OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adrian Cosma

Adrian Cosma (Bucarest, 5 de juny de 1950 - 1996) fou un jugador d'handbol romanès, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la competició olímpica masculina al derrotar la selecció romanesa la selecció de l'Alemanya Democràtica en el partit pel tercer lloc. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà) aconseguí guanyar la medalla de plata en perdre la final davant la selecció soviètica, un metall que es transformà en bronze en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), en guanyar el partit pel tercer lloc contra la selecció hongaresa. Amb la selecció nacional jugà 130 partits en què va marcar 250 gols.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla d'or en el Campionat Mundial d'Handbol de 1974.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Adrian Cosma». [Consulta: 24 desembre 2023].
* 1 2 «Adrian Cosma - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 24 desembre 2023].
# Adventureland (pel·lícula de 2009)

Aventureland és una pel·lícula d'humor que es va estrenar el 3 d'abril del 2009; està escrita i dirigida per Greg Mottola. Els actors principals són Jesse Eisenberg, Kristen Stewart, Ryan Reynolds, Martin Starr, Bill Hader, i Kristen Wiig.

## Argument

És l'estiu de 1987 i James Brennan (Eisenberg) s'acaba de graduar a l'escola Oberlin. James té moltes ganes d'embarcar-se en la gira dels seus somnis per Europa quan de cop i volta anuncien els seus pares (Wendie Malick i Jack Gilpin) que no podran subvencionar el viatge. Així que es veu forçat a prendre una feina a Adventureland, un parc local, on està decebut, ja que només ha de vigilar i treballar en les casetes del parc. Però, poc després, James, comença una relació amb la seva ajudant, i, finalment s'adona que aquell estiu no acabarà sent tan desastrós com s'esperava.

## Producció

Adventureland es va filmar a Pittsburgh, Pennsilvània el 2007, amb la majoria de les escenes filmades a Kennywood, un parc històric a West Mifflin, pròxim a Pennsilvània.

## Música
### Llista de cançons

* Satellite of Love de Lou Reed
* Modern Love de David Bowie
* I'm in Love with a Girl de Big Star
* Just Like Heaven de The Cure
* Rock Me Amadeus de Falco
* Don't Change de Inxs
* Your Love de The Outfield
* Don't Dream It's Over de Crowded House
* Looking for a Kiss de The New York Dolls
* Don't Want to Know if You Are Lonely de Husker Du
* Unsatisfied deThe Replacements
* Pale Blue Eyes de The Velvet Underground
* Farewell Adventureland de Yo La Tengo
* Adventureland Theme Song de Brian Kenney

## Repartiment

| Actor/actriu original | Personatge fictici |
| Jesse Eisenberg | James Brennan |
| Kristen Stewart | Emily "Em" Lewin |
| Ryan Reynolds | Mike Connell |
| Martin Starr | Joel |
| Bill Hader | Bobby |
| Kristen Wiig | Paulette |
| Margarita Levieva | Lisa P |
| Mark Miller | Treballador de Jocs |
| Mary Birdsong | Francie |
| Paige Howard | Demandar O'Malley |

## Referències

* ↑ Kaleem Aftab. «Adventureland News». IGN Entertainment, 21-12-2007.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Adventureland a Rotten Tomatoes
# Aeroport de Dakhla

L' aeroport de Dakhla (codi IATA: VIL, codi OACI: GMMH/GSVO) es troba proper a la ciutat homònima, al Sàhara Occidental. L'aeroport és operat i administrat pel Marroc a través de l'empresa estatal Office National des Aéroports (ONDA). Va substituir l'antic aeroport de Villacisneros (codi ICAO: GSVO), situat pocs quilòmetres al sud-oest.

## Segona Guerra Mundial

Durant la Segona Guerra Mundial, l'aeroport va ser usat per la Brigada aerotransportada de l'exèrcit dels Estats Units com a base d'operacions per a càrrega, avions i personal en trànsit. Estava connectat a l'aeroport de Dakar al sud i a l'aeroport d'Agadir al nord.

