OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Volusià de Tours

Volusià (en francès Volusien) va ser el setè bisbe de Tours, entre 491 i 498. Provenia d'una rica família senatorial, cristiana, i havia tingut bones relacions amb el seu predecessor Sant Perpetu, com també amb Rurici de Llemotges. Sembla que va estudiar al monestir de Lerins. Acusat de traïció, va ser expulsat de la seva seu pels visigots, es va exiliar a Tolosa de Llenguadoc, on potser va ésser martiritzat. Segons la història de Gregori de Tours, però, va morir a Hispània.
Una tradició, no provada, diu que va ésser decapitat pels visigots en 507 en algun lloc entre Pàmies i Varilhes. Segons la mateixa tradició, Clodoveu I va traslladar-ne el cos a Foix, on va ésser sebollit a la primera església de la vila, la de Sant Martí, per la qual cosa va ésser nomenat sant patró de Foix. En 1111, les restes van traslladar-se a l'església de Sant Nazari, que va prendre el seu nom actual d'església de Sant Volusià. Al segle xvi, les restes van ésser profanades i destruïdes durant la revolta calvinista.
La seva festivitat se celebra el 18 de gener.

## Referències

* ↑ Lacoudre, pere de. La vie de Saint Volusien, evêque de Tours et Martyr, patron de la ville de Foix: avec ce qui s'est passé dans les différentes translations de son corps et dans l'érection de l'abbaye de son nom (en francès). F. Meilhac, 1722, p. 46.
* ↑ Glaire, Jean-Baptiste. Dictionnaire universel des sciences ecclésiastiques (en francès). Librairie Poussielgue Frères, 1868, p. 2434.

## Vegeu també

* Monestir de Sant Volusià.

## Bibliografia

* Gregori de Tours. Historia Francorum. Liber X.

## Enllaços externs

* Sankt Volusianus
* Saint Volusien Arxivat 2007-04-04 a Wayback Machine.
# Els últims dies

Els últims dies (títol original en castellà: Los últimos días) és una pel·lícula catalana dirigida per Àlex i David Pastor, estrenada el 2013. Està doblada al català.

## Argument

L'epidèmia d'una malaltia anomenada "el pànic" s'encomana a nivell mundial. Es tracta d'una por irracional als espais oberts amb la qual els individus que surten a l'exterior experimenten nàusees i mareigs, i arriben fins i tot a morir. En el moment de l'expansió total de la malaltia, la gent queda atrapada a casa seva o a qualsevol edifici on es trobessin. En Marc (Quim Gutiérrez) es troba a les oficines del lloc on treballa, atrapat amb altres companys de feina. Per retrobar-se amb la seva xicota Julia (Marta Etura) no li queda més remei que aliar-se amb Enrique (José Coronado), un executiu que tenia la missió de fer diversos acomiadaments de personal, perquè l'ajudi a desplaçar-se pel metro i les clavegueres i arribar a retrobar-la.

## Repartiment

* Quim Gutiérrez: Marc
* José Coronado: Enrique
* Marta Etura: Julia
* Leticia Dolera: Andrea
* Iván Massagué: Lucas
* Pere Ventura: Rovira
* Lluís Soler: veí

## Premis i nominacions
### Premis

* 2014: 7 premis Premis Gaudí
** Millor pel·lícula en llengua no catalana
** Millor fotografia per Daniel Aranyó
** Millor direcció artística per Balter Gallart
** Millors efectes especials / digitals per Lluís Rivera, Pablo Perona Navarro, Juan Manuel Nogales, Jon Aguirre, Manuel Ramírez i Isidro Jiménez
** Millor so directe per Licio Marcos de Oliveira, Oriol Tarragó i David Calleja
** Millor maquillatge i perruqueria per Patricia Reyes
** Millor direcció de producció per Josep Amorós

### Nominacions

* 2014: 4 nominacions Premis Gaudí
** Millor direcció per Àlex Pastor i David Pastor
** Millor guió per Àlex Pastor i David Pastor
** Millor música original per Fernando Velázquez
** Millor vestuari per Olga Rodal
* 2014: 2 nominacions Premis Goya
** Millor direcció de producció per Josep Amorós
** Millors efectes especials per Lluís Rivera, Pablo Perona Navarro, Juan Manuel Nogales, Jon Aguirre, Manuel Ramírez i Isidro Jiménez

## Referències

* ↑ «Els últims dies». Ésadir.cat. [Consulta: 27 agost 2022].
* ↑ «Els últims dies». Base de dades del cinema en català. Gencat.cat. [Consulta: 27 agost 2022].

