OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Canal de Beagle

El canal de Beagle és un accident geogràfic de l'extrem sud del continent americà, situat entre els meridians 68° 36′38,5W i 66° 25′00W. La seva part oriental constitueix la frontera entre Xile i l'Argentina, però la seva part occidental és de Xile. Es tracta d'un estret separant illes de l'arxipèlag de la Terra del Foc, a l'extrem sud d'Amèrica del Sud. Separa l'Isla Grande de Tierra del Fuego de diverses petites illes al sud.
La seva denominació procedeix del bergantí HMS Beagle patronat per Robert Fitz Roy que va arribar al lloc el 1830. El descobridor del canal va ser el tinent M. Murray de la mateixa nau.
El canal de Beagle mesura aproximadament 240 km de longitud i la seva amplada mínima és d'aproximadament 5 km. A l'oest, enllaça al Pacífic pel canal de Darwin. Encara que sigui navegable per grans vaixells, existeix altres carreteres més segures al sud (passatge de Drake) i al nord (estret de Magallanes). En novembre de 1984 la frontera a la zona austral es va establir definitivament després de llargues negociacions i la mediació de Joan Pau II pel Tractat de Pau i d'Amistat entre Argentina i Xile de 1984, un tractat perpetu signat al Vaticà pels representants d'ambdós països.

## Referències

* ↑ Vilà, A.; Orquera, L; Piana, E.; Estévez, J. «Arqueologia en el Canal Beagle.». Arxivat de l'original el 2017-08-16. [Consulta: 15 desembre 2024].
* ↑ Marcial Sánchez Gaete, Marco Antonio León León. Historia de la Iglesia en Chile Volum 5 (en castellà). V: Bajo la mano del Vaticano. Editorial Universitaria, 2009, p. 427.
# Harvey (Louisiana)

Harvey és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 22.226 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harvey tenia 22.226 habitants, 7.878 habitatges, i 5.806 famílies. La densitat de població era de 1.284,7 habitants/km².
Dels 7.878 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,8% hi vivien parelles casades, en un 21,6% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.010 $ i la renda mediana per família de 34.221 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.961 $ mentre que les dones 21.650 $. La renda per capita de la població era de 14.885 $. Entorn del 21,2% de les famílies i el 23,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harvey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harvey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bulbul de Finlayson

El bulbul de Finlayson (Pycnonotus finlaysoni) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba a Cambodja, Xina, Laos, Malàisia, Myanmar, Tailàndia i Vietnam. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, els matollars secs i humits tropicals i subtropicals, les zones riberenques, les terres llaurades, les pastures, les plantacions, els jardins rurals i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
L'epítet específic finlaysoni fa referència al cirurgià i naturalista escocès George Finlayson (1790-1823).

## Referències

* 1 2 «Bulbul de Finlayson». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2 novembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 622. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Stripe-throated Bulbul. Pycnonotus finlaysoni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 2 novembre 2023].
# Llac Todos los Santos

El Llac Todos los Santos és un llac a la X Regió de Los Lagos de Xile, a prop de la frontera amb Argentina, dins del Parc Nacional Vicente Pérez Rosales, el més antic del país. El llac es troba envoltat de tres majestuosos volcans nevats: el Volcà Osorno, que el separa del llac Llanquihue, el volcà Puntiagudo i el Cerro Tronador. A la seva ribera hi ha Puerto Peullade. Les seves aigües són de color maragda, per la qual cosa també és conegut amb aquest nom. Està vorejat de boscos d'olivella. Molts ho consideren el més bell dels llacs xilens. Té una extensió de 17.500 hectàrees i està a una altitud de 187 metres sobre el nivell del mar. Al llac Todos los Santos neix el riu Petrohué per desembocar al mar, al golf de Reloncaví.

