OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Boule

La Casa Boule, o Cal Guardiola-Boule és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) catalogat com a bé cultural d'interès local

## Descripció

És un edifici de planta baixa i tres pisos, formant cantonada, projectat per l'arquitecte reusenc Francesc Borràs Soler, que la dirigí des de Madrid on havia anat a viure. La façana, de concepció classicista, es desenvolupa a la planta baixa en forma de grans pòrtics, i en la resta de plantes amb tractament diferenciat de buits i balcons, que són correguts en la planta principal i individuals en les dues restants. És interessant la tribuna circular que organitza la cantonada i culmina en una mena de templet cilíndric coronat per un cimbori. En tota l'obra conviuen elements clàssics i una profusa ornamentació, no gaire comuna en les altres obres del mateix autor.
La planta baixa, té una considerable alçada, i es dedica a usos comercials. En destaquen les enormes mènsules esculpides, les dues portalades i els pilars de fosa de l'interior. El sòcol de pedra retallat per les portes destaca pel el recurs estilístic que usa per resoldre el pendent del carrer.

## Història

La casa va ser encarregada per Lluís Guardiola, casat amb Paula, una filla de Josep Boule, en uns terrenys que la família tenia al carrer de Llovera, que en aquell període era ja una de les vies principals de la ciutat. El 1905, el Club Velocipedista tenia el seu local social als baixos de la casa. Hi havia un gran magatzem per a guardar les 50 bicicletes que usaven els socis i en els seus locals es practicava la gimnàstica, l'esgrima, el billar i altres jocs de societat.
També hi va haver en una part dels baixos la Banca Vilella, que s'hi va instal·lar l'any 1950, fins que va desaparèixer l'any 1969, absorbida pel Banc de Biscaia.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 136 i 682-683.
* 1 2 «Casa Boule».
* ↑ Palomar, Salvador «Lleure i festa al Reus de tombant de segle». Reus 1900: segona ciutat de Catalunya. l'Ajuntament [Reus], 1998, pàg. 279.
# Anna Vallhonesta Espinosa

Anna Vallhonesta Espinosa és una periodista catalana, que ha treballat a diversos programes de RAC1.

## Trajectòria

Llicenciada en Comunicació Audiovisual a la Universitat Pompeu Fabra, va començar la seva trajectòria professional a Ràdio Vilafranca i Penedès Televisió. El 2011 es va incorporar a l'equip de RAC1, on ha tingut diverses responsabilitats. Va començar a informatius, i entre 2016 i 2019 va treballar com a guionista al programa Via lliure, amb el sabadellenc Xavi Bundó. Posteriorment es va incorporar a l'equip de El món a Rac1, presentat per Jordi Basté, on formaria part de l'equip entre 2019 i 2022. L'estiu de 2022 va presentar el Món a Rac1. Des de setembre de 2022 és l'editora i presentadora del programa No ho sé, de la mateixa cadena, abans presentat per Agnès Marquès.
Al llarg de la seva trajectòria també ha col·laborat amb La Xarxa i TV3, sobretot en notícies o programes relacionats amb els castells.
El 2023 fou la pregonera de la Festa Major de Vilafranca.

## Referències

* ↑ Miró, Quim. «Anna Vallhonesta presentarà el ‘No ho sé’ de RAC1», 19-07-2022. [Consulta: 21 juliol 2022].
* 1 2 Redacció. «La periodista de RAC1 Anna Vallhonesta serà la pregonera de la festa major de Vilafranca», 01-02-2023. [Consulta: 29 agost 2023].
* ↑ Cataluña, Extradigital. «La programación veraniega de RAC1 arranca con Anna Vallhonesta, Xavi Rocamora, Marc Bala y Esteve Giralt al frente» (en castellà), 21-07-2022. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ Palés, Alejandra. «Anna Vallhonesta serà la nova presentadora del 'No ho sé' de RAC1», 20-07-2022. [Consulta: 21 juliol 2022].
# Bandera del Txad

La bandera del Txad està formada per tres franges verticals d'igual amplada de colors blau, groc i vermell. Fou adoptada el 6 de novembre 1959, amb els prolegòmens de la independència del país.
Sense l'escut, la bandera del Txad és molt semblant a les banderes d'Andorra, de Moldàvia i de Romania.

