OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ablació (geologia)

Ablació (geografia, geologia, geomorfologia) és el procés o conjunt de processos d’erosió mecànica o química d’arrencada i emportament dels materials sòlids que condueixen a un rebaixament de qualsevol relleu. També s'empra el terme denudació per a designar els mateixos tipus de processos d'ablació o erosius.(en: ablation; es: ablación; fr: ablation). Proces d’erosió (arrencada i exportació) de materials sòlids que provoquen la disminució de la cota d'un terreny i la degradació per erosió.

## Ablació glacial

Conjunt de processos que tenen lloc en les parts baixes d'una glacera per les quals aquesta perd part de la seva massa quan les pèrdues superen les aportacions. Entre ells, el principal és la fusió del gel, amb resultats diferents segons si afecta:
* la massa de gel que envolta un fragment de roca de mida petita, de manera que el fragment s'enfonsa generant petits conductes cilíndrics
* una superfície amb una capa potent de detritus que aïllen el gel subjacent, la qual cosa retarda la minva de gel i la fusió dona lloc a la formació de monticles de graves amb gel a dins o a una topografia amb monticles i depressions.
Són processos d'ablació aquells que duen a terme i causen la pèrdua total del gel dipositat o la neu caiguda en les glaceres o geleres. Consisteixen en la fusió a l'estiu de part de la massa de neu o gel acumulats, i en glaceres estables ve compensada per l'acumulació de neu a l'hivern i pel flux de gel entre les diferents parts de la glacera. En glaceres en zones temperades (glaceres de muntanya) es dona a la part baixa de la glacera (zona d'ablació), on el gel està a una temperatura de zero graus, i suposa la fusió de la neu acumulada al curs superior (zona d'acumulació). En canvi, a les glaceres fredes (a les zones polars) que tenen tota la massa de gel a temperatures inferiors als zero graus, l'ablació és molt reduïda.

## Referències

* ↑ «ablació». IEC, Diccionari General DCT, (CIT) Terminologia de Ciències i Tecnologia, 2022. [Consulta: 13 gener 2022].
* ↑ «ablació». IEC, Diccionari Multilíngüe de la Ciència del Sòl, 2022. [Consulta: 13 gener 2022].
* 1 2 3 Geología. Madrid: Anaya, 1988. ISBN 84-207-1396-1.
* ↑ «zona d'ablació». enciclopèdia.cat, GEC, 2023. [Consulta: 13 febrer 2023].
# Esta nit a Foix

Esta nit a Foix (títol original en català medieval: Esta nit a Foix) és un curtmetratge de ficció dirigit per Jaume Duran, estrenat el 2013. Es rodà a diversos indrets de la comarca del Berguedà - Catalunya (Església de Santa Maria d'Avià, Plaça Porxada i Palau de Pinós de Bagà, Creu de la Pinya de Berga, Pont de Pedret de Cercs, Monestir de Sant Llorenç de Guardiola de Berguedà) i a Occitània (Foix). La banda sonora fou creada per Quimi Portet. El curt fou seleccionat al 66th. Cannes Film Festival's Short Film Corner (Cannes Court Metrage) - Cannes 2013.

## Argument

El primer cavaller de la Comtessa d'un comtat prepirinenc de la baixa edat mitjana rep una visita inesperada: La Mort. Fugir potser és l'única opció.

## Repartiment

| Actor / actriu original | Personatge fictici |
| Lluís Soler | Cavaller |
| Txe Arana | Comtessa |
| Javier Botet | La Mort |

## Enllaços externs

* Pi3b produccions: pi3b.cat Arxivat 2017-03-20 a Wayback Machine. i a la de Catalan Films: Esta nit a Foix.
# Jeroni Granell i Mundet

Jeroni Granell i Mundet (Barcelona, 1834 - Barcelona, 31 de desembre de 1889) fou un mestre d'obres, artesà i decorador barceloní.

