OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carmina Belmonte Useros

Carmina Belmonte Useros (n. Albacete, 1950) és una política i professora universitària espanyola membre del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), alcaldessa d'Albacete entre 1991 i 1995. Va ser la primera dona a ocupar l'alcaldia d'una capital de província espanyola després de la Transició a la democràcia.
Llicenciada en Filosofia i Lletres per la Universitat de València i doctora en Pedagogia, és professora de la Facultat d'Educació d'Albacete de la Universitat de Castella-la Manxa. És filla de l'etnògrafa Carmina Useros i germana de la soprano Elisa Belmonte. Està casada i té dos fills.
A les eleccions del 26 de maig de 1991, es va presentar a alcaldessa d'Albacete com a independent en la candidatura del PSOE, càrrec pel qual va competir amb el candidat del PP, José Ramón Remiro Brotons, a les quals no es presentava l'anterior alcalde (José Jerez Colino, del PSOE). El PSOE va guanyar les eleccions, obtenint majoria absoluta (14 regidors), enfront dels 10 regidors del PP i els 3 de IU. D'aquesta manera, Carmina Belmonte es va convertir en la primera alcaldessa de capital de província de Espanya triada en eleccions.

## Referències

* 1 2 «El PP quizá apuesta por la mujer en sus listas porque sabe que no saldrán».
# Arnold (Maryland)

Arnold és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 23.422 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arnold tenia 23.422 habitants, 8.373 habitatges, i 6.396 famílies. La densitat de població era de 837,3 habitants per km².
Dels 8.373 habitatges en un 40,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,8% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.002 $ i la renda mediana per família de 83.633 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.345 $ mentre que les dones 36.337 $. La renda per capita de la població era de 31.236 $. Entorn del 2% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arnold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arnold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# The Split

The Split és una sèrie de televisió britànica de drama jurídic, escrita i creada per Abi Morgan, que es va emetre al Regne Unit al canal BBC One des del 24 d'abril de 2018. La primera temporada, encarregada l'agost de 2016, segueix la vida de la família Defoe, que treballen en dret de divorcis pel bufet familiar, a part de la germana gran Hannah (Nicola Walker), que treballa per al despatx d'advocats de família rival Noble & Hale, i la seva filla petita n'és la mainadera. La sèrie és protagonitzada per Stephen Mangan, Fiona Button, Annabel Scholey i Barry Atsma.
La segona temporada es va centrar en el retorn de la família Defoe al despatx d'advocats recentment fusionat Noble Hale Defoe, i incloïa la majoria del repartiment original. La tercera i última temporada es va estrenar el 4 d'abril de 2022. Per aquesta interpretació, Walker va ser nominada al premi TV Choice a la millor actriu i al National Television Award a la interpretació dramàtica, mentre que The Split va ser nominada al millor retorn de sèrie dramàtica. Més tard, es va anunciar que la sèrie tornaria per a un especial de dues parts el 29 de desembre de 2024. Aquest especial, ambientat a Barcelona i Sitges, es va subtitular al català per a FilminCAT.

## Referències

* ↑ Tartaglione, Nancy. «BBC One Orders Drama 'The Split' From Abi Morgan; Thandie Newton Joins 'Line Of Duty' Season 4 – Edinburgh». Deadline Hollywood, 24-08-2016.
* 1 2 Petski, Denise. «'The Split': SundanceTV & BBC One Round Out Cast For Abi Morgan Drama Series». Deadline Hollywood, 28-06-2017.
* ↑ «BBC - Second series of Abi Morgan's original BBC One drama The Split begins production - Media Centre». www.bbc.co.uk.
* ↑ «TV Choice Awards 2022 Shortlist Nominations Announced». Bauer Media, 09-08-2022. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Lawes, Ruth. «National Television Awards 2022 nominations revealed». Metro, 23-08-2022. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ Latif, Leila. «The Split: Barcelona review – there are moments that are just ludicrously sexy». The Guardian, 29-12-2024. [Consulta: 3 gener 2025].
* ↑ «The Split Barcelona». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 març 2025].
# Receptacle

