OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rincon

«Rincón o Rincon» té aquests significats:
* Toponímia:
** Rincon (Bonaire), població de l'illa de Bonaire, al Carib Neerlandès
** Rincon (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia
** Rincon (Nou Mèxic), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic
** Rincón (Treinta y Tres), població del departament de Treinta y Tres
** Rincón de Artigas, territori al sud del Brasil, dins el municipi de Santana do Livramento a l'Estat de Rio Grande do Sul
** Rincón del Cerro
** Rincón de Cuadra, entitat de població de l'Uruguai, al sud-oest del departament de Durazno
** Rincón de Bonanza, entitat local menor d'Oriola, a la comarca del Baix Segura de la Província d'Alacant
** Rincón de Soto, municipi de la comarca d'Alfaro, de La Rioja (Espanya)
** Rincón de Valentín, municipi del nord-oest de l'Uruguai al departament de Salto
** Rincón de la Victoria, municipi d'Andalusia a la província de Màlaga
** Reserva índia Rincon, reserva de la tribu Banda Rincon d'indis luiseños al nord-est del comtat de San Diego (Califòrnia)
* Biografies:
** Adolfo Rincón de Arellano y García (València, 1910 - 2006), alcalde de València entre
** César Rincón (Bogotá, 1965), torero colombià
** Fernando del Rincón (Guadalajara ~1460 -), pintor
** Francisco de RincónFrancisco de Rincón (~ 1567-1608), escultor espanyol
** Freddy Eusebio Rincón Valencia (Buenaventura, 1966), futbolista colombià
** Oliverio Rincón Quintana (Duitama, 1968), ciclista colombià
** Joan Rincón Gil (Reus, segles XVIII-XIX) Alcalde de Reus el 1822
# Ortiz

«Ortiz» té aquests significats:
* Toponímia:
** Ortiz (capital), localitat i capital del municipi homònim de Veneçuela a l'estat Guárico
** Ortiz (municipi), municipi de Veneçuela a l'estat Guárico
* Biografies:
** Alejandro Ortiz Ramos o Álex Ortiz (Sevilla, 1985), futbolista andalús que ocupa la posició de defensa
** Alexandre Pérez-Ortiz Acedo (Granollers), jugador d'handbol català que juga a la posició de central
** Andrés Ortiz, diversos personatges
** Ángel Ortiz (Aregua, 1977), futbolista paraguaià
** Antoni Ortiz Fuster (València, 1948), humorista gràfic valencià
** Antoni Ortiz Ramírez (Barcelona, 1907 – 1996), militant de la CNT i de la FAI, membre
** Daniela Ortiz (Cuzco, Perú, 1985) artista d'origen peruà que viu i treballa a Barcelona
** Diego Ortiz (~ 1510 – ~1570), compositor, gambista i teòric musical espanyol de l'època del Renaixement
** Enrique Ortiz Selfa (Grañén, Aragó, 1960), empresari espanyol dedicat al sector de la construcció
** Esperança Ortiz i Bover (Barcelona, 1901 - Madrid, 1959), actriu de teatre catalana
** Eva Ortiz Vilella (Oriola, 1975), política valenciana, militant del Partit Popular
** Felip Ortiz Martínez (Lleida, 1977), porter de futbol i entrenador de porters
** Francisco Ortiz Rivas (Granada, 1969), futbolista andalús que ocupava la posició de migcampista
** Isan Reynaldo Ortiz Suárez (1985), Gran Mestre d'escacs cubà
** Jordi Ortiz (Barcelona, 1969), escriptor
** José Ortiz, diversos personatges
** Josefa Ortiz de Domínguez o Josefa Ortíz y Téllez-Girón (Ciutat de Mèxic 1773 - 1829), criolla insurgent al Mèxic de principis del segle xix
** Juan Ortiz de Zárate (Urduña, ~1521), conqueridor i colonitzador espanyol
** Juan José Ortiz Pérez (Fontcouverte, Aude, 1945), polític valencià membre del Partit Popular
** Juan Manuel Ortiz Palazón o Juanma Ortiz (1982, Guardamar del Segura), futbolista
** Laia Ortiz i Castellví (Barcelona, 1979), diputada al Congrés dels Diputats per ICV
** Leopoldo Ortiz Climent (Catadau, 1941), enginyer agrònom i polític valencià
** Letícia Ortiz Rocasolano (Oviedo, 1972), reina consort d'Espanya
** Luis Ortiz González (Madrid, 1932 - 2006), polític espanyol que va ser Ministre d'Obres Públiques i Urbanisme entre 1981 i 1982
** Luis César Ortiz Aquino (Asunción, 1949), futbolista paraguaià retirat que jugava a la posició de defensa central
** Manuel Ortiz Toribio (Huelva, 1984), futbolista andalús que ocupa la posició de defensa
** Miguel Ortiz Zaragoza (Altea, 1962), advocat i polític valencià, militant del PP, alcalde d'Altea de 1991 a 2007
** Pablo Gómez Ortiz de Guzmán (Vitòria, 1970), futbolista i entrenador basc
** Pascual Ortiz Rubio (Morelia, Michoacán, 1877 - Ciutat de Mèxic, ?), president constitucional de 1930 a 1932
** Ricky Ortiz (1975), lluitador professional estatunidenc i jugador de futbol americà
** Tatiana Ortiz Galicia (Ciutat de Mèxic, 1984), saltadora mexicana
** Tomasa Ortiz Real (Bocairent, província de València, 1842 – Alcantarilla, Múrcia, 1916)
** Willington José Ortiz (Tumaco, Nariño, ?), futbolista i polític colombià
** Yñigo Ortiz de Retez, marí i explorador espanyol del segle xvi que va navegar per l'oceà Pacífic
# Leptis Minor