## Colors

la simbologia dels colors és la següent:
* El blau és el símbol de l'aigua i del cel. L'únic gran punt d'aigua del país és el Llac Txad. Les precipitacions de juny a setembre són les més fortes de l'any, amb 215 mm d'aigua a l'agost.
* El groc és el símbol del sol i de la sorra. El Sàhara és el desert que cobreix gairebé tot el país i el sol és fort, amb temperatures que superen els 30 °C de mitjana.
* El vermell és el símbol del sacrifici nacional, perquè la independència del país va tenir lloc el 1960.
| Model de color | Blau | Groc | Vermell |
| Pantone | 281C | 116C | 186C |
| RGB | 0, 37, 105 | 255, 204, 0 | 210, 15, 54 |
| CMYK | 100-64-0-59 | 0-20-100-0 | 0-93-74-18 |
| HTML | 002669 | FFCC00 | D20F36 |

## Referències

* ↑ «flag of Chad» (en anglès). Encyclopædia Britannica, Inc.. [Consulta: 9 juliol 2022].
# Escilacosaure

L'escilacosaure (Scylacosaurus sclateri) és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels escilacosàurids que visqué durant el Permià mitjà i superior en allò que avui en dia és Sud-àfrica. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Scylacosaurus. Era un teràpsid de mida mitjana que segurament no arribava a un metre de llargada. El crani feia uns 12 cm i era llarg i baix. Tenia una sola dent canina funcional a cada banda de la mandíbula. El nom genèric Scylacosaurus significa ‘llangardaix cadell’ mentre que el nom específic sclateri fou triat en honor de William Lutley Sclater, director del Museu Sud-africà des del 1896 fins al 1906.

## Referències

* ↑ Entrada «Scylacosaurus sclateri» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kammerer, 2023, p. 55.
* ↑ Kermack i Kermack, 1984, p. 23.
* ↑ Kammerer, 2023, p. 77.
* ↑ Kammerer, 2023, p. 78.

## Bibliografia

* Kermack, D. M.; Kermack, K. A. The Evolution of Mammalian Characters (en anglès). Croom Helm i Kapitan Szabo Publishers, 1984. ISBN 9781468478174.
# Anną Ostrorożanką

Anną Ostrorożanką (1610 - 1648) va ser una noble polonesa de la Confederació de Polònia i Lituània, filla de Jan Ostrorog, vòivoda de Poznan.
Membre d'una família distingida de la noblesa polonesa de la Confederació de Polònia i Lituània. Va ser filla de Jan, vòivoda de Poznan, i de Sofia Zaslawska. Jonsac l'anomena comtessa d'Ostrorog. Va casar-se amb Jan Stanislaw Jablonowski, pertanyent a una família d'origen modest, però que gràcies a això va ascendir i va obtenir càrrecs de la corona i, de retruc, va assegurar el futur polític i econòmic del seu fill Estanislau i els seus descendents. Val a dir que Anna inicialment no va tenir fills, raó per la qual va prometre que si tenia un fill donaria el seu pes en argent a l'Església. Quan va néixer Estanislau, va ordenar pesar-lo i va donar el seu pes en argent a l'església de la Mare de Déu.

## Matrimoni i fills

El 1630 es va casar amb Joan Jablonowski (1600-1647), fill de Maciej Jablonowski (1569-1619) i de Caterina Klomnicka (1570-1621). Fruit d'aquest matrimoni nasqueren:
* Estanislau Joan (1634-1702), casat amb Marianna Kazanowska (1643-1687).
* Sofia (1636-1701), casada amb Joan Francesc Dzieduszycki.
* Caterina (1638-1688), casada amb Christopher Jabłonowska Jodorkovsky.

## Referències

* ↑ Kalendarz Ilustrowanego kuryera codziennego na rok... (en polonès). Ilustr. kuryera codziennego, 1938, p. 222.
* 1 2 Kętrzyński, Wojciech «O Jabłonowskich herbu Prus III». Przewodnik Naukowy I Literacki, vol. 4, 1876, pàg. 979.
* 1 2 Jonsac, Pana de. Zycie Stanislawa Jablonowskiego (en polonès). Jablonski, 1857, p. 4-5.
* ↑ «Jabłonowscy» (en polonès). Encyklopedia PWN. Grupa PWN. [Consulta: 11 setembre 2023].

