OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Asens Giol

Josep Asens Giol (Barcelona, 15 de juliol de 1900 - Annecy, França, 1985) sindicalista.
Fill de Josep Asens i Lladó i de Pilar Giol i Aragonès nascuda a Porrera.
Fou militant de la CNT i responsable de les Patrulles de Control del Comitè Central de Milícies Antifeixistes de Catalunya, des de la seva creació el mes d'agost del 1936 fins a la seva dissolució el 4 de juny del 1937.
El juliol del 1936 era secretari de la Federació Local de Sindicats de Barcelona, membre del Comitè Regional de Catalunya de la CNT i del Comitè de Defensa Confederal.
Josep Asens va formar part de la delegació cenetista que forçà una reunió amb el president de la Generalitat republicana Lluís Companys el 20 de juliol del 1936 per a fer palès el pes que les organitzacions cenetistes havien de tenir a l'hora d'organitzar la situació política a Catalunya. Va ser un dels representants de la CNT al Comitè Central de Milícies Antifeixistes des de la seva creació del 23 de juliol. La seva responsabilitat principal va ser la coordinació de les Patrulles de Control fins a la seva dissolució després dels Fets de Maig.
L'abril del 1938 va ser membre del comitè executiu del moviment llibertari constituït per la CNT, la FAI i la Federació Ibèrica de Joventuts Llibertàries.
Josep Asens va exiliar-se a França, on va patir els camps de concentració. Després de la Segona Guerra Mundial va continuar la seva vida a Seynod (Annecy, França) on va morir el 1985.

## Referències

* 1 2 «Registre de naixements. Any 1900. Registre núm.6836. Jutjat "Universidad". (pdf pàg.20)». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 15-07-1900. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Martínez de Sas, María Teresa. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Abadia de Montserrat, 2000, p. 132. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].

## Bibliografia

* Guillamón, Agustín; Asens, Josep. Anarquistas y orden público (en castellà). Descontrol. ISBN 978-84-18283-83-3.
* Miquel Mir Serra, Diari d'un pistoler de la FAI. Edicions Proa, 2008.
# Wallington (Nova Jersey)

Wallington és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 11.296 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wallington tenia 11.583 habitants, 4.752 habitatges, i 3.041 famílies. La densitat de població era de 4.472,2 habitants/km².
Dels 4.752 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.656 $ i la renda mediana per família de 55.291 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.077 $ mentre que les dones 30.503 $. La renda per capita de la població era de 24.431 $. Aproximadament el 4,8% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wallington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wallington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Senaïta

La senaïta és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la crichtonita. Rep el nom en honor de Joaquim Candido da Costa Sena (1852-1919), professor de mineralogia a l'Escola de Mines d'Ouro Preto, al Brasil.

## Característiques

La senaïta és un òxid de fórmula química Pb(Mn‚Y‚U)(Fe‚Zn)₂(Ti‚Fe‚Cr‚V)₁₈(O‚OH)₃₈. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6 i 6,5. Forma una sèrie de solució sòlida amb la gramaccioliïta-(Y).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la senaïta pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, dessauïta-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoïta, hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat Brasilera de Datas, a l'estat de Minas Gerais. També ha estat descrita en altres indrets d'aquest país americà, així com als Estats Units, el Canadà, Itàlia, Grècia, França, Macedònia del Nord, Noruega, Suïssa, Àustria, Suècia, Aràbia Saudí, Mongòlia, la República Popular de la Xina i Rússia.

## Referències

* ↑ «Senaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2018].
# St. Paul (Indiana)

St. Paul és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.022 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Paul tenia 1.022 habitants, 372 habitatges, i 286 famílies. La densitat de població era de 1.272,9 habitants/km².
Dels 372 habitatges en un 44,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 18% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.079 $ i la renda mediana per família de 42.650 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.806 $ mentre que les dones 20.670 $. La renda per capita de la població era de 14.819 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Paul». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Paul». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carles Lalueza Fox

Carles Lalueza Fox (Barcelona, 1965) és un biòleg català expert en l'estudi de l'ADN antic. És llicenciat i doctor en biologia per la Universitat de Barcelona, on també hi fa de professor. També treballa a la Unitat de Biologia Evolutiva de la Universitat Pompeu Fabra.
Lalueza és especialista en tècniques de recuperació d'ADN de restes del passat, en reconstrucció filogenètica d'espècies extintes, en reconstrucció de migracions passades en les poblacions humanes i en genètica evolutiva de neandertals.
El 2010, es publicà a la revista Science un estudi dirigit per Svante Pääbo en què es demostrava per primera vegada la presència d'ADN neandertal en els humans actuals. Lalueza fou un de la cinquantena d'investigadors que col·laborà en aquest projecte.
Actualment és el director del Museu de Ciències Naturals de Barcelona (Abril 2022- actualitat).