Leptis Minor o també Leptis Parva (grec antic: Λέπτις ἡ μίκρα) va ser una ciutat de la costa de la Bizacena, situada a uns 25 km al sud-est d'Hadrumetum o Adrumetum. El seu nom consta a l'Itinerari d'Antoní i a la Taula de Peutinger.
Va ser una colònia fenícia de la ciutat de Tir, de les més importants d'aquella costa, i després va caure sota influència cartaginesa, que la van convertir en la capital del districte anomenat Emporiae i la ciutat era tan rica que segons Titus Livi pagava a Cartago un talent diari (agafant el patró d'Eubea).
Conquerida Cartago la ciutat va passar a dependre de Roma. El seu nom era Leptis Minor o Parva, nom que li van posar els autors clàssics per evitar confusions amb l'altra Leptis, la Leptis Magna. Era una ciutat lliure i després en temps de Plini el Vell potser va ser una colònia romana, però no se sap amb seguretat, ja per que les monedes trobades no es coneix si es refereixen a aquesta ciutat o a Leptis Magna. Queden unes ruïnes de la ciutat de no gaire extensió.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Leptis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 juliol 2022].
# Lusna

Lusna (Lušna) va ser una ciutat de l'Imperi Hitita situada al sud-oest del llac de la sal, a mig camí entre el llac i la mar Mediterrània. En temps de Labarnas I, ja formava part del territori hitita, juntament amb les importants ciutats de Tuwanuwa, Hupisna, Nenasa, Landa, Zallara i Parsuhanta.

## Referències

* ↑ Garstang, John; Gurney, Oliver Robert. The Geography of the Hittite Empire (en anglès). British Institute of Archaeology at Ankara, 1959. ISBN 9781912090860.
* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 154. ISBN 8446011239.
# Cadeix-Barnea

Cadeix (hebreu: קָדֵשׁ) o Cadeix-Barnea (קָדֵשׁ בַּרְנֵעַ), fou una ciutat del sud de Palestina. Kadesh vol dir "santa" i barnea "desert de donar tombs".
Fou el lloc on els israelites van arribar quan per fi van entrar a Canaan. Després de donar tombs pel desert durant uns anys es van tornar a reunir a Cadeix, probablement al mateix lloc però ara esmentat com Meribà de Cadeix. Allí va morir Míriam i fou enterrada. Els israelites van alertar a Moisès sobre la manca d'aigua i Moisès va fer brollar aigua d'una pedra (la font Enmishpat). Moisès va enviar una ambaixada al rei d'Edom, demanant pas per les seves terres, però el permís no fou concedit.

