jugador, a la seva segona fila hi té vuit baidaq (peons) i a la primera un ruhk, un faras (cavall de guerra), un fil (elefant), un xa (rei), un firz (primer ministre) i un altre cop un fil, un faras i un ruhk. Un color té el xa a l'esquerra i l'altre a la dreta.
Es juga alternativament, movent una peça pròpia segons les normes següents:
* El shah mou una posició en qualsevol direcció i sentit.
* El firz mou una posició diagonalment en qualsevol sentit.
* El fil mou dues posicions diagonalment en qualsevol sentit (la posició intermèdia pot estar ocupada).
* El faras mou dues posicions ortogonalment i una altra perpendicular a aquestes (els quadrats del mig poden estar ocupats).
* El ruhk mou tantes posicions com vulgui ortogonalment (el camí ha de ser lliure).
* El baidaq mou una posició "endavant", però captura diagonalment "endavant". Quan arriba a la darrera fila del tauler, es transforma en un firz.
No podem moure a una posició ocupada per una peça pròpia, però sí a una ocupada per una peça contrària, que capturem i traiem del tauler.
Si en un cert moment no podem moure cap peça sense deixar el xa amenaçat, o només podem moure el xa, i totes les caselles on pot moure estan amenaçades, o ocupades per peces pròpies, podem, en lloc de moure normalment, intercanviar-lo amb una altra peça pròpia qualsevol, que no estigui amenaçada. Si en una situació així totes les peces amb què podríem intercanviar el xa estan amenaçades, perdem la partida.
També guanya qui captura el xa contrari, o qui deixa l'oponent amb només el xa, tot tenint més peces.
Malgrat que hi ha tres maneres de guanyar, moltes partides acaben en taules.

## Vegeu també

* Abu-Bakr ibn Yahya as-Sulí
# Eleccions legislatives noruegues de 1900

Les Eleccions legislatives noruegues de 1900 es van celebrar a Noruega l'any 1900. El resultat va ser la victòria del Partit Liberal, que va rebre el 54% dels vots i va obtenir 79 dels 114 escons de l'Storting. Des de llavors, cap partit ha rebut la majoria dels vots en unes eleccions noruegues.

## Resultats

| | Partit Liberal | 127.142 | 54.01 | 77 / 114 | 2 |
| | Partit Conservador | 96.092 | 40,82 | 31 / 114 | 6 |
| | Partit Liberal Moderat | 96.092 | 40,82 | 6 / 114 | 4 |
| | Partit Laborista | 7.013 | 2,98 | 0 / 114 | = |
| | Altres | 5,163 | 2.19 | 0 / 114 | - |
| Total | Total | 235.410 | 100.00 | 114 | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 235.410 | 98,66 | | |
| Vots en blanc / nuls | Vots en blanc / nuls | 3.207 | 1.34 | | |
| Total de vots | Total de vots | 238.617 | 100.00 | | |
| Electors inscrits | Electors inscrits | 416.593 | 57,28 | | |

## Referències

* ↑ Elections in Europe: a data handbook. 1. ed. Baden-Baden: Nomos Verl.-Ges, 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Joaquim Vilarrúbia i Garet

Joaquim Vilarrúbia i Garet (Torrellebreta, Malla, 13 de setembre de 1902 - ibídem, 1987) fou un entomòleg i lepidopteròleg.

## Biografia

Era germà d'Antoni Vilarrúbia i Garet i residia a la masia pairal de la seva família, a Torrellebreta, que esdevindria el seu principal centre d'observació i treball, i on conservava una col·lecció de més de 40.000 papallones, 35.000 coleòpters i 5.000 himenòpters.
S'especialitzà en lepidòpters, principalment en licènids (blavetes), dels quals va descriure noves espècies per a la ciència. Se li han dedicat algunes subespècies.
Fou nomenat soci d'honor de la Societat Hispanolusoamericana de Lepidopterologia. També fou fundador i president de la Societat Catalana de Lepidopterologia i membre de la Institució Catalana d'Història Natural.
També fou l'autor de diversos articles de divulgació científica i col·laborador de la revista Ausa i del llibre Els nostres insectes. Converses de divulgació entomològica. En reconeixement del seu treball li fou concedit el Premi Creu de Sant Jordi l'any 1986.
La seva col·lecció científica es conserva a la seva casa pairal de Torrellebreta, a Malla.