## Obra de divulgació

* 1999: Missatges del passat. Reconstruint la història amb la genètica (del juràssic als tsars)
* 2002: Races, racisme i diversitat. La ciència una arma contra el racisme. Traduït al castellà.
* 2002: Dioses y monstruos
* 2003: El bestiari extingit
* 2003: El color sota la pell
* 2005: Cuándo éramos caníbales
* 2005: Genes de neandertal
* 2013: Palabras en el tiempo

## Premis i distincions

* 2007 : Premi Ciutat de Barcelona d'investigació científica
* 2018 : Premi Narcís Monturiol

## Referències

* ↑ http://www.muyinteresante.es/carles-lalueza-fox
* 1 2 3 http://www.upf.edu/bioevo/CV-CarlesLalueza.htm Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine.
* ↑ Gracià, Oriol «Entrevista a Carles Lalueza». Sàpiens [Barcelona], núm. 105, 7-2011, p. 24-25. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Aguilar, Xavia «Ball de gens amb els neandertals». El Punt Avui, 18-02-2016.
* ↑ «El biólogo Carles Lalueza Fox, nuevo director del Museo de Ciencias Naturales de Barcelona | Info Barcelona | Ayuntamiento de Barcelona» (en castellà). [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ El llibre a Google Books
* ↑ https://web.archive.org/web/20031211071855/http://www.uv.es/metode/numero35/18_35.html
* ↑ http://www.tirant.com/catalan/detalle?articulo=849779060X%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ «DECRET 199/2018, de 12 de setembre, de concessió de la Medalla i de la Placa Narcís Monturiol al mèrit científic i tecnològic a dinou personalitats i una institució». DOGC.
# Milton (Iowa)

Milton és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 550 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Milton tenia 550 habitants, 216 habitatges, i 149 famílies. La densitat de població era de 84,9 habitants/km².
Dels 216 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 22,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.938 $ i la renda mediana per família de 32.708 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.735 $ mentre que les dones 16.786 $. La renda per capita de la població era de 12.696 $. Entorn del 8% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Milton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Milton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fiódorovka (Astracan)

Fiódorovka — Фёдоровка (rus) — és un poble a l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 682 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Abròscop cara-roig

L'abròscop cara-roig (Abroscopus albogularis) és una espècie d'ocell de la família dels cètids (Cettiidae). Habita boscos i espesures de bambú als turons de l'Himàlaia, al nord-est de l'Índia, el Nepal, Bangladesh, sud-est de Xin, Hainan, oest i nord de Myanmar i nord d'Indoxina. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Abròscop cara-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 629. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rufous-faced Warbler. Abroscopus albogularis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Abí

Abí o Abia, tal com l'anomena l'historiador Flavi Josep, és un personatge de l'Antic Testament, que apareix al Segon llibre dels Reis. Filla de Zacaries o Zecariahu, de qui es desconeix l'origen, tot i que hom ha proposat que es tractés d'un alt funcionari durant el regnat d'Acaz, que apareix citat al capítol 8 del Llibre d'Isaïes o un altre –tal vegada la mateixa persona o potser el seu avi–, un conseller d'Azarià que apareix també al Segon llibre dels Reis. Va ser muller d'Acaz, rei de Judà, amb qui va tenir un fill, Ezequies, que va ser rei posteriorment. En la literatura rabínica, hom afirma que va salvar la vida del seu fill quan el seu marit, obrant de manera impia, va intentar ofrenar-lo a Moloc. Per salvar-lo va ungir-lo en sang de la salamandra, que va permetre-li passar il·lès a través del foc de Moloc.

## Referències

* ↑ Adams, H. G. (ed.). A Cyclopaedia of Female Biography (en anglès). Londres: Groombridge and Sons, 1857.
* 1 2 2Re 18:1-2
* ↑ Peloubet, F. N.; Peloubet, M. A.. Select Notes. A Commentary on the International Lessons for 1891 (en anglès). Boston: W. A. Wilde and Company, 1890, p. 180.
* ↑ «Abijah or Abiah» (en anglès). Jewish Encyclopedia. [Consulta: 23 març 2024].
# Aciachne

Aciachne és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

A juny de 2024, el gènere està format per 3 espècies:
* Aciachne acicularis Laegaard
* Aciachne flagellifera Laegaard
* Aciachne pulvinata Benth

## Referències

* 1 2 «Aciachne Benth. | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 12 setembre 2024].
* ↑ «WFO Plant List | World Flora Online». [Consulta: 12 setembre 2024].
* ↑ «SIB | Taxonomía Aciachne». [Consulta: 12 setembre 2024].
# Francesc Cano i Castells