## Instal·lacions

L'aeroport de Dakhla és de tipus compartit, usat tant per a finalitats comercials com per la Reial Força Aèria Marroquí. La pista de 3 quilòmetres de longitud i la plataforma d'estacionament de 18.900 m² permet operar avions B-737 o similars. La terminal de passatgers, de 670 m2, és capaç de rebre 55.000 passatgers a l'any. A més disposa d'un dispensari mèdic i una capella.

### Radioajudes

L'aeroport compta amb sistemes de ajuda a la navegació VOR i DME.

## Destins

| Aerolínies | Destinacions |
| Royal Air Maroc | Agadir, Casablanca, Gran Canària, Al-Aaiun |

## Estadístiques

| Concepte | 2007 | 2006 | 2005 | 2004 | 2003 | 2002 |
| Vols | 1492 | 839 | 674 | 606 | 492 | n/a |
| Passatgers | 36.354 | 21.253 | 21.442 | 11.670 | 12.149 | n/a |
| Càrerga (tones) | 48,63 | 59,77 | 61,06 | 140,96 | 107,81 | n/a |

## Referències

* ↑ Dakhla airport information de l' Office National Des Aéroports (ONDA)
* ↑ Airport information for GMMH del DAFIF (effectiva October 2006)
* ↑ Informació de l'Aeroport de Dakhla a Great Circle Mapper. Font: DAFIF (vàlid a octubre de 2006).
* ↑ L'estatut polític del Sàhara Occidental està disputat.
* ↑ «Royal Air Maroc Adds New Domestic Routes from June 2015» (en anglès). Airline Route, 07-12-2024. [Consulta: 7 desembre 2024]./
* ↑ Estadístiques de moviments comercials per aeroport, 1994 - 2006 ONDA
* ↑ Estadístiques de nombre de viatgers per aeroport, 1994 - 2006 ONDA
* ↑ Estadístiques de tones transportades per aeroport, 1994 - 2006 ONDA

## Enllaços externs

* Temps actual per a GMMH a NOAA/NWS
* Historial d'accidents de l'Aeroport de Dakhla a Aviation Safety Network (anglès)
# Agustín Andreu Rodrigo

Agustín Andreu Rodrigo (Paterna, 30 de setembre de 1928) és un filòsof i teòleg valencià.
Estudià Humanitats, Filosofia i Teologia en el Seminari de València, i es doctorà en teologia oriental antiga (Helenisme) en el Pontificio Istituto Orientale de Roma. Va ser professor en la facultat de teologia de València entre el 1956 i el 1976, durant els anys vuitanta va treballar en l'Institut de Filosofia del CSIC, i posteriorment dirigí l'Aula Atenea d'Humanitats (Cátedra Leibniz) de la Universitat Politècnica de València. Fou també director de la Institució Valenciana d'Estudis i Investigació des del 1995 fins a la dissolució d'aquesta el 1997. Especialitzat en l'obra de Leibniz, de qui ha traduït al castellà els escrits reunits en tres toms sota el títol Methodus Vitæ, ha estat també estudiós i traductor d'autors del que ell denomina «l'altra il·lustració», entre els quals Erik Peterson, Böhme, Lessing i Shaftesbury, quan eren encara poc coneguts en espanyol. És president honorari de la Sociedad Española Leibniz fundada per Quintín Racionero.

## Obres

* Qué es ser cura hoy. Alcoi: Marfil, 1968.
* Loyola y Vives, València: Pre-Textos, 1995.
* Ilustración e Ilustraciones, Universitat Politècnica de València, 1997.
* Shaftesbury, crisis de la civilización puritana, València: UPV, 1998.
* Methodus Vitæ (escritos de Leibniz), naturaleza o fuerza. València: UPV, 1999.
* Methodus Vitæ, individuo o mónada. València: UPV, 2000.
* Methodus Vitæ, ética o política. València: UPV, 2001.
* Sideraciones, València: UPV, 2001.
* Cartas de la Pièce (correspondència amb María Zambrano). València: Pre-Textos, 2002.
* Sideraciones, 2. València: Pre-Textos, 2003.
* Sideraciones, 3. València: Pre-Textos, 2003.
* El cristianismo metafísico de Antonio Machado. València: Pre-Textos, 2004.
* Ilustración y religión. Conferència en la Reial Societat Econòmica d'Amics del País. València, 30 d'octubre de 2006.
* María Zambrano, el Dios de su alma. Granada: Comares, 2007.
* Novísimas Sideraciones. València: Institució Alfons el Magnànim, 2007,
* El logos alejandrino. Madrid: Siruela, 2009.
* Sideraciones del atardecer. Madrid: Plaza y Valdés, 2010.
* Del misterio del hombre. Contemplaciones leibnizianas. Granada: Comares, 2013.