## Enllaços externs

* Els últims dies - Lloc web oficial
# Keoma

Keoma (títol original: Keoma il vendicatore) és un western italià dirigit per Enzo G. Castellari, estrenat el 1976. Ha estat doblat al català.

## Argument

Fill d'Indis, Keoma és recollit per un pare blanc tendre i just, que ja té tres fills de la mateixa edat. Uns anys més tard, gelós i àvids de poder, aquests tres treballen per un ric propietari que aterroritza una regió sencera tocada per la peste. És en aquest clima malsà que Keoma torna de la guerra.

## Repartiment

* Franco Nero: Keoma
* Woody Strode: George
* William Berger: William Shannon
* Joshua Sinclair: Sam Shannon
* Olga Karlatos: Lisa
* Donald O'Brien: Caldwell
* Gabriella Giacobbe: La bruixa
* Orso Maria Guerrini: Butch Shannon
* Antonio Marsina: Lenny Shannon
* Leonardo Scavino: El Doctor
* Victoria Zinny: la patrona del bordell
* Alfio Caltabiano: Wolf

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula Keoma és abans de tot un homenatge al lligam existent entre un pare i el seu fill, com ho mostra molt bé l'escena clau de la pel·lícula basada en un travelling circular de 5 minuts. Aquest western psicodèlic de música tranquila permet veure Franco Nero en la cimera del seu art. Keoma anuncia no obstant això el final del western italià. Malgrat picades d'ull visuals i l'ús de flash-back de manera intel·ligent, el seu aspecte innegablement caducat limita la pel·lícula a les fronteres del cinema de gènere.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Keoma. esadir.cat.
* ↑ «Keoma». The New York Times.
# Kochab

Kochab (Beta de l'Ossa Menor / Beta Ursae Minoris) és l'estrella beta de la constel·lació de l'Ossa Menor. És una gegant taronja K-4 situada a 129 anys llum de la Terra.
El seu nom prové de l'àrab الكوكب (al-Kaukab o al-kokab, L'estrella). El nom complet que els antics astrònoms àrabs donaven a aquesta estrella era Al Kaukab l'Shamaliyy, que significa 'L'estrella del nord', ja que en el seu temps era l'estrella més propera al nord celeste.
A Kochab juntament amb Pherkad, se les anomena «Les Guardianes del Pol», doncs cada nit dibuixen un cercle entorn a Polaris (α Ursae Minoris), l'Estel Polar.

## Estrella polar

Va ser usada com a estrella polar en l'hemisferi nord aproximadament entre els anys 1500 aC i 500 dC. En les obres d'Homer, es fa referència a aquesta estrella per situar el pol nord celeste, situant-lo a dos terços de camí entre Polaris, l'actual estrella polar, i Kochab.

## Referències

* ↑ «Spectral Classification» (en anglès). Anual Review of Astronomy and Astrophysics, 1, 9-1973, pàg. 29-50. DOI: 10.1146/ANNUREV.AA.11.090173.000333.
* 1 2 3 4 Artie Hatzes «Planetary companions in K giantsβCancri,μ Leonis, andβUrsae Minoris» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 6-2014, pàg. 67–67. DOI: 10.1051/0004-6361/201322608.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Henrik Jönsson «Abundances of disk and bulge giants from high-resolution optical spectra. I. O, Mg, Ca, and Ti in the solar neighborhood and Kepler field samples» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 08-02-2017. DOI: 10.1051/0004-6361/201629128.
* ↑ David L. Lambert «Carbon, nitrogen, and oxygen abundances in G and K giants» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 1981, pàg. 228–248. DOI: 10.1086/159147.
# Argument ad hominem

L'argument ad hominem (en llatí argumentum ad hominem, 'argument a l'home') és una fal·làcia lògica que consisteix a replicar a una afirmació o a un argument referint-se a la persona que l'ha formulat en lloc de referir-se al mateix argument o afirmació.
El raonament fal·laç ad hominem es categoritza com a fal·làcia informal, més concretament com a fal·làcia genètica.
Uns quants exemples són: «dius això perquè ets un burgès», «tu no ets dona, per tant, no pots opinar sobre el feminisme», «molt comunista però tens un iPhone» o «¿tu què en saps de l'URSS si ets molt jove i no hi vas viure?»

