OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Margarita Victoria García Cañellas

Margarita Victoria "Mavi" García Cañellas (Marratxí, 2 de gener de 1984) és una atleta i ciclista balear. Des de 2020 milita a l'equip Ale-Cipollini, que al 2022 es va passar a dir UAE. De 2015 a 2017 milità al Bizkaia-Durango.
Especialista en duatló, el 2016 es va proclamar campiona del món en relleus mixtos.

## Palmarès en duatló

* 2015
** Campiona d'Espanya en llarga distància
* 2016
** Campiona del món en relleus mixtos
** Campiona d'Espanya en llarga distància

## Palmarès en ciclisme

* 2016
** Campiona d'Espanya en ruta
** 1a a la Volta a Burgos
** 1a al Gran Premi Muniadona
** 1a al Trofeu Vila de Noja
** 1a a l'Emakumeen Aiztondo Sari Nagusia
** 1a al Trofeu Ria de Marín
* 2017
** 1a a la Copa d'Espanya
* 2018
** Campiona d'Espanya de contrarellotge
* 2020
** Campiona d'Espanya en ruta
** Campiona d'Espanya de contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes al Tour de l'Ardecha
* 2021
** Campiona d'Espanya en ruta
** Campiona d'Espanya de contrarellotge
** 1a al Giro de l'Emília femení
* 2022
** Campiona d'Espanya en ruta
** Campiona d'Espanya de contrarellotge
** 1 etapa a la Volta a Burgos femenina
** Vencedora del Gran Premi de Plouay Bretagne
* 2023
** Campiona d'Espanya en ruta
* 2024
** 1a a la Volta a Andalusia i vencedora d'una etapa

### Resultats a les Grans Voltes
#### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016: 16a
* 2018: 11a
* 2020: 9a
* 2021: 5a
* 2022: 3a
* 2023: 7a

#### Resultats al Tour de França

* 2022: 10a posició
* 2023: no surt a la 8a etapa

#### Resultats a la Volta a Espanya

* 2023: 9a

## Referències

* ↑ «Mavi García» (en anglès). [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ López-Egea, Sergi. «Les noies del pedal», 22-02-2019. [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «Mavi García ya tiene un título mundial». diariodemallorca.es, 06-06-2016 [Consulta: 25 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa a cqranking.com
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Backanterna

Backanterna és un telefilm suec dirigit per Ingmar Bergman, emès el 1993.

## Argument

La pel·lícula està basada en la tragèdia d'Eurípides, Les Bacants.

## Repartiment

* Sylvia Lindenstrand: Dionysos
* Laila Andersson-Palme: Teiresias
* Sten Wahlund: Kadmos
* Peter Mattei: Pentheus
* Anita Soldh: Agaue
* Berit Lindholm: Alfa
* Paula Hoffman: Beta
* Camilla Staern: Gamma

## Referències

* 1 2 Schironi, Francesca «Staging, Interpreting, Speaking Through Euripides: Ingmar Bergman Directs the "Bacchae"». International Journal of the Classical Tradition, 23, 2, 2016, pàg. 127–157. ISSN: 1073-0508.
* ↑ «The Bacchae (1993)» (en castellà). MUBI. [Consulta: 10 desembre 2023].
# Badalab

Badalab és un Laboratori d'Innovació Lingüística i Social. Aquest projecte ha estat creat en 2021 per la Diputació Foral de Guipúscoa en el marc de la campanya Etorkizuna Eraikiz en col·laboració amb agents del món del basc. Al juliol de 2022 va obrir les portes en l'edifici Torrekua d'Errenteria.
El seu objectiu és convertir-se en un espai de referència a l'hora de revitalitzar el basc i promoure la igualtat entre els parlants. El seu objectiu principal és introduir les variables de la innovació i l'experimentació en el procés de revitalització del basc, així com identificar i incidir en noves oportunitats per al basc. També serà important experimentar amb la tecnologia lingüística.
D'aquesta manera, es pretenen obtenir tres resultats principals amb aquest projecte:
* Crear un ecosistema que potenciï el basc
* Desenvolupament de prototips i propostes socials valentes
* Generar noves narratives i vivències en basc i en formats i contextos diversos i digitals.

## Ubicació

El Laboratori Badalab està situat al carrer Madalena d'Errenteria, en les plantes segona i tercera de l'edifici Joxepa Antoni Aranberri.
L'edifici és propietat de l'Ajuntament d'Errenteria i està compartit amb les associacions SOS Racisme i Lau Haizetara.