## Referències

* ↑ «Joaquim Vilarrúbia i Garet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joaquim Vilarrubia
* ↑ Els nostres insectes, Barcelona, Barcino, 1961, 3 toms, 112, 108, 112 pàgines
# Esigie

Oba Esigie, va ser un Oba (Rei) de Benin que va governar l'antic Regne de Benin, actualment Benin City, Estat Edo, Nigèria (cap a1504–1550). Les obres d'art encarregades per Esigie es troben en museus importants incloent el Metropolitan Museum of Art i el Museu Britànic.
En el moment de la mort del seu pare Ozolua, Esigie controlava Benin City i el seu germà Arhuaran controlava Udo, una població a unes 20 milles al nord-oest de Benin City de la mateixa mida i influència. Esigie va esdevenir Oba de Benin. Esigie més tard es va defensar d'un atac dels Igala.
Esigie va iniciar una tradició a Benin investint la seva mare Idia amb el títol de Iyoba (Reina Mare) i proporcionant-li l'Eguae-Iyoba (Palau de la Reina Mare) a Uselu.

## Referències

* ↑ Guinea Coast, 1400–1600 A.D. | Timeline of Art History | The Metropolitan Museum of Art

## Enllaços externs

* 50 Great Africans - Oba Esigie & Oba Ewuare Accessed 10 January 2007
* The correct History of Edo Accessed 10 January 2007
# Eleccions legislatives noruegues de 1927

Les eleccions legislatives noruegues de 1927 se celebraren el 1927 per a renovar els 150 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els més votats foren els laboristes noruecs i però es formà un govern de coalició de dretes dirigit pel cap dels conservadors Ivar Lykke, qui detingué el càrrec de primer ministre de Noruega.

## Resultats

Escons :
| Partits | # | % | # | ± |
| Partit Laborista Noruec (Det norske Arbeiderparti) | 368,106 | 36.84 | 59 / 150 | 35 |
| Partit Conservador (Høyre) | 240,091 | 24.03 | 29 / 150 | 14 |
| Partit d'Esquerra Liberal (Frisindede Venstre) - coalició | 240,091 | 24.03 | 1 / 150 | 9 |
| Partit Liberal (Venstre) | 172,568 | 17.27 | 30 / 150 | 4 |
| Partit dels Agricultors (Bondepartiet) | 149,026 | 14.91 | 26 / 150 | 4 |
| Partit Comunista de Noruega (Norges Kommunistiske Parti) | 40,075 | 4.01 | 3 / 150 | 3 |
| Partit d'Esquerra Liberal (Frisindede Venstre) - solitari | 14,439 | 1.44 | 2 / 150 | 9 |
| Partit Popular Radical (Det Radikale Folkeparti) | 13,459 | 1.35 | 1 / 150 | 1 |
| Total | 100% | 100% | 150 | 150 |

