OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoon van Schendel

Antoon van Schendel (Lage Zwaluwe, Drimmelen, Brabant del Nord, 9 de maig de 1910 - Muret, França, 6 d'agost de 1990) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1935 i 1949. Era germà del també ciclista Antoon van Schendel. En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa al Tour de França, el 1938 i 1939.

## Palmarès

* 1937
** Vencedor d'una etapa del Circuit de l'Oest
* 1938
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
** Vencedor d'una etapa del Tour del Sud-oest
* 1939
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1941
** Vencedor d'una etapa del Circuit de Midi

### Resultats al Tour de França

* 1936. 32è de la classificació general
* 1937. 33è de la classificació general
* 1938. 50è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1939. 38è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* 1 2 «VAN SCHENDEL Antoon (Antonius Adrianus)». [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Antoon VAN SCHENDEL» (en italià). [Consulta: 8 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Antoon van Schendel a siteducyclisme.net
* Palmarès d'Antoon van Schendel a CycleBase (neerlandès)
# Dinòpids

Els dinòpids (Deinopidae) són una família d'aranyes araneomorfes. Fou descrita per primera vegada per Carl Ludwig Koch l'any 1850.
La família sencera és cribel·lada.

## Característiques

Són unes aranyes peculiars, allargades que construeixen unes teranyines que suspenen entre les seves potes davanteres. Quan la presa s'acosta, l'aranya sacseja la teranyina dues o tres vegades i la propulsa per atrapar la presa amb la seva xarxa. La seva visió nocturna és molt bona especialment amb els ulls mitjans posteriors, i fa possible que llencin amb precisió la seva xarxa sobre les seves preses. Aquests dos ulls mitjans són tan grans en comparació als altres sis ulls, que sembla que l'aranya només en tingui dos d'ulls.
Es distribueixen gairebé per tota la zona tropical del planeta; a Austràlia, Àfrica i Amèrica. El gènere Deinopis és el més nombrós i conegut. En anglès les anomenen ogre-faced spiders (aranyes amb cara d'ogre) per la seva semblança amb la criatura mitològica.

## Sistemàtica

És una família petita. Segons el World Spider Catalog amb data de 11 de febrer de 2019, aquesta família té reconeguts 2 gèneres i 65 espècies de les quals 51 espècies pertanyen al gènere Deinopis. El canvis dels darrers anys són rellevants, ja que el 27 de novembre de 2006 i hi havia reconeguts 4 gèneres i 57 espècies.
* Deinopis Macleay, 1839 (per tota la zona tropical)
* Menneus Simon, 1876 (Àfrica, Austràlia)
Dos gèneres que anteriorment s'incloïen en aquesta família, Avella (O. P-Cambridge, 1877) i Avellopsis (Purcell, 1904) s'ha integrat dins el gènere Menneus.

### Superfamília Uloboroidea

Els dinòpids havien format part de la superfamília dels uloboroïdeus (Uloboroidea), al costat dels ulobòrids. Les aranyes, tradicionalment, havien estat classificades en famílies que van ser agrupades en superfamílies. Quan es van aplicar anàlisis més rigorosos, com la cladística, es va fer evident que la major part de les principals agrupacions utilitzades durant el segle XX no eren compatibles amb les noves dades. Actualment, els llistats d'aranyes, com ara el World Spider Catalog, ja ignoren la classificació de superfamílies.

## Referències

* 1 2 3 4 (anglès) Referència World Spider Catalog : Deinopidae +base de dades . Accés l'11 de febrer de 2019
* ↑ Koch, C. L. (1850). Übersicht des Arachnidensystems. J. L. Lotzbeck, Nürnberg, Heft 5, pp. 1-77. doi:10.5962/bhl.title.39561
* ↑ Coddington, J.A. & Levi, H.W. (1991): "Systematics and Evolution of Spiders (Araneae)". Annu. Rev. Ecol. Syst. 22: 565-592
* ↑ «Gen. Menneus Simon, 1876». World Spider Catalog. [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Coddington, 2005, p. 24.
* ↑ World Spider Catalog, 2018.