## Biografia

Fill del també mestre d'obres Jeroni Granell i Barrera (†1877) i de Teresa Mundet, fou el pare de l'arquitecte modernista Jeroni Ferran Granell i Manresa, i oncle de Ferran Cels i Granell.
Es titulà el 1854 com a mestre d'obres, i també tenia el títol d'agrimensor, corresponent a l'actual tècnic en topografia, i el de director de camins veïnals des de l'any 1855, equivalent al d'enginyer de camins, canals i ports actual. Fou president del Centre de Mestres d'Obres entre 1879 i 1882, i va col·laborar amb Elies Rogent en la construcció del paranimf de la Universitat de Barcelona. Passà per diferents estils: medievalisme, eclecticisme i el modernisme; però la major part de la seva obra fou realitzada dins de l'eclecticisme.

## Obres destacades

* Edifici d'exposicions d'art de la Gran Via, Barcelona (1869). No conservat.
* Església de la Concepció, Barcelona (1871)
* Hospital d'Oliver, Alcoi (1868 - 1877)
* Prefectura Superior de Policia de Catalunya, Barcelona (1878)
* Col·legi Samà, Vilanova i la Geltrú (1879)
* Biblioteca Museu Víctor Balaguer, Vilanova i la Geltrú (1882 - 1884)
* Església de Sant Jaume, Moja (1884)
* Casa Francesc Ferrer, Barcelona (1887)

## Referències

* ↑ «Defuncions 1889, núm. 8932». AMCB, 31-12-1889.
* ↑ La Imprenta: diario de avisos, noticias y decretos (edición mañana), 08-05-1877, p. 3224.
* ↑ Maspoch, Mònica. Galeria d'autors : ruta del modernisme, Barcelona. Barcelona: Institut del Paisatge Urbà i la Qualitat de Vida, 2008, p. 108. ISBN 978-84-96696-02-0.
* ↑ Marsé i Ferrer, 2008, p. 15.
* ↑ Freixa, 2008.
* ↑ Duran, Fina «L'Art de col·leccionar: Col·leccionisme Institucional». Revista Bonart, 163, febrer-març 2014, pàg. 20-21.

## Bibliografia

* Freixa, Mireia «Elies Rogent i la construcció del Paranimf de la Universitat de Barcelona». Barcelona Quaderns d'Història, 14, 2008, pàg. 63-80.
* Marsé i Ferrer, Pere «Itinerari per la història de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer». Butlletí de la Biblioteca Museu Balaguer, 1, 2008, pàg. 13-28.
# Bobsleigh als Jocs Olímpics d'Hivern de 1998

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 celebrats a la ciutat de Nagano (Japó) es disputaren dues proves de bobsleigh, ambdues en categoria masculina.
Les proves es realitzaren entre els dies 14 i 15 de febrer la prova de Bobs a 2 i entre el 20 i 21 de febrer de 1998 a les instal·lacions d'Iizuna. Hi participaren un total de 156 corredors de 28 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Bobs a dos

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bobs a 2 detalls | Itàlia Itàlia IGünther Huber Antonio Tartaglia Canadà Canadà IPierre Lueders David MacEachern | No es concedí | Alemanya Alemanya IChristoph Langen Markus Zimmermann |
| Bobs a 4 detalls | Alemanya Alemanya IIChristoph Langen Markus Zimmermann Marco Jakobs Olaf Hampel | Suïssa Suïssa IMarcel Rohner Markus Nüssli Markus Wasser Beat Seitz | Regne Unit Regne Unit ISean Olsson Dean Ward Courtney Rumbolt Paul Attwood França França IBruno Mingeon Emanuel Hostache Eric le Chanony Max Robert |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 2 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Suïssa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | França | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 3 | 1 | 3 | 7 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Bobsleigh at the 1998 Winter Olympics». [Consulta: 30 desembre 2024].
# Nasser Givehchi

Nasser Givehchi fou un lluitador iranià, especialista en lluita lliure, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes ploma del programa de lluita lliure. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, fou sisè en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze en els Jocs Asiàtics de Tòquio 1958. Una vegada retirat va tenir una llarga carrera com a entrenador nacional de lluita lliure i àrbitre internacional.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Nasser Givehchi». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 14 març 2025].
* ↑ ایران, کمیته ملی المپیک جمهوری اسلامی. «ناصر گیوه چی» (en persa). [Consulta: 14 març 2025].
# Oxford (Maryland)