## Referències

* ↑ Trumbull, H. Clay (Henry Clay). Kadesh-Barnea : its importance and probable site, with the story of a hunt for it : including studies of the route of the exodus and the southern boundary of the Holy Land. New York, Scribner, 1884.
# La Barre

«La Barre» té aquests significats:
* Toponímia:
** La Barre (Alt Saona), municipi al departament de l'Alt Saona (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** La Barre (Jura), municipi francès situat al departament de Jura (Borgonya - Franc Comtat)
** La Barre-de-Monts, municipi al departament de Vendée (regió de País del Loira, França)
** La Barre-en-Ouche, municipi al departament d'Eure (regió de Normandia, França)
** La Barre-de-Semilly, municipi al departament de la Manche (Normandia)
* Biografies:
** François-Jean Lefebvre de La Barre (castell de Férolles-Attilly, 1746 - Abbeville, 1766), víctima de la intolerància religiosa al Segle de les Llums
** Joseph Chabanceau de La Barre (París, 1633 – 1678), compositor francès
** Michel de la Barre (~ 1675 – 1745), compositor i flautista francès
** Poullain de la Barre (París, 1647 - Ginebra, 1725), escriptor, filòsof cartesià i feminista
# Vaire

El vaire, o vair, és un folre emprat per l'heràldica, format per quatre tires horitzontals d'unes peces en forma de campanetes, alternativament d'argent i d'atzur, i capiculades. El vaire reprodueix l'anomenat petit gris, la pell d'un esquirol de Sibèria, de ventre blanc i esquena d'un gris blavós.
Al vaire (fig. 1), les bases de les peces d'atzur d'una tira es corresponen amb les de les peces revessades d'argent de la immediata inferior. A més a més, la primera tira comença per una mitjana campaneta d'argent, la segona per mitjana campaneta d'atzur, i així successivament. Si té més tires i peces del que és habitual s'anomena vaire menut, i si en té menys i de més grosses es coneix com a vaire gran o beffroi.
Hi ha moltes variants del vaire, tant per la disposició de les peces com per la utilització d'altres esmalts:
* Al vaire en punta (fig. 2), les campanetes del mateix esmalt estan disposades en pal les unes sota les altres, amb la punta de l'una que toca el centre de la base de l'altra.
* Al contravaire (fig. 3), la base de metall de les peces d'una tira està disposada contra la base de metall de les peces de la immediata inferior, i la base de color contra la de color.
* Al vaire revessat (fig. 4), les peces de color estan dirigides cap a la punta de l'escut, és a dir a l'inrevés que al vaire, que miren amunt.
* Al vaire ondat (fig. 7), les peces de les tires segona i quarta s'han capgirat i les que tenen el mateix esmalt han quedat unides sense solució de continuïtat, fent una mena d'ondes rectilínies.
* El vairat (fig. 5) és un vaire amb altres esmalts diferents de l'argent i l'atzur. Pot adoptar també les altres tipologies anteriors (vairat en punta, vairat revessat, contravairat –fig. 6–, etc.).
El disseny del vaire tal com és ara amb les campanetes és relativament recent, per la qual cosa també es coneix com a vaire modern. El vaire antic, o vaire d'ondes, fou molt usat a Catalunya, i la seva forma era molt semblant a la de les faixes entades. Quan les tires del vaire antic eren verticals s'anomenava vaire antic en pal. El vairat d'ondes el podem veure, per exemple, a l'escut de Girona.
# Pisàtida