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Casa Campos Carrera

La casa Campos Carrera és un edifici de la ciutat d'Alacant situat a la plaça de l'Abat Penalva número 1, enfront de la cocatedral de Sant Nicolau de Bari. Està catalogat com Bé de Rellevància Local.
Va ser construït entre 1905 i 1908 seguint el projecte de l'arquitecte Enrique Sánchez Sedeño. El seu estil arquitectònic és l'eclecticisme, ja que combina referències historicistes i modernistes. Durant la seua construcció va ser modificat el projecte original amb la desaparició de l'àtic i la cornisa previstos i amb l'afegiment d'una tercera planta d'habitatges.

## Referències

* ↑ «Catálogo de Bienes y Espacios Protegidos». Ayuntamiento de Alicante. Arxivat de l'original el 6 de novembre de 2015. [Consulta: 24 octubre 2015].
* 1 2 3 Jaén i Urban, Gaspar (dir.); Martínez Medina, Andrés; Oliva Meyer, Justo; Oliver Ramírez, José Luis; Sempere Pascual, Armando; Calduch Cervera, Juan. Guía de Arquitectura de la Provincia de Alicante (PDF). Edición digital a partir de Alicante, Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, 1999. Alicante: Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 2014, p. 47 [Consulta: 16 octubre 2024].
* 1 2 Varela Botella, Santiago. La arquitectura de Enrique Sánchez Sedeño y el modernismo en Alicante. Edición digital a partir de Alicante, Instituto Alicantino de Cultura Juan Gil-Albert, 2014. Alicante: Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 2018, p. 187-199 [Consulta: 16 octubre 2024].
# Greguería

En la literatura en castellà, una greguería és un text breu o aforisme, generalment d'una sola frase, que expressa, de forma aguda i original, pensaments filosòfics, humorístics, pragmàtics, lírics, etc.

## Fundadors

Es considera un gènere inventat per Ramón Gómez de la Serna, encara que Jorge Luis Borges n'atribuïx la invenció al francès Jules Renard i reserva a Gómez de la Serna la invenció del nom. Aquest últim va donar la fórmula: humorisme + metàfora = greguería.
Alguns exemples de greguerías:
* La zeta es un siete que oye misa
* Las bellotas nacen con huevera
* Las golondrinas son los pájaros vestidos de etiqueta
De Jules Renard:
* Amb una dona, l'amistat no pot ser res més que el clar de lluna de l'amor
* Vaig al cor de les dones pel sender més florit i més llarg
* Diem dona a un bell animal sense pelatge i la pell del qual és molt preada
# Associació Letona de Regions

Associació Letona de Regions (en letó: Latvijas Regionų apvienība; LRA) és un partit polític d'ideologia centrista de Letònia.

## Història

Fundat el 13 de març 2014, el seu líder és Mārtiņš Bondars. Va aconseguir vuit diputats per a la Saeima el 2014. Va disputar les eleccions com una aliança política de diversos partits regionalistes més petits, incloent l'Aliança Regional, la Unió Demòcrata Cristiana o el Partit Socialdemòcrata dels Treballadors. El primer líder de l'LRA va ser Mārtiņš Bondars fins que va renunciar i va abandonar l'aliança el 2017, després del qual va ser succeït per Nellija Kleinberga.
Abans de les eleccions del 2018, la LSDSP i els democristians van abandonar l'aliança, que finalment va quedar per sota de la barrera del 5% a les urnes. A les eleccions europees de 2019 tampoc no va aconseguir cap representació al Parlament Europeu.
El 22 d'agost de 2020 l'Aliança Regional i un altre soci minoritari van votar per reorganitzar LRA en un únic partit polític. Els altres membres, el Partit Vidzeme i tres ONG, van votar per continuar com a socis de cooperació afiliats sota la bandera de l'LRA.
Al 2022, el partit va participar de la fundació de la Llista Unida, una coalició que tenia com a objectiu participar de les properes eleccions legislatives. En aquest sentit, la LRA va aconseguir 7 diputats dels 15 escons que va aconseguir la coalició de manera conjunta.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | Líder | Resultats | Resultats | Resultats | Resultats | Resultats | Pos. | Govern |
| Any | Líder | Vots | % | ± pp | Escons | +/– | Pos. | Govern |
| 2014 | Mārtiņš Bondars | 60,812 | 6.71 | Nou | 8 / 100 | Nou | 5è | Oposició |
| 2018 | Edvards Smiltēns | 35,018 | 4.17 | 2.54 | 0 / 100 | 8 | 8è | Extraparlamentari |
| 2022 | Edvards Smiltēns | Dins la coalició Llista Unida | Dins la coalició Llista Unida | Dins la coalició Llista Unida | 7 / 100 | 7 | 3r | Coalició (2022-23) |
| 2022 | Edvards Smiltēns | Dins la coalició Llista Unida | Dins la coalició Llista Unida | Dins la coalició Llista Unida | 7 / 100 | 7 | 3r | Oposició (2023-) |