Oxford és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 771 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oxford tenia 771 habitants, 396 habitatges, i 241 famílies. La densitat de població era de 595,4 habitants per km².
Dels 396 habitatges en un 14,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,2% tenia menys de 18 anys, un 1,7% entre 18 i 24, un 17,3% entre 25 i 44, un 37,2% de 45 a 60 i un 30,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 55 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.054 $ i la renda mediana per família de 71.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.708 $ mentre que les dones 33.929 $. La renda per capita de la població era de 47.917 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oxford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oxford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Amatunt

Amatunt (grec antic: Αμαθούς) era una antiga ciutat de la costa sud de Xipre. Era famosa pel seu culte a Afrodita, anomenada Amatúsia, i a Adonis, segons Escílax de Carianda i Estrabó.
Va ser fundada pels fenicis i probablement va ser la primera colònia fenícia a l'illa. Esteve de Bizanci diu que era la ciutat més antiga de Xipre. Sembla que va conservar els seus costums orientals molt després de què les altres ciutats de l'illa s'haguessin hel·lenitzat. El déu de la ciutat era Melcart que es va identificar amb el grec Hèracles. Era governada pels sacerdots fenicis de Kition. Quan les ciutats xipriotes es van revoltar contra Pèrsia, Amatunt es va mantenir lleial a aquell país.
El territori d'Amatunt era conegut per l'excel·lència del seu blat i per l'abundància de mines. Sembla que la ciutat es dividia en dues parts, una a la costa i una altra més a l'interior, sobre un turó.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (et al.) (eds.). Diccionari Grec-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana; Fundació Institut Cambó, 2015, p. 205. ISBN 9788441224223.
* ↑ Moscati, Sabatino. The Phoenicians (en anglès). 1850435332, 2001, p. 196. ISBN 1850435332.
* ↑ Smith, William (ed.). «Amathus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 febrer 2023].
# Dezhou

Dezhou (xinès: 德州; pinyin: Dézhōu) és una ciutat a nivell de prefectura al nord-oest de la província de Shandong, a la República Popular de la Xina. Limita amb la capital provincial de Jinan al sud-est, Liaocheng al sud-oest, Binzhou al nord-est i la província de Hebei al nord.

## Història

La història de Dezhou té de més de quatre mil anys, segons els instruments de fang que s'han trobat a la zona. Segons la llegenda l'emperador Yu va dragar nou rius per controlar les inundacions i cinc dels rius travessen Dezhou. La regió de Dezhou es va establir el 1950 i va passar a ciutat el 1994.
Dezhou es troba a la ruta de ferrocarril de Beijing a Xangai, coneguda com el ferrocarril Jinghu. Dezhou sempre ha estat un important centre de transport des de l'antiguitat (especialment després de la Dinastia Ming). El Riu Groc i el Gran Canal de la Xina passen per la ciutat. A Dezhou es troba la tomba del sultà de Sulú Paduka Pahala, que va morir a Dezhou en el seu viatge de tornada d'una visita a l'emperador Yǒnglè el 1417.

## Administració

Dezhou consta de tretze subdivisions a nivell de comtat:

### Districtes

* Districte de Decheng. El govern de la ciutat-prefectura es troba en aquesta subdivisió.
* Districte de Lingcheng

### Ciutats

Les ciutats (ciutats a nivell de comtat xianji shi) administrades per Dezhou són:
* Leling
* Yucheng (禹城)

### Comtats

Els comtats (comtat xian) administrats per Dezhou són:
* Pingyuan
* Xiajin
* Wucheng
* Qihe
* Linyi
* Ningjin
* Qingyun

### Zones de desenvolupament

* Districte de desenvolupament econòmic de Dezhou
* Districte de desenvolupament econòmic de Dezhou Yunhe
* Mapa de Dezhou
* Decheng
* Lingcheng
* Comtat de Ningjin
* Comtat de Qingyun
* Comtat de Linyi
* Comtat de Qihe
* Comtat de Pingyuan
* Comtat de Xiajin
* Comtat de Wucheng
* Laoling (ciutat)
* Yucheng (ciutat)

## Referències

* ↑ «Political divisions of Dezhou City». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 8 juny 2011].
# Hiracodòntids

Els hiracodòntids són una família extinta de perissodàctils prehistòrics que visqueren entre l'Eocè superior i el Miocè inferior. Estaven emparentats amb els rinoceronts actuals i produïren els mamífers terrestres més grossos de tots els temps, com ara Paraceratherium.