## Referències

* ↑ Kaminski, Anna; Meghji, Shafik. The Rough Guide to Chile (en anglès). Rough Guides UK, 2013-11-07, p. 266. ISBN 978-1-4093-6068-1.
* ↑ Jani, Janak. Chile Footprint Handbook (en anglès). Footprint Travel Guides, 2009, p. 391. ISBN 978-1-906098-78-0.
# Castellers de Pen Lleyn

Els Castellers de Pen Lleyn van ser una colla castellera amb seu a Pwllhelim, un poble de la península de Llŷn a Gal·les. Va ser fundada el 2016 per iniciativa d'un gal·lès que després de veure el Concurs de Castells de Tarragona va voler fer castells al seu poble. Va començar realitzant tallers amb la col·laboració dels Castellers of London. Tenien l'objectiu de participar al Concurs de Castells de Tarragona 2018.
Aquesta colla compta amb la curiositat de ser una colla castellera de l'exterior fundada només per gent de Gal·les, majoritàriament gal·loparlant, sense cap nexe amb Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 4 Garcia, Efren. «"Els Castellers de Pen Lleyn volem ser a Tarragona el 2018!"», 29-10-2016. [Consulta: 7 desembre 2023].
* ↑ «Planeta casteller | RevistaCastells.cat», 07-12-2023. [Consulta: 7 desembre 2023].
* ↑ Garcia, Efren. «Els madrilenys també s'apunten a la moda de les torres humanes», 11-12-2016. [Consulta: 7 desembre 2023].
# Els amants

Els amants o Amants (títol original en francès, Amants) és una pel·lícula de thriller romàntic francès del 2020 dirigida per Nicole Garcia, a partir d'un guió de la mateixa Garcia i de Jacques Fieschi. És protagonitzada per Stacy Martin, Pierre Niney i Benoît Magimel. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar al Festival de Cinema de Venècia el 3 de setembre de 2020.

## Repartiment

* Stacy Martin com a Lisa
* Pierre Niney com a Simon
* Benoît Magimel com a Léo Redler
* Christophe Montenez com a Pierre-Henri
* Nicolas Wanczycki com el pare de la Lisa
* Grégoire Colin com a Paul
* Roxane Duran com a Nathalie

## Referències

* ↑ «Els amants». FilminCAT, 26-07-2023.
* 1 2 «Pel·lícula - Amants - 3Cat». CCMA. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ Lemercier, Fabien. «Filming to start in late January for Lisa Redler by Nicole Garcia». CineEuropa, 17-12-2018. [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ Keslassy, Elsa. «Nicole Garcia's 'Lisa Redler' With Stacy Martin Boarded by France Televisions Distribution (EXCLUSIVE)». Variety, 07-02-2019. [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «Els amants». Goita què fan, ara!. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ Tartaglione, Nancy. «Venice Film Festival 2020: Competition Light On Studios, Strong On Global Arthouse & Women Directors – Full List», 28-07-2020. [Consulta: 28 juliol 2020].
# 102 aC

El 102 aC, denominat així des de l'adopció del calendari gregorià i no al seu temps, és un any comú, és a dir, de 365 dies. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Catul i Mari o també any 652 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat.

## Esdeveniments
### Bitínia

* Nicomedes III Evèrgetes, rei de Bitínia, s'unineix amb Mitridates VI Eupàtor del Pont per conquerir Paflagònia, tron que havia quedat vacant per la mort del rei Pilèmenes de Paflagònia, però el Senat romà ordena als dos reis (que s'havien repartit el país) d'evacuar-lo.

### Antiga Roma

* Quint Lutaci Catul i Gai Mari són elegits cònsols.
* Mari és enviat a la Gàl·lia per aturar la invasió dels teutons. Catul té l'encàrrec d'aturar els cimbres que han penetrat a Itàlia, però el seu exèrcit, davant de l'atac dels invasors, es retira esparverat. La vall del riu Po queda exposada als saquejos dels bàrbars. Càtul, per evitar el deshonor, controla la fugida dels seus homes i torna a les seves posicions, però deixant a l'enemic tota la Transpadana.
* Quint Cecili Metel Numídic, censor amb el seu cosí Gai Cecili Metel Caprari intenta expulsar del senat a Luci Appuleu Saturní i Gai Servili Glàucia, dos enemics de l'aristocràcia, però no ho aconsegueix.