## Referències

* ↑ «Argument ad hominem». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Caballero Molina, Antonio. «Fal·làcies no formals materials». [Consulta: 12 setembre 2017].
* ↑ Miranda Alonso, Tomás. Arguments : un curs introductori a la filosofia. València: Universitat de València, 2011, p. 127-128. ISBN 9788437084626.
* ↑ Walton, Douglas. Informal Logic: A Pragmatic Approach. Cambridge University Press, 2008, p. 190.
* ↑ Bowell, Tracy; Kemp, Gary. Critical Thinking: A Concise Guide. Abingdon, Oxon: Routledge, 2010, p. 210–213. ISBN 0-415-47183-4.
* ↑ Copi, Irving M. Informal Logic. Macmillan, 1986, p. 112–113. ISBN 0-02-324940-4.
# Alpheratz

Alpheratz (Alfa d'Andròmeda / α Andromedae) és l'estrella més brillant de la constel·lació d'Andròmeda, que es pot trobar al nord–est de Pegàs. També és coneguda com a Sirrah (o Sirah). Pel seu esclat Alpheratz és l'estrella α d'Andròmeda, però a causa de la seva posició és un dels vèrtexs de l'asterisme conegut amb nom del Quadrat del Pegàs. Aquesta estrella és designada també com delta Pegasi (δ Peg), encara que aquest nom és molt poc usat. S'hi troba a 96 anys llum de la Terra. Amb una magnitud de 2,2, Alpheratz és una binària blava-blanca amb dues estrelles amb una òrbita molt tancada, per la qual cosa només es poden distingir els dos components per una anàlisi espectroscòpica molt acurada.
La més gran de les dues estrelles d'Alpheratz és la més brillant coneguda d'un grup estrany d'estrelles anomenades estrelles de mercuri-manganès. Mostra una abundància anormalment elevada de mercuri, gal·li, manganès i europi en la seva atmosfera, i una concentració inusualment baixa dels altres elements. Es creu que aquestes anomalies són el resultat de la separació d'elements a causa del fet de l'estirada interior de la gravitació de l'estrella, i la pressió de la radiació, que actuen de manera diferent sobre els elements. Està classificada com una variable del tipus Alfa² Canum Venaticorum i el seu esclat varia des de la magnitud +2,02 al +2,06, amb un període de 23,19 hores.
Els noms Alpheratz i Sirrah sembla que deriven d'un nom original àrab: سرةالفرس şirra$^t$ al-faras, si bé Alpheratz es diu que significa el 'l'espatla del cavall', i sirrah 'el llombrígol del cavall'.

## Localització

La localització de l'estrella es pot veure a la següent representació de la constel·lació d'Andròmeda:

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 Parsecs: The Northern Sample. I» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 10-2003, pàg. 2048–2059. DOI: 10.1086/378365.
* ↑ Oleg Kochukhov «Interferometry of chemically peculiar stars: theoretical predictions versus modern observing facilities» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 23-07-2014, pàg. 1629–1642. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1259.
* ↑ Afirmat a: The HYG Database.
* 1 2 3 «Stellar atmospheric parameters for 754 spectra from the X-shooter Spectral Library». Astronomy and Astrophysics, 7-2019. DOI: 10.1051/0004-6361/201834273.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 9-2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
* ↑ «Alpheratz» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 22 desembre 2020].
# Cúmul de Coma

El cúmul de Coma o Abell 1656 és un gran cúmul de galàxies format per més d'un miler de galàxies i que es pot observar en la direcció de la constel·lació Coma Berenices. Forma part del supercúmul de Coma.
La distància mitjana d'aquest cúmul al sistema solar és d'uns 140 mpc (uns 450 milions d'anys llum). Les galàxies més brillants del cúmul tenen magnituds aparents de 13 a 14. La part central està dominada per dues galàxies el·líptiques supergegants, la NGC 4889 i la NGC 4874, que determinen el moviment de tot el sistema. Aquestes dues galàxies tenen un diàmetre de 330.000 i 260.000 anys llum respectivament; ambdues són molt més grans que la nostra Via Làctia (100.000 anys llum).