### Bibliografia

* Coddington, Jonathan A. Spiders of North America: an identification manual. American Arachnological Society, 2005, p. 18–24 [Consulta: 24 setembre 2015]. «Phylogeny and classification of spiders»
* World Spider Catalog. «World Spider Catalog version 19.0». Natural History Museum Bern, 2018. [Consulta: 11 juliol 2018].

## Vegeu també

* Uloboroïdeu
* Llista d'espècies de dinòpids
* Classificació de les aranyes

## Enllaços externs

* Deinopidae
* The World Spider Catalog, V7.5
# Aleksandr Kulaguin

Aleksandr Kulaguin (rus: Александр Викторович Кулагин) (Kaliningrad, 29 de juny de 1954) és un remer rus, ja retirat, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la prova del quatre sense timoner del programa de rem. Formà equip amb Valeri Dolinin, Aleksei Kamkin i Vitaly Yeliseyev.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món de rem en el quatre sense timoner, dues d'or i dues de plata, entre les edicions del 1977 i 1983.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Aleksandr Kulagin». [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ «Rudern - Weltmeisterschaften. Vierer ohne Steuermann». [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Aleksander KULAGIN» (en anglès). Arxivat de l'original el 2023-06-11. [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ «Александр Викторович Кулагин! | ФГСР» (en rus). Arxivat de l'original el 2023-05-08. [Consulta: 8 maig 2023].
# Campionat Sud-americà de futbol de 1946

La dinovena edició del Campionat sud-americà de futbol se celebrà a Buenos Aires, Argentina del 12 de gener al 10 de febrer de 1946.
Aquest torneig fou una edició extra, sense trofeu atorgat al campió, però considerat oficial per la CONMEBOL.
Els equips participants foren Argentina, Brasil, Bolívia, Xile, Paraguai, i Uruguai. Colòmbia, Equador, i Perú no hi prengueren part.

## Estadis

| Buenos Aires | Buenos Aires | Avellaneda |
| Estadio Monumental | Estadio Gasómetro de Boedo | Estadio Independiente |
| Capacitat: 67.664 | Capacitat: 75.000 | Capacitat: 57.858 |

## Ronda final

Cada país s'enfrontà a cadascun de la resta de participants. Dos (2) punts s'atorgaren per victòria, un (1) punt per empat i zero (0) punts per derrota.
| Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts |
| Argentina | 5 | 5 | 0 | 0 | 17 | 3 | +14 | 10 |
| Brasil | 5 | 3 | 1 | 1 | 13 | 7 | +6 | 7 |
| Paraguai | 5 | 2 | 1 | 2 | 8 | 8 | 0 | 5 |
| Uruguai | 5 | 2 | 0 | 3 | 11 | 9 | +2 | 4 |
| Xile | 5 | 2 | 0 | 3 | 8 | 11 | −3 | 4 |
| Bolívia | 5 | 0 | 0 | 5 | 4 | 23 | −19 | 0 |
| Argentina | 2–0 | Paraguai |
| De la Mata 6' Martino 43' | | |
| Brasil | 3–0 | Bolívia |
| Heleno 47', 78' Zizinho 65' | | |
| Uruguai | 1–0 | Xile |
| Medina 34' | | |
| Xile | 2–1 | Paraguai |
| Araya 48' Cremaschi 68' | | Rolón 14' |
| Argentina | 7–1 | Bolívia |
| Labruna 34', 89' Méndez 39', 60' Salvini 75', 84' Loustau 79' | | Peredo 67' |
| Brasil | 4–3 | Uruguai |
| Jair 1', 16' Heleno 39' Chico 44' | | Medina 25', 70' Vázquez 37' |
| Paraguai | 4–2 | Bolívia |
| Genés 30' Benítez Cáceres 44' Villalba 67', 88' | | Coronel 20' (p.p.) González 42' |
| Argentina | 3–1 | Xile |
| Labruna 39', 60' Pedernera 65' | | Alcántara 85' |
| Uruguai | 5–0 | Bolívia |
| Medina 1', 25', 30', 78' García 75' | | |
| Brasil | 1–1 | Paraguai |
| Norival 63' | | Villalba 31' |
| Argentina | 3–1 | Uruguai |
| Pedernera 8' Labruna 46' Méndez 72' | | Riephoff 59' |
| Brasil | 5–1 | Xile |
| Zizinho 4', 41', 46', 71' Chico 89' | | Salfate 84' (pen.) |
| Xile | 4–1 | Bolívia |
| Araya 9', 39' Cremaschi 49', 78' | | Peredo 50' |
| Paraguai | 2–1 | Uruguai |
| Villalba 37' Rodríguez 75' | | Schiaffino 57' |
| Argentina | 2–0 | Brasil |
| Méndez 14', 20' | | |