En botànica, el receptacle floral o tàlem és l'eixamplament de la part superior del peduncle de la flor on s'insereixen les diferents parts de la flor. A una flor completa es formen quatre verticils superposats: el calze (amb els sèpals), la corol·la (amb els pètals), l'androceu o estams i el gineceu o pistils (amb els carpels).
També es parla de receptacle en el cas d'algunes inflorescències com els capítols, als que les flors individuals, anomenades flòsculs, s'insereixen sobre un receptacle allargat i aplanat. Aquest receptacle forma el centre de flors de les flors de les asteràcies, com la margarida, l'enciam o el gira-sol. En el cas de la carxofera, el receptacle és la principal part comestible de la carxofa.

## Referències

* ↑ «Receptacle | plant anatomy | Britannica» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2024].

## Vegeu també

* Eix o tàlem floral en el seu context
Viccionari
# Die weisse Massai

Die weisse Massai (traduït en català La massai blanca) és una pel·lícula alemanya estrenada el 2005, basada en la novel·la homònima de Corinne Hofmann protagonitzada per Nina Hoss i Jacky Ido i dirigida per Hermione Huntgeburth.

## Argument

La suïssa Carola coneix al final de les seves vacances a Kenya al guerrer Lemalian, de la tribu Samburu, veïna dels Massai, del qual sent una estranya atracció cap al desconegut i s'enamora. De una forma inesperada, Carola no agafa el vol de tornada amb el seu nuvi que retorna sol a casa. Ella roman a Kenya i es disposa a buscar Lemalian. Després d'un viatge d'aventures pel desert africà, Carola coneix a Elisabet, una noia alemanya resident a Maralal que l'ajuda a trobar al guerrer. Carola decideix viure durant quatre anys a Kenya i abandonar la seva antiga vida a Suïssa, però l'aventura és convertirà en una tasca difícil donat el xoc de dues cultures molt diferents. Carola té una filla amb Lemalian i obre la seva pròpia botiga d'aliments però les diferències culturals i la gelosia de Lemalian fan que la seva vida es torni insostenible.

## Al voltant de la pel·lícula

El film neix a partir de la autobiografia de Corinne Hofmann des de l'any 1986, en que arriba a Kenya, fins a l'any 1990 en el que torna a Suïssa. El llibre es convertí en un èxit de vendes i en un esdeveniment mediàtic espectacular seguit dels altres dos llibres que completen la trilog'a. La pel·lícula es va estrenar el 14 de setembre de 2005 al Festival Internacional de Cinema de Toronto i un dia més tard als cinemes alemanys, on es convertí en la millor pel·lícula amb 2,2 milions d'espectadors.

## Repartiment

| Actor / actriu original | Personatge fictici |
| Nina Hoss | Carola Lehmann |
| Jacky Ido | Lemalian |
| Katja Flint | Elisabeth |
| Antonio Prester | El pare Bernardo |
| Janek Rieke | Stephan |
| Helen Namaso Lenamarken | Mare de Lemalian |
| Damaris Itenyo Agweyu | Asma |
| Barbara M Ahren | mare de Carola |
| Robert Dölle | Frank |

## Premis

* 2005: Bavarian Film Award per Nina Hoss
* 2005: Segell Prädikat Besonders wertvoll de la Deutsche Film- und Medienbewertung (FBW) (FBW)

## Referències

* ↑ J.B.C. «Postal d'Àfrica. La massai blanca» (en castellà). La Vanguardia, 14-01-2007, p. 55 [Consulta: 23 juny 2014].