### Gàl·lia

* Gai Mari derrota l'exèrcit teutó al que havien reforçat els ambrons, en la batalla d'Aigües Sèxties. Amb uns quaranta mil legionaris venç un nombre de germànics que s'estima superior a cent deu mil.
* El poeta Aulus Licini Àrquies escriu una obra dedicada a Gai Mari sobre la guerra contra els cimbres.

### Sicília

* Els esclaus fugitius revoltats a la Segona Guerra Servil intenten arribar al Palicorum Lacus, un llac volcànic a Sicília, i el seu cap Salvi Trifó fa esplèndides ofrenes al santuari de Palici.

## Naixements

* Quint Tul·li Ciceró, general romà, germà de Ciceró.

## Necrològiques

* Gai Lucili, poeta satíric romà (data discutida).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXVII, 4
* 1 2 Smith, William (ed.). «4. Catulus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ Titus Livi. Epítom, LXIX
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Màrius, XV, 4.
* ↑ Ciceró. Defensa d'Àrquias, C, 9
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XXXVI, 3, 7
* ↑ Ciceró. De finibus bonorum et malorum, V, 1
* ↑ «Gaius Lucilius». Britannica. [Consulta: 17 setembre 2024].
# Fiódorovka (Mokroús)

Fiódorovka — Фёдоровка (rus) — és un poble a l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 779 habitants. Pertany al districte municipal de Mokroús.

## Referències

* ↑ «БОЛЬШАЯ САРАТОВСКАЯ ЭНЦИКЛОПЕДИЯ : Фёдоровский район : Ивановка». Arxivat de l'original el 2017-08-18.
* ↑ «Карта Новоузенского уезда Самарской губернии 1890 года». Arxivat de l'original el 2017-08-18.
# Eurípil (fill d'Evèmon)

Eurípil (en grec antic: Εὐρύπυλος), a qui Homer defineix com «l'egregi», era un cabdill aqueu de Tessàlia, fill d'Evèmon, que va participar en la Guerra de Troia amb quaranta naus, per donar suport als germans Agamèmnon i Menelau en contra de la gran ciutat de Troia a l'Àsia Menor.

## El mite
### Abans de la guerra

Hi ha poca informació sobre el personatge abans de la guerra, i gairebé cap del seu pare, Evèmon, un personatge totalment desconegut en la mitologia i esmentat per Homer un sol cop a la Ilíada en referència als patronímics. No se sap res sobre la seva infància o, almenys, sobre les seves primeres gestes.

### Accions a Troia

Un cop a Troia, Eurípil va destacar fent dues víctimes il·lustres: el jove sacerdot Hipsènor i Apisàon el fausíada. Paris el va ferir, però Pàtrocle el va ajudar. També juntament amb Agamèmnon, Diomedes, Àiax Telamó, Àiax el Menor, Idomeneu, Meríones, Toant i Odisseu es va oferir per fer front a Hèctor en un duel. Finalment, Àiax Telamó va ser qui s'hi va enfrontar.

## Mencions a la Ilíada

| « | L'Evemònida Eurípil va abatre aleshores el divinal Hipsènor, fill de l'ardit Dolopíon, sacerdot de l'Escamandre, que era reverit com un déu per la seva gent. Eurípil, fill egregi d'Evèmon, es llançà a perseguir-lo quan davant seu corria escapant-se i, en arribar-li a la vora, se li abraonà duent l'espasa al puny; el va colpir al muscle i li segà el braç feixuc que, sangonent, rodolà per terra. La mort porprada i el destí imperiós li van rapir els ulls. | » |
| — Homer, Ilíada llibre V, 76-83, traducció de Montserrat Ros i Ribas, Fundació Bernat Metge, 2005 |||
| « | (català) Malferí al fetge Apisàon (...) el Fausíada pastor de tropes | (grec antic) καὶ βάλε Φαυσιάδην Ἀπισάονα, ποιμένα λαῶν, | » |
| — Homer, Ilíada, llibre XI, 578-580 ||||

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, «Catàleg de les naus», II, 734-737
* 1 2 3 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 187. ISBN 9788496061972.
* ↑ Homer. Ilíada, XI, 580-585
# Bulbul de Fischer

El bulbul de Fischer (Phyllastrephus fischeri) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba Kenya, Moçambic, Somàlia i Tanzània. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, la sabana seca i els matollars secs tropicals i subtropicals. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
L'epítet específic fischeri fa referència al metge i explorador alemany Gustav Adolf Fischer (1848-1886).

