OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 1003

L'any 1003 (MIII) va ser un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments
### Països Catalans

* 20 de febrer - Albesa, la Noguera (aleshores dins del Califat de Còrdova): hi té lloc la batalla d'Albesa entre les hosts de Ramon Borrell, comte de Barcelona i Ermengol I, comte d'Urgell i les tropes musulmanes en la que morí Berenguer, bisbe d'Elna.
* Abd al-Malik al-Muzaffar realitza una ràtzia contra els territoris de frontera, destruint els castells de Montmagastre, Meià i Castellolí, i la vila de Manresa, i capturant Ermengol I d'Urgell.
* Guifré II de Cerdanya esdevé comte de Berga al fer-se monjo el seu germà Oliba.
* L'Església de Santa Eugènia de Nerellà surt citada per primer cop, aquest any, com a Sancta Eugenia qui est in Neriniano.

### Món

* Dinamarca ataca Anglaterra.
* Robert II de França envaeix el regne de Borgonya, però fracassa.
* El kan Zubu es rendeix a la Dinastia Liao.
* 25 de gener - Werner succeeix a Lotari I com a Margrave de la Marca del Nord.
* 16 de maig - Roma, Sacre Imperi Romanogermànic: Joan XVII substitueix a Silvestre II com a papa.
* 9 d'octubre - Illa de Terranova: Leif Erikson desembarca a L'Anse aux Meadows.
* 25 de desembre - Roma, Sacre Imperi Romanogermànic: Joan XVIII substitueix a Joan XVII com a papa.

## Naixements

* Còrdova: Ibn Zaydun, poeta andalusí (m.1071).

## Necrològiques

* 25 de gener: Lotari I, marcgravi de la Marca del Nord (n.c.940).
* 7 de febrer - Flandes: Susanna d'Itàlia, reina de França (n.c.937).
* 4 de maig: Herman II de Suàbia, duc de Suàbia i d'Alsàcia.
* 12 de maig - Roma, Sacre Imperi Romano Germànic: Silvestre II, papa de Roma (n.938).
* Eric el Roig (Eirikr Þorvaldsson), explorador i governant (n.950).

## Referències

* ↑ (castellà) Dolors Bramon, La batalla de Albesa (25 de febrero de 1003) y la primera aceifa de ‘Ábd al-Mallk al-Muzaifar (verano del mismo año) Arxivat 2014-04-14 a Wayback Machine.
* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum III. Edicions Pàtria, 1920, p.457.
* ↑ «comtat de Berga | enciclopèdia.cat». [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ William Edward Flaherty The annals of England : an epitome of English history, Volume 1 John Henry and James Parker, 1865
* ↑ Jean-Charles-Léonard Simonde Sismondi Histoire des Français, Volume 11 Dumont, 1836
* 1 2 3 René Poupardin Note sur la chronologie du pontificat de Jean XVII Mélanges d'archéologie et d'histoire Année 1901 Volume 21 pp. 387-390
* ↑ John Logan Allen North American Exploration : A new world disclosed U of Nebraska Press, 1997 ISBN 978-0-8032-1015-8
# 110 aC

El 110 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat d'Albí i Rufus o també any 644 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «110 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antic Egipte

* Ptolemeu X Alexandre I, general-virrei de Xipre és cridat a Egipte per la seva mare Cleòpatra III que ha expulsat del país i apartat del poder a l'altre fill Ptolemeu IX Làtir, que marxa a Cirene. Probablement Alexandre és associat al tron d'Egipte.

### República Romana

* Espuri Postumi Albí i Quint Minuci Rufus són elegits cònsols. Minuci Rufus rep Macedònia com a província, i Postumi Albí la província de Numídia per fer la guerra a Jugurta.
* Gai Sulpici Galba, que havia estat qüestor l'any 120 aC, és acusat d'haver-se deixat subornar per Jugurta, i és condemnat per la Lex Mamilia de senatoribus establerta a proposta de Gai Mamili Limetà, tribú de la plebs, que condemna als que han acceptat suborns del rei de Numídia.