## Bibliografia

* Hofmann, Corinne. La masai blanca. Una historia real de amor y dolor en África (en castellà). Mondadori, 2000.
# Pretos

Pretos (en grec antic: Προῖτος 'Proitos') va ser rei de Tirint (o d'Argos), fill d'Abant i d'Aglaia, la filla de Mantineu. Descendeix de Linceu i d'Hipermnestra i, per tant, de Dànau i d'Egipte.
Quan encara era al ventre de la seva mare, Pretos ja odiava al seu germà bessó Acrisi, i els nens es barallaven abans de néixer. Quan van ser grans, van dividir en dues parts l'Argòlida, sobre la qual governava Abant. Acrisi va obtenir Argos i Pretos Tirint. Aquest repartiment es va prendre amb sagnats combats entre els partidaris de l'un i de l'altre, que van acabar amb un resultat incert. Per explicar l'odi entre els germans, hi havia una tradició que deia que Pretos havia seduït Dànae, la filla d'Acrisi, i que era el pare de Perseu.
Rei de Tirint, Pretos va fortificar la ciutat, i se li atribueixen les muralles «ciclòpies» que encara existeixen. Es diu que va rebre l'ajuda dels mateixos ciclops per a construir-la.
Una versió de la llegenda explica que Acrisi va resultar vencedor de la lluita entre els germans, i va expulsar Pretos a Lícia, a l'Àsia Menor, a la cort del rei Iòbates. Allà es va casar amb Estenebea, la filla del rei. Iòbates li va proporcionar un exèrcit amb el que va reconquerir el seu regne. Aleshores es va produir la divisió de l'Argòlida entre els dos germans.
Pretos, instal·lat a Tirint amb la seva dona, va acollir Bel·lerofont, que havia acudit a la seva cort demanant-li asil i que el purifiqués d'un homicidi involuntari. Estenebea es va enamorar de l'heroi, i com que no el va poder aconseguir, el va acusar falsament d'haver volgut seduir-la. Pretos, no volent mancar a la seua hospitalitat, l'envià a Iòbates amb la instrucció secreta d'eliminar-lo.
Pretos va ser pare de les Prètides, que Hera va fer embogir, i de Megapentes. Es va veure obligat a fer tres parts del seu regne per recompensar a Melamp per haver sanat les seves filles de la bogeria. Megapentes va succeir Pretos al tron de Tirint, però més endavant el va canviar amb Perseu pel d'Argos, que Perseu no volia, a causa del crim d'haver matat el seu avi Acrisi. Això explica que quan hi va haver l'expedició dels set cabdills contra Tebes, Adrast regnés a Argos, encara que al seu avantpassat Biant li hagués tocat originàriament una part del regne de Tirint.

## Referències

* ↑ Èsquil explica aquesta tradició a l'obra Els set contra Tebes
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 459-460. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, pàg. 184. (El Cangur/Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Campionat d'Itàlia de trial femení

El Campionat d'Itàlia de trial femení, regulat per la federació italiana de motociclisme, FMI (Federazione Motociclistica Italiana), és la màxima competició de trial en categoria femenina que es disputa a Itàlia.

## Llista de guanyadores

    A 10 de desembre de 2024
| Temporada | Campiona | Motocicleta |
| 1990 | Deborah Albertini | Fantic |
| 1991 | Simonetta Viano | ? |
| 1992 | Simona Chauvie | ? |
| 1993 | Simona Chauvie | Fantic |
| 1994 | Simona Chauvie | ? |
| 1995 | Simona Chauvie | ? |
| 1996 | Simona Chauvie | ? |
| 1997 | Simona Chauvie | ? |
| 1998 | Simona Chauvie | Gas Gas |
| 1999 | Simona Chauvie | Beta |
| 2000 | Simona Chauvie | ? |
| 2001 | Francesca Di Giannantonio | ? |
| 2002 | Alessandra Sbrana | ? |
| 2003 | Deborah Albertini | ? |
| 2004 | Simona Chauvie | ? |
| 2005 | Martina Balducchi | ? |
| 2006 | Martina Balducchi | ? |
| 2007 | Alessandra Sbrana | Scorpa |
| 2008 | Martina Balducchi | Beta |
| 2009 | Martina Balducchi | Beta |
| 2010 | Sara Trentini | Beta |
| 2011 | Sara Trentini | Beta |
| 2012 | Sara Trentini | Beta |
| 2013 | Martina Balducchi | Scorpa |
| 2014 | Elisa Peretti | Gas Gas |
| 2015 | Elisa Peretti | Gas Gas |
| 2016 | Sara Trentini | Beta |
| 2017 | Sara Trentini | Beta |
| 2018 | Alex Brancati | Beta |
| 2019 | Alex Brancati | Beta |
| 2020 | Matina Gallieni | TRRS |
| 2021 | Andrea Sofia Rabino | Beta |
| 2022 | Andrea Sofia Rabino | Beta |
| 2023 | Andrea Sofia Rabino | Beta |
| 2024 | Andrea Sofia Rabino | Beta |