Francesc Cano i Castells (Santa Maria de Martorelles, 1979) és un periodista català. Llicenciat en periodisme per la Universitat Ramon Llull i doctor per la mateixa universitat. Té també un Màster Universitari en Ciències Humanes, Socials i Jurídiques per la Universitat Internacional de Catalunya i PDD per l'IESE de la Universitat de Navarra. és director de la productora La Manchester. També és professor associat de la Universitat Internacional de Catalunya. Ha treballat a Catalunya Ràdio des de l'any 2000 fins a 2025, on ha exercit de periodista a les quatre emissores del grup. Ha realitzat el programa Primeres veus a Catalunya Música, va ser coordinador de continguts de Catalunya Cultura, una de les veus de Catalunya Informació i coordinador de l'informatiu Catalunya vespre. També ha estat fundador i director del portal web it-intransit.eu, adreçat a corresponsals estrangers destacats a l'estat espanyol, a la comunitat acadèmica internacional i al cos diplomàtic. El maig de 2012 va ser nomenat cap d'informatius de Catalunya Ràdio en substitució d'Agustí Esteve, que ocupava el càrrec des del 2008, i en va ocupar el càrrec fins 2022.
Va comissariar els actes de commemoració del 40è aniversari de TV3 i Catalunya Ràdio l'any 2023.

## Referències

* ↑ Miró, Quim «Francesc Cano: “El lideratge de RAC1? Hi va haver una direcció que va descapitalitzar Catalunya Ràdio”». Comunicació21, 21-02-2025.
* 1 2 3 4 «El Consell de Govern de la CCMA nomena els caps d'Informatius de TV3 i Catalunya Ràdio». Televisió de Catalunya, 16-05-2012.
* ↑ Gutiérrez, Àlex «Jaume Peral i Francesc Cano seran els nous caps d'informatius de TV3 i Catalunya Ràdio». Ara, 16-05-2012.
* ↑ Miró, Quim «Francesc Cano: “El lideratge de RAC1? Hi va haver una direcció que va descapitalitzar Catalunya Ràdio”». Comunicació21, 21-02-2025.
# Adobe Express

Adobe Express, abans conegut com a Adobe Spark, és una eina de disseny gràfic desenvolupada per Adobe Inc.

## Història

Adobe Express es va llançar el 2015 com a Adobe Post, una aplicació per a iOS. El 2016, Adobe Spark va substituir Adobe Post i el 2021, l'aplicació es va rellançar com a Adobe Express.
Adobe Express va ser dissenyat principalment per a escoles i organitzacions sense ànim de lucre. A partir del setembre de 2023, permetia als usuaris crear contingut de marca com ara fullets i logotips, publicar contingut a les xarxes socials i editar documents PDF amb l'ajuda de la tecnologia d'intel·ligència artificial (IA).

## Col·laboració

L'octubre de 2022, Adobe va anunciar una col·laboració amb Wix per ampliar les capacitats d'Adobe Express als usuaris de Wix. Adobe també s'ha associat amb diverses organitzacions i empreses, com Etsy, Meta i Mastercard.
El maig de 2022, el cantant nord-americà GAYLE va llançar una campanya en col·laboració amb Adobe GAYLExAdobe que convidava els fans a utilitzar i compartir plantilles visuals creades amb Adobe Express.
El maig de 2023, Google va col·laborar amb Adobe per permetre als usuaris de Bard generar imatges mitjançant Adobe Firefly i després modificar-les mitjançant Express.

## Referències

* ↑ «Adobe Express innovations make content creation easy and productive» (en anglès). FutureFive New Zealand. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Lardinois, Frederic. «Adobe launches Creative Cloud Express, an update to Adobe Spark» (en anglès americà). TechCrunch, 13-12-2021. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Adobe launches Creative Cloud Express and confuses everyone: here's the skinny» (en anglès). digitalcameraworld, 15-12-2021. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Adobe launches Creative Cloud Express and confuses everyone: here's the skinny» (en anglès). digitalcameraworld, 15-12-2021. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Perez, Sarah. «Adobe debuts Spark, a suite of mobile and web tools that lets anyone create visual content», 19-05-2016. [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ Lardinois, Frederic. «Adobe launches Creative Cloud Express, an update to Adobe Spark» (en anglès americà). TechCrunch, 13-12-2021. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Rogers, Nadine. «Teaming with Wix and introducing the Adobe Express Embed SDK», 21-10-2022. [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ «Adobe courts SMBs with the help of Etsy, Meta, Mastercard» (en anglès). ZDNET. [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ «Adobe on Its Collaboration with 'abcdefu' Artist GAYLE | LBBOnline» (en anglès). www.lbbonline.com. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Wiggers, Kyle. «Google partners with Adobe to bring art generation to Bard» (en anglès americà). TechCrunch, 10-05-2023. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Schwartz, Eric Hal. «Adobe Express Mobile App Embeds Firefly Generative AI Tools, Google Bard Integration to Follow» (en anglès americà). Voicebot.ai, 09-06-2023. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Adobe partners with Google to bring AI image generation capabilities to Bard» (en anglès). The Indian Express, 08-06-2023. [Consulta: 28 setembre 2023].
# Adolfo (pel·lícula)

Adolfo és una pel·lícula de comèdia dramàtica coming-of-age de 2023 escrita i dirigida per Sofia Auza i protagonitzada per Juan Daniel García Treviño i Rocío de la Mañana.