### Regne de Macedònia

Rufus fa la guerra als bàrbars de Tràcia i aconsegueix els honors del triomf per les victòries sobre els escordiscs i els tribal·lis. Per perpetuar la memòria del seu triomf erigeix el Pòrtic Minucià prop del Circ Flamini. Aquest pòrtic era el lloc on es distribuïa el blat.

### Numídia

* Postumi Albí fa molts preparatius en arribar a la província de Numídia però no pren cap decisió i espera la promesa rendició del rei númida, que mai no arriba. El Senat Romà pensa que la inactivitat és intencionada i que Jugurta l'ha subornat. Albí deixa la província i el comandament a mans del seu germà Aulus Postumi Albí, a qui Jugurta derrota en la batalla de Suthul.

## Naixements

* Filodem de Gàdara, filòsof epicuri (data aproximada).

## Necrològiques

* Cornèlia Africana la Menor, mare dels Gracs.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXIX, 4-5
* 1 2 3 Sal·lusti. La guerra de Jugurta, 35-36, 39, 44
* ↑ Ciceró. Brutus, 33
* ↑ «Filodemo» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 2 setembre 2024].
* ↑ Emelrijk, Emily Ann. Matrona docta : educated women in the Roman élite from Cornelia to Julia Domna. Londres: Rouletge, 1999, p. 194. ISBN 9780415196932.
# Francesc Anoro Zuferri

Francesc Anoro Zuferri, conegut com a Xicu (Lleida, 1949), és un polític i promotor cultural català.
Regidor de l'Ajuntament de Sils pel partir de Convergència i Unió des de 1983, al càrrec de les àrees de Cultura, Joventut i Medi Ambient, fins que passà a l'oposició el 2007.
Francesc Anoro és principalment conegut per ser el fundador i coordinador del grup de La Cuina a Sils, Aquest grup, nascut el 1993 com Les Àvies de Sils i després denominat Les Cuineres de Sils, està format per mestresses de casa de Sils i ha promogut la recuperació de la cuina tradicional de la població. En els seus 25 anys d'existència ha editat 14 llibres, des de La Cuina a Sils (1994) fins a La cuina dels flavonoides. Receptes de cuina tradicional per a la trempera, el cor i el cap (2018) i ha obtingut un important ressò fins i tot internacionalment.
L'any 2009 Francesc Anoro va ser guardonat a Itàlia amb el títol de deixeble d'Auguste Escoffier, reconeixement que s'atorga als millors xefs de cuina tradicional, per la Casa Artusi de Forlimpopoli (Itàlia).
El maig de 2018 el govern català a l'exili ha proposat concedir-li la Creu de Sant Jordi. Se li concedí la Creu de Sant Jordi «en reconeixement a [sic] la seva aportació per promoure i recuperar els plats i els valors patrimonials de la cuina tradicional i familiar».

## Referències

* ↑ «Francesc Anoro, Rosa Valls i Llúcia López: “A la gent gran, això de la cuina Ens ha fet molt de bé psicològicament”». Ara.cat.
* ↑ «Xicu Anoro». Sils, com més serem més riurem, 05-03-2007.
* ↑ Girona, Diari de. «XICU ANORO I LA CUINA DE SILS - Diari de Girona». [Consulta: 18 juny 2018].
* ↑ «El Govern a l'exili proposa les Creus de Sant Jordi 2018». Ara.cat.
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 30 persones i 24 entitats». Gencat, 17-07-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-18. [Consulta: 18 juliol 2018].
# 136 aC

El 136 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Fil i Serrà o també any 618 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «136 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Imperi Part

* Fraates II és rei de Pàrtia a la mort del seu pare Mitridates I.

### República Romana

* Aquest any són elegits cònsols Luci Furi Fil i Sext Atili Serrà. Atili Serrà obté la Gàl·lia Cisalpina com a província.
* Furi Fil va a Hispània.