## Enllaços externs

* (noruec) Statistisk Sentralbyrå
# Via del Corso

La Via del Corso, coneguda habitualment com el Corso, és el carrer principal que creua el centre històric de Roma. És remarcable pel fet de ser un carrer completament recte en una zona amb carrers tortuosos i petites places. També és més ample que la major part dels carrers del centre de Roma; no obstant això, només té capacitat per a dos carrils de trànsit rodat i dues petites voreres. La part septentrional del carrer està reservada exclusivament als vianants. La llargària total del carrer és d'1,5 quilòmetres.
El Corso discorre en direcció nord-sud. Al nord desemboca a la Piazza del Popolo, entre les esglésies de Santa Maria dei Miracoli i Santa Maria in Montesanto. Al sud, acaba a Piazza Venezia. El carrer, una de les vies comercials principals de la ciutat, compta amb un gran nombre de palaus (Doria, Sciarra Colonna, Chigi, Ferraioli, Wedekind, Ruspoli, casa de Goethe) i esglésies (San Marcello, Santa Maria in Via, San Carlo al Corso), si bé no té atraccions turístiques destacades; al seu voltant, però, n'hi ha en abundància. Entre els principals monuments que se situen al voltant del Corso cal esmentar l'Ara Pacis, el Panteó, la Piazza di Spagna, la Piazza Colonna, la Fontana di Trevi, el monument a Víctor Manuel II i el Fòrum Romà.
# John Lewis (polític)

John Lewis (Troy, 21 de febrer de 1940 - Atlanta, 17 de juliol de 2020) va ser un polític i activista pro-drets civils estatunidenc, membre de la Cambra de Representants dels Estats Units entre 1987 i 2020. Anteriorment havia estat president del Comitè Coordinador Estudiantil no-Violent i un dels principals líders Big Six que van organitzar la Marxa de Washington pel Treball i la Llibertat el 1963, juntament amb Martin Luther King. Actiu durant anys en el moviment contra la segregació racial als Estats Units, el 1965 va liderar una de les Marxes de Selma a Montgomery, on van ser atacats per la policia. Fins als darrers anys de la seva vida va significar-se en causes com el Black Lives Matter i va participar en les Protestes per la mort de George Floyd.
Com a polític, va ser membre del Partit Demòcrata dels Estats Units i va ser elegit per primer cop el 1986 com a delegat per Georgia a la Cambra de Representants dels Estats Units, on va esdevenir whip del seu partit.
En reconeixement de la seva trajectòria va rebre diferents premis, entre ells la Medalla Presidencial de la Llibertat.

## Referències

* ↑ «S'ha mort John Lewis, figura històrica de la lluita pels drets civils als EUA». [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Mor John Lewis, líder històric dels drets civils als EUA». [Consulta: 6 desembre 2020].
# Arma letal

Arma letal (títol original en anglès Lethal Weapon) és una pel·lícula estatunidenca de l'any 1987 dirigida per Richard Donner. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

Arma letal és una història plena d'emoció i escenes espectaculars sobre dos veterans del Vietnam convertits en policies que tenen simplement una cosa en comú: els dos odien treballar amb companys. Però la seva aliança es torna la clau de la supervivència quan una rutinària investigació d'assassinat els duu fins a una organització internacional de tràfic d'heroïna.

## Repartiment

* Mel Gibson: Detectiu Martin Riggs
* Danny Glover: Detectiu Roger Murtaugh
* Gary Busey: Mr. Joshua
* Mitchell Ryan: General Peter McAllister
* Tom Atkins: Michael Hunsaker
* Darlene Love: Trish Murtaugh
* Jackie Swanson: Amanda Hunsaker
* Traci Wolfe: Rianne Murtaugh
* Damon Hines: Nick Murtaugh
* Ebonie Smith: Carrie Murtaugh
* Steve Kahan: Captain Murphy
* Mary Ellen Trainor: Dr. Stephanie Woods
* Ed O'Ross: Mendez
* Blackie Dammett: camell
* Al Leong: Endo
* Grand Bush: Boyette

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Lethal Weapon». The New York Times.

## Enllaços externs

* Arma letal - Lloc web oficial
# Eleccions legislatives noruegues de 1949

Les eleccions legislatives noruegues de 1949 se celebraren el 10 d'octubre de 1949 per a renovar els 150 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els més votats foren els laboristes noruecs i el seu cap Einar Gerhardsen detingué el càrrec de primer ministre de Noruega.