## Resultat

* Campionat Sud-americà 1946
* Argentina Vuitè títol

## Golejadors
### 7 gols

* José María Medina

### 5 gols

* Ángel Labruna
* Norberto Doroteo Méndez
* Zizinho

### 4 gols

* Juan Bautista Villalba

### 3 gols

* Heleno de Freitas
* Jorge Araya
* Atilio Cremaschi

### 2 gols

* Adolfo Pedernera
* Juan Carlos Salvini
* Miguel Peredo
* Chico
* Jair Rosa Pinto

### 1 gol

* Vicente De la Mata
* Félix Loustau
* Rinaldo Martino
* Zenón González
* Norival Pereira Da Silva
* Juan Alcántara
* Santiago Salfate
* Delfín Benítez Cáceres
* Alejandrino Genés
* Albino Rodríguez
* Porfirio Rolón
* José García
* José Antonio Vázquez
* Juan Pedro Riephoff
* Raúl Schiaffino

### Pròpia porta

* Juan Bautista Coronel (per Bolívia)

## Referències

* 1 2 3 4 Campionat sud-americà de futbol 1946 a RSSSF
# Montsalés

Montsalés (en francès Montsalès) és un municipi francès situat al departament de l'Avairon i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 178 | 219 | 195 | 203 | 199 | 215 | 234 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Breil | |
| 2008- | Benoit Marty | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Trajectòria

«Trajectòria» té aquests significats:
* Trajectòria (cinemàtica), camí que un objecte amb massa en moviment segueix a través de l'espai en funció del temps
** Trajectòria de baixa energia, en astrodinàmica, ruta en l'espai que permet a una nau espacial canviar d'òrbita utilitzant molt poc combustible
** Trajectòria balística, trajectòria de vol que segueix un projectil sotmès únicament a la seva pròpia inèrcia i a les forces inherents al mitjà
** Trajectòria circumlunar o trajectòria trans-lunar, tipus de trajectòria de tornada lliure que pren una nau espacial
** Trajectòria hiperbòlica, en mecànica celeste, trajectòria de qualsevol objecte al voltant d'un cos central amb velocitat suficient per escapar
** Trajectòria parabòlica, en mecànica celeste
** Trajectòria terrestre, trajectòria a la superfície d'un planeta directament per sota de la trajectòria d'una aeronau
* Trajectòria clínica, eina de la gestió de la qualitat assistencial per a l'estandardització dels processos
* Trajectòria de Henyey, trajectòria pràcticament horitzontal del diagrama de Hertzsprung-Russell en la que es troben estels de la pre-seqüència principal amb masses menors a 0,5 masses solars després d'abandonar la coneguda com trajectòria de Hayashi i abans d'entrar a la seqüència principal
* Trajectòria de vida, recorregut, l'experiència i la construcció personal que cada subjecte fa de la seva vida a partir dels processos de desenvolupament
* Premi Trajectòria, guardó que el món literari i editorial català atorga a un personatge en reconeixement de la seva trajectòria en favor de la
# Veblenita

La veblenita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de David R. Veblen (1947), professor estatunidenc de la Universitat Johns Hopkins, en reconeixement de les seves destacades contribucions als camps de la mineralogia i la cristal·lografia. S'ha consolidat com un dels primers experts en l'ús de TEM en geologia i ha contribuït significativament a l'enfocament polisomàtic en mineralogia.