## Referències

* 1 2 «Agustín Andreu. Biografia» La Vanguardia, s.d.
* ↑ «Agustín Andreu». Editorial Verbum, s.d.
* ↑ «Agustín Andreu». Autores. Editorial Pre-textos.
* ↑ Redacció. «El Ayuntamiento creará la Fundación Agustín Andreu que contará con 7000 volúmenes del siglo XVII hasta nuestros días». Elperiòdic.com, 31-05-2013 [Consulta: 23 desembre 2024].
* ↑ Sociedad Española Leibniz

## Enllaços externs

* Garcia, Alfons. «Debemos suprimir todos los elementos innecesarios de choque con el Islam». Levante-EMV, (entrevista amb Agustín Andreu), 02-11-2006.
* Lagardera, Juan. «Agustín Andreu, filósofo y teólogo: "La edad moderna occidental es un inmenso error"». Levante-EMV, 08-04-2017 [Consulta: 23 desembre 2024].
# Ahmet Kireççi

Ahmet Kireççi (Mersin, 27 d'octubre de 1914 - Mersin, 17 d'agost de 1979) va ser un lluitador turc, que compaginà la lluita lliure i la lluita grecoromana durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del pes mitjà del programa de lluita lliure. El 1948, als Jocs de Londres, va guanyar la medalla d'or en la prova del pes semipesant del programa de lluita grecoromana.
En el seu palmarès també destaca el Campionat dels Balcans de 1932 i 1940. Va morir en un accident de trànsit el 1979.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ahmet Kireççi». [Consulta: 26 octubre 2024].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 26 octubre 2024].
* 1 2 «SABAH.com.tr sunar: ATİNA 2004 Olimpiyatlar», 09-01-2007. Arxivat de l'original el 2007-01-09. [Consulta: 26 octubre 2024].
# Aiguats del 20 de setembre de 1971

El 20 de setembre del 1971 es van produir uns forts aiguats a Catalunya. Una de les zones més afectades va ser el riu Llobregat entre les comarques del Bages i del Baix Llobregat. També hi va haver fortes pluges a l'Alt Empordà. Les precipitacions més intenses corresponen a Figueres amb 223 mm i Esparreguera amb 308 mm. Es va desbordar el riu Llobregat, amb un cabal estimat de 3.080 m$^3$ per segon, és a dir, uns 300 cops superior als seus entre 9 i 12 m$^3$/s. Els municipis més afectats van ser Castellbell i el Vilar, Esparreguera, Figueres, Martorell, Monistrol de Montserrat, Olesa de Montserrat.
Fins a 21 persones hi van morir en conseqüència, sobretot al curs baix del riu i més de 300 empreses (amb un total d'uns 40.000 treballadors) van haver d'interrompre l'activitat unes setmanes. Atesa la magnitud dels fets, amb motiu dels 50 anys del desastre, municipis com Castellbell i el Vilar, Esparreguera, Cornellà de Llobregat o Olesa de Montserrat van preparar diferents actes de commemoració. En el cas d'Olesa de Montserrat es va elaborar un documentalper recordar aquell dia.

