# 217 aC

El 217 aC va ser un any del calendari romà prejulià. A la República i a l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Gemin i Flamini (o també any 537 Ab urbe condita). L'ús del nom «217 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Imperi Selèucida

* Batalla de Ràfia entre les forces de Ptolemeu IV Filopàtor, rei i faraó d'Egipte i Antíoc III el Gran de l'Imperi Selèucida durant les guerres síries.Va ser una de les batalles més grans dels regnes hel·lenístics i una de les batalles més grans del món antic. La batalla es va lliurar per determinar la sobirania de Celesíria.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gneu Servili Gemin i Gai Flamini.
* Batalla del llac Trasimè. Gai Flamini agafa el comandament de l'exèrcit del seu predecessor Tiberi Semproni Llong i sense esperar la celebració de les Feriae Latinae, es va dirigir contra Hanníbal que avançava cap a Etrúria. Els seus moviments no estan clars, ja que Joan Zonaràs, Titus Livi i Polibi donen relats divergents. El xoc decisiu es produeix en aquesta batalla i Flamini és derrotat i mort amb la major part del seu exèrcit.
* Servili Gemin rep com a província la Gàl·lia, i comença les expedicions contra el general cartaginès Hanníbal Barca.
* Després de la derrota de Gai Flamini, el Senat nomena dictador a Quint Fabi Màxim Berrugós, que fortifica el Latium per fer-lo inaccessible a l'enemic. Evita l'enfrontament amb els enemics i observa els desplaçaments d'Hanníbal hostilitzant als soldats enemics que s'endarrereixen i cansa els aliats dels cartaginesos amb petites escaramusses. Aquesta prudència es malinterpreta i és acusat de covardia, d'incapacitat i fins i tot de traïció. El seu magister equitum Marc Minuci Rufus desesperat per la lentitud de Berrugús, en una absència del dictador, s'enfronta a Hanníbal, i el senat dicta un decret que reparteix el comandament entre dictador i el magister equitum. Minuci queda rodejat pels cartaginesos i segurament l'haurien aniquilat si Fabi no el rescata. Minuci dimiteix però Fabi el manté en el càrrec sis mesos, fins a la fi del seu període.
* Roma es veu obligada a ignorar els principis establerts, que deien els seus soldats havien de ser ciutadans romans i propietaris, i ha d'enrolar esclaus en el servei naval.

### Península Ibèrica

* Enfrontament entre Himilcó, que dirigia la flota cartaginesa, i Gneu Corneli Escipió Calvus en la batalla naval del riu Ebre. Els romans ataquen les naus cartagineses així que aquestes surten del riu, enfonsant-ne quatre i capturant-ne dues més. Les tripulacions cartagineses abandonen l'esperança d'una victòria i deixant les naus, busquen la protecció de l'exèrcit de terra. Els romans no desaprofiten l'ocasió i prenen les altres 23 naus cartagineses abandonades.
* Els romans, comandats per Corneli Escipió Africà Emilià, ataquen Eivissa, que resisteix el setge.
* Indíbil, cabdill dels ilergets, amb el seu germà Mandoni ataca el territori de les tribus aliades de Roma, però les victòries romanes el forcen a aturar-se.

## Necrològiques

* El cònsol Gai Flamini mor en la batalla del llac Trasimè.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ «Battle of Raphia, 22 June 217». [Consulta: 30 abril 2024].
* 1 2 Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXI, 57
* ↑ Joan Zonaràs. Compendi d'història, VIII, 25
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXII, 2
* ↑ Polibi. Història, III, 77
* 1 2 Fields, Nic. Lake Trasimene 217 BC : ambush and annihilation of a Roman army. Oxford: Osprey Publishing, 2017, p. 20-26, 39-46. ISBN 9781472816320.
* ↑ Polibi. Història, III, 96, 106, 114, 116
* ↑ Santosuosso, Antonio. Storming the Heavens: Soldiers, Emperors and Civilians in the Roman Empire. Boulder, Colo.: Westview Press, 2001, p. 10. ISBN 9780813335230.
* ↑ Antela Bernárdez, Borja. A l'atac! grans batalles de la història antiga d'Europa i el Pròxim Orient. Barcelona: La Magrana, 2012, p. 290. ISBN 9788482645353.
* ↑ Casasnovas Camps, Miquel Àngel. Història de les Illes Balears. Palma (Mallorca): Editorial Moll, 1998, p. 436.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXII, 21