## Referències

* ↑ URL de la referència: http://ned.ipac.caltech.edu/cgi-bin/nph-objsearch?objname=Abell+1656&extend=no.
* 1 2 Antonaldo Diaferio «HeCS-SZ: the hectospec survey of Sunyaev-Zeldovich-selected clusters» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2016, pàg. 63. DOI: 10.3847/0004-637X/819/1/63.
* 1 2 «[[d:Special:EntityPage/Q66381047|The L_X_-{sigma} relation for galaxies and clusters of galaxies]]» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2001, pàg. 129–132. DOI: 10.1086/321710.
# Taunggyi

Taunggyi (en xan တူၼ်ႈတီး, en birmà တောင်ကြီးမြို့, que vol dir Muntanya Gran nom que agafa de la muntanya Taung-chung, a la rodalia) és una ciutat de Myanmar, capital de l'estat Shan, dins dels límits de l'antic principat de Yawnghwe a la regió de Myelat. Està a 1.430 metres sobre el nivell del mar, al peu de la muntanya Crag (risc) o Taung chung (anomenada la Muntanya Gran, que dona nom a la ciutat). La població és d'uns 160.000 habitants (108.231 el 1983). Bona part de la població són inthes i pa-os, junt amb els xans. Els edificis de govern es troben tots a la ciutat. És quarter general del Comandament Oriental de l'exèrcit birmà. Hi ha una universitat i un col·legi superior. Té un museu etnològic amb elements de totes les ètnies de l'estat shan; al museu hi ha mostres de la cultura xan amb diversos objectes dels antics sawbwas (prínceps). El mercat també concentra la presència de moltes ètnies. Prop de Taunggyi, al Kat-ku, es poden veure centenars de stupes que daten del segle xvi. A la tardor celebra un festival anomenat Tazaungdine Lighting Festival. Els pa-os celebren a més el festival Lu Ping. A 40 km al nord-oest hi ha l'aeroport de Heho.

## Història

Abans de l'arribada dels britànics era només un petit poble poblat pels paós o taunghtus. Els britànics la van convertir en capital de la divisió dels Estats Shan Meridionals. El 1894 els britànics van traslladar la capital dels estats shans des de Maing Thauk (Fort Stedman) a la riba del llac Inle, a Taunggyi que va esdevenir àrea planificada ("notified area").

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Anell B

L'anell B és un dels anells de Saturn. És interior a l'anell A, s'estén des dels 92.000 km als 117.500 km del centre de Saturn i presenta una amplària de 25.500 km. En aquest anell, és on s'adverteix una major organització estructural. També conté la major densitat de partícules que es troba en els anells. Hi ha variacions d'opacitat en l'anell B al llarg de distàncies radials de no més de 10 a 50 quilòmetres, cosa que no deixa de cridar l'atenció si considerem que té una amplària total de 25.500 quilòmetres. La part central i més opaca d'aquest anell B és aquella on apareixen les falques radials.

## Vegeu també

* Anells de Saturn.
* Anells de planetes.
# Peng Yue

    En aquest nom xinès, el cognom és Peng.
Peng Yue (mort el 196 aEC), nom estilitzat Zhong (仲), va ser un cap militar prominent i un figura política durant la tardana Dinastia Qin i els principis del període de la Dinastia Han Occidental de la història xinesa. Ell va estar involucrat en la Disputa Chu–Han i va servir com aliat a Liu Bang. En reconeixement de les seves contribucions, Liu després de la fundació de la dinastia Han li va concedir a Peng el títol de "Rei de Liang" (梁王).