## Característiques

La veblenita és un inosilicat de fórmula química KNa(Fe₅$^{2+}$Fe₄$^{3+}$Mn₇)Nb₄(Si₂O₇)₂(Si₈O$_{22}$)₂O₆(OH)$_{10}$(H₂O)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010, i la primera publicació data del 2013. Cristal·litza en el sistema triclínic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al llac Mann 2, situat al complex alcalí de Seal Lake, al territori de Labrador, a Terranova i Labrador, Canadà. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Veblenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 octubre 2018].
# Xavier Arumí i Dou

Xavier Arumí i Dou (1932-2025) fou un advocat català. El 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi en reconeixement de la intensa trajectòria que ha desplegat en l'àmbit cívic, vinculada, sobretot, a la ciutat de Vic. La seva sostinguda aportació a nombroses institucions i entitats es va basar, fonamentalment, en una tasca constant d'assessorament jurídic.
En l'àmbit cívic, fou president del Consorci Hospitalari de Vic entre 1993 i 1996, així com membre de la primera junta de Sant Tomàs. També va participar en la redacció dels estatuts del Museu Episcopal de Vic.

## Referències

* ↑ Concessió de la Creu de Sant Jordi en 2002
* ↑ «La Sala de la Columna acull la festa patronal del Col·legi d'Advocats de Vic». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 25 març 2015].
* ↑ «Ens ha deixat l'expresident Xavier Arumí | Notícies», 13-01-2025. [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ Vilamala, Txell. «Mor als 93 anys l’advocat vigatà Xavier Arumí Dou», 13-01-2025. [Consulta: 14 gener 2025].
# Águilas no cazan moscas

Águilas no cazan moscas és una pel·lícula colombiana dirigida per Sergio Cabrera. El refrany águilas no cazan moscas es refereix al fet que els homes grans no han d'ocupar-se d'assumptes petits, igual que les àguiles, grans, no cacen mosques, petites.

## Argument

Vladimir Oquendo, expulsat de l'Acadèmia Militar per defensar el seu honor, sospita que el seu pare no és el seu veritable pare. Aleshores viatja al poble de la seva família a la recerca de la veritat. Tothom li dona explicacions diferents però tots tenen un tret en comú.

## Reconeixements

Va guanyar el premi especial del jurat en reconeixement del cinema llatinoamericà del Festival de Sundance de l'any 1995, a més del premi de la Unesco al Festival de Venècia, el Colón d'Or del Público al Millor Llargmetratge al Festival de Huelva i el Gran premi del públic del Festival de Cinema Llatinoamericà de Biarritz, tots ells el 1994.

## Repartiment

* Frank Ramírez com el profesor Albarracín.
* Humberto Dorado com el carnicero Oquendo.
* Florina Lemaitre com Miriam de Oquendo.
* Ángelo Javier Lozano com Vladimir Oquendo.
* Fausto Cabrera com el padre Troncoso.
* Vicky Hernández com Encarnación.
* Luis Fernando Múnera com Gustavo Calle.
* Martha Osorio com La Hermana Margarita
* Kepa Amuchastegui

## Referències

* ↑ Águilas no cazan moscas a Fotogramas
* ↑ «Awards» (en anglès). Águilas no cazan moscas. IMDb. [Consulta: 9 maig 2009].
* ↑ «Águilas no cazan moscas (1994)». Cartelmanía. [Consulta: 9 maig 2009].
# Amr