## Argument

En sortir del seu tractament de rehabilitació, vestida com Amelia Earhart, Momo (de la Mañana) es troba amb Hugo (García Treviño), qui viatja al funeral del seu pare. La parella passa la nit intentant trobar un nou entorn per Adolfo, el cactus d'Hugo.

## Elenc

* Juan Daniel García Treviño com Hugo
* Rocío de la Mañana com Momo

## Llançament

La pel·lícula es va estrenar en la secció Generation 14plus del 73è Festival Internacional de Cinema de Berlín, on va rebre l'Os de Cristall a la Millor Pel·lícula per part del jurat juvenil. Posteriorment, la pel·lícula va rebre el Cavall de Bronze a la Millor Pel·lícula en la categoria d'11 a 14 anys en el Festival de Cinema Júnior d'Estocolm i es va projectar en el Festival Internacional de Cinema de Seattle i el Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva. Al Festival Internacional de Cinema a Guadalajara el juny de 2023, Rocío de la Mañana va ser reconeguda amb el Premi Mezcal a la Millor Actriu.
La pel·lícula va debutar a la Ciutat de Mèxic el 27 de maig de 2024 i està programada per a projectar-se a les sales Cinemex de tot Mèxic a partir del 6 de juny.

## Recepció
### Premis i nominacions

| Premi | Data | Categoria | Candidat | Resultat |
| Festival Internacional de Cinema de Berlín | 26 de febrer de 2023 | Os de Cristall a la Millor Pel·lícula | Adolfo | Guanyador |
| Festival de Cinema d'Estocolm Júnior | 3 d'abril de 2023 | Cavall de bronze a la Millor Pel·lícula (11 a 14 anys) | Adolfo | Guanyador |
| Festival Internacional de Cinema de Seattle | 21 de maig de 2023 | Concurs Iberoamericà | Adolfo | Nominat |
| Festival Internacional de Cinema a Guadalajara | 9 de juny de 2023 | Premi Mezcal a la Millor Actriu | Rocío de la mañana | Guanyador |
| Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva | 18 de novembre de 2023 | Millor pel·lícula | Adolfo | Nominat |

## Referències

* 1 2 «Adolfo». Berlinale. [Consulta: 28 maig 2024].
* 1 2 «Awards». [Consulta: 28 maig 2024].
* 1 2 «These are the winners from Stockholm Film Festival Junior 2023». [Consulta: 28 maig 2024].
* 1 2 Rivera. «The 49th Huelva Film Festival strengthens ties between Europe and Latin America». [Consulta: 28 maig 2024].
* 1 2 «Ibero-American Competition». [Consulta: 28 maig 2024].
* 1 2 3 «Mexican Exhibition Giant Cinemex Set to Bow Berlin Winner ‘Adolfo,’ Another Step in the Consolidation of Emerging Auteur Sofía Auza». Variety.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Adolfo Consolini

Adolfo Consolini (Costermano, 5 de gener de 1917 - Milà, 20 de desembre de 1969) fou un atleta italià, especialista en llançament de disc i guanyador de dues medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 5 de gener de 1917 a la ciutat de Costermano, població situada a la província de Verona (Vèneto), que en aquells moments formava part del Regne d'Itàlia i que avui dia forma part de la República Italiana.
Va morir el 20 de desembre de 1969 a la ciutat de Milà, població situada a la província del mateix nom (Llombardia), a conseqüència d'una hepatitis viral.

## Carrera esportiva

Especialista en el llançament de disc, als 31 anys va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en aquesta prova olímpica amb un tir de 52.78 metres, establint així un nou rècord olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) aconseguí guanyar la medalla de plata, just per darrere del nord-americà Sim Iness. Posteriorment finalitzà sisè en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), guanyant així un diploma olímpic, i dissetè en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia). En aquests Jocs, així mateix, fou l'encarregat de prestar el Jurament Olímpic per part dels atletes en la cerimònia inaugural dels Jocs.
Al llarg de la seva carrera guanyà tres medalles d'or en el Campionat d'Europa d'atletisme, així com una medalla d'or en els Jocs del Mediterrani. Va establir tres rècords del món de llançament de disc entre 1941 i 1948 fins a situar la marca en els 55,33 metres.

## Millors marques

* Llançament de disc. 56,98 metres (1955)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Adolfo Consolini». [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 692 [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 10 febrer 2024].