## Referències

* Registres del Gran Historiador, volum 90
* Llibre de Han, volum 34
# Pere Burés i Camerino

Pere Burés i Camerino (Rubí, Vallès Occidental, 1 d'abril de 1950 - Terrassa, Vallès Occidental, 24 de març de 2009) va ser un músic, compositor, pedagog i director d'orquestra català.

## Trajectòria

Es va formar musicalment a l'Escolania de Montserrat entre els anys 1959-1964. Va ser el director musical de l'Esbart Dansaire de Rubí, responsabilitat que ocupà fins al final dels seus dies. L'any 1979 i sota la seva direcció, s'iniciava l'Obrador Coral de Rubí, i quatre anys després, el 1983, va començar la seva activitat la Coral Infantil Siurell, aconseguint així una important aportació al moviment de Corals Infantils de Catalunya i de la pedagogia musical. Destaca també el seu treball continuat amb l'Escola de Pedagogia Musical, seguint el mètode de pedagogia musical del Pare Ireneu Segarra i Malla, anomenat "Mètode Ireneu Segarra". Amb aquesta vocació pedagògica, fou professor de música de l'escola Maria Immaculada, als anys setanta, i anys després es convertí en el fundador i director de l'Escola Conservatori Municipal de Música d'aquesta ciutat entre 1980 i 1991. A més, fou membre de l'Escolania de veus adultes. Burés va ser coordinador de Catalunya Música durant més de deu anys, fes del 1990 i fins al 2004, la qual cosa li va permetre contribuir especialment a la difusió de la música de compositors catalans. Com a gran entès en música de cobla, els seus coneixements d'harmonia i contrapunt, li van permetre rescatar, arranjar i actualitzar una bona part del repertori del gènere.

## Reconeixement

En reconeixement de la seva tasca al capdavant de l'Escola Conservatori Municipal de Música de Rubí, l'any 2011 questa fou batejada amb el nom d'Escola Municipal de Música de Rubí Pere Burés.

## Composicions

* Ball de cascavells (Cardona)
* Castellterçol
* Dansades de la Terra Alta
* Masurca (ball de gitanes)

## Referències

* 1 2 «Mor als 58 anys el músic Pere Burés». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 25-04-2009 [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ «Burés i Camerino, Pere». Associació Músics per la Cobla. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ Ricart i Basté, Montserrat «En la mort de Pere Burés». Butlletí dels antics escolans de Montserrat, 2009, pàg. 18 [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ Miralles i Fenoll, Miquel «Amb música ho entendries millor (Paraules en el comiat de Pere Burés)». Butlletí dels antics escolans de Montserrat, 2009, pàg. 19 [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ «L'Escola Municipal de Música de Rubí Pere Burés celebra el seu 30è aniversari». Ajuntament de Rubí, 07-02-2011. Arxivat de l'original el 2020-03-21. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ «Sardanes i música per a coblaː obres compostes per Burés i Camerino, Pere». Portal Sardanista. Confederació Sardanista de Catalunya. Arxivat de l'original el 21 de març 2020. [Consulta: 21 març 2020].
# Peter Cooper

Peter Cooper (nascut el 12 de febrer de 1791 a Nova York, mort el 4 d'abril de 1883 a Nova York) va ser un industrial, inventor i filantrop americà, que va ser candidat a la presidència dels Estats Units d'Amèrica el 1876. Cooper ha tingut un paper important en la història de la ciutat de Nova York, sobretot per la creació el 1859 de la Cooper Union, a favor del desenvolupament de l'art i de les ciències. En reconeixement de la seva influència sobre Big Apple, ha donat el seu nom a un barri residencial de la ciutat, batejat Peter Cooper Village.

## Biografia

Peter Cooper va néixer a Nova York de pares holandesos. Després de passar alguns anys a l'escola, va treballar a l'empresa familiar de confecció de barrets. Va treballar aleshores com a carrosser, ebenista, dependent, abans d'especialitzar-se en la fabricació i venda de màquines de tallar teixits. Aleshores va concebre i va construir la primera locomotora de vapor dels Estats Units, la Tom Thumb. Cooper forma part a més a més d'ençà el 2006 del Nacional Inventors Hall of Fame.