## Referències

* ↑ Sarroca, Sarai. «El tram baix del riu Llobregat multiplica per 32 el cabal». Betevé, 08-06-2020. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «RIUADA DEL RIU LLOBREGAT A CASTELLBELL I EL VILAR 20 de setembre de 1971». [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ EnaCast. « metaservice.metaTitle ». [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ «ESPARREGUERA TV. Aiguats del 1971 a Esparreguera». [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ «RIUADES DEL RIU LLOBREGAT A MONISTROL DE MONTSERRAT 20 de setembre de 1971». [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ Montserrat, Ajuntament d'Olesa de. «L'Arxiu Històric Municipal busca testimonis dels aiguats que van causar estralls a Olesa el 1971». Arxivat de l'original el 2021-09-15. [Consulta: 15 setembre 2021].
* ↑ «Graves inundaciones en Catalunya» (en castellà). La Vanguardia, 19-09-2011. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ Prat i Fornells, Narcís; Tello i Aragay, Enric. El Baix Llobregat: història i actualitat ambiental d'un riu. Centre d'Estudis Comarcals dels Baix Llobregat, Desembre de 2004. ISBN 84-934002-0-3.
* ↑ d'Esparreguera, Ajuntament. «L'Arxiu Municipal prepara dos cicles sobre educació i les inundacions de 1971». Arxivat de l'original el 2021-09-18. [Consulta: 18 setembre 2021].
* ↑ Montserrat, Ajuntament d'Olesa de. «Exposició "Sobrepassant els límits" 50 anys dels aiguats a Olesa 1971-2021». Arxivat de l'original el 2021-09-18. [Consulta: 18 setembre 2021].
* ↑ «Sobrepassant els límits. 50 anys dels aiguats a Olesa 1971-2021». [Consulta: 25 setembre 2021].
# Ailuroedus

Ailuroedus és un gènere d'ocells de la família dels ptilonorínquids (Ptilonorhynchidae) i l'ordre dels passeriformes. Habiten zones de selva humida, a Nova Guinea i illes properes, i al nord-est d'Austràlia. A diferència d'altres jardiners, els sexes tenen gairebé el mateix aspecte, amb un color general verd amb taques blanques en pit, ales, cua i cap o gola.

## Taxonomia

Tradicionalment aquest gènere ha estat classificat en tres espècies:
* Ailuroedus buccoides.
* Ailuroedus crassirostris.
* Ailuroedus melanotis.
Els treballs de Irestedt et al. (2015) però, van propiciar la creació de moltes més, de manera que actualment i segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, 2023) aquest gènere està format per 10 espècies:
* Ailuroedus stonii - jardiner de pit ocraci.
* Ailuroedus buccoides - jardiner galtablanc.
* Ailuroedus geislerorum - jardiner de capell marró.
* Ailuroedus crassirostris - jardiner verd.
* Ailuroedus maculosus - jardiner pigallat.
* Ailuroedus astigmaticus - jardiner de Huon.
* Ailuroedus melanocephalus - jardiner de capell negre.
* Ailuroedus jobiensis - jardiner septentrional.
* Ailuroedus arfakianus - jardiner de les Arfak.
* Ailuroedus melanotis - jardiner orellut.

## Referències

* 1 2 Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 484. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ M Irestedt, H Batalha-Filho, CS Roselaar, L Christidis i PGP Ericson. 2015. Contrasting phylogeographic signatures in two Australo-Papuan bowerbird species complexes (Aves: Ailuroedus). Zoologica Scripta 45(4): 365–379. doi:10.1111/zsc.12163.
# Al servei del Reich

Al servei del Reich (títol original, Filip) és una pel·lícula dramàtica bèl·lica polonesa del 2023, dirigida per Michał Kwieciński. Es basa en la novel·la semibiogràfica homònima de Leopold Tyrmand. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va projectar per primera vegada al Festival de Cinema de Gdynia el setembre de 2022, on va guanyar el Lleó de Plata, i també es va premiar Michał Sobociński per la fotografia i a Dariusz Krysiak per la caracterització. L'actor que interpreta el paper principal, Erik Kulm Jr. va rebre el premi Zbyszek Cybulski el desembre de 2022. La pel·lícula també es va presentar al Festival Internacional de Cinema de Santa Barbara el 2023, que va ser la seva estrena internacional. Al servei del Reich també va rebre el màxim premi (Platinum Gorget) l'1 de març de 2023 durant el III Festival de Cultura Nacional Pamięć i Tożsamość a Varsòvia.