## Referències

* 1 2 «Abian da BADALAB hizkuntza eta berrikuntzarako» (en basc). [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ , <https://herribizia.errenteria.eus/2023/01/11/joxepa-antoni-aranberri-anitzenea-eraikinaren-irekiera-ekitaldia-izango-da-ostiralean/>

## Vegeu també

* Basc
# Badia Wilhelmina

La badia Wilhelmina és una badia de 24 quilòmetres d'amplada al llarg de la costa oest de la Terra de Graham a la península antàrtica. S'estén entre la península de Reclus al nord-est i el cap Anna al sud-oest. Va ser descobert per l'expedició antàrtica belga de 1897–99 dirigida per Adrien de Gerlache. La badia rep el nom de Wilhelmina, reina dels Països Baixos, que va regnar de 1890 a 1948.

## Litoral

La part més al sud de la badia és una cala anomenada Piccard Cove. Limita a l'est amb Sophie Cliff, un penya-segat de granit que és el terme de Balis Ridge. Al costat oest, O'Neal Point el separa de Beaupré Cove. La cala Beaupré té una amplada d'1 milla nàutica (2 km), limitada per O'Neal Point i Jones Point. El seu cap és alimentat per la glacera Nadjakov. Hugershoff Cove es troba a l'extrem sud-oest de la badia de Wilhelmina, a menys d'una milla nàutica (2 km) al sud de l'illa Louise i l'illa Emma, i a 2 milles nàutiques (4 km) al nord-oest de Beaupré Cove.

## Referències

* ↑ «GNIS Detail». Arxivat de l'original el 2021-06-02. [Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ «Piccard Cove». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
* ↑ «Sophie Cliff». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
* ↑ Plantilla:Cite scar
* ↑ «O'Neal Point». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.
* ↑ «Beaupré Cove». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 25 maig 2011].
* ↑ «Jones Point». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 5 abril 2013].
* ↑ «Hugershoff Cove». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 1r juliol 2012].
# Bajo el suelo

«Bajo el suelo» és una cançó del disc Tus problemas crecen (2004) del grup de ska punk Boikot en què es denuncia la violència masclista. La lletra tracta de la superació del trauma i l'abús d'una exparella. La narradora parla d'haver d'enfrontar el dolor, la ira i la humiliació de la relació i com ella prevaldrà malgrat les dificultats. Treu força de si mateixa i deixa de dependre del seu opressor, decidida a anar més lluny, assolir els seus propòsits i enterrar-lo simbòlicament a deu metres sota terra.
En paraules d'Alberto Pla, cantant i guitarrista de Boikot, «al grup sempre ens ha molestat l'actitud de certs individus que es creuen molt mascles i després són una merda-punxada-en-un-pal». La lletra va ser escrita per Paloma Pérez i Luisa Vázquez. La seva tornada en castellà, Aún sigo viva, aguanté tus golpes / reventando en mis entrañas tu miseria / Y volveré a ver el cielo / y tú estarás diez metros bajo el suelo, s'ha convertit en un dels himnes feministes.

## Referències

* ↑ Marcos, Carlos «Diez canciones del rock duro español contra la violencia machista» (en castellà). El País [Madrid], 10-09-2014. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Meaning of "Baja El Suelo" by Boikot» (en castellà). [Consulta: 2 gener 2024].
* 1 2 «Canciones contra la violencia de género». elasombrario.com. [Consulta: 25 novembre 2016].
* ↑ «Boikot - Bajo el suelo - Directo Pintor Rock 2014». [Consulta: 2 gener 2024].
# Salida (Colorado)

Salida és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 5.504 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Salida tenia 5.504 habitants, 2.504 habitatges, i 1.449 famílies. La densitat de població era de 957,3 habitants per km².
Dels 2.504 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 42,1% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.790 $ i la renda mediana per família de 38.240 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.447 $ mentre que les dones 20.867 $. La renda per capita de la població era de 17.252 $. Entorn del 9,2% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Atractius

La població compta amb tres escoles: Longfellow Elementary School (per als més petits), Salida Middle School (per als més grans) i Salida High School (per a secundària). Aquest darrer ha estat reconstruït durant l'any 2012 i té un equip de futbol anomenat Spartans, que és recolzat per tot el poble. També compta amb un equip de bicicleta de muntanya entre d'altres. El riu Arkansas passa devora el poble i es poden fer diverses activitats recreatives. Hi ha una biblioteca, skatepark, Wal-Mart, i més botigues a "downtown".