## Enllaços externs

* Ideas for a Science of Good Government Arxivat 2008-08-07 a Wayback Machine.
* Extensa informació sobre Peter Cooper Arxivat 2007-02-01 a Wayback Machine.
* Imatges de Peter Cooper's Autobiography Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine.
* Peter Cooper's Dictated Autobiography Arxivat 2007-12-03 a Wayback Machine.
* The death of slavery by Peter Cooper at archive.org
# Partenocàrpia

La paraula partenocàrpia usada en botànica i horticultura significa literalment "fruit verge"
En els casos en què es dona la partenocàrpia el fruit es desenvolupa sense fertilització dels òvuls per tant no té llavors. En la natura això pot ocórrer com a resultat d'una mutació però aleshores la planta no es pot reproduir més.
Com que l'absència de llavors pot ser una característica desitjable s'han seleccionat varietats sense llavors ("seedless") especialment en cítrics, síndries i raïm (panses de Corint). Algunes varietats modernes partenocàrpiques han estat obtingudes amb mètodes d'enginyeria genètica essent organismes modificats genèticament (OGM).
# Distància de Mahalanobis

En estadística, la distància de Mahalanobis és una mesura de distància introduïda per P. C. Mahalanobis el 1936. Es basa en la correlació entre variables que tenen diferents patrons que poden ser identificats i analitzats. És útil per a determinar la similitud d'un conjunt de mostra a un altre ja conegut. Difereix de la distància euclidiana en tenir en compte les correlacions del conjunt de dades.
Formalment, la distància de Mahalanobis d'un grup de valors amb mitjana aritmètica $\mu =(\mu _{1},\mu _{2},\mu _{3},\dots ,\mu _{p})$ i matriu de covariància $\Sigma$ per a un vector multivariable $x=(x_{1},x_{2},x_{3},\dots ,x_{p})$ es defineix com:
    $D_{M}(x)={\sqrt {(x-\mu )^{T}\Sigma ^{-1}(x-\mu )}}.\,$
També pot definir-se com una mesura de dissimilitud entre dos vectors aleatoris ${\vec {x}}$ and ${\vec {y}}$ de la mateixa distribució amb una matriu de covariància $\Sigma$ :
    $d({\vec {x}},{\vec {y}})={\sqrt {({\vec {x}}-{\vec {y}})^{T}\Sigma ^{-1}({\vec {x}}-{\vec {y}})}}.\,$
Si la matriu de covariància és la matriu identitat, llavors és igual que la distància euclidiana. Si és diagonal, llavors s'anomena distància euclidiana normalitzada:
    $d({\vec {x}},{\vec {y}})={\sqrt {\sum _{i=1}^{p}{(x_{i}-y_{i})^{2} \over \sigma _{i}^{2}}}},$
on $\sigma _{i}$ és la desviació estàndard de $x_{i}$ al conjunt de mostra.

## Vegeu també

* Distància de Levenshtein
# Supercontinent

Un supercontinent és l'agrupació de tots els continents de la Terra en un de sol, tal com ha passat diverses vegades en el transcurs de la història geològica del planeta, abans d'arribar a la configuració actual.
Segons la teoria de la deriva continental, la història geològica de la Terra ha passat per una successió fases en què un supercontinent s'ha fragmentat en diversos continents, els quals després, amb el pas del temps, s'han tornat a unir en un nou supercontinent. I així fins a sis vegades successives.
# Cebus

Cebus és un gènere de primats platirrins de Mesoamèrica i Sud-amèrica; deuen el seu nom als frares caputxins, a causa del fet que la seva caputxa té un color similar als pèls que envolten la cara d'aquests micos. Els caputxins són petits, típicament d'uns 45 cm de llarg, amb una cua prènsil que enrotllen al voltant de les branques per a ajudar-se en el moviment al voltant dels arbres. Es creu que el mico caputxí és el més intel·ligent dels micos del Nou Món, li agrada explorar i quan és observat en captivitat, sovint romp en trossos les coses que troba.
En general el mico jove és més clar que l'adult, la seva cua és del mateix llarg que el cos.
Normalment viu en ramat, per això si s'alliberen caputxins captius es fa sempre en grup.