## Vegeu també

* Hyracodon
# Bol d'or (ciclisme)

El Bol d'or era una competició ciclista de resistència francesa que es disputava en pista al llarg de 24 hores. El seu nom era degut al fet que el premi que s'atorgava al vencedor era un bol de bronze dorat, creat per Paul Decam (1853-1926), escultor i fundador del diari Paris-Pédale, i ofert per Chocolats Meunier. La primera edició es disputà el 1894 i fins al 1913 es disputà de manera ininterrompuda, a excepció de 1901. Després de la Primera Guerra Mundial es tornà a disputar la cursa, però ja de manera més discontinua, el 1919, 1924, 1925, 1927, 1928 i 1950.
Honoré Barthélémy, el 1925, té el rècord de més quilòmetres recorreguts en 24 hores, amb 1.035,114. Léon Georget, amb nou victòries és el ciclista que més vegades la guanyà.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Distància | Format de la cursa | Velòdrom |
| 1894 | Constant Huret | 736,946 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1895 | Constant Huret | 829,498 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1896 | Gaston Rivierre | 859,120 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1897 | Lucien Stein | 764,826 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1898 | Constant Huret | 852,468 km | darrere triplet | Velòdrom de Roubaix |
| 1899 | Albert Walters | 1.020,977 km | darrere tàndem elèctric | Velòdrom del Parc des Princes |
| 1900 | Mathieu Cordang | 956,775 km | darrere triplet | Velòdrom de Vincennes |
| 1902 | Constant Huret | 779,488 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1903 | Léon Georget | 847,803 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1904 | Lucien Petit-Breton | 852,000 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1905 | Arthur Vanderstuyft | 943,666 km | darrere tàndem | Velòdrom d'Hiver |
| 1906 | René Pottier | 925,290 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1907 | Léon Georget | 904,420 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1908 | Léon Georget | 973,666 km | darrere tàndem | Velòdrom d'Hiver |
| 1909 | Léon Georget | 845,700 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1910 | Léon Georget | 923,300 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1911 | Léon Georget | 915,160 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1912 | Léon Georget | 951,750 km | darrere tàndem | Velòdrom d'Hiver |
| 1913 | Léon Georget | 909,984 km | darrere tàndem | Velòdrom d'Hiver |
| 1919 | Léon Georget | 924,680 km | darrere tàndem | Velòdrom d'Hiver |
| 1924 | Oscar Egg | 936,325 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1925 | Honoré Barthélémy | 1.035,114 km | darrere tàndem | Velòdrom de Bordeus |
| 1927 | Honoré Barthélémy | 924,500 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1928 | Hubert Opperman | 950,060 km | darrere tàndem | Velòdrom Buffalo |
| 1950 | Fiorenzo Magni | 867,609 km | darrere derny | Velòdrom d'Hiver |

## Referències

* 1 2 Palmarès del Bol d'or a memoire-du-cyclisme.eu
# Owings

Owings és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 1.325 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Owings tenia 1.325 habitants, 426 habitatges, i 356 famílies. La densitat de població era de 130,2 habitants per km².
Dels 426 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 16,4% no eren unitats familiars. En el 10,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.150 $ i la renda mediana per família de 74.702 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.250 $ mentre que les dones 31.204 $. La renda per capita de la població era de 27.287 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Owings». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Owings». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alps Cottis

Els Alps Cottis (en llatí Alpes Cottiae o Alpes Cottianae) eren un territori que primer va dependre de Roma i després es va convertir en província romana.
El seu nom deriva d'un cap alpí anomenat Cottius, rei de diverses tribus celto-lígurs dels Alps, amic d'August. L'emperador li va donar la possessió del districte amb el títol de Praefectus (prefecte). El territori incloïa dotze petites tribus alpines i anava d'Embrun (Ebrodunum) a la Gàl·lia fins a Susa (Segusio) a Itàlia amb l'important pas de Mont Genevre, una de les vies de comunicació més importants entre els dos països, segons Estrabó i Plini el Vell. Els rius principals, que tenien les fonts als Alps, eren el Druentia (Durance) i el Duria (Dora Riparia) a l'est, que Estrabó confon amb el Dora Baltea que flueix pel país on vivien els salasses.
El territori va seguir en mans dels reis locals fins que Neró el va incorporar a l'imperi com a província a la que es va donar el nom d'Alps Cottis (Alpes Cottiae), nom que en temps de Constantí es va estendre cap al Piemont ocupant el que havia estat la Ligúria. El topònim subsisteix amb el nom d'Alps Cotians.