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Salida». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salida». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
Viccionari
# Balint Kopasz

Balint Kopasz (Szeged, Hongria, 20 de juny de 1997) és un piragüista hongarès que competeix en la modalitat d'aigues tranquil·les.
Kopasz ha participat en 2 Olimpíades, guanyant 1 medalla d'or en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més, ha guanyat 6 medalles (4 d'or) en els Campionats del Món, 2 medalles d'or en els Jocs Europeus i 8 medalles (4 d'or) en els Campionats d'Europa.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2016 | Rio de Janeiro | 10a posició | K-1 1000m |
| 2020 | Tòquio | 1 | K-1 1000m |
| Campionat del Món ||||
| 2017 | Racice | 10a posició | K-1 500m |
| 2017 | Racice | 5a posició | K-1 1000m |
| 2018 | Montemor-o-Velho | 4a posició | K-1 1000m |
| 2019 | Szeged | 1 | K-1 1000m |
| 2021 | Copenhaguen | 2 | K-1 1000m |
| 2021 | Copenhaguen | 4a posició | K-2 500m |
| 2021 | Copenhaguen | 9a posició | K-4 500m |
| 2022 | Dartmouth | 1 | K-1 1000m |
| 2022 | Dartmouth | 1 | K-2 500m |
| 2023 | Duisburg | 1 | K-1 500m |
| 2023 | Duisburg | 2 | K-2 500m |
| Jocs Europeus ||||
| 2019 | Minsk | 1 | K-1 1000m |
| 2019 | Minsk | 1 | K-1 5000m |
| Campionat d'Europa ||||
| 2016 | Moscou | 3 | K-1 1000m |
| 2017 | Plòvdiv | 3 | K-1 500m |
| 2017 | Plòvdiv | 3 | K-1 1000m |
| 2018 | Belgrad | 9a posició | K-1 500m |
| 2018 | Belgrad | 2 | K-1 1000m |
| 2021 | Poznan | 1 | K-1 500m |
| 2021 | Poznan | 1 | K-1 1000m |
| 2022 | Múnic | 1 | K-1 1000m |
| 2022 | Múnic | 1 | K-2 500m |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Piragüisme. [Consulta: 13 juliol 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 13 juliol 2023].
# Poncha Springs

Poncha Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 466 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Poncha Springs tenia 466 habitants, 202 habitatges, i 136 famílies. La densitat de població era de 160,6 habitants per km².
Dels 202 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.429 $ i la renda mediana per família de 36.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 18.281 $. La renda per capita de la població era de 16.864 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Poncha Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Poncha Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Ball de Figuetaires

El Ball dels Figuetaires és una dansa tradicional de Vilafranca del Penedès que data del 1853. És una comparsa que realitza una elemental representació mímica de caràcter burlesc, atès que els balladors es fan ganyotes entre ells i al públic.
El seu nom deriva de figa, idea que procedeix de «fer figa a algú», ja que les seves actuacions simulen el fet de fer figa, escarni, mofa d'algú. Es tracta d'un ball que va participar regularment a la Festa Major de Vilafranca durant el darrer quart del segle xix i el primer del segle xx. Del 1942 al 1966 un grup de joves de la vila es reprèn el ball que no sortia des del 1923. Finalment, 1973 es recuperaria el ball que ha format part del seguici fins a l'actualitat.
El ball el formen vuit figuetaires distribuïts en dues fileres enfrontades que es fan ganyotes mútuament. Els seus balls principals són L'Enganyifa o Ball de Sant Ferriol, el Pi o Moixiganga, la Passada o Serp i la Creu. Pel que fa a la indumentària dels balladors, els nois van vestits amb pantaló i camisa blancs, faixa i barretina blaves i camalls rojos amb picarols. En canvi, les noies vesteixen faldilla i brusa blanques, barret blanc i cosset roig amb franja blava.
Quant a l'acompanyament musical, tot i que tradicionalment havia estat acompanyat per un flabiol i tamborí, actualment està acompanyat per una formació de grallers.
A Besalú existeix el Ball Figuetaire, que és una variant del Ball de Sant Ferriol.

## Bibliografia

* Francesc Pujol i Joan Amades. Diccionari de la dansa, dels entremesos i dels intruments de música i sonadors. Volum I: Dansa. Institut d'Estudis Catalans (Codi: 671), 1936.
* Modest Reixach i d'altres. Calendari de festes de Catalunya, Andorra i La Franja. Editorial Alta Fulla, 1989. (ISBN 84-86556-71-6)

## Referències

* ↑ Revista musical catalana, Volum 1. Orfeó Català, 1904, p. 187.
* 1 2 3 Bayer, Xavier, et al. Abecedari de la Festa Major de Vilafranca del Penedès. Vilafranca del Penedès: Vilatana, C.B, 1997, p. 105-106.