## Referències

* ↑ «Z punktu widzenia żydowskiego kelnera / Film / dwutygodnik.com» (en polonès). www.dwutygodnik.com. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «Filip». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 setembre 2023].
* ↑ «The Silent Twins wins the Golden Lions at the Polish Film Festival» (en anglès). Cineuropa - the best of european cinema. [Consulta: 14 març 2023].
* 1 2 «"Filip" z hollywoodzkim rozmachem – w kinach już od 3 marca! | Narodowe Centrum Kultury» (en polonès). | Narodowe Centrum Kultury. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ Feb 08, Leslie Dinaberg Wed. «U.S. Premiere Films at Santa Barbara International Film Festival» (en anglès americà). The Santa Barbara Independent, 08-02-2023. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ S.A, Telewizja Polska. «Nagrody III Festiwalu Kultury Narodowej "Pamięć i Tożsamość" przyznane» (en polonès). fkn.tvp.pl. [Consulta: 14 març 2023].
# Alan Gelfand

Alan «Ollie» Gelfand (Nova York, 1963) és un patinador estatunidenc i l'inventor de l'ol·li, el truc de monopatí més popular.

## Biografia

Gelfand es va traslladar de la ciutat de Nova York a Hollywood, Florida amb la seva família el 1972. Va començar a patinar el 1974 després que el seu pare li regalés el primer monopatí. El 1976 va guanyar els campionats de monopatí del sud de Florida. Aquell mateix any van començar a aparèixer els primers parcs de patinatge de formigó als Estats Units d'Amèrica i el primer va ser l'Skateboard City de Port Orange.
A finals de 1977 Stacy Peralta va visitar el Solid Surf Skate Park de Fort Lauderdale on va conèixer Gelfand i va observar amb certa incredulitat la seva maniobra sense mà anomenada ollie en honor seu. Després que Peralta formés l'equip Powell Peralta amb George Powell, Gelfand va ser fitxat com el primer membre de l'equip. Més endavant l'equip es va conèixer amb el nom de Bones Brigade i va incorporar altres patinadors com Rodney Mullen i Tony Hawk. A mitjans de la dècada del 1980, la maniobra d'Alan «Ollie Gelfand» havia transformat el patinatge de monopatí en les seves tres modalitats de rampa, freestyle i carrer, i la majoria dels trucs de monopatí actuals es basen en aquesta maniobra.
A finals de la dècada del 1990, ollie es va convertir en una entrada oficial de l'Oxford English Dictionary, però l'origen es va fer constar com a desconegut. El diccionari va rectificar el febrer de 2004 acreditant Alan «Ollie» Gelfand com a autor darrere de la maniobra de 1976. Gelfand va deixar de patinar l'any 1981 a causa d'una lesió al genoll. fins al 2002 que va construir el millor bowl de Hollywood anomenat Olliewood.

## Referències

* 1 2 Borden, Iain. Skateboarding and the City: A Complete History (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2019-02-21. ISBN 978-1-4725-8347-5.
* ↑ «Alan Gelfand - 2013 SHoF 2013» (en anglès americà), 19-04-2020. [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ https://www.surfertoday.com/skateboarding/ollie-the-trick-that-revolutionized-skateboarding
* ↑ «RR 076: Alan ‘Ollie’ Gelfand» (en anglès americà). [Consulta: 22 agost 2023].
* ↑ «Definition of OLLIE» (en anglès), 08-08-2023. [Consulta: 22 agost 2023].

## Bibliografia

* Brooke, M (1999), Concrete Wave: The History of Skateboarding. ISBN 1-894020-54-5.
* Jocko Weyland (2002), The Answer Is Never: A Skateboarder's History of the World
* Jamie Brisick (HarperCollins, 2004), Have Board, Will Travel: The Definitive History of Surf, Skate, and Snow ISBN 9780060563592
* Craig B. Snyder (2015), A Secret History of the Ollie
# Alba Pujals i Roigé

Alba Pujals i Roigé (Terrassa, 1992) és una trombonista i compositora de jazz catalana.

