# Casa-fàbrica Boisselot i Bernareggi

La casa-fàbrica Boisselot i Bernareggi és un conjunt d'edificis situat al carrer de Joaquín Costa, 22 del Raval de Barcelona. Com que no està catalogat, li correspon la categoria D (bé d'interès documental) atorgada per defecte a tots els edificis del districte de Ciutat Vella.

## Història

A finals del 1853, Jaume Baulenas i Mateu, soci de La Propagadora del Gas, va adquirir en emfiteusi al comerciant i terratinent Rafael Sabadell i Permanyer un terreny al carrer de Ponent (actualment Joaquín Costa), i el 4 de gener del 1854, el gerent Ramon Salvadó va presentar la sol·licitud per a construir-hi una fàbrica de gas segons el projecte de l'arquitecte Antoni Rovira i Trias. Tanmateix, no es va dur a terme, i Baulenas vengué els terrenys a la companyia per 16.000 rals.
El 1857, Salvadó, en nom de la societat, en va subestablir una parcel·la a la societat Boisselot i Cia, formada pels fabricants d'instruments Xavier Boisselot i Viguier (Montpeller, 1811 - París, 1893) i Francesc Bernareggi i Pujol, fill de l'italià Francesco Bernareggi Butti, i una altra més petita a Josep Nogués, que en va fer agnició de bona fe a Boisselot i Cia. Tot seguit, aquesta va demanar permís per a construir-hi un edifici de planta baixa i quatre pisos, segons el projecte del mestre d'obres Felip Ubach. El 1858, va demanar novament permís per a construir-hi unes «quadres» a l'interior de l'illa, segons el projecte del mateix autor, i novament el 1859, per a instal·lar-hi una màquina de vapor de 3 CV, també segons el projecte d'Ubach.
El 1862, es va constituir la societat Boisselot, Bernareggi i Cia, dirigida per Bernareggi, que va morir el 1863, i fou substituït pel seu germà Josep Bernareggi i Pujol. El 1865, Xavier Boisselot va vendre la seva participació a un dels socis, i l'empresa va passar a dir-se Bernareggi i Cia. El 1867, la fàbrica va ser destruïda per un incendi, arran del qual va ser traslladada provisionalment al carrer de Sant Oleguer, 10 i Tàpies, 4. El 1875, l'arquitecte Magí Rius va projectar una ampliació de l'edifici a l'extrem meridional.
El 1879, i a causa dels seus problemes financers, la societat va donar entrada a Josep Gassó i Martí com a nou soci i gerent en substitució de Josep Bernareggi, passant a dir-se Bernareggi, Gassó i Cia. El 1889, es va constituir la societat comanditària Bernareggi, Estela i Cia, amb Josep Pujol Fernández i Pere Estela (gerent) com a socis col·lectius, Faustí Bernareggi com a soci industrial i Josep Gassó i Martí com a soci comanditari. Posteriorment, la societat es diria Estela i Bernareggi, i Pianos Estela (Antigua casa Bernareggi) i Vídua de P. Estela.
Durant el segle xx, la fàbrica va ser ocupada per diverses indústries, entre les quals destaca Artes del Vidrio y Molduras SA.
El 1933, i fins al seu tancament l'any 2004, s'hi va instal·lar el Centre Gimnàstic Barcelonès. El 2006, la fàbrica va ser objecte d'una remodelació per a residència d'estudiants, segons el projecte de l'arquitecte Ezequiel Alegria Magrazo.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt amb un edifici d'habitatges de planta baixa i quatre pisos amb façana al carrer, i la fàbrica, enclavada entre edificis particulars a l'interior d'illa, tenia quatre pisos i un terrat cobert en el qual s'assecaven les fustes; al quart pis es feia el barratge, al qual s'unia la caixa harmònica; al tercer hi havia dos tallers per als pianos verticals i de cua; en el segon eren instal·lats els ebenistes i fusters i tot el que concernia el moble en si: tallers especials per a l'envernissat, ajustador, cordatge i bordons; al primer es construïen els teclats i màquines d'afinat i hi havia el saló destinat a exposició i venda; a la planta baixa hi havia la secció d'embalatge i el magatzem de fustes.

## Referències

* ↑ «Fitxa 0 de Ciutat Vella». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/17, f. 469-477, 01-12-1853.
* ↑ «Construcció d'un gasòmetre al carrer Poniente (actual Joaquim Costa), propietat de Ramon Salvadó». Q136 Obres públiques 3/1 1444 bis. AMCB, 1854.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/18, f. 640v-644, 27-06-1854.
* 1 2 3 4 5 6 Jurisprudencia civil. Colección completa de las sentencias del Tribunal Supremo, vol. 65, 1889, p. 104-107.
* ↑ AHPB, notari Francesc Gomis, manual 1.310/8, f. 23v-31v, 27-01-1857.
* ↑ LEBLANC, Jean-Daniel. «Dominique François «Xavier» BOISSELOT». geneanet.
* 1 2 3 4 5 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.
* ↑ «Francisco Bernareggi Pujol». geneanet.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 554.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 261.
* ↑ AHPB, notari Francesc Gomis, manual 1.310/8, f. 69-76v, 16-02-1857.
* ↑ «agnició de bona fe». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ AHPB, notari Francesc Gomis, manual 1.310/8, f. 129-129v, 05-04-1857.
* ↑ «Boisselot y Compañía. Poniente. Construcció d'un edifici». Q127 Foment 918 bis C. AMCB, 1857.
* ↑ «Boisselot i Cia. Poniente, ara: Joaquín Costa 22». Q127 Foment 116/1858. AMCB.
* ↑ «Boisselot i Companyia. Joaquin Costa (abans Poniente) 22. Establir una caldera de vapor de força de tres caballs en la casa». Q136 Obres públiques 3/1 2159. AMCB, 1859.
* ↑ La Gaceta musical barcelonesa, 18-10-1863, p. 4.
* ↑ Diario de Barcelona, 16-9-1867, p. 8745-8746.
* 1 2 Fukushima, 2007, p. 285.
* ↑ «José Benareggi i Companyia. Poniente (ara Joaquin Costa 22). Completar la façana de la casa». Q127 Foment 424 D. AMCB, 1875.
* ↑ AHPB, notari Joaquim Òdena, manual 1.315/93, f. 1913-1938, 27-08-1879.
* ↑ Ilustración musical, 24-08-1889, p. 128.
* ↑ Fukushima, 2007, p. 287.
* ↑ Fukushima, 2007, p. 290.
* ↑ Guía industrial y comercial de España. Cataluña y Baleares, 1951-1952, p. 112.
* ↑ «Pla especial urbanístic d'adequació per a equipament docent de l'edifici situat al carrer de Joaquim Costa, 22 i a la plaça de les Caramelles, i assignació del tipus d'equipament esportiu a la finca del carrer del Peu de la Creu, 1». Registre de planejament urbanístic de Catalunya, 01-07-2006.
* ↑ Fukushima, 2007, p. 288.

## Vegeu també

* Boisselot & Fils
* Fàbrica de productes químics de Joan Gualbert Subirà
* Casa-fàbrica Carné

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 585-587. ISBN 978-84-9156-216-0.
* Fukushima, Mutsumi «Fabricantes de pianos en la Barcelona de 1900». Recerca Musicològica, 17, 2007, pàg. 279-297.