## Enllaços externs

* Lloc web del Ball de Figuetaires Arxivat 2011-12-14 a Wayback Machine.
# Ball de Panderetes de Vilafranca

El Ball de Panderetes de Vilafranca és un dels balls que forma part del seguici de la Festa Major de Vilafranca del Penedès. Es tracta d'un ball format exclusivament per noies que neix el 1968 amb la voluntat de recuperar el Ball de Panderos de la Vila. Es caracteritza per l'ús d'una pandereta per l'elaboració de les coreografies.

## Història

El Ball de Panderetes de Vilafranca neix el 1968 amb la voluntat de recuperar el Ball de Panderos que en aquell moment es trobava en procés de desaparició, atès que no es trobaven nois per ballar-lo. De fet, això va suposar la incorporació de les dones dins del seguici festiu de la Festa Major. A finals dels seixanta, Maria Juvé, monitora de les colònies que organitzava la parròquia de Vilafranca va impulsar la creació d'aquest ball. Així doncs, des d'un inici el ball estava integrat exclusivament per noies que formaven part del Club Juvenil, un grup associat a la parròquia. Aquest primer grup recuperador del ball es feia anomenar «Colla Esquellots» i estava format per Montse Cervera, Teresa Oliver, Margarida Esplugas, Olga Giralt, Remei Bolet, Rosa Maria Fransi, Antònia Guardiet, Àngels Guardiet, Jordina Nebot i Maria Adell.

## Indumentària

Un dels principals canvis del ball va ser el vestuari, creat per Maria Juvé. Aquesta indumentària que s'ha mantingut pràcticament inalterada fins avui en dia i està formada per una brusa blanca amb corbata llaçada caiguda i cintes vermelles i grogues, una armilla negra amb cascavells, unes faldilles blaves amb tres rivets blancs i unes espardenyes de veta blava amb cascavells. Les balladores fan sonar una pandereta de fusta, pell i platerets metàl·lics.

## Referències

* 1 2 3 Bayer, Xavier, et al. Abecedari de la Festa Major de Vilafranca del Penedès. Vilafranca del Penedès: Vilatana, C.B, 1997, p. 150-151.
* 1 2 3 «Pioneres». La Fura, 26-08-2022. [Consulta: 9 juny 2024].
* ↑ Anson, Sergi. «Panderos i panderetes van omplir de sons el centre de Vilafranca celebrant els seus aniversaris». rtvvilafranca.cat, 02-07-2018. [Consulta: 9 juny 2024].
# Ball de Pastorets de Vilafranca

El Ball de Pastorets de Vilafranca és un ball de pastorets del seguici festiu de la Festa Major de Vilafranca del Penedès les primeres referències del qual són de principis del segle xix.

## Història

Les primeres referències del ball són del 10 de novembre de 1802, quan va participar juntament amb la Moixiganga i el Ball de Valencians en el seguici de recepció al rei Carles IV. El 1920 van desaparèixer del seguici de sant Fèlix, fins que va ser recuperat l'any 1980.

## Indumentària

El vestuari, que és igual per a tots els membres de la colla, està format de pantalons blancs amb floretes de roba al lateral (vermelles, grogues i verd) i camisa blanca. Els balladors porten una samarra i un bastó, de fusta de magraner i d'uns 70 cm, una carabassa, un fuet i un sarró. Calcen espardenyes de set vetes vermelles i es cobreixen el cap amb un barret de palla, amb flors de roba dels colors representatius del grup, camalls amb tres tires de cascavells i corbatí vermell. El 2016 el ball va estrenar un nou vestuari que seguia la línia de la indumentària tradicional.

## Música i coreografies

Antigament, era un ball parlat que alternava les danses amb parlaments de caràcter irònic, tanmateix, actualment només se n'ha recuperat la part coreogràfica. Es distingien els personatges del Majoral, el Rabadà i el Capità.
Les melodies i coreografies del ball —algunes de les quals han estat manllevades del Ball de Cercolets o d'altres punts del Penedès— són la Passada o la Ela, el Pont, la Bota, la Barrejada i la Marejada. Una de les coreografies més emblemàtiques és l'Exercici o la Campana, dansa al final de la qual se superposen tots els bastons per fer-ne una base que serveix per sostenir el Rabadà que des de dalt recita el vers següent:
| « | Gloriós sant Fèlix, que de Vilafranca n'és patró, i visca la Festa Major! | » |
El 2018 es va incorporar una nova coreografia: El braguer. Tradicionalment, el ball havia dansat al so de la manxa borrega, flabiol i tamborí, quan es va recuperar el ball el 1980 era acompanyat en un primer moment per gralles i més endavant per acordió diatònic. Actualment, el Ball de Pastorets torna a estar acompanyat per una formació de mitja cobla.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 BAYER, Xavier, et al. Abecedari de la Festa Major de Vilafranca del Penedès. Vilafranca del Penedès: Vilatana, C.B, 1997, p. 154-155.
* ↑ Soler, Josep M. «La cercavila del dia 29 ha permès veure novetats com el vestuari del Ball Pla i els Pastorets». rtvvilafranca.cat, 29-08-2016. [Consulta: 9 juny 2024].
* ↑ Soler, Josep M. «Aquesta Festa Major estrenen nou vestuari el Ball Pla i el Ball dels Pastorets». rtvvilafranca.cat, 24-08-2016. [Consulta: 9 juny 2024].
* ↑ Martinez, Goretti. «El ball de Pastorets estrenarà una nova coreografia aquesta festa major». rtvvilafranca.cat, 22-08-2018. [Consulta: 9 juny 2024].
# Balma de Comaposada

