OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Babaflow

Demba Sow Banora, conegut amb el nom artístic de Babaflow (Badalona, 27 de març de 1990) és un compositor, cantant, productor i tallerista català. Fill de pares senegalesos, ha desenvolupat la seva música combinant les arrels africanes amb les experiències que ha viscut a Europa.

## Trajectòria

Va néixer a Badalona i, amb cinc anys, es va mudar a Banyoles, al barri de la Farga, ciutat amb la qual va establir un fort lligam i on els seus pares es van quedar a viure. Més endavant se'n va anar a viure a Palafrugell. La seva passió per la música es va manifestar des de ben jove, i això el va portar a iniciar la seva carrera artística com a cantant i compositor als 15 anys, i a professionalitzar-se als 21. La seva música combina elements de diversos gèneres, com ara el reggae, el hip-hop i la música africana tradicional. Aquesta combinació també es veu reflectida en les lletres de les seves cançons, que són en català, castellà i fula.
Una de les característiques més distintives de Babaflow és el seu compromís amb la promoció de la pau. Ha utilitzat la seva música com a eina per transmetre missatges de pau i tolerància a través de les seves lletres i actuacions en viu. L'artista ha col·laborat amb diverses organitzacions i iniciatives dedicades a promoure la pau i la no-violència.
Per altra banda, organitza el taller Ritme&flow. Es tracta d'una experiència formativa que introdueix els joves al món del rap, col·laborant en la gestió de les seves emocions i pensaments de manera artística i respectuosa mitjançant la reflexió, l'avaluació crítica de la societat, la rima, la música i l'estil propi del rap. A més, fomenta la consciència dels valors, l'anàlisi de la realitat social que ens envolta i ho fa des d'una perspectiva que valora la diversitat cultural i la igualtat de gènere.
Un exemple destacat de la seva feina en aquest àmbit és el seu videoclip contra la violència de gènere, que va servir com a eina per conscienciar i sensibilitzar sobre aquesta qüestió.
Ha estat convidat a participar en esdeveniments culturals i festivals a Catalunya, com ara el Festival de Torroella de Montgrí o el festival (a)phònica de Banyoles.

## Referències

* 1 2 3 L'HAM, revista. «Demba Sow Banora és Babaflow (@ats.babaflow)», 28-09-2023. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ Redacció. «Baba Flow canta amb un objectiu clar: la pau», 07-06-2018. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ Banyoles, Cultura. «Baba Flow - Concert enmarcat en a l'(a)phònica, Festival de la Veu de Banyoles | Cultura Banyoles». [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ «Yezir Boy | Babaflow», 28-05-2021. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ «Nou videoclip contra la violència de gènere» (en castellà). [Consulta: 3 octubre 2023].
# Meherdates de Pàrtia

Meherdates IV (en part: 𐭌𐭄𐭓𐭃𐭕 'Mihrdāt') o de vegades Mitridates va ser rei de Pàrtia l'any 49.
Després de l'assassinat de Vardanes I de Pàrtia l'any 46 un sector de la noblesa era partidària de proclamar rei a Meherdates, fill de Vonones I de Pàrtia, que era ostatge a Roma. Però finalment, per la força de l'exèrcit escita, Gotarces II va ser coronat rei l'any 47.
Alguns nobles, descontents amb Gotarces per la seva crueltat i la seva luxúria, el van cridar l'any 49, enviant una carta a l'emperador Claudi. Meherdates amb permís de Roma es va presentar a la frontera de Pàrtia a l'Eufrates i els seus partidaris el van proclamar rei l'any 49 entre ells el rei Abgar V d'Osroene que era en secret fidel a Gotarces. Abgar V va aconsellar al pretendent que en lloc de marxar directament contra Selèucia del Tigris i Ctesifont, passés per Nínive i per la riba esquerra del Tigris, i Meherdates li va fer cas. Gotarces, posat al corrent per Abgar, va sorprendre a Meherdates prop de Nínive i el va derrotar i fer presoner i li va fer tallar les orelles, cosa que l'inhabilitava per a ser rei.

## Referències

* ↑ Yar-Shater, Ehsan. The Cambridge history of Iran. Vol. 3. 1, Seleucid, Parthian and Sasanian periods. Cambridge: Cambridge University Press, 2008, p. 76-78. ISBN 9780511467745.
| Rebel·lat contra: Gotarces II | Imperi Part | Dorrotat i inhabilitat per: Gotarces II |
# Casamayorà

El Casamayorà és la cinquena edat de l'escala d'edats sud-americanes de mamífers terrestres (SALMA). Començà fa 55,8 milions d'anys i s'acabà fa 48 milions d'anys. Segueix el Riochicà i precedeix el Mustersà. Correspon a l'albada de l'Eocè. El seu nom deriva del de la formació Casamayor, a l'Argentina.

## Formacions

| Formació tipus en negreta | Estat | Conca |
| Formació Casamayor | Argentina | Conca del golf de San Jorge |
| Formació Abanico | