OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa de Portlligat

L'illa de Portlligat, antigament anomenada illa del Correu, és una illa del terme marítim de Cadaqués (Alt Empordà) situada enfront del nucli de Portlligat, tancant la badia de Portlligat, al Parc Natural del Cap de Creus i al paratge natural d'interès nacional del cap Gros-cap de Creus. És la segona illa més gran de la Costa Brava, després de la Meda Gran.

## Descripció

Té una superfície de 8,81 Ha, i una alçada màxima de 18,91 m. L'extrem meridional està separat de terra ferma pel passatge de ses Boquelles, un canal d'uns 30 m d'amplada, poc profund, que es pot passar a peu. A l'extrem nord, separada pel passatge de sa Malrasa, hi ha l'illa sa Farnera, de 0,65 Ha. Mar endins, a 900 m de distància, hi ha les petites illes de Messina i Petita.
A l'illa hi ha 4 petites platges: al sud hi ha la platja de s'Illa, la més gran, de 76 m de longitud, i la platja de ses Boquelles; al nord, les platges de Massabous i la del Passatge de sa Malrasa.

## Història

L'illa va ser comprada el 1962 per Lluís Sentís i Anfruns, germà del diputat Carles Sentís. amb la intenció de fer-hi una urbanització, però finalment la seva esposa el va convencer de construir-hi només una casa d'estiueig per anar-hi amb els seus 10 fills. Hi vivien els masovers, la família Cano, que tenien corral, galliner, camps i pous, i es dedicaven a la cria de conills. Els van visitar famosos com: Salvador Dalí, Lucía Bosé, Kirk Douglas, Carlos Barral, Yul Brynner, Fernando Rey, Pere Portabella, Rosa Regàs, ... El 1980 la va comprar l'empresa Robert Mercader, de Torroella de Montgrí, i va anar a parar a mans de dos propietaris alemanys, altre cop amb intenció d'urbanitzar-la. Però el 1995 la va comprar la Diputació de Girona per tal de protegir-la ecològicament. El Parc Natural del Cap de Creus no es crearia fins al 1998. La casa va ser ocupada per hippies i posteriorment per okupes, fins que va ser enderrocada per la Diputació de Girona.

## Ecologia

El 2009 la Diputació va endegar la retirada de plantes exòtiques invasores, que havien substituït les autòctones. Durant 4 anys es van enretirar 400 tones de bàlsam (Carpobrotus), que havien ocupat el 80% de la superfície de l'illa. El 2015 es van enretirar, a més del bàlsam, pites (Agave americana) i figues de moro (Opuntia).

## Referències

* 1 2 3 «La badia i l'illa de Portlligat». El Cap de Creus.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 50-51. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Relació dels espais naturals protegits avaluats». Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut de Cartografia de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». @sigte_udg.
* 1 2 «Los años regalados». Mecenix.
* ↑ «La Diputació compra l'illa de Portlligat». Revista de Girona, núm. 173, novembre-desembre 1995.
* ↑ «Retiren de l'illa de Portlligat 400 tones de bàlsam, una planta exòtica que havia ocupat el 80% de la superfície». 3Cat, 26-09-2013.
* ↑ «Treballs per conservar i millorar l'espai natural de l'illa de Portlligat». El Punt Avui, 07-10-2015.
# Economia de Xipre

L'economia xipriota era pròspera i diversificada fins que el 2012 es va veure afectada la crisi del deute sobirà europeu. El juny de 2012 el govern xipriota va anunciar que necessitava 1,8 mil milions d'euros d'ajuda externa pel Cyprus Popular Bank i, seguidament, l'agència d'avaluació de crèdit Fitch va baixar la classificació dels seus bons fins al nivell de bo porqueria. Fitch va afirmar que Xipre necessitaria addicionalment 4 mil milions d'euros pels seus bancs, degut especialment al contagi de la crisi grega als tres bancs més grans de Xipre (Bank of Cyprus, el Cyprus Popular Bank i l'Hellenic Bank).
El març de 2013 Xipre i la Unió Europea van arribar a un acord per rescatar el país i salvar-lo de la fallida amb un crèdit de 10.000 milions d'euros. A canvi del rescat, el govern xipriota va accedir a incrementar els impostos sobre les empreses del 10 al 12,5%, i a imposar una taxa del 9,9% sobre els dipòsits bancaris de més de 100.000 euros, i del 6,75% sobre la resta. El govern del país va témer una fugida de capitals i va bloquejar els comptes bancaris fins al dia de l'aplicació de les noves taxes.
L'economia de Xipre està clarament afectada per la divisió de l'illa en dos territoris. Té una economia altament vulnerable, més estabilitzada després de l'entrada a la Unió Europea i a la zona euro l'1 de gener de 2008, amb una forta dependència del sector serveis, i també pateix problemes d'aïllament respecte a Europa. El 2008 va ser classificada pel Fons Monetari Internacional entre les 32 més pròsperes del món.
És dominada pel sector de serveis, que respon per 78% del producte interior brut. El turisme, els serveis financers i el transport són parts importants de la seva economia.

## Referències

* 1 2 «Cyprus Economy» (en anglès). Republic of Cyprus. Arxivat de l'original el 2012-06-23. [Consulta: 17 març 2013].
* 1 2 «Cyprus's credit rating cut to junk status by Fitch» (en anglès). BBC News Online, 25-06-2012.
* ↑ «Europa surt al rescat de Xipre amb un crèdit de 10.000 milions d'euros». 324.cat, 16-03-2013. [Consulta: 17 març 2013].
* ↑ «Xipre s'afanya a blindar-se contra la fugida de capitals mentre creix la indignació entre els dipositants». 324.cat, 17-03-2013. [Consulta: 17 març 2013].
* ↑ World Economic Outlook Database - abril 2008

## Enllaços externs

* Projecció econòmica de Xipre
# Agrella de galàpet

L' agrella de galàpet (Rumex patientia) és una espècie de planta amb flors del gènere Rumex dins la família de les poligonàcies (Polygonaceae).
Addicionalment pot rebre els noms de agrelles, paciència, paradella, paradella de galàpet, pradella, romassa i romedes. També s'han recollit les variants lingüístiques agriguella de galàpat, panadella, pasiensia i remissa.
Aquesta planta vivaç de port herbaci té una alçada des de 0,5 a 1 metre. La tija i les grans fulles tenen els nervis rojos. Les seues flors tenen una olor acre, i el seu sabor és més aviat amarg.

## Hàbitat

Les voreres dels camins i els terrenys ombrívols del nord d'Espanya i regions d'Europa central. Encara que és nativa d'Europa està naturalitzada en el continent americà.

## Propietats i indicacions

Tota la planta conté en abundància ferro i fòsfor, tanins, i glúcids actius sobre l'aparell digestiu i renal. La seua arrel s'ha usat com un laxant segur, tot i que actua tan lentament que cal esperar diverses setmanes per notar l'efecte. D'ací el nom de paciència. És antianèmica (pel seu contingut en ferro), depurativa i una mica diürètica. El seu ús està indicat en els casos de restrenyiment rebel, en les cures depuratives de primavera, en els èczemes, en l'atonia de l'aparell digestiu i en les anèmies per manca de ferro.
Aplicades externament, les seues fulles i l'arrel matxucades tenen efecte cicatritzant sobre úlceres i llagues de la pell.

## Ús

Les fulles es consumeixen com a verdura. També en infusió amb 30 grams de fulles i/o d'arrel seca triturada per litre d'aigua, de la qual es prendran de 2 a 3 tasses diàries. De suc fresc de les fulles, un got al dia. Externament, cataplasmes de fulles i d'arrel matxucades, que s'aplicaran sobre les úlceres i llagues. (Abans de fer res consulta amb un expert.)

## Referències

* 1 2 «Rumex patientia». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ «Rumex patientia» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 17 febrer 2024].
# Immaculada Cabeceran i Soler

Immaculada Cabeceran Soler (Barcelona, 24 de febrer de 1952 - Girona, 11 de gener de 2018) fou una futbolista catalana i una de les pioneres del futbol femení a Catalunya.
Molt aficionada del futbol i seguidora del Futbol Club Barcelona, amb divuit anys es reuní amb el llavors president blaugrana, Agustí Montal, per demanar-li jugar un partit de futbol femení a l'estadi Camp Nou. Amb el seu vist-i-plau, cap a finals de 1970 publicà un anunci a la Revista Barcelonista cercant noies per a jugar a futbol. La convocatòria tingué èxit i es presentaren moltes jugadores que formarien part del primer equip femení del FC Barcelona de la història, en el qual destaquen Núria Llansà, Carme Nieto, Lolita Ortiz, Vicenta Pubill, Antònia Mínguez, Núria Gómez, Maria Pilar Gazulla, Lluïsa Vilaseca, Aurora Arnau, Anna Jaques, Fina Ros o Glòria Comas, entre d'altres. El primer partit de futbol d'un equip femení del FC Barcelona es jugà el dia de Nadal de 1970, amb motiu d'un festival benèfic, contra la UE Centelles. L'equip, entrenat per Antoni Ramallets, no tenia, però, el reconeixement oficial del club i, doncs, portava samarreta blanca, pantalons blaus i mitges blaugranes i es va anomenar Selecció Ciutat de Barcelona.
Poc després, l'equip seria admès al club amb el nom de Penya Femenina Barcelona. Amb el club blaugrana jugà durant dues temporades (1970-72) i competí a la Copa Pernod, primer torneig oficiós de futbol femení a Catalunya, i al primer Campionat de Catalunya (1971-72).

## Referències

* ↑ «Immaculada Cabeceran i Soler». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Muere Inma Cabecerán, la mujer que impulsó el Barça de fútbol femenino» (en castellà). El Periódico, 11-01-2018. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «Esquela de Inmaculada Cabeceran Soler | Esquelas de GIRONA». Arxivat de l'original el 2022-02-13. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ Polo, Edu. «El primer partido del Barça femenino cumple 50 años» (en castellà). Mundo Deportivo, 25-12-2020. [Consulta: 9 gener 2022].
* 1 2 «Mor Imma Cabecerán, pionera del futbol femení blaugrana». FC Barcelona, 12-01-2018. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «Lolita Ortiz, una futbolista pionera». Espai de coeducació. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «Muere Inma Cabecerán, la mujer que impulsó el Barça de fútbol femenino». Público, 14-01-2018. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «El Barça Femenino y el Espanyol vuelven al Camp Nou 50 años después» (en castellà). Crónica Global, 05-01-2021. [Consulta: 19 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Imma Cabecerán i Soler - Agrupació Jugadors FC Barcelona
# Eumòlpides

Eumòlpides és el nom d'una dinastia familiar de sacerdots de l'Àtica, la més distingida i venerada de totes les dinasties sacerdotals gregues. Estaven dedicats al culte de Demèter a Atenes i Eleusis i deien ser descendents del bard traci Eumolpos, llegendari introductor dels misteris d'Eleusis a l'Àtica.
Un membre de la dinastia, com a hierofanta dirigia les celebracions dels misteris d'Eleusis i el seu aspecte exterior tenia diverses particularitats que permetien identificar-lo (els pels, una diadema, roba de porpra). El membre de la família que arribava a hierofanta no es podia casar. La resta dels membres de la família no consta que tinguessin cap funció especial encara que prenien part a la celebració dels misteris o Eleusínia.
Els eumòlpides tenien poders judicials per qüestions religioses; la llei que aplicaven no estava escrita i cada eumòlpida tenia el dret d'interpretar-la.

## Referències

* ↑ Redondo Sánchez, Jordi. Introducció a la religió i la mitologia gregues. València: Universitat de València, 2011. ISBN 9788437086880.
* ↑ Lísies; Petit, Joan (trad.). Discursos (en grec antic, català). vol. I: Sobre la mort d'Eratòstenes. Discurs fúnebre. Contra Simó. Per ferida amb premeditació. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1929. ISBN 9788472259799.
# Ibrox Stadium

L'Ibrox Stadium (originalment anomenat "Ibrox Park"), és un estadi de futbol situat a la riba sud del riu Clyde, al districte d'Ibrox de la ciutat de Glasgow, a Escòcia. És la seu habitual del Glasgow Rangers.
# Cogomina clipiada

La cogomina clipiada(Lepiota clypeolaria), també anomenada palometa clipiada, és una cogomina del gènere Lepiota. Es caracteritza per l'ornamentació flocosa de la cama en forma de faixes cotonoses i blanquinoses

## Taxonomia

L'espècie va ser descrita per primera vegada l'any 1789 com a Agaricus clypeolarius pel micòleg francès Jean Baptiste Francois Bulliard. Paul Kummer la va traslladar a Lepiota l'any 1871.

## Descripció

Bolet relativament gran; barret de 3-10 cm de diàmetre; de campanulat a estès amb un umbó menut; de centre bru ataronjat pàl·lid a bru, que es va clivellant en esquàmules menudes, denses, fibril·loses sobre un fons blanquinós; marge apendiculat, de tomentós a cotonós.
Làmines blanques; denses; lliures
Cama 50-100 x 3-10 mm; cilíndrica amb peu més inflat; fistulosa; a la part superior fibril·losa, blanca, per sota la zona anular amb faixes de cotonoses a tomentoses, blanquinoses.
Carn blanquinosa; olor desagradable.
Esporada blanca; espores dextrinoides, fusiformes; 11-18 x 4.5-6 μm

## Hàbitat

Des d'estiu a finals de tardor; en tota mena de boscos i sòls, sembla preferir les fagedes sobre sòls calcaris; solitari o en grups reduïts, entre virosta i molses.

## Distribució geogràfica

Comú; estès en les regions temperades de l' hemisferi nord.

## Espècies semblants

La cogomina de cama groga (Lepiota magnispora) és d'aparença semblant i sovint es confon amb la cogomina clipiada (L. clypeolaria). La primera té colors més vius, bru groguencs, especialment a les faixes de la part inferior de la cama i dimensions esporals superiors (13-25 x 4-6 μm).

## Comestibilitat

És una espècie tòxica

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 3 4 Knudsen, Henning; Vesterholt, Jan. Funga Nordica: agaricoid, boletoid and cyphelloid genera. Copenhagen: Nordsvamp, 2008. ISBN 978-87-983961-3-0.
* ↑ Bulliard, Jean Baptiste François Pierre. Herbier de la France; ou, Collection complette des plantes indigenes de ce royaume; avec leurs propriétés, et leurs usages en medecine (en francès). 9, 1789, p. 385-432; 405.
* ↑ Kummer, Paul. Der Führer in die Pilzkunde (en alemany). Zerbst: Verlag von E. Luppe's Buchhandlung, 1871, p. 1-146; 137.
* 1 2 Laessøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of temperate Europe. Princeton Oxford: Princeton University Press, 2019. ISBN 978-0-691-18037-3.
* ↑ «Lepiota clypeolaria» (en anglès). GBIF (Global Biodiversity Information Facility).
# Coitus reservatus

El coitus reservatus (coitus, «relació sexual, unió» + reservatus, «reservat»), és un tipus d'abstinència sexual masculina de l'esperma; és considerat en general com una forma de relació sexual en què l'home durant la penetració evita ejacular dins de la parella receptiva, romanent en la fase d'orgasme durant el major temps que siga possible per a evitar l'emissió seminal, normalment amb l'objectiu de prolongar la penetració.
Un altre terme que s'empra per a aquesta mena de relació és la paraula karezza. Sembla que aquesta paraula deriva de la paraula italiana carezza, que significa «carícia». Alan Watts, però, creia que era una paraula persa. Alice Bunker Stockham va encunyar la paraula karezza i és semblant a maithuna en el tantrisme i a sahaja en el ioga. Tant hindús com budistes, estoics i rosacreus han utilitzat el coitus reservatus o karezza com a pràctica esotèrica.

## Referències

* ↑ Cassell's Compact Latin Dictionary, Dell Publishing Co. Inc., 1963.
* ↑ Watts, Alan W. Nature, Man and Woman. Random House Inc. Vintage Books Edition, 1970, p. 172. LCCN 58-8266.
* 1 2 Coomaraswami, Ananda K. The Dance of Shiva. Nova York: The Noonday Press Inc., 1957, p. 124. LCCN 56-12296.
# Colla Castellera d'Edinburgh

La Colla Castellera d'Edinburgh és una colla castellera fundada el 2015 a Edimburg, Escòcia. Vesteixen camisa de color blau marí i els seus padrins són els Castellers de la Sagrada Família. Són la segona colla castellera del Regne Unit després dels Castellers of London.
Cada any organitzen una exhibició per la castanyada a l'octubre, a més de fer tallers a altres actes de la cultura catalana com la Diada Nacional de Catalunya, Sant Jordi i Sant Joan. Han assolits castells com el Pilar de 4 i el 3 de 6 amb acotxaneta, a més de diverses estructures de cinc pisos, tant netes com amb pinya.

## Referències

* 1 2 admin. «The Castellers de la Sagrada Família to perform in Edinburgh next weekend» (en anglès americà), 05-07-2022. [Consulta: 14 octubre 2023].
* ↑ Redacció. «Els Castellers de la Sagrada Família actuen a Edimburg», 11-07-2022. [Consulta: 14 octubre 2023].
* ↑ «Instagram». [Consulta: 14 octubre 2023].
# ColorOS

ColorOS és un sistema operatiu mòbil creat per Oppo basat en el projecte de codi obert d'Android. Inicialment, els telèfons Realme usaven ColorOS fins que el 2020 va ser reemplaçat per Realme UI. Realme continua sent una família d'Oppo (ColorOS); Realme UI utilitza algunes de les aplicacions de ColorOS. A partir de la sèrie OnePlus 9, OnePlus va preinstal·lar-lo en tots els telèfons intel·ligents que es venien a la República Popular de la Xina en lloc d'HydrogenOS que és una versió xinesa d'OxygenOS, capa de personalització de OnePlus.
El setembre de 2023 es va publicar la primera versió de ColorOS. Oppo havia comercialitzat molts telèfons intel·ligents amb Android abans d'aquesta data. No va ser Android sinó Oppo qui el va etiquetar com a ColorOS. Amb el pas dels anys, Oppo va llançar noves versions oficials del sistema operatiu. Per a fer les coses menys confuses, la companyia va revelar el 2020 que usaria el mateix esquema de numeració que la línia principal d'Android, de manera que ColorOS va saltar de ColorOS 7 a ColorOS 11.
En el futur, ColorOS, OxygenOS i Realme UI es fusionaran i apareixeran en tots els telèfons OnePlus, Oppo i Realme.

## Historial de versions

| Versió de Color OS | Versió d'Android | Data de publicació |
| 1.0 | 4.1 Jelly Bean | Setembre 23, 2013; fa 11 anys (2013-09-23) |
| 2.0 | 4.4 Kitkat | |
| 2.1 | 5.0 Lollipop | |
| 2.1.0i | 5.0 | |
| 3.0 | 5.1 | Març 17, 2016; fa 8 anys (2016-03-17) |
| 3.1 | 7.0 Nougat | |
| 3.2 | 7.0 Nougat | |
| 5.0 | 8.0 Oreo | |
| 5.1 | Oreo | |
| 5.2 | Oreo | |
| 5.2.1 | Oreo | |
| 6.0 | 9.0 Pie | Març 17, 2019; fa 5 anys (2019-03-17) |
| 6.0.1 | 9.0 Pie | |
| 6.1 | 9.0 Pie | |
| 6.1.2 | 9.0 Pie | |
| 6.7 | 10 | |
| 7.0 | 10 | Novembre 20, 2019; fa 5 anys (2019-11-20) |
| 7.1 | 10 | |
| 7.2 | 10 | |
| 11 | 11 | Setembre 14, 2020; fa 4 anys (2020-09-14) |
| 11.1 | 11 | 23 de desembre de 2020 |
| 11.2 | 11 | |
| 11.3 | 11 | |
| 12 | 11/ 12 | Setembre 16, 2021; fa 3 anys (2021-09-16) |
| 12.1 | 12 | 24 de febrer de 2022 |
| 13 | 13 | 19 d'agost de 2022 |

## Referències

* ↑ «Realme UI officially detailed: simplified design, new features» (en anglès). GSMArena.com. [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ «OnePlus 9 series to arrive with ColorOS 11 in China, global units will stick to OxygenOS» (en anglès). GSMArena.com. [Consulta: 15 juliol 2021].
* ↑ «Color OS guide: Everything you need to know about Oppo's Android skin» (en anglès). Android Authority, 01-05-2022. [Consulta: 7 maig 2022].
# Col·legi Oficial de Metges de Barcelona

El Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (COMB) és una corporació de Dret Públic de caràcter professional que fou constituïda el 1894 a Barcelona. Hi ha de pertànyer obligatòriament tots els llicenciats en medicina que exerceixin la professió dins l'àmbit territorial de la província de Barcelona, en qualsevol de les seves modalitats, sigui de manera independent o bé al servei de les diferents administracions públiques existents, o d'institucions dependents d'elles, o de qualsevol altra entitat pública o privada. El 1994 va rebre la Creu de Sant Jordi.
La seu del Col·legi està situada al passeig de la Bonanova, 47. Fins al 1968 havia estat ubicada al Casal del Metge, a la Via Laietana, 31.

## Òrgans de govern

El Col·legi compta amb els següents òrgans interns:
* Comissió Permanent, formada pel president actual, Jaume Padrós i Selma, dos vicepresidents, secretari, vicesecretari i tresorer-comptador,
* Junta de Govern, escollida per a un període de quatre anys.
* Assemblea de Compromissaris, formada per 300 delegats escollits per sufragi universal representant totes i cada una de les comarques de Barcelona.
* Assemblea General, constituïda per la totalitat dels col·legiats, és l'òrgan sobirà de la representació col·legial, a la qual hauran de retre comptes de la seva actuació, si hi fossin requerides, l'Assemblea de Compromissaris i la Junta de Govern.

## Presidents

* Felip Proubasta i Masferrer (1923-1927)

## Vegeu també

* Col·legi Oficial de Metges de Girona
* Col·legi Oficial de Metges de Lleida
* Col·legi Oficial de Metges de Tarragona
* Web Mèdica Acreditada
* Trinitat Sais

## Referències

* ↑ «Col·legi Oficial de Metges de Barcelona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 38. ISBN 978-84-09-55644-1.

## Enllaços externs

* Col·legi Oficial de Metges de Barcelona - Lloc web oficial
# Colúmbia-Moses (llengua)

La llengua Colúmbia-Moses, o Colúmbia-Wenatchi (en Colúmbia-Moses: Nxaảmxcín), és una llengua indígena d'Amèrica del Nord que es va extingir el 2023. Formava part de la família meridional de llengües salish de l'interior. Els parlants van viure tradicionalment a la reserva índia de Colville-Okanagan. El poble de Colúmbia foren seguidors del cap indi Moses (1829-1899) i d'aquí reben el seu nom.
Hi havia dos dialectes, el colúmbia (també anomenat sinkiuse, columbià) i el wenatchi (wenatchee, entiat, chelan). El wenatchi era la llengua hereva de les tribus Wenatchi, Chelan i Entiat, columbià dels Sinkiuse-Columbia.
Pauline Stensgar, que va morir el 2 de maig de 2023 als 96 anys, va ser la darrera parlant amb fluïdesa de la llengua.