La Pisàtida (grec antic: Πισᾶτις) era el districte de la ciutat de Pisa, a la zona central de l'Èlida. Creuaven el país les muntanyes Fòloe, d'on sorgia l'Erimant, i el riu Alfeu, que constituïa el seu límit sud, si bé el país s'estenia una mica més al sud del riu. A la costa destacava el cap Ictis.
A la regió de la Pisàtida s'hi trobava Olímpia i la presidència dels jocs que se celebraven allí corresponia a la ciutat de Pisa. El país va ser conquerit pels eleus de l'Èlida Buida, i va assajar de revoltar-se més d'un cop fins que finalment Elis va destruir Pisa i altres ciutats el 572 aC, i així la Pisàtida va passar a ser un districte de l'Èlida. Arcàdia en va restablir la independència el 364 aC, però va ser retornat a Elis el 362 aC.

## Ciutats de la Pisàtida

* Letrinos
* Disponti
* Fees
* Alísion
* Salmona
* Heraclea
* Margana
* Amfídolos
* Olímpia
* Pisa
* Hàrpina

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1368. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Elis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 desembre 2020].
# Bornita

La bornita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del mineralogista austríac Ignaz von Born (1742-1791). Es pot confondre amb la calcopirita. També és coneguda amb els noms: chalcomiklita, erubescita, poikilita o phillipsina.

## Característiques

La bornita té la composició química següent: Cu₅FeS₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic (pseudocúbic). És de color marró a vermell coure en superfícies fresques, que entela a diversos tons iridescents de blau a porpra en alguns llocs. La seva cridanera iridescència li dona el sobrenom de mineral de paó (peacock ore, en anglès).
La bornita és un important mineral com a mena de coure (en conté fins a un 63%) i té una àmplia distribució en els dipòsits de pòrfirs de coure juntament amb la calcopirita, més comuna. La calcopirita i la bornita són típicament reemplaçades per calcocita i covel·lita a la zona d'enriquiment secundari de dipòsits de coure. La bornita també es troba com a disseminacions en roques ígnies màfiques, en contactes metamòrfics dels dipòsits de skarn, en pegmatites i en les pissarres cupríferes sedimentàries.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bornita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleita, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bellidoita, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaita, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació

Es produeix a nivell mundial en dipòsits de coure. En destaquen localitats amb cristalls notables a Butte, Montana, i a Bristol, Connecticut. Els cristalls grans es troben també als Alps Frossnitz, Tirol, Àustria, i a la mina Mangula, districte Lomagundi, Zimbàbue.
A Catalunya ha estat descrita a la província de Barcelona a les mines Mines (Hortsavinyà, Maresme), les mines El Remei (El Brull, Osona), la mina i pedrera Berta (Sant Cugat del Vallès-El Papiol, Vallès Occidental-Baix Llobregat) i les pedreres Gualba (Vallès Oriental); a la província de Lleida a la mina Victoria (Val d'Aran) i la mina Eureka (Castell-estaó, Pallars Jussà) i a la província de Tarragona a la mina Linda Mariquita (El Molar, Priorat).

## Varietats

Es coneix una varietat de bornita anomenada bornita argentífera. Aquesta varietat rep aquest nom pel seu contingut significatiu de plata en la seva composició. Aquesta varietat només ha estat trobada en un parell de localitats de la Columbia britànica (Canadà), a la província Gansu (Xina), i als estats d'Alaska, Arizona, Colorado i Montana (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Bornite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ «Jaciments de Bornita a Catalunya». Mindat. [Consulta: 5 novembre 2017].
* ↑ «Argentiferous Bornite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 març 2014].
# Palygorskita

La palygorskita és un mineral de la classe dels silicats (fil·losilicats). Va ser descoberta l'any 1862 en una mina a les muntanyes Urals prop de la localitat de Palygorskaya del krai de Perm, Rússia, sent nomenada així per aquesta localitat. Pertany i dona nom al grup de la palygorskita. Un sinònim d'aquesta espècie és attapulgita.