### Parlament Europeu

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/– | Grup |
| 2014 | Mārtiņš Bondars | 11,035 | 2.5 (#3) | 0 / 8 | Nou | – |
| 2019 | Edvards Smiltēns | 23,581 | 5.01 (#7) | 0 / 8 | = | – |
| 2024 | Reinis Pozņaks | Dins la coalició Llista Unida | Dins la coalició Llista Unida | 0 / 9 | = | – |

## Referències

* ↑ «Balsis 2014 Rezultati» (en letó). [Consulta: 5 febrer 2015].
* ↑ «Leading politician quits Regional Alliance» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ BNN. «Leader of Latvian Association of Regions announces his departure» (en anglès americà), 18-12-2017. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Latvijas Reģionu apvienība pārtapusi partijā» (en letó). [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Piektdien dibinās Pīlēna iniciēto biedrību “Apvienotais Latvijas saraksts”» (en letó). [Consulta: 26 gener 2025].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Tensió de ruptura

La tensió de ruptura o voltatge de ruptura d'un material no conductor o aïllant elèctric és el voltatge mínim que causa que una part de l'aïllant esdevingui conductora. La tensió de ruptura d'un díode és la mínima tensió necessària en polarització inversa per fer que el díode condueixi en sentit invers.

## Aïllants

La tensió de ruptura és una característica dels materials aïllants que defineix la màxima diferència de potencial que serà possible aplicar a través del material, si es depassa el material esdevindrà conductor. En el cas dels aïllants sòlids en sobrepassar aquest límit es produeix un flux sobtat de corrent elèctric a través del material que causa una sèrie de canvis físics permanents creant un camí conductor. La superació de la tensió de ruptura produirà una perforació dielèctrica.

### Tensió de ruptura al buit

En condicions estàndards i a pressió atmosfèrica, els gasos són un bon material aïllant, és necessari l'aplicació d'una gran diferència de potencial per arribar al superar la tensió de ruptura. Amb el buit aquest potencial de ruptura disminueix fins al punt que dues superfícies no aïllades amb diferent potencial poden induir la perforació dielèctrica del gas que les envolta. Això té algunes aplicacions importants en la indústria, com en el cas de la producció de microprocessadors, però també pot ser un problema per als aparells atès que una perforació dielèctrica és similar a un curtcircuit.
La tensió de ruptura al buit es pot representar com:
    $V_{b}={\frac {Bpd}{lnApd-ln[ln(1+{\frac {1}{\gamma _{se}}})]}}$,
on
* $V_{b}$ és el potencial de ruptura en volts, en corrent continu,
* $A$ i $B$ són constants que depenen del gas,
* $p$ és la pressió del gas,
* $d$ és la distància en centímetres entre els elèctrodes,
* $\gamma _{se}$ és un coeficient.

## Díodes

La tensió de ruptura és un paràmetre dels díodes que defineixen el màxim voltatge invers que es pot aplicar sense que es causi un increment exponencial del corrent al díode. Aquesta característica es pot utilitzar per a fer reguladors de tensió, com és el cas del Díode Zener, un díode molt dopat que explota la característica de la tensió de ruptura: quan la tensió en polarització inversa aconsegueix el valor de la tensió de ruptura, el mateix camp elèctric de la unió p-n és capaç d'arrencar electrons de la banda de valència permetent la conducció gairebé sense variació de la tensió.