## Característiques

Alfabet Colúmbia-Wenatchi:
Alfabet nxaảmxcín :
| a | aa | c | c̓ | č | ə | əə | h | ḥ | ḥʷ | i | ii | k | k̓ | kʷ | k̓ | ʷ | l | l̓ | ll | ll̓ | ł | ƛ̓ | m | m̓ | n̓ | p |
| p̓ | q | q̓ | qʷ | q̓ʷ | r | r̓ | š | s | t | t̓ | u | uu | w | w̓ | x | x̌ | xʷ | x̌ʷ | y | y̓ | ʔ | ʕ | ʕ̓ | ʕʷ | ʕ̓ʷ |
Les tres vocals del Colúmbia-Moses són /i/, /a/, /u/. De vegades es transcriuen com a [e]; /i/, [o]; /u/ i [æ]; /a/, i també podria tendir a sonar sense accent, gairebé com un so schwa, /ə/.
Una paraula de mostra nxaảmxcínː
* Snkɬxwpáw'stn = 'corda de roba' $^{(Czaykowska-HigginsiWillett1997)}$

## Referències

* 1 2 Hanlon, James «Last fluent speaker of n̓xaʔm̓xčín̓ language dies at 96». The Spokesman-Review, 05-05-2023.
* ↑ [[#CITEREF|]].
* ↑ «View Chapters».

## Bibliografia addicional

* Czaykowska-Higgins, Ewa and Paul Proulx. 2000. "REVIEWS - What's in a Word? Structure in Moses-Columbia Salish". International Journal of American Linguistics. 66, no. 3: 410.
* Kinkade, M. Dale. "Dictionary of the Moses-Columbia Language (Nxaʔamxcín)". Nespelem, Wash: Colville Confederated Tribes, 1981.
* Mattina, Nancy. 2006. "Determiner Phrases in Moses-Columbia Salish". International Journal of American Linguistics. 72, no. 1: 97.
* Willet, Marie Louise. 2003. "A Grammatical Sketch of Nxa'amxcin" PhD Thesis, University of Victoria.
# Com peix fora de l'aigua

Com peix fora de l'aigua (títol original en italià, Come un gatto in tangenziale) és una pel·lícula italiana de 2017. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Sinopsi

Dues famílies d'orígens socials molt diferents s'uneixen a contracor per l'amor entre els seus fills adolescents. Després d'una sèrie de vicissituds gairebé absurdes, els adults aprenen a entendre's.

## Repartiment

* Paola Cortellesi: Monica
* Antonio Albanese: Giovanni
* Franca Leosini: Franca
* Claudio Amendola: Sergio
* Sonia Bergamasco: Luce

## Rebuda

La pel·lícula va recaptar més de 10 milions d'euros a 31 de juliol de 2018, i va ser apreciada positivament per la crítica, fins al punt qu es considera un veritable culte de la dècada del 2010. El 2021 es va estrenar la seqüela titulada Come un gatto in tangenziale - Ritorno a Coccia di Morto.

## Referències

* 1 2 «Com peix fora de l'aigua». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 agost 2023].
* ↑ «Like a Cat on a Highway». True Colours. [Consulta: 14 juliol 2020].
* 1 2 «Like a Cat on a Highway». Cineuropa. [Consulta: 14 juliol 2020].
* ↑ «Me gusta un gato en la carretera de circunvalación». MYmovies.it. [Consulta: 13 agost 2021].