«Amr» té aquests significats:
* Amr (nom), nom masculí àrab
* Mesquita d'Amr, edifici del Caire
* Biografies:
** Amr, més conegut com a Hàixim ibn Abd-Manaf, parent del profeta Muhàmmad
** Amr al-Àixdak, governador i general omeia
** Amr ibn Adí, rei làkhmida de Hira (268 -288)
** Amr ibn Àmir ibn Zayd-Manat al-Khazrají (s. VI), poeta àrab
** Amr ibn al-As (~ 672-663), general àrab company del profeta Muhàmmad de la tribu de Qurayx
** Amr ibn al-Layth, general persa saffàrida
** Amr III ibn Hind, rei làkhmida de Hira
** Amr ibn Luhayy, fundador llegendari del politeisme a la península d'Aràbia i ancestre dels Khuzaa de la Meca
** Amr ibn Masada (? - Adana, 832), secretari del califa abbàssida Al-Mamun
** Amr ibn Yaqub, emir de Sistan (912 - 913)
** Amr Moussa (el Caire, 1936), polític egipci
** al-Abbàs ibn Amr al-Ghanawí (s. X-XI), general abbàssida
** Abd-ar-Rahman ibn Awf, company del profeta Muhàmmad
** Abbad ibn Muhàmmad al-Mútadid, emir d'Ixbíliya
** Abu-Amr Minhaj-ad-Din Uthman ibn Siraj-ad-Din Muhàmmad al-Juzjaní, historiador afganès
** Abu Amr Zabban ben al-Ala, lector de l'Alcorà
** Abu-Hafs Qutayba ibn Múslim ibn Abi-Sàlih Múslim ibn Amr al-Bahilí, general àrab omeia
** Abu-l-Hàkam Amr ibn Hixam ibn al-Mughira Abu-Jahl Ibn al-Handhaliyya, xeic àrab dels Banu Makhzum
** Abu-Míhjan Abd-Al·lah Amr ibn Habib, poeta àrab
** Abu-Uthman Amr ibn Bahr al-Kinaní al-Fuqaymí al-Basrí al-Jàhidh, intel·lectual àrab
** Àtika bint Zayd ibn Amr, companya del profeta Muhàmmad
** Ha-Mim ibn Mann-Al·lah ibn Hàfidh ibn Amr, religiós amazic i profeta
** Hàndhala ibn Abd-Amr ibn Sayfí al-Awsí, company del profeta Muhàmmad
** Al-Hàrith ibn Amr al-Kindí, rei dels Kinda
** Al-Hurr ibn Yazid ibn Nadjiya ibn Kanab ibn Attan ibn al-Harith ibn Amr ibn Hammam al-Riyahi al-Yarbui al-Tamimi, militar àrab omeia
** Imru-l-Qays ibn Amr, rei dels làkhmides
** Kamal-ad-Din Abu-Amr al-Abharí, visir seljúcida
** Al-Miqdad ibn Amr, company del profeta Muhàmmad
** Al-Qaqà ibn Amr, company del profeta Muhàmmad
** Rayhana bint Zayd ibn Amr, jueva de la tribu Banu Qurayza
** Saïd ibn Amr al-Haraixí, governador d'Armènia
# Arauca (municipi)

Arauca és un dels set municipis del Departament d'Arauca, a Colòmbia. Es troba a la riba del riu Arauca; està comunicada amb Veneçuela pel Pont Internacional José Antonio Páez; es connecta per via terrestre amb el centre del país mitjançant la Ruta de los Libertadores, que uneix les ciutats de Caracas i Bogotà. Té una única sortida cap a l'interior del país. Sols a 18 quilòmetres d'Arauca hi ha una bifurcació de camins. L'una es dirigeix a Arauquita i l'altra a Tame.

## Enllaços externs

* http://arauca-arauca.gov.co
* http://www.arauca.gov.co
* http://www.llanera.com
* http://www.portalaraucano.com
# Briny Breezes

Briny Breezes és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Briny Breezes tenia 411 habitants, 266 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 2.267 habitants per km².
Dels 266 habitatges en un 1,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,7% hi vivien parelles casades, en un 2,6% dones solteres, i en un 51,5% no eren unitats familiars. En el 48,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 34,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 1,9% tenia menys de 18 anys, un 1,5% entre 18 i 24, un 4,9% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 66,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 70 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583 $ i la renda mediana per família de 55.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 33.333 $. La renda per capita de la població era de 35.338 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Briny Breezes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Briny Breezes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* http://www.jcbnet.com/brinybreezes/new/briny/ Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine.
* http://briny-breezes.com/ Arxivat 2012-08-02 a Wayback Machine.
# Ielena Matiévskaia