## Referències

* ↑ Bunbury, Edward Herbert. «Alpes, 2. Alpes Cottiae». A: William Smith (ed.). Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854 [Consulta: 15 agost 2021].
# Antagonista (bioquímica i farmacologia)

En bioquímica i farmacologia, un antagonista (del llatí antagonista i aquest del grec ἀνταγωνιστής, qui lluita en contra) és aquella molècula que no té cap resposta biològica a l'unir-se a un receptor però bloquegen la resposta dels agonistes sobre el teixit, òrgan o animal complet. Hi ha dos tipus d'antagonistes:
* Antagonistes competitius: Els antagonistes lluiten contra l'agonista per a unir-se al receptor pel mateix lloc.
* Antagonistes no competitius: Els antagonistes bloquegen al receptor amb la unió d'aquest a un lloc accessori del receptor. Amb aquesta unió, la zona d'unió amb l'agonista canvia de conformació i no deixa que s'unesca al receptor.Antagonistes no competitius
Per a mesurar l'efecte dels antagonistes en corbes dosi-resposta, cada corba dosi-resposta representa la concentració d'agonista que cal per a arribar al màxim de resposta biològica que anteriorment se li ha afegit una determinada concentració d'antagonista. Quan més a l'esquerra de la gràfica, cada corba té una concentració d'antagonista més alta.
# Dezső Novák

Dezső Novák (en hongarès: Novák Dezső) (Ják, Hongria, 3 de febrer de 1939 - Budapest, 26 de febrer de 2014) fou un futbolista hongarès, guardonat amb tres medalles olímpiques. El 2004 va rebre l'Orde del Mèrit d'Hongria.

## Carrera esportiva

Al llarg de la seva carrera ha jugat en diferents clubs de futbol, destacant el Ferencvárosi Torna Club, en el qual milità entre 1961 i 1972. Amb la selecció de futbol d'Hongria aconseguí el tercer lloc en el Campionat d'Europa de futbol 1964 realitzats a Espanya, i va participar en tres Jocs Olímpics aconseguint guanyar la medalla de bronze en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia) i sengles medalles d'or en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) i els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic).
Posteriorment va esdevenir entrenador, entre altres clubs entrenà el Ferencvárosi.

## Referències

* 1 2 75 éves korában elhunyt Novák Dezső (hongarès)
* 1 2 3 «Olympedia – Dezső Novák». [Consulta: 6 novembre 2023].
# Listrosaure

Els listrosaures (Lystrosaurus) són un gènere extint de teràpsids que visqueren entre el Permià superior i el Triàsic inferior. En el seu punt àlgid, fou un animal tan comú que el 95% dels vertebrats terrestres pertanyien a aquest gènere. Se n'han trobat restes fòssils a Àfrica, l'Antàrtida i l'Índia. Se n'han trobat fòssils en aquests llocs tan diferents perquè en aquella època aquests continents formaven el supercontinent de Pangea.
Feia entre 80 cm i 2 m, tenia les extremitats curtes i robustes, les anteriors més potents que les posteriors, el que sembla indicar es tractava d'un animal excavador. Al crani hi tenia dos narius situats molt enlaire, gairebé a nivell dels ulls. Dos ullals considerablement grossos li sortien de la mandíbula superior, servint-li tant per a excavar a la recerca d'arrels, perquè era herbívor, com per a la defensa. Si durant força temps el listrosaure fou considerat un animal d'aiguamolls, a la manera dels actuals hipopòtams, avui el criteri ha canviat i se sospita que pogueren viure en zones més àrides.

## Referències

* ↑ Entrada «Lystrosaurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Bolxie Lipiagui

Bolxie Lipiagui - Большие Липяги (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 608 habitants. Pertany al districte (raion) de Véidelevka.

## Referències

* ↑ «Посёлок Вейделевка (летопись, часть 1)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Историческая справка | Вейделевский район». Arxivat de l'original el 2013-04-17. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Вейделевка (летопись часть 2)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].