## Característiques

La palygorskita és un fil·losilicat de magnesi, hidroxilat i hidratat. Cristal·litza en el sistema monoclínic, i el seu hàbit és d'aspecte asbestiforme. No ha de ser confosa amb la sepiolita, encara que estudis recents indiquen que ambdues podrien tenir la mateixa composició. A més dels elements de la seva fórmula, (Mg, Al)₅(Si,Al)₈O$_{20}$(OH)₂·8H₂O + 2H₂O, sol portar impureses de ferro i potassi.

## Formació i jaciments

Apareix com a mineral secundari producte de l'alteració de silicats de magnesi en sòls i en sediments. També s'ha trobat en margues lacustres, en roques de carbonat i en roques ígnies màfiques. S'ha descrit en argila associada a un moviment de falla. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcita, dolomita, talc, clorita, quars, calcedònia, òpal o montmoril·lonita.

## Grup de la palygorskita

El grup de la palygorskita de minerals és un grup format per cinc espècies, estretament lligat amb el grup sepiolita.
| Espècie | Fórmula |
| Palygorskita | (Mg, Al)₅(Si,Al)₈O$_{20}$(OH)₂·8H₂O + 2H₂O |
| Tuperssuatsiaïta | Na₅Fe₃Si₈O$_{20}$(OH)₂·4H₂O + 2H₂O |
| Sense nom (silicat hidratat de Na-Ca-Fe) | NaCa(Fe$^{2+}$,Al,Mn)₅[Si₈O$_{19}$(OH)](OH)₇·5H₂O + 2H₂O |
| Windhoekita | Ca₂Fe$^{3+}$$_{2,67}$[Si₈O$_{20}$](OH)₄·10H₂O + 2H₂O |
| Yofortierita | Mn₅Si₈O$_{20}$(OH)₂·8-9H₂O + 2H₂O |

## Referències

* ↑ «Palygorskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 novembre 2014].
* 1 2 «Palygorskite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ García-Romero, E. y Suárez, M., 2010. "On the chemical composition of sepiolite and palygorskite". Clays and Clay Minerals, 58, 1-20.
# Doran

Doran és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 59 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Doran tenia 59 habitants, 24 habitatges, i 15 famílies. La densitat de població era de 108,5 habitants per km².
Dels 24 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 56.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.833 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 15.959 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Doran». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Doran». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Aleksandr Panfílov

Aleksandr Vassílievitx Panfílov (en rus: Александр Васильевич Панфилов), (Bixkek, 11 d'octubre de 1960) va ser un ciclista soviètic, d'origen kirguís. Va destacar en el ciclisme en pista, concretament en la prova de Quilòmetre, on va guanyar una plata als Jocs Olímpics de Moscou.

## Palmarès

* 1980
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Moscou en Quilòmetre contrarellotge
* 1983
** Medalla d'or a la Universiada d'estiu en Quilòmetre contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# American Enterprise Institute

L'American Enterprise Institute for Public Policy Research, més conegut com a American Enterprise Institute (AEI), és un grup de reflexió de centredreta amb seu a Washington, D.C. que investiga el govern, la política, l'economia i el benestar social. L'AEI és una organització independent sense ànim de lucre recolzada principalment per contribucions de fundacions, corporacions i particulars.
Fundada el 1938, l'organització està alineada amb el conservadorisme però no dóna suport a cap candidat polític. AEI advoca a favor de l'empresa privada, el govern limitat i el capitalisme democràtic. Algunes de les seves posicions han portat controvèrsia, incloses les seves recomanacions de política de defensa per a la guerra de l'Iraq, la seva anàlisi de la crisi financera del 2007-2008 i les seves polítiques energètiques i ambientals basades en la seva oposició durant més de dues dècades sobre el canvi climàtic.
AEI està governada per una junta de 28 membres. Aproximadament 185 autors estan associats amb AEI. Arthur C. Brooks va exercir com a president d'AEI des de gener de 2009 fins a l'1 de juliol de 2019. El va succeir Robert Doar.