Ielena Matiévskaia (rus: Елена Геннадьевна Матиевская) (Minsk, 8 de març de 1961), de casada Bratixko, és una remadora russa, ja retirada, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del quàdruple scull amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Antonina Pustovit, Olga Vasilchenko, Nadezhda Lyubimova i Nina Txeremíssina.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del món de rem, d'or el 1982 i de plata el 1983 i 1985.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Yelena Matiyevskaya». [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Elena MATIJEVSKAJA» (en anglès). Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Damen - Teil 1)». [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Damen - Teil 1)». [Consulta: 27 maig 2023].
# Campionat Sud-americà de futbol de 1956

El Campionat sud-americà de futbol de 1956 es disputà a l'Uruguai, el qual es proclamà campió, essent Xile el finalista.
Bolívia, Colòmbia, i Equador abandonaren la competició.
Enrique Hormazábal de Xile fou el màxim golejador amb 4 gols.

## Estadis

* Montevideo
* Estadio Centenario
* Capacitat: 65.235

## Ronda final

| Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts |
| Uruguai | 5 | 4 | 1 | 0 | 9 | 3 | +6 | 9 |
| Xile | 5 | 3 | 0 | 2 | 11 | 8 | +3 | 6 |
| Argentina | 5 | 3 | 0 | 2 | 5 | 3 | +2 | 6 |
| Brasil | 5 | 2 | 2 | 1 | 4 | 5 | −1 | 6 |
| Paraguai | 5 | 0 | 2 | 3 | 3 | 8 | −5 | 2 |
| Perú | 5 | 0 | 1 | 4 | 6 | 11 | −5 | 1 |
| Uruguai | 4–2 | Paraguai |
| Óscar Míguez 12' Guillermo Escalada 25', 32' Walter Roque 65' | | Máximo Rolón 81' Antonio Gómez 89' |
| Argentina | 2–1 | Perú |
| Omar Sívori 43' Federico Vairo 51' | | Roberto Drago 56' |
| Xile | 4–1 | Brasil |
| Enrique Hormazábal 8', 83' René Meléndez 65' Leonel Sánchez 71' | | Maurinho 38' |
| Uruguai | 2–0 | Perú |
| Guillermo Escalada 42' Óscar Míguez 73' | | |
| Brasil | 0–0 | Paraguai |
| Argentina | 2–0 | Xile |
| Ángel Labruna 9', 79' | | |
| Brasil | 2–1 | Perú |
| Álvaro 10' Zezinho 80' | | Roberto Drago 42' |
| Argentina | 1–0 | Paraguai |
| Carlos Cecconato 54' | | |
| Paraguai | 1–1 | Perú |
| Máximo Rolón 76' | | Isaac Andrade 61' |
| Brasil | 1–0 | Argentina |
| Luizinho 88' | | |
| Uruguai | 2–1 | Xile |
| Óscar Míguez 12' Carlos Borges 58' | | Ramírez Banda 59' |
| Xile | 4–3 | Perú |
| Enrique Hormazábal 15' Manuel Muñoz 34' José Fernández 70' Leonel Sánchez 86' | | Félix Castillo 22' Máximo Mosquera 57' Gómez Sánchez 80' |
| Uruguai | 0–0 | Brasil |
| Xile | 2–0 | Paraguai |
| Enrique Hormazábal 41' Ramírez Banda 51' | | |
| Uruguai | 1–0 | Argentina |
| Javier Ambrois 23' | | |

## Resultat

* Campionat Sud-americà 1956
* Uruguai Novè títol

## Golejadors
### 4 gols

* Enrique Hormazábal

### 3 gols

* Guillermo Escalada
* Óscar Míguez

### 2 gols

* Ángel Labruna
* Jaime Ramírez Banda
* Leonel Sánchez
* Máximo Rolón
* Roberto Drago

### 1 gol

* Carlos Cecconato
* Omar Sívori
* Federico Vairo
* Álvaro
* Luizinho
* Maurinho
* Zezinho
* José Fernández
* Manuel Muñoz
* René Meléndez
* Antonio Gómez
* Isaac Andrade
* Félix Castillo
* Óscar Gómez Sánchez
* Máximo Mosquera
* Javier Ambrois
* Carlos Borges
* José Walter Roque

## Referències

* 1 2 3 Campionat sud-americà de futbol 1956 a RSSSF