## Resultats

Escons :
| Partits | % | ± % | # | ± |
| Partit Laborista (Det norske Arbeiderparti) | 45,6 | +4,5 | 85 / 150 | 9 |
| Partit Conservador (Høyre) | 16,0 | -1,1 | 23 / 150 | 1 |
| Partit Liberal (Venstre) | 12,5 | -1,3 | 21 / 150 | 1 |
| Partit Democristià (Kristelig Folkeparti) | 8,4 | +0,5 | 9 / 150 | 1 |
| Partit dels Agricultors (Bondepartiet) | 4,9 | -3,2 | 12 / 150 | 2 |
| Partit Comunista (Norges Kommunistiske Parti) | 5,9 | -6 | 0 / 150 | 11 |
| Partit per la Societat (Samfundspartiet) | 0,7 | +0,7 | 0 | 0 |
| Total | 100% | 100% | 150 | 150 |

## Enllaços externs

* (noruec) Statistisk Sentralbyrå
# Èreb

Segons la mitologia grega, Èreb (en grec antic Ἔρεβος 'foscor', 'ombra') va ser una divinitat primordial, sorgida directament del Caos. Formava part de l'Hades (grec Αδης o Αἵδης, invisible), que era el nom del món dels morts i alhora el del déu d'aquest món subterrani.
Representa la part fosca del món, que es troba sota terra. Èreb s'uní a la seva germana Nix (la nit) i engendrà l'Èter (el cel superior) i Hèmera (el dia). Alguns autors els fan pares de Caront, de Moros i de les Keres. Com a regió subterrània, el seu nom s'emprava sovint de manera intercanviable amb la d'Hades per designar l'infern.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 166. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Jordi Parramon i Blasco: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 80. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1

## Enllaços externs

* Àmplia informació sobre Èreb (anglès)
# Soconusco

Soconusco és una regió del sud-oest mexicà, dins l'estat de Chiapas. Soconusco formava part de la intendència de Chiapas, que era part de la Capitania General de Guatemala. El 30 de gener de 1822 la capitania es va integrar a Mèxic, però Soconusco va rebutjar la unió i es va mantenir independent durant uns vint anys, sense un govern central, sinó regida pels seus Ajuntaments.
El 24 de maig de 1824, després d'un plebiscit, Chiapas es va integrar definitivament a Mèxic però els Ajuntaments del Soconusco no varen acceptar la decisió i es van mantenir independents; tampoc varen acceptar la sobirania de Guatemala (que reclamava el territori).
No fou fins al 15 d'agost de 1842 quan un dels Ajuntaments de la regió, el de Tapachula, va acceptar l'acta d'annexió. També la va acceptar el de Tuxtla Chico, seguint després els altres ajuntaments. El setembre de 1842 el parlament mexicà va acceptar la unió i Soconusco fou integrada a Chiapas, a qui ja abans pertanyia.
# Eleccions legislatives noruegues de 1973

Les eleccions legislatives noruegues de 1973 se celebraren el 12 de setembre de 1973 per a renovar els 155 membres del Storting, el parlament de Noruega. Els més votats foren els laboristes noruecs, i el seu cap Trygve Bratteli fou nomenat primer ministre de Noruega.

## Resultats

Escons :
| Partits | # | % | # | ± |
| Partit Laborista Noruec (Det norske Arbeiderparti) | 759.499 | 35,3 | 62 / 155 | 12 |
| Partit Conservador (Høyre) | 370.370 | 17,2 | 29 / 155 | = |
| Partit Democristià (Kristelig Folkeparti) | 255.456 | 11,9 | 20 / 155 | 6 |
| Llista Electoral Socialista (Sosialistisk Valgforbund) | 241.851 | 11,2 | 16 / 155 | 16 |
| Partit de Centre (Senterpartiet) | 146.312 | 6,8 | 21 / 155 | 1 |
| Partit d'Anders Langes (Anders Langes Parti) | 107.784 | 5,0 | 4 / 155 | 4 |
| Partit Popular Liberal (Det Liberale Folkeparti) | 73.854 | 3,4 | 1 / 155 | 1 |
| Partit Liberal (Venstre) | 49.668 | 2,3 | 2 / 155 | 11 |
| Aliança Electoral Roja (Rød Valgallianse) | 9,360 | 0,4 | 0 | 0 |
| Ensliges Parti | 5.112 | 0,2 | 0 | - |
| Partit Democràtic de Noruega (Norges Demokratiske Parti) | 2.128 | 0,1 | 0 | - |
| Dones Lliurement Escollides (Kvinnenes Frie Folkevalgte) | 1.868 | 0,09 | 0 | 0 |
| Llista Sami (Samealbmot listu/Samefolkets Liste) | 849 | 0,04 | 0 | - |
| Total 2.152.204 | 100% | 100% | 155 | |

