# Vara d'Aaron

La vara d'Aaron es refereix a qualsevol dels bastons que portà Aaron, el germà de Moisès, a la Torà. La Bíblia explica com, juntament amb la vara de Moisès, la vara d'Aaron va ser dotada d'un poder miraculós durant les deu plagues d'Egipte que van precedir l'Èxode. Hi ha dues ocasions en què la Bíblia parla del poder de la vara.

## Referències bíbliques

En la cultura dels israelites, la vara (en hebreu: מַטֶּה, transliterat: maṭṭeh) era un símbol natural d'autoritat, com a eina que utilitzava el pastor per corregir i guiar el seu ramat. La vara de Moisès és, de fet, citada a l'Èxode com portada per ell mentre pasturava les seves ovelles; i més tard esdevé el seu símbol d'autoritat sobre els israelites. Les vares de Moisès i d'Aaron van ser dotades d'un poder miraculós durant les plagues d'Egipte; Déu va ordenar a Moisès que aixequés la seva vara sobre el mar Roig quan s'havia de dividir i en pregària sobre Israel en la batalla; Moisès treu aigua d'una pedra amb la seva vara.
La vara d'Aaron, però, es cita dues vegades com a exhibició d'un poder miraculós per si sola, quan no està físicament a les mans del seu propietari. A l'Èxode (Parshat Va'eira a la Torà), Déu envia Moisès i Aaron al faraó una vegada més, instruint-li a Aaron que quan el faraó demani veure un miracle, ha de "llançar la seva vara" i es convertirà en un serp. Quan ho fa, els bruixots del faraó responen llançant de la mateixa manera les seves pròpies vares, que també es converteixen en serps, però la vara d'Aaron s'engoleix a totes. "El cor del faraó és tossut" i opta per ignorar aquesta advertència simbòlica, i així tenen lloc les plagues d'Egipte. En particular, aquest capítol comença amb Déu dient a Moisès: "Mira, t'he fet com a Déu per al faraó i el teu germà Aaron serà el teu profeta". Com Déu transmet la seva paraula a través dels seus profetes al seu poble, així Moisès transmetrà el missatge de Déu al faraó per mitjà d'Aaron. La tasca del profeta era pronunciar la paraula de Déu en nom de Déu. Era la "boca" de Déu.
A Nm 16, la rebel·lió de Corè contra la proclamació de Moisès de la tribu de Leví com a sacerdoci ha estat suprimida i la rebel·lió consegüent de tota la congregació ha resultat en una plaga, acabada només per la intercessió de Moisès i Aaron. Per "aturar les queixes" dels israelites, Déu mana que cadascuna de les Dotze Tribus proporcioni una vara; i només la de la tribu escollida per convertir-se en sacerdots brotarà miraculosament durant la nit. Aaron proporciona la seva vara per representar la tribu de Leví, i "va donar brots, va produir flors i va donar ametlles madures" (Nm 17:8), com a prova del dret exclusiu al sacerdoci de la tribu de Leví. En commemoració d'aquesta decisió es va ordenar que la vara fos tornada a posar "davant del testimoni".
He 9:4 afirma que la vara es guardava a l'Arca de l'Aliança.

## A la literatura rabínica

La Bíblia atribueix poders miraculosos similars a la vara d'Aaron i a la de Moisès. L'Haggadah va un pas més enllà i identifica completament la vara d'Aaron amb la de Moisès. Així, el Midrash Yelammedenu afirma que:
| « | El bastó amb el qual Jacob va creuar el Jordà és idèntic al que Judà va donar a la seva nora, Tamar. També és la vara santa amb la qual va treballar Moisès, amb la qual Aaron va fer meravelles davant el faraó, i amb la qual, finalment, David va matar el gegant Goliat David el va deixar als seus descendents, i els reis davídics el van utilitzar com a ceptre fins a la destrucció del Temple, quan va desaparèixer miraculosament. Quan vingui el Messies, se li donarà com a ceptre en mostra de la seva autoritat sobre els pagans. | » |
Era feta de safir, pesava quaranta seahs (un seah = 4,53 kg), i portava la inscripcióדצ״ך עד״ש באח״ב,, que es compon de les inicials dels noms hebreus de les Deu Plagues (Tan., Waëra). 8, ed. Buber).
Tanmateix, segons aquest mateix article de l'Enciclopèdia Jueva, els autors reconeixen que aquesta referència prèvia de Buber confon les dues vares.