## Referències

* 1 2 «Bulbul de Fischer». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 615. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Fischer's Greenbul. Phyllastrephus fischeri» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Ladinià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Juràssic | Inferior | Hettangià | més recent |
| Triàsic | Superior | Retià | ~ 208,5 |
| Triàsic | Superior | Norià | ~ 227 |
| Triàsic | Superior | Carnià | ~ 237 |
| Triàsic | Mitjà | Ladinià | ~ 242 |
| Triàsic | Mitjà | Anisià | 247,2 |
| Triàsic | Inferior | Oleniokià | 251,2 |
| Triàsic | Inferior | Indià | 251,902 ± 0,024 |
| Permià | Lopingià | Changxingià | més antic |
| Subdivisió del sistema Triàsic segons IUGS, el 2019. ||||
El període Ladinià és el segon estatge faunístic del Triàsic mitjà. Comprèn el període entre fa ~ 242 milions d'anys i fa ~ 237 milions d'anys.

## Fauna

* Primera aparició del sinàpsid Chiniquodon en el registre fòssil

## Referències

* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, p. 67.

## Bibliografia

* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.
# Fiódorovka (Vladímir)

Fiódorovka — Фёдоровка (rus) — és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Bulbul de McClelland

El bulbul de McClelland (Ixos mcclellandii) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba a Bangladesh, Bhutan, Cambodja, Xina, l'Índia, Malàisia, Myanmar, Nepal, Tailàndia i Vietnam. També nidifica a Laos. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, els matollars humits i d'altura tropicals i subtropicals, els jardins rurals i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
L'epítet specífic mcclellandii fa referència al zoòleg i geòleg britànic John MacClelland (1805-1875).

## Referències

* 1 2 «Bulbul de McClelland». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2 novembre 2023 (català)
* ↑ «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 617. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Mountain Bulbul. Ixos mcclellandii» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 2 novembre 2023].
# 111 aC

El 111 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat d'Escipió i Bèstia o també any 643 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «111 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia

* L'Imperi Han annexa Nanyue, i amplia el seu territori a Cotxinxina, l'actual Vietnam.
* A Jiuquan, a la Xina, hi arriba aquest any la construcció de la Gran Muralla i s'hi instal·la una guarnició per protegir la ruta de la Seda.

### República Romana

* Aquest any són elegits cònsols Publi Corneli Escipió Nasica i Luci Calpurni Bèstia.
* Escipió Nasica es queda a Itàlia mentre el seu col·lega va a Àfrica per dirigir la guerra contra Jugurta. Mor durant el seu mandat.
* El rei de Numídia, Jugurta, és convocat per presentar-se a Roma. Hi va acompanyat del pretor Luci Cassi Longí, a qui el senat havia enviat per portar-lo a la capital. Jugurta suborna un tribú perquè no el deixi parlar davant de l'assemblea i s'estàlvia de donar explicacions. El partit popular aprofita això per denunciar la corrupció de la classe senatorial.

### Àfrica

* Calpurni Bèstia va a l'Àfrica per dirigir de la guerra contra Jugurta. Al principi lluita amb força interès, però després rep, junt amb el seu legat Emili Escaure, fortes sumes de diners del rei de Numídia, i fa la pau sense consultar al Senat. En tornar a Roma pels comicis, aquest tractat indigna a tothom. El tribú Gai Mamili Limetà, sota pressió popular, presenta una rogatio demanant que s'obrís una investigació. Es nomenen tres jutges (quaestores) que condemnen diversos alts personatges romans, entre els quals Luci Calpurni Bèstia, l'any 110 aC.
* Boccus I és rei de Mauretània.