### Hispània

* Luci Furi Fil rep el govern d'Hispània Citerior en plena revolta numantina, però rebutja entrar en combat. El senat romà li encarrega de lliurar als numantins a Gai Hostili Mancí, cònsol el 137 aC, que havia signat la pau amb la intervenció del seu qüestor Tiberi Grac. El tractat reconeixia, segons Apià, la independència de Numància i el seu territori. Però el senat romà va refusar aquest acord i ordena lliurar el cònsol, als numantins, i es va promulgar una llei, la Llei Furia Atilia, que ho ordenava. Per entregar al cònsol, Furi Fil escull com a llegats a Quint Pompeu Aule i Quint Cecili Metel Macedònic, dos dels seus grans enemics perquè es veiessin obligats a donar testimoni de la seva integritat.
* Hostili Mancí estava d'acord en ser entregat, però els numantins no el van voler acceptar. Va tornar a Roma i va prendre seient al senat, el tribú Publi Rutili II l'expulsa, amb l'excusa que havia perdut la ciutadania en ser lliurat a Numància, però com que el lliurament no havia tingut lloc sorgeix un conflicte jurídic. En general es considera que ha perdut els drets civils, però el que se sap, segons diu Aureli Víctor, és que posteriorment va ser elegit pretor.
* El procònsol Marc Emili Lèpid Porcina, cònsol a Hispània l'any anterior, segueix atacant els vacceus acusant-los d'haver ajudat els numantins. El Senat Romà li ordena parar el conflicte, però Lèpid ja ha començat l'atac amb l'ajuda del seu parent Dècim Juni Brut, governador de la Hispània Ulterior i un general amb experiència, però no aconsegueix cap èxit i es limita a devastar el territori dels vacceus (la moderna província de Palència) i assetjar Pallantia, la seva capital. Finalment s'ha de retirar per manca de subministraments i perd una part de les seves forces. Quan la notícia se sap a Roma és privat del seu govern proconsular i condemnat a pagar una multa.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Garthwaite, Gene R. The Persians. Malden, MA: Blackwell Pub., 2005, p. 77. ISBN 9781557868602.
* ↑ Ciceró. De officiis III,30
* 1 2 Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 80-83
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 914-915.
* ↑ Steel, Catherine. The End of the Roman Republic 146 to 44 BC: Conquest and Crisis (en anglès). Edinburgh University Press, 2013, p. 13. ISBN 0748619445.
# 13a cerimònia dels Lumières

La 13a cerimònia dels Lumières de la Premsa Internacional, va tenir lloc el 13 de gener de 2008 a l'Auditori de l'Ajuntament de París i estava presidit pel director Claude Lelouch i moderat per la periodista Estelle Martin.

## Guanyadors i nominats

Els guanyadors s'indiquen en negreta.
| Millor pel·lícula L'escafandre i la papallona de Julian Schnabel Persepolis de Marjane Satrapi et Vincent Paronnaud La vida en rosa d'Olivier Dahan La Graine et le Mulet d'Abdellatif Kechiche La Chambre des morts d'Alfred Lot | Millor director Abdellatif Kechiche per La Graine et le Mulet Julian Schnabel per L'escafandre i la papallona Olivier Dahan per La vida en rosa André Téchiné per Les Témoins Alfred Lot per La Chambre des morts |
| Millor actor Mathieu Amalric pel paper de Jean-Dominique Bauby a L'escafandre i la papallona Benoît Magimel per La noia tallada en dues de Claude Chabrol Guillaume Depardieu per La duquessa de Langeais de Jacques Rivette Jean-Pierre Marielle per Il faut que ça danse de Noémie Lvovsky Bernard Campan, Gérard Darmon, Jean-Pierre Darroussin, i Marc Lavoine per Le Cœur des hommes 2 de Marc Esposito | Millor actriu Marion Cotillard pel paper d'Édith Piaf a La vida en rosa Mélanie Laurent per La Chambre des morts d'Alfred Lot Marina Foïs per Darling de Christine Carrière Sylvie Testud per Ce que mes yeux ont vu de Laurent de Bertillat Ludivine Sagnier per La noia tallada en dues de Claude Chabrol |
| Millor actor revelació Jocelyn Quivrin pel paper de Charlie a 99 Francs Fu'ad Ait Aattou per Une Vieille Maîtresse de Catherine Breillat Laurent Stocker per Ensemble, c'est tout de Claude Berri Kolia Litscher per Charly d'Isild Le Besco Yannick Renier per Nue Propriété de Joachim Lafosse | Millor actriu revelació Hafsia Herzi pel paper de Rym a La Graine et le Mulet Christa Theret, Lucie Desclozeaux per Et toi t'es sur qui  ? de Lola Doillon Audrey Dana per Roman de gare de Claude Lelouch Clotilde Hesme per Les Chansons d'amour de Christophe Honoré Romola Garai per Angel de François Ozon |
| Millor pel·lícula francòfona Délice Paloma de Nadir Moknèche Cowboy de Benoît Mariage L'Age des ténèbres de Denys Arcand J'aurais voulu être un danseur d'Alain Berliner Africa Paradis de Sylvestre Amoussou Voleurs de chevaux de Micha Wald | Millor guió Alfred Lot segons l'obre de Franck Thilliez per La Chambre des morts André Téchiné, Viviane Zingg, Laurent Guyot per Les Témoins Christine Carrière segons l'obra de Jean Teulé per Darling Laurent de Bertillat, Alain Ross per Ce que mes yeux ont vu Noémie Lvovsky, Agnès de Sacy, Valeria Bruni-Tedeschi, per Actrices |
| Millor fotografia Éric Gautier per Enmig de la Natura | Premi del Públic Mundial (atorgat per TV5 Monde) La vida en rosa de Olivier Dahan |
| Lumière d’honor Jean-Pierre Marielle |

## Referències

* ↑ «Schnabel's 'Butterfly' tops Lumiere honors». The Hollywood Reporter. [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ «Les favoris brillent au palmarès des Lumières 2008». Cineuropa - le meilleur du cinéma européen.

## Vegeu també

* 33a cerimònia dels Premis César

## Enllaços externs

* (francès) Web de l'Académie des Lumière
* 13ns Premis Lumières a AlloCiné
# 148 aC

El 148 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat d'Albí Magne i Cesoní o també any 606 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «148 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Quint Cecili Metel Macedònic és nomenat pretor i rep Macedònia com a província. Marxa contra Andrisc, que deia ser fill de Perseu i havia derrotat el pretor romà Publi Juvenci el 149 aC, i el venç i el captura. Marxa contra la Lliga Aquea, que havia insultat a un ambaixador que Metel havia enviat a Corint, i es nega a escoltar les propostes de pau dels aqueus.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Espuri Postumi Albí Magne i Luci Calpurni Pisó Cesoní són cònsols.
* Cesoní fa la guerra contra Cartago en el marc de la Tercera Guerra Púnica. Té un baix nivell d'activitat i el poble manifesta el seu descontentament, fins al punt que la direcció de la guerra passa l'any següent (147 aC) a Escipió.
* Hi ha un gran incendi a Roma que destrueix part de la ciutat.
* Postumi Albí inicia la construcció de la via Postúmia. Va des de la costa de Gènova a través de les muntanyes fins a Tortona, Placentia (on s'acaba la Via Emília), i Cremona, a l'est del punt on creua el Po.

### Cartago

* A la mort de Masinissa, Publi Corneli Escipió Africà Emilià reparteix el regne de Numídia entre els seus tres fills, Micipsa, Gulussa i Mastanabal. A Micipsa li correspon Cirta amb els tresors allí acumulats i l'administració financera del regne. La mort dels seus germans cap a l'any 145 aC el deixa en possessió del regne, que conserva fins a la seva mort l'any 118 aC.

## Necrològiques

* Masinissa I, rei de Numídia. Les derrotes romanes d'aquest any a Cartago obliguen als romans a enviar-li una ambaixada demanant ajuda, però quan l'ambaixador romà arriba a Cirta, Massinissa acaba de morir. Mor amb 90 anys i fins a quasi el final de la seva vida encara muntava a cavall i feia altres exercicis impropis de l'edat.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Smith, William (ed.). «6. Metellus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 juny 2024].
* 1 2 Juli Obseqüent. Llibre dels Prodigis, 78
* 1 2 Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 56
* ↑ The encyclopaedia Britannica a dictionary of arts, sciences, literature and general information: vol 22 Poll to Reeves.. Cambridge: Cambridge Univ. Press, 1911, p. 197.
* ↑ Apià. Història de Roma: Cartago, VIII, 94, 105
# Tang

«Tang» té aquests significats:
* Dinastia Tang (618-907), dinastia successora de la dinastia Sui i predecessora del període de les Cinc Dinasties i Deu Regnes
* Tang posteriors, efímera dinastia del nord de la Xina
* Codi Tang, codi penal establert a la Xina al començament de la dinastia Tang (618-907)
* Llibre de Tang
* Tang o estat de Jin, regne a l'actual Shanxi, Xina, establert durant la Dinastia Zhou Occidental i el període de Primaveres i Tardors
* Biografies:
** Tang Di (Huzhou, Zhejiang, ~1287 - 1255), pintor i poeta xinès que va viure sota la dinastia Yuan
** Tang Haili (1962), judoka xinès
** Tang Lihong, judoka xinesa
** Tang Lin (Neijiang, 1976), judoka xinesa
** Tang Wei (1979), actriu xinesa
** Tang Xianzu (1550 - 1616), funcionari de la dinastia Ming, que va destacar com escriptor i dramaturg
** Tang Yifen (~ 1778 - 1853), pintor i cal·lígraf xinès
** Tang Yin (1470-1524), erudit, pintor, cal·lígraf i poeta xinès del període de la dinastia Ming la
** Tang Yongshu (1975), jugadora doblista de bàdminton de la Xina
** Tang Yuanting (1994), esportista xinesa que competeix en bàdminton en la categoria de dobles
** Tang Zi, militar de Wu Oriental durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa
** Audrey Tang o Autrijus Tang (1981), programadora de programari lliure taiwanesa
** Ignacio Milam Tang (1940), polític equatoguineà que va ser Primer Ministre de Guinea Equatorial
** Li Tang (pintor) (~ 1050 - ~1130), pintor i cal·lígraf xinès
** Paul Tang (Haarlem, 1967), polític i economista neerlandès
** Zuleyma Tang-Martínez (Veneçuela, 1945), professora de biologia a la Universitat de Missouri-St. Louis
# Dehéries

Dehéries és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 41 habitants. Limita al nord amb Walincourt-Selvigny, a l'est amb Élincourt i a l'oest amb Malincourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 12 | 28 | 31 | 37 | 33 | 37 | 41 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Christian Besnier | |
| 2008- | Robert Hennebelle | |
# Dayton (Idaho)

Dayton és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 444 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dayton tenia 444 habitants, 126 habitatges, i 105 famílies. La densitat de població era de 26 habitants per km².
Dels 126 habitatges en un 51,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,2% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 15,9% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.442 $ i la renda mediana per família de 37.308 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.786 $ mentre que les dones 22.188 $. La renda per capita de la població era d'11.653 $. Aproximadament el 8,5% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nora (Illinois)

Nora és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 118 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nora tenia 118 habitants, 53 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 50,1 habitants/km².
Dels 53 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 39,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.125 $ i la renda mediana per família de 50.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.000 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 17.608 $. Aproximadament el 14,3% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Paradise (Kansas)

Paradise és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 64 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paradise tenia 64 habitants, 28 habitatges, i 16 famílies. La densitat de població era de 98,8 habitants/km².
Dels 28 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 39,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.333 $ i la renda mediana per família de 34.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 11.250 $. La renda per capita de la població era de 15.253 $. Entorn del 23,1% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paradise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paradise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.