## Referències

* ↑ «Democrats Ask if They Should Hit Back Harder Against the G.O.P.». The New York Times, 27-04-2022.
* ↑ «Why the American Enterprise Institute chief is so popular». .
* ↑ «In New Home, Policy Group Gets Big Gift». , 25-02-2014.
* ↑ Bondarenko, Peter. «American Enterprise Institute». A: Encyclopedia Britannica. Chicago, Illinois: Britannica Group Inc., February 5, 2015.
* ↑ «Board of Trustees». American Enterprise Institute. Arxivat de l'original el January 13, 2017. [Consulta: 27 juny 2019].
* ↑ «Authors». American Enterprise Institute. Arxivat de l'original el April 8, 2020. [Consulta: 27 juny 2019].
* ↑ Costa, Robert «AEI names Robert Doar as new president as conservative movement tries to find its way in Trump era». , 18-01-2019.
# Molibdenita

La molibdenita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany i dona nom al grup molibdenita de minerals. Rep el seu nom del grec molubdos, 'plom'.

## Característiques

La molibdenita és un disulfur de molibdè, amb fórmula MoS₂. Es fa servir en el camp de l'electrònica i en la indústria química. Es pot confondre amb el grafit. Cristal·litza en el sistema hexagonal, formant cristalls hexagonals prims, tot i que també se'n troba de forma massiva i lamel·lar.
La molibdenita conté sempre l'element reni, normalment en quantitat de parts per milió (ppm), però sovint fins proporcions de fins a 1–2%. La molibdenita és essencialment l'única font de reni. Els isòtops de molibdenita serveixen per a la datació geocronològica, ja que conté un isòtop radioactiu (reni-187), i el seu isòtop relacionat osmi-187 es pot mesurar i saber l'edat de formació de les roques que en contenen.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la molibdenita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Cu, Ag, Au», juntament amb els minerals següents: silvanita, calaverita, kostovita, krennerita, berndtita, kitkaita, melonita, merenskyita, moncheita, shuangfengita, sudovikovita, verbeekita, drysdal·lita, jordisita i tungstenita.

### Usos

La molibdenita té un efecte lubricant, que és conseqüència de la seva estructura en capes. L'estructura atòmica consta d'un full d'àtoms de molibdè amb una capa a dalt i a sota d'àtoms de sofre. En electrònica, la molibdenita té avantatges sobre el silici i el grafè, i la molibdenita es creu que podrà permetre fer transistors més petits i més eficients energèticament.

## Formació i jaciments

Se'n troba en pocs jaciments, en dipòsits hidrotermals d'alta temperatura. Els seus minerals associats inclouen pirita, quars i fluorita. Hi ha importants dipòsits de molibdenita en llocs on hi ha mines de molibdè, com els de Questa, Nou Mèxic i Henderson (Colorado). També es troba molibdenita en dipòsits de coure d'Arizona, Utah i Mèxic.

## Varietats

Es coneixen dues varietats de molibdenita:
* La femolita, probablement una molibdenita fèrrica o una barreja amb fórmula (Mo,Fe)S₂.
* La molibdenita rènica, una varietat que conté reni.

## Grup molibdenita

El grup molibdenita està integrat per tres espècies minerals.
| Espècie | Fórmula |
| Drysdal·lita | MoSe₂ |
| Molibdenita | MoS₂ |
| Tungstenita | WS₂ |

## Vegeu també

* Lubricant sec.

## Referències

* ↑ «Molybdenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 març 2015].
* 1 2 «Molybdenite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ «New Transistors: An Alternative to Silicon and Better Than Graphene» (en anglès). Science Daily. [Consulta: 19 gener 2014].
* ↑ «Femolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ «Rhenian Molybdenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 març 2015].