## Vegeu també

* Espurneig
* Díode d'allau
* Efecte allau
# Ailuropoda microta

Ailuropoda microta és una espècie extinta de mamífer carnívor de la família dels ossos (Ursidae) que visqué a l'Àsia oriental des del Pliocè superior fins al Plistocè inferior, fa entre 780.000 i 3,6 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies xineses d'Anhui i Guangxi. Era un parent proper del panda gegant d'avui en dia, però aproximadament un terç més petit, amb una llargada de més o menys un metre. Els patrons de desgast dental fan pensar que es nodria de bambú, igual que el panda gegant. El seu hàbitat natural eren els boscos tropicals de plana.

## Referències

* 1 2 Entrada «Ailuropoda microta» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2023].
* ↑ Dunham, W. «Extinct ancestor was pygmy version of modern panda» (en anglès). Reuters, 9 agost 2007. [Consulta: 30 novembre 2023].
# Festspielhaus de Bayreuth

El Bayreuther Festspielhaus ('Teatre del Festival de Bayreuth' en català) és un teatre d'òpera de Bayreuth, a Baviera, Alemanya, que es dedica exclusivament a la representació de les òperes compostes per Richard Wagner. És la seu del Festival de Bayreuth, pel qual va ser especialment concebut i construït pel mateix Wagner.
Està inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO des del 2012.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Margravial Opera House Bayreuth» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2021].
# Associação Atlética de Águas Santas

L'Associação Atlética Águas Santas és un club professional d'handbol amb seu a Águas Santas, Maia, districte de Porto, Portugal. Juga a la Lliga portuguesa d'handbol.

## Palmarès

Competicions nacionals :
| Copa de Portugal | 1 | 2001–02 |
| U20 Andebol 1 | 3 | 2021–22, 2022–23, 2023–24 |

### Trofeus no oficials

* Limburgse Handbal Dagen : 1
** 2013

## Referències

* ↑ «Águas Santas (Andebol) - Portugal - Perfil da Equipa - zerozero.pt».
# El caça-rates (curtmetratge)

El caça-rates (títol original en anglès, The Rat Catcher) és un curtmetratge de 2023 escrit i dirigit per Wes Anderson. Es basa el contès homònim inclòs al recull Algú com tu de Roald Dahl. S'ha subtitulat al català.

## Trama

En un poble anglès, un reporter i un mecànic escolten un caçador de rates explicar el seu astut pla per burlar la presa.

## Producció

El setembre de 2021, Netflix va adquirir la Roald Dahl Story Company per 686 milions de dòlars i va confirmar l'adaptació cinematogràfica de la col·lecció el gener de 2022 amb Wes Anderson de director i guionista. El rodatge va tenir lloc principalment a Londres. La pel·lícula va ser concebuda originalment com un llargmetratge, però el juny de 2023 el director va confirmar que seria una sèrie de curtmetratges. El caça-rates és el tercer dels quatre curtmetratges.

## Distribució

El curtmetratge es va estrenar a Netflix el 29 de setembre de 2023.
El curt es va tornar a estrenar el 15 de març de 2024 a Netflix com a pel·lícula d'antologia juntament amb altres tres curts (La meravellosa història de Henry Sugar, El cigne i Verí), sota el títol La meravellosa història de Henry Sugar i tres més.

## Referències

* ↑ «Algú com tu». Sembra Llibres.
* 1 2 «The Rat Catcher», 2023. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ Gray, Alistair «Netflix snaps up entire works of Roald Dahl for over £500m». Financial Times.
* ↑ Justin Kroll. «Wes Anderson To Direct Adaptation Of Roald Dahl’s ‘The Wonderful Story Of Henry Sugar’ Starring Benedict Cumberbatch, Ralph Fiennes, Dev Patel And Ben Kingsley» (en anglès americà), 07-01-2022.
* ↑ «'The Wonderful Life Of Henry Sugar': Wes Anderson Says His Upcoming Netflix Project Is Only 37 Minutes Long».
* 1 2 «4 corti di Wes Anderson in uscita su Netflix» (en italià), 19-09-2023.
# Wittdün

Wittdün (frisó septentrional Witjdün, danès Vitdyn) és un dels municipis de l'illa d'Amrum (Illes Frisones) que forma part del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Föhr-Amrum, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Segons el cens de 2022 te una població de 814 habitants.