## Estadístiques
### Campiones amb més de 3 títols

    A 10 de desembre de 2024
| Pilot | Títols |
| Simona Chauvie | 10 |
| Martina Balducchi | 5 |
| Sara Trentini | 5 |
| Andrea Sofia Rabino | 4 |

## Referències

* «Italy» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 15 octubre 2021].
* ↑ FMI. «F.M.I. Campionato Italiano Trial» (PDF) (en italià). trial.federmoto.it, 08-09-2024. [Consulta: 14 març 2025].
# Lindstrom

Lindstrom és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.015 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lindstrom tenia 3.015 habitants, 1.225 habitatges, i 855 famílies. La densitat de població era de 515,1 habitants per km².
Dels 1.225 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 30,2% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.980 $ i la renda mediana per família de 50.519 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.604 $ mentre que les dones 28.163 $. La renda per capita de la població era de 21.195 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lindstrom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lindstrom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Bitó comú

El bitó comú (veu de bou a les Balears i bitol al País Valencià) o vitol, butor, capó d'aigua, esplugabous, esporgabous, bou, toro (de garriga), queca (antigament agró pintat a les Balears) (Botaurus stellaris) és un ardèid molt solitari, sedentari i escàs als Països Catalans.

## Morfologia

* Fa 75 cm de llargària.
* Color marró, amb moltes taques més fosques. Potes verdes i bec robust.
* Ales arrodonides.

## Reproducció

Nidificant escassíssim i molt localitzat (Aiguamolls de l'Empordà, Delta de l'Ebre, i Delta del Llobregat). Entre canyissos acondiciona un niu amb una pila de joncs i a l'abril-maig hi diposita de 4 a 6 ous que incuba al llarg de 15 dies i al cap de 2-3 setmanes els polls deixen el niu.

## Hàbitat

Viu en ambients amb vegetació espessa i a aigües encalmades, com els embassaments, llacs, etc.

## Distribució geogràfica

Viu a les regions temperades d'Euràsia. Als Països Catalans es troba en regressió a causa de la dessecació de les zones humides mentre que abans, també, era caçat per la seua carn en alguns punts del Delta de l'Ebre. Als nostres països, és un hivernant regular en algunes zones humides com el Delta de l'Ebre i els Aiguamolls de l'Empordà, i molt més escàs en altres zones humides, com el Delta del Llobregat, i irregular a la resta de zones. En migració és regular però escàs en zones amb hàbitat adequat (per ex., Aiguamolls de l'Empordà), i molt irregular a la resta.

## Costums

Emet crits en forma de brams que recorden els dels mamífers (per això en la cultura popular de les Balears rep el sobrenom de la por de s'Albufera) i el seu vol és lent i pausat, semblant al de l'òliba. A més, i en situacions de perill, es camufla perfectament, tot estirant el bec enlaire i restant immòbil en aquesta posició, perquè, d'aquesta manera, deixa al descobert una sèrie de ratlles obscures i clares en el coll que trenquen la seua silueta i la difuminen en el fons de tiges grogues i d'ombres fosques. Si, en aquests moments, les canyes es belluguen endutes pel vent, el bitó comú oscil·larà al mateix compàs. El resultat és sorprenent puix que aquest ocell, d'aquesta manera, es fa fonedís.