## Referències

* (anglès) Resultats per districte de l'Arxiu d'Eleccions d'Adam Carr.
# Kashta

Kashta (Caixta - 760-747 aC), rei del regne de Cuix, fou probablement germà del seu antecessor, el rei Alara (785-760 aC), a qui va succeir vers el 760 aC. El seu nom sembla que vol dir "el cuixita" (els egipcis deien Kaš al regne de Núbia). Fou suposat fill del rei Piankhi-Miamum i de la reina Kenensat. Es va casar amb Pebatma de Núbia i amb la princesa egípcia Shapenuapit.
És possible que fos el primer a fixar permanentment la capital a Napata. En els primers anys de regnat va engrandir els seus dominis i va sobrepassar la frontera, situada a la primera cascada del Nil, per controlar Elefantina i Assuan vers el 750 aC. Algunes fonts el consideren el fundador de la XXV dinastia egípcia, en comptes del seu fill Piankhi, ja que va aconseguir un cert control sobre l'Alt Egipte i Tebes. Va portar el títol de rei de l'Alt i el Baix Egipte.
La seva filla Amenardis I (Amenardis Akaluka) va portar el títol d'esposa divina d'Amon. El seu fill Piankhi, conqueridor d'Egipte i primer faraó de la dinastia nubiana, el va succeir a la seva mort, cap al 747 aC. Fou enterrat a Al-Kurru, cementiri proper a Napata, i la seva tomba és una mica més gran que les dels reis anteriors.

## Referències

* ↑ The New Encyclopædia Britannica: Micropædia, Vol.8, 15th edition, 2003. p.817 (anglès)
# Cipriano Aguirrezabal Gallastegui

Cipriano Aguirrezabal Gallastegui (Iurreta, Biscaia, 28 de setembre de 1922 - Durango, Biscaia, 30 d'abril de 2001) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1941 i 1950. Durant la seva carrera esportiva aconseguí 24 victòries destacant dues etapes a la Volta a Espanya de 1947 i una a la Volta a Catalunya de 1944.
El seu germà Julián també fou un ciclista professional.

## Palmarès

* 1943
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Ajuntament de Bilbao
* 1944
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Ajuntament de Bilbao
* 1945
** 1r al Circuit de Getxo
* 1946
** 1r al Circuit de Getxo
** 1r del Gran Premi de Saragossa
* 1947
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Espanya
* 1948
** 1r del Gran Premi de Bilbao
* 1949
** 1r a San Antonio de Durango
* 1950
** 1r a San Antonio de Durango

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1946. 12è de la classificació general
* 1947. Abandona. Vencedor de 2 etapes

## Referències

* 1 2 «AGUIRREZABAL GALLASTEGUI Cipriano». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «[URTEKARIA]», 15-04-2009. Arxivat de l'original el 2009-04-15. [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Aguirrezabal Gallastegui Cipriano» (en italià). [Consulta: 20 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Cipriano Aguirrezabal a sitiodeciclismo.net
# Końskowola