## Història

A diferència dels altres pobles d'Amrum, Wittdün és un assentament relativament recent. Va ser fundada l'any 1890 com un balneari al costat d'un nou port de ferris que connecta l'illa amb el continent. El motiu de la fundació d'aquest nou poblat era la por de molts illencs d'una disminució de la seva cultura frisona a causa de l'afluència de turistes des del sud. Així que, molts vilatans pensaven que la concentració del turisme de platja emergent en un sol poble protegiria la comunitat local de les influències malignes.
Fins al 31 de desembre, 2006, el municipi de Wittdün, juntament amb Nebel i Norddorf va formar l'Amt Amrum.

## Referències

* ↑ «Schleswig-Holstein (Germany): Cities and Communes in Counties - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 15 març 2025].
# Casa Francesc Tiana Tort

La casa Francesc Tiana Tort, també anomenada casa Torrescasana, o casa Esquerra, és un edifici residencial del municipi de Capellades (Anoia), situat al carrer d'Amador Romaní, 22. Està protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i tres plantes pis, coberta amb teula corba i ràfec. Constituïda per dos eixos amb obertures rectangulars molt reformades darrerament, verticals a les dues primeres plantes i apaïsades a la darrera planta. Les dues primeres plantes tenen finestres balconeres. Cal destacar, a la planta baixa, el portal d'entrada amb carreus de pedra d'arc rebaixat, i la clau, on hi ha un escut amb els emblemes del gremi dels paraires, les inicials del promotor 'Fc i TA' i la data de construcció de la casa '1798', i també la finestra d'arc rebaixat amb carreus de pedra. Actualment, el parament de façana és arrebossat i pintat de color ocre, el qual recolza en un sòcol de pedra aplacada.

## Història

Francesc Tiana i Tort, abaixador (per tant, relacionat amb l'activitat llanera), que va ser batlle de Capellades entre 1740 i 1745, va fer construir la casa el 1798 en una peça de terra a la zona del Camp del Clot (després carrer Montserrat i actual carrer d'Amador Romaní), que adquirí el 1791, i que era veïna de l'adquirida per Batista Torrescasana i Brufau.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Francesc Tiana Tort; Casa Torrescasana; Casa Esquerra». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# El cigne (curtmetratge)

El cigne (títol original en anglès, The Swan) és un curtmetratge de 2023 escrit i dirigit per Wes Anderson. Està basat en el conte inclòs en la col·lecció La meravellosa història de Henry Sugar escrita per Roald Dahl. S'ha subtitulat al català.

## Sinopsi

La pel·lícula se centra en dos homes opressors i controladors que persegueixen implacablement un nen brillant.

## Producció

El setembre de 2021 , Netflix va adquirir la Roald Dahl Story Company per 686 milions de dòlars i va confirmar l'adaptació cinematogràfica de la col·lecció el gener de 2022 amb Wes Anderson de director i guionista. El rodatge va tenir lloc principalment a Londres. La pel·lícula va ser concebuda originalment com un llargmetratge, però el juny de 2023 el director va confirmar que seria una sèrie de curtmetratges. El cigne correspon al segon dels quatre curtmetratges.

## Distribució

El curtmetratge es va estrenar a Netflix el 28 de setembre de 2023.
El curt es va tornar a estrenar el 15 de març de 2024 a Netflix com a pel·lícula d'antologia juntament amb altres tres curts (La meravellosa història de Henry Sugar, El caça-rates, Verí), sota el títol de La meravellosa història de Henry Sugar i tres més.

## Referències

* ↑ «La meravellosa història de Henry Sugar». Edicions 62.
* ↑ «The Swan». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ «Itsua, pozoia, arratoi ehiztaria eta gizon kirtenak» (en basc), 07-10-2023. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ Gray, Alistair «Netflix snaps up entire works of Roald Dahl for over £500m». Financial Times.
* ↑ Justin Kroll. «Wes Anderson To Direct Adaptation Of Roald Dahl’s ‘The Wonderful Story Of Henry Sugar’ Starring Benedict Cumberbatch, Ralph Fiennes, Dev Patel And Ben Kingsley» (en anglès americà), 07-01-2022.
* ↑ «'The Wonderful Life Of Henry Sugar': Wes Anderson Says His Upcoming Netflix Project Is Only 37 Minutes Long».
* 1 2 «4 corti di Wes Anderson in uscita su Netflix» (en italià), 19-09-2023.