## Referències

* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 11 desembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 207. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, planes 81-82. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, pàgina 19. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de la població de bitó comú del Principat de Catalunya
* Fotografies i enregistrament sonor del cant del bitó comú Arxivat 2015-11-09 a Wayback Machine. (castellà)
* Hàbitat i distribució geogràfica d'aquest ocell (francès)
* Taxonomia d'aquesta espècie. (anglès)
# Etèocles

Etèocles (en grec antic Ἐτεοκλῆς) va ser un rei de Tebes, fill d'Èdip i de Iocasta, i germà de Polinices. En algunes tradicions la seva mare és Eurigania en lloc de Iocasta.
Quan es va descobrir l'incest d'Èdip, els seus dos fills el van expulsar de Tebes, però el pare els va maleir i els va dir que moririen l'un en mans de l'altre. Per a esquivar la maledicció els dos germans van decidir regnar alternativament, cadascú durant un any. Etèocles va ser el primer en regnar, i Polinices va marxar de Tebes per voluntat pròpia. Però quan al cap d'un any va tornar a reclamar el reialme, Etèocles s'hi va negar. Polinices es va refugiar a la cort d'Adrast a Argos, i amb ell va organitzar una expedició contra Tebes, la seva pròpia ciutat, l'expedició dels set cabdills. Abans d'iniciar l'assalt, Polinices envià Tideu d'ambaixador per demanar a Etèocles que respecti els pactes fets. Etèocles va insistir en la seva negativa i l'exèrcit d'Adrast es va llançar a l'atac. Els dos germans es van enfrontar en un combat cos a cos tan cruel que tots dos van morir. Després de la victòria dels tebans, Etèocles va rebre una sepultura digna i Polinices va quedar sense honors fúnebres.
A l'època de l'expedició dels epígons, regnava a Tebes un fill d'Etèocles, Laodamant.

## Referències

* ↑ Transcripció del nom en català d'acord amb els criteris dels hel·lenistes catalans, establits al Diccionari Grec-Català
* ↑ La didàctica de l'accentuació del llatí i la seva repercussió en la transcripció al català dels noms clàssics, Joan Alberich i Mariné https://dugi-doc.udg.edu//bitstream/handle/10256/6532/54057.pdf?sequence=1
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle II dC (en grec - català). Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, pàg. 633. ISBN 9788441224223. «Ἑλένη = Hèlena»
* ↑ Èsquil explica l'expedició a la tragèdia Els set contra Tebes.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i llatina. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 181. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 86. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
* Kerényi, Karl: Die Mythologie der Griechen - Die Götter- i Menschheitsgeschichten, dtv, Múnic, 1994. ISBN 3-423-30030-2.
* Grant, Michael i Hazel, John: Lexikon der antiken Mythen und Gestalten. dtv, Múnic, 2004. ISBN 3-423-32508-9.
* von Ranke-Graves, Robert: Griechische Mythologie - Quellen und Deutung. Hamburg, 2001. ISBN 3-499-55404-6.
# Lewisville (Minnesota)

Lewisville és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 274 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lewisville tenia 274 habitants, 113 habitatges, i 70 famílies. La densitat de població era de 364,8 habitants per km².
Dels 113 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 37,2% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.432 $ i la renda mediana per família de 31.635 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.583 $ mentre que les dones 17.083 $. La renda per capita de la població era de 12.700 $. Entorn del 9,1% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lewisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lewisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Wester-Ohrstedt

Wester-Ohrstedt (frisó septentrional Weerster Uurst, danès Øster Ørsted) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Viöl, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Es troba a 10 kilòmetres de Husum.