## Modificació haggàdica

La llegenda encara té més a dir sobre aquesta vara. Déu el va crear al crepuscle del sisè dia de la Creació (Pirkei Avoth 5:9 i Mekhilta, Beshallaḥ, ed. Weiss, iv. 60), i el va lliurar a Adam quan aquest va ser expulsat del paradís. Després d'haver passat per les mans de Sem, Enoc, Abraham, Isaac i Jacob successivament, va passar a la possessió de Josep. A la mort de Josep, els nobles egipcis van robar algunes de les seves pertinences i, entre elles, Jetró es va apropiar del bastó. Jetro va plantar el bastó al seu jardí, quan la seva meravellosa virtut es va revelar pel fet que ningú podia retirar-lo del terra (com l'Excàlibur); fins i tot tocar-la estava ple de perill per a la vida. Això va ser perquè hi havia gravat el nom inefable de Déu.
Quan Moisès va entrar a la casa de Jetró, va llegir el Nom, i per mitjà d'ell va poder extreure la vara, per al qual se li va donar Sèfora, la filla de Jetró, en matrimoni. El seu pare havia jurat que esdevindria l'esposa de l'home que hauria de poder dominar la vara miraculosa i de cap altre (Pirḳe R. El. 40; Sefer ha-Yashar; Yalḳ. Èxode 168, final). Cal, però, remarcar que la Mishnah (Pirkei Avoth v. 9) encara no sabia res de la creació miraculosa de la vara d'Aaron, que s'esmenta per primera vegada pel Mekilta (lc) i Sifre sobre Deuteronomi (Berakhot xxxiii. 21; ed. Friedmann, pàg. 355).
Aquest suposat fet de l'origen sobrenatural de la vara explica l'afirmació del Nou Testament i Tosefta, Yoma, iii. 7 (s'ha d'interpretar així segons Bava Batra 14a), que la vara d'Aaron, juntament amb les seves flors i els seus fruits, es va conservar a l'arca. El rei Josies, que va preveure la catàstrofe nacional imminent, va ocultar l'arca i el seu contingut la vara d'Aaron, ampolla de mannà i l'oli de la unció col·locats dins d'una cambra oculta que havia estat construïda pel rei Salomó d'Israel] (Tosefta, Sotah, 13a); i el seu parador romandrà desconegut fins que, a l'era messiànica, el profeta Elies els revelarà (Mekhilta lc).
Un Midrash posterior (Números R. xviii. final) confon les llegendes de la vara que va florir amb les de la vara que va fer miracles, donant-nos així afirmacions contradictòries. Hi ha una llegenda que Moisès va dividir el tronc d'un arbre en dotze parts i va donar una porció a cada tribu. Quan la vara d'Aaron va produir flors, els israelites no van poder deixar de reconèixer la importància del testimoni.

## Ús cristià

El relat de la floració de la vara d'Aaron contingut a la primera carta del Papa Climent I als corintis (ep. 43) és bastant d'estil haggadic-midràshic, i probablement s'ha d'atribuir a fonts jueves o, més estrictament parlant, jueu-hel·lenístiques. Segons aquest relat, Moisès va col·locar sobre cadascun dels dotze bastons el segell corresponent del cap d'una tribu. Les portes del santuari estaven segellades de la mateixa manera, per evitar que ningú pogués accedir a les vares de nit.
La floració miraculosa de la vara també es considerava un tipus de l'Encarnació de Crist i el seu naixement virginal, i apareix en escenes de l'Anunciació a Maria.
Al text etíop del segle XIV del Kebra Nagast, la vara d'Aaron es trenca en tres i probablement un símbol de la Trinitat: "La vara d'Aaron que va germinar després d'haver-se marcit, encara que ningú la va regar amb aigua, i una s'havia trencat en dos llocs, i es va convertir en tres vares, quan [originalment només] era una vara".

## A la literatura moderna

D. H. Lawrence va titular una novel·la Aaron's Rod l'any 1922. Aquest llibre descriu un flautista, Aaron Sissons, i les seves experiències mentre viatja per una Europa esgotada per la Primera Guerra Mundial. La referència bíblica homònima, amb la flauta que representa una vara màgica, pretén ser irònica.

## Vegeu també

* Caduceu
* Ningishzida
* Bastó d'Esculapi

## Referències

* ↑ Sl 23:4
* ↑ Èx 4:2
* ↑ Èx 4:20
* ↑ Sl 2:9, Sl 89:32, Is 10:24 i Is 11:4, Ez 20:37
* ↑ Ex 7:17, Ex 8:5, Ex 8:16–17, Ex 9:23 i Ex 10:13
* ↑ Ex 14:16
* ↑ Ex 17:9
* ↑ Ex 17:2-6
* ↑ Ex 7
* ↑ Ex 4:15–16
* ↑ Nm 17:10).
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Aquest article conté fragments pertanyents a la Jewish Encyclopedia de 1901-1906 (article « Aaron's rod », una obra que es troba ja en el domini públic.
* ↑ Compareu, per exemple, Ex 4:2 i Ex 7:9
* ↑ Gn 32:10, Gn 38:18
* ↑ Ex 4:20-21
* ↑ Ex 7:10
* ↑ 1 Sa 17:40
* ↑ He 9:4
* ↑ The Entombment of the Ark Chabad.com
* 1 2 Schiller, Gertrud; Selgman, Janet. Iconography of Christian art. Vol.1, Christ's incarnation, childhood, baptism, temptation, transfiguration, works and miracles. Londres: Lund Humphries, 1971, p. 54. OCLC 59999963.
* ↑ Budge, Sir Ernest Alfred Wallis. The Queen of Sheba & Her Only Son Menyelek: Being the History of the Departure of God & His Ark of the Covenant from Jerusalem to Ethiopia, and the Establishment of the Religion of the Hebrews & the Solomonic Line of Kings in that Country : a Complete Translation of the Kebra Nagast with Introduction (en anglès). M. Hopkinson, 1922.

## Enllaços externs

* Jasher 77 A history of the sapphire stick from Adam to Moses is given in the Book of Jasher.