## Biografia

Formada a l'Escola Oriol Martorell, al Conservatori de Terrassa, a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC), al Conservatori d'Amsterdam i a la prestigiosa Juilliard School de Nova York, on aprofundeix en els seus estudis de jazz sota la direcció de Wynton Marsalis.
Ha actuat en sales i festivals d'arreu del món, com Dizzy’s Club (Nova York), Rose Theater (Lincoln Center de Nova York), Bimhuis (Països Baixos), North Sea Jazz Festival (Països Baixos), Grachtenfestival (Països Baixos), Palau de la Música Catalana (Barcelona), l'Auditori (BCN) i el Festival Jazz de Terrassa, entre d'altres. Ha compartit escenari amb músics de gran trajectòria com Joshua Redman, Dick Oatts, Perico Sambeat o Carles Benavent.
El 2023 s'estableix a Catalunya per presentar el seu àlbum de debut, Apologia (The Changes Music, 2023) i el projecte Two Slides, amb la també trombonista i cantant Rita Payés, amb qui publica l'EP Two Slides Vol. 1.
Forma part de l'escena jazzística i de música moderna de Barcelona. A banda de liderar la formació Alba Pujals Quintet, que té la característica de comptar amb dos trombons, participa en projectes com The Bop Collective, liderat per la saxofonista Irene Reig, Lluc Casares Septet, BAO (Barcelona Art Orchestra), Hip Horns i The Penguins. Ha col·laborat amb bandes i artistes com The Gramophone Allstars, New Cool Collective i C. Tangana.

## Referències

* 1 2 3 Cervantes, Xavier. «Alba Pujals: "M'agrada molt connectar amb gent d'altres generacions amb la música"», 25-01-2024. [Consulta: 21 febrer 2024].
* ↑ Boladeras, Mercè. «La música té nom de dona», 22-11-2021. [Consulta: 21 febrer 2024].
* 1 2 «Biografia». [Consulta: 21 febrer 2024].
* ↑ Rudy. «Alba Pujals - Caravan» (en castellà). [Consulta: 21 febrer 2024].
# Alba Sola i Mesquida

Alba Sola i Mesquida (segle XX) és una actriu de doblatge catalana. Ha sigut la veu habitual de Sandra Bullock (en una vintena de doblatges en català com el de Miss agent especial); de Lisa Kudrow (per exemple, a Una teràpia perillosa i Penjades, així com en el personatge de la Phoebe Buffay a Friends en castellà), Cate Blanchett (El curiós cas de Benjamin Button, Indiana Jones i el regne de la calavera de cristall i Blue Jasmine) i a Julianne Moore (El gran Lebowski, L'habitació del costat i Assassins).
Formada a l'escola de doblatge APADECA, un dels primers doblatges el va tenir interpretant un petit paper a La caixa oblonga. A partir de la dècada del 1980, també va doblar personatges interpretats per Jodie Foster (Taxi Driver), Robin Wright (La princesa promesa) i Jennifer Grey (Dirty Dancing).
Sola també ha fet incursions en el món del teatre, per exemple, amb la narració del conte del Polzet a l'adaptació titulada Buchettino de la companyia italiana Socìetas Raffaello Sanzio al Teatre Lliure.
És filla d'Isidre Sola, que també va ser actor de doblatge.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Vermella - Alba Sola, la veu de Sandra Bullock, Lisa Kudrow i Julianne Moore». CCMA. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ «El Teatre Lliure obre les portes als més petits amb un cicle de teatre infantil». Ara, 11-01-2012. [Consulta: 10 març 2025].

## Enllaços externs

* Alba Sola a Eldoblatge.com
# Alberto Del Rio

Alberto Del Rio (San Luis Potosí, 25 de maig de 1977) sobrenom de Jose Alberto Rodríguez Del Rio és un lluitador professional mexicà que treballa a la World Wrestling Entertainment, competint a la seva marca Smackdown live. Abans de firmar amb la WWE va lluitar en empreses mexicanes on era conegut com a Dos Caras, Jr. Dins dels seus triomfs cal destacar que és el guanyador del Royal Rumble (2011), que comptava per primer cop a la història amb 40 participants. L'any 2017 va abandonar definitivament la companyia.

## Referències

* ↑ «Alberto Del Río». Online World of Wrestling. Arxivat de l'original el 20 de juny de 2012. [Consulta: 30 agost 2010].
* ↑ «Firma de contrato con la WWE». Super Luchas. [Consulta: 9 juliol 2017].
* 1 2 «Alberto Del Río» (en anglès). WWE Network. [Consulta: 21 gener 2023].