## Necrològiques

* Cleòpatra Trifena, reina de l'Imperi Selèucida, cau en mans d'Antíoc IX de Cízic que havia vençut al seu marit Antíoc VIII Grip en una batalla, i la fa executar, potser aquell any.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Murphey, Rhoads. East Asia : a new history. Boston: Longman, 2010, p. 107. ISBN 9780205695225.
* ↑ Bonavia, Judy. Route de la soie : de Xi'an à Kashgar. Ginebra: Editions Olizane, 2006, p. 150-151. ISBN 9782880863432.
* 1 2 3 Sal·lusti. Guerra de Jugurta, 27-29, 40, 65
* ↑ Ciceró. Dels deures, I, 30
* ↑ Sal·lusti. Guerra de Jugurta, 19
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum XXXIX, 2, 3
# Grambling

Grambling és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 4.693 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grambling tenia 4.693 habitants, 1.173 habitatges, i 649 famílies. La densitat de població era de 330,1 habitants/km².
Dels 1.173 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 28% hi vivien parelles casades, en un 22,8% dones solteres, i en un 44,6% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,4% tenia menys de 18 anys, un 54,9% entre 18 i 24, un 12,8% entre 25 i 44, un 11,2% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.331 $ i la renda mediana per família de 27.857 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.417 $ mentre que les dones 20.842 $. La renda per capita de la població era de 8.903 $. Entorn del 30,1% de les famílies i el 40% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grambling». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grambling». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eusebi Ferran Ambròs

Eusebi Ferran Ambròs (Reus, 28 de gener de 1838 - Barcelona, 17 de gener de 1895) va ser un compositor i pianista català.
Amb pocs anys va marxar amb la seva família a Barcelona, i algun temps després es van desplaçar tots a Vilanova i la Geltrú. Allà es va donar a conèixer com a pianista, ja que havia seguit estudis tant a Reus com a Barcelona. A Vilanova va ser el fundador i director de la primera societat coral que hi ha haver, segurament la societat coral «La Paloma». Va tornar a Barcelona a continuar els seus estudis, i actuava com a pianista al cafè Cuyàs, i després al cafè d'Espanya, un lloc on es reunien els joves estudiants. Més tard va ser pianista i concertista al cafè del Comerç, on durant divuit anys va dirigir famosos concerts. També era compositor, i va escriure una col·lecció de peces per a piano que va titular «Pentagrama», molt ben acollit. Va compondre música per dues sarsueles que van ser estrenades al Teatre Tívoli de Barcelona, una d'elles Lo Mistaire, escrites pel versaire reusenc Josep Ferré Prats (de renom Queri), i amb la col·laboració del músic també reusenc Francesc Vidal Roca. Va rebre premis per les seves composicions de diverses entitats, i així, l'any 1878 en va merèixer un de la Societat Coral Euterpe, el 1880 de la «Sociedad el Iris», de València, per una composició titulada «Pormint», i el mateix any la Societat Econòmica d'Amics del País de Granada li va premiar una melodia catalana titulada «El Sol». Els anys 1882 i 1887 va rebre, als Jocs Florals de València, una distinció honorífica i a l'Exposició Universal de Barcelona de l'any 1888 li va ser concedida una medalla per un «Método teórico-práctico para fiscornio bajo, trombón y bombardino», que es conserva manuscrit, en castellà i en francès, a la Biblioteca Nacional de Madrid.
Va ser conegut també per haver estat director durant quinze anys de la secció de música de l'Escola de Cecs i Sords-muts de Barcelona, i pel seu mestratge va ser felicitat pels seus companys i deixebles i per l'ajuntament de Barcelona. També donava classes particulars a famílies riques de Barcelona. Gras i Elies diu que era professor de la família Batlló.

## Referències

* 1 2 Gras i Elies, Francesc. Hijos ilustres de Reus. Barcelona: Librería de Francisco Puig y Alfonso, 1899, p. 34.
* 1 2 3 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 245-245.
* ↑ «Méthode théorique practique pour le fiscorne baryton, avec une cloche en face, trombone et bombardino:». Catàleg Biblioteca Digital. Biblioteca Nacional de Madrid. [Consulta: 8 octubre 2023].