Końskowola és un poble del sud-est de Polònia amb una població de 2.188 habitants entre Puławy i Lublin sobre el riu Kurówka. Està situat dins del municipi (en polonès gmina) de Końskowola i el districte (en polonès powiat) Puławski, que és una subdivisió administrativa del Voivodat de Lublin.
El 15 de setembre de 1939, Końskowola fou presa per les tropes alemanyes, sent ocupada fins al 25 de juliol de 1944. Els nazis hi van instal·lar un camp de presoners i un altre de treballs forçats. El primer es tancà ràpidament, però el segon continuà estant obert fins al 1943. També s'hi establí un gueto poblat principalment de jueus originaris d'Eslovàquia. L'octubre de 1942, la població del gueto (de 800 a 1.000 persones), amb dones i nenes inclosos, fou liquidada.
Entre les atraccions turístiques destaquen les esglésies del segle xvii. Hi ha enterrats els poetes Franciszek Dionizy Kniaźnin i Franciszek Zabłocki.
# Anons

Anons (comercialitzada internacionalment com The Announcement és una pel·lícula del 2018 dirigida per Mahmut Fazıl Coşkun i escrita per Fazıl Coşkun i Ercan Kesal. Els papers principals de la pel·lícula, que és una coproducció entre Turquia i Bulgària, són Ali Seçkiner Alıcı, Tarhan Karagöz, Murat Kılıç i Şencan Güleryüz.
La pel·lícula es va estrenar el 31 d'agost de 2018 dins l'àmbit de la 75a Mostra Internacional de Cinema de Venècia. La pel·lícula va guanyar el premi especial del jurat "Orizzonti (Horizons)" de Venècia.

## Argument

La pel·lícula explica la història d'un grup de soldats que intenten llegir una declaració a Istanbul Radio després d'un cop d'estat militar el 1963.

## Repartiment

* Ali Seçkiner Buyer - Coronel Reha
* Tarhan Karagöz - Tinent Şinasi
* Murat Kılıç - Major Kemal
* Şencan Güleryüz - Major Rifat
* Serkan Ercan - Senyor Hamdi
* Erdem Şenocak - Murat
* Mehmet Yılmaz Ak - Conductor Behçet

## Repartiment

| Premi / Festival | Data de la cerimònia | Categoria | Nominat | Resultat |
| Festival Internacional de Cinema d'Istanbul | 16 d'abril de 2015 | "Reunions sobre el suport al desenvolupament cinematogràfic del pont" | Mahmut Fazıl Coşkun | Guanyador |
| Festival Internacional de Cinema de Venècia | 8 de setembre de 2018 | "Premi del Jurat Orrizonti" | Mahmut Fazıl Coşkun | Guanyador |
| Festival Internacional de Cinema de Venècia | 8 de setembre de 2018 | "Millor pel·lícula mediterrània" | Mahmut Fazıl Coşkun | Guanyador |
| Mostra de València | 8 de setembre de 2018 | "Palmera d'Or" | "Anons" | Guanyador |
| Mostra de València | 8 de setembre de 2018 | Millor guió | Mahmut Fazıl Coşkun i Ercan Kesal | Guanyador |
| Mostra de València | 8 de setembre de 2018 | Millor fotografia | Krum Rodríguez | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Mahmut Fazıl Coşkun'un Yeni Filmi Anons Venedik'te Prömiyerini Yapacak». Türk Sineması Araştırmaları, 10 Eylül 2018.
* ↑ «Mahmut Fazıl Coşkun’dan “Anons” 75. Venedik Uluslararası Film Festivali’nde». BirGün, 18 Ağustos 2018.
* 1 2 Pınar, Övgü. «Mahmut Fazıl Coşkun'un 'Anons' filmine Venedik'ten ödül». BBC, 10 Eylül 2018.
* ↑ «Köprüde Buluşmalar Ödülleri Sahiplerini Buldu». filmloverss.com, 10 Eylül 2018.
* ↑ «Mahmut Fazıl Coşkun’un Yeni Filmi Anons, 75. Venedik Film Festivali’nde En İyi Akdeniz Filmi Ödülü’nü Kazandı». filmloverss.com, 10 Eylül 2018.
* ↑ La película turca "The Announcement", Palmera de Oro en la 34 Mostra València, La Vanguardia, 1 de novembre de 2019

## Enllaços externs

* Tràiler a YouTube