La balma de Comaposada és una balma que es troba a l'antic terme del castell de Castelladral (Navars, Bages). Fou un habitatge troglodític i manté una construcció en semi-ruïna, més o menys estabilitzada, amb components d'origen probablement medieval. Es troba a uns 450 m al sud-est de la masia de Comaposada, en una fondalada on comença un torrent.
La balma té una llargada considerable, d'una vintena de metres, i la construcció ocupa només una part de l'extrem de llevant. L'habitatge conforma dues estances, separades interiorment per un mur de 5 m de fondària, amb una porta emmarcada amb llindes i brancals de pedra carejada. A l'estança de la dreta hi havia la llar de foc. L'estança de l'esquerra és la que més clarament tenia una funció d'habitatge. La part alta de mur i el sostre de la balma es troben totalment ennegrits pel fum. El mur exterior que tanca la balma, parcialment esfondrat, conserva dues petites finestres. Adossat exteriorment a la paret de ponent es conserven les restes d'un forn de pa. Més a l'oest s'observen excavats a la roca les empremtes de fonaments de murs, que haurien delimitat altres espais de la balma. La balma també tenia un espai per als ramats. On ara el mur és foradat hi havia abans la porta, amb llinda de pedra. Uns 10 metres a ponent hi havia una font on l'aigua brollava de la roca. Se'n conserva encara una pica de pedra, però possiblement es troba fora del seu emplaçament original. Per sobre de la balma hi havia restes de rases i basses que, juntament amb la font, proveïen d'aigua a la Balma.
La construcció de la balma de Comaposada té un aspecte arcaic i podria tenir un origen medieval, però no en tenim constància documental. Sí que hi ha referències documentals de la masia de Comaposada ja al segle XIV, i és possible que la construcció de la balma fos una petita masoveria d'aquesta. En el nomenclàtor de masies de la província de Barcelona dels anys 1861-1862 hi consta una sola balma habitada temporalment, i és la Balma d'en Serra. Segons Rosa M. Obradors, a finals del segle XIX hi havia tres balmes habitades a Navars: la Balma de Canet, la Balma de la Soleia i la Balma de Comaposada. No hi ha constància documental que la Balma de Comaposada fos habitada amb anterioritat però, tal com hem dit, cal considerar que és molt probable.

## Referències

* 1 2 3 4 OBRADORS, Rosa M. “Les balmes de Castelladral”. Navàs: El Morralet, 1991.
* ↑ CAIXAL, Àlvar; VILAMALA, Imma; i altres. Pla Especial Urbanístic de protecció del patrimoni i catàleg de béns arquitectònics, històrics i ambientals de Navàs (Bages). Ajuntament de Navàs, 2018, p. Fitxa 113.EA.
* 1 2 3 «Balma de Comaposada. Navàs | Mapes de Patrimoni Cultural», 20-02-2019. [Consulta: 2 gener 2025].
# Baltra

Baltra és una de les illes que componen l'arxipèlag de les illes Galàpagos. Té una superfície de 27 km² i una altitud màxima de 100 metres. El principal aeroport de l'arxipèlag és aquí i va ser construït durant la Segona Guerra Mundial per la Marina dels Estats Units, amb l'objectiu de servir de base per a patrulles aèries sobre el Canal de Panamà. En aquesta illa es van reintroduir iguanes terrestres després que aquesta espècie nativa fou totalment eliminada pels soldats de la base que van estar-hi aquarterats.

## Referències

* 1 2 «Baltra Island» (en anglès americà). [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ McEwen, Alec «The English Place-Names of the Galápagos». The Geographical Journal, 154, 2, 7-1988, pàg. 234. DOI: 10.2307/633849.