# Copiapita

La copiapita és un mineral de ferro i magnesi de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de la localitat de Copiapó (Xile), on va ser descoberta el 1833. Altres sinònims menys usats són: elaeita, flaveita, janosita, misleyita o niveita. Pertany i dona nom al grup de la copiapita.

## Característiques

La copiapita és un sulfur de ferro amb fórmula Fe$^{2+}$Fe$^{3+}$₄(SO₄)₆(OH)₂·20(H₂O). L'hàbit dels cristalls, en les rares ocasions en què en forma, són de color entre groc i taronja. Acostuma a trobar-se en forma d'escates groc-verdoses a verd-oliva formant crostes massives granulars fines. És comú que porti com a impureses: coure, calci i alumini.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la copiapita pertany a «07.DB: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; octaedres aïllats i unitats finites» juntament amb els següents minerals: aubertita, magnesioaubertita, svyazhinita, khademita, rostita, jurbanita, minasragrita, ortominasragrita, anortominasragrita, bobjonesita, amarantita, hohmannita, metahohmannita, aluminocopiapita, calciocopiapita, cuprocopiapita, ferricopiapita, magnesiocopiapita i zincocopiapita.

## Formació i jaciments

Es troba en zones de minerals de ferro, en àrees d'oxidació de la pirita i d'altres sulfurs de ferro. Rarament també se'n troba a les fumaroles. Apareix juntament amb melanterita, alunogen, fibroferrita, halotriquita, botriògen, butlerita i amarantita. És, amb diferència, el mineral més comú en el grup copiapita. És abundant a la zona minera d'Atacama (Xile).
Als territoris de parla catalana ha estat descrita a les mines de la riera de Cervelló (Baix Llobregat), a les mines de Rocabruna (Gavà, Baix Llobregat), al Sot de les Mines (Santa Creu d'Olorda, Barcelonès), a la pedrera de Rialls (Tordera, Maresme), a les pedreres de feldespat d'Argelers (Rosselló) i a Mas de Croanques (Teulís, Rosselló).

## Varietats

Només es coneix una varietat de copiapita, l'anomenada knoxvillita, un sulfat de ferro i crom. Es tracta d'una espècie no aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional perquè podria tractar-se en realitat d'una barreja de copiapita i redingtonita, o una varietat rica en crom de copiapita. Ha estat trobada a la mina Redington, Knoxville, Califòrnia, Estats Units.

## Grup copiapita

El grup copiapita de minerals està format per sulfats de metall (II) i ferro (III). Com que es poden distingir per mètodes de difracció de raigs X dos subgrups estructuralment diferents, la nomenclatura podria canviar en el futur. El grup està compost per les següents espècies, a banda de la copiapita, espècies majoritària que dona nom al grup: aluminocopiapita, calciocopiapita, cuprocopiapita, ferricopiapita, magnesiocopiapita i zincocopiapita. Algunes copiapites sense analitzar poden ser, de fet, ferricopiapita o altres membres del grup.

## Referències

* ↑ «Copiapite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 maig 2014].
* 1 2 «Copiapite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ «Copiapite from Riera de Cervelló Mines, Cervelló, Baix Llobregat, Barcelona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Bareche, Eugeni. Els minerals de Catalunya: segle XX. Barcelona: Grup Mineralògic Català, 2006, p. 269. ISBN 84-609-9071-0 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Mata i Perelló, Josep Maria. Els minerals de Catalunya. Institut d'Estudis Catalans, 1990 [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ «Copiapite from Rialls quarry (Montpalau quarry), Tordera, Maresme, Barcelona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ Christian Berbain, Georges Favreau, Jacques Aymar. Mines et minéraux des Pyrénées-Orientales et des Corbières. Association française de microminéralogie, 2005. ISBN 9782952660105 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Guitard, Gérard. Catalogue raisonné de la collection de minéralogie régionale du Centre européen de recherches préhistoriques de Tautavel (Pyrénées-orientales), 2010, p. 190 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Knoxvillite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ J. Majzlan i R. Michallik. «The crystal structures, solid solutions and infrared spectra of copiapite-group minerals» (en anglès). Mineralogical magazine. [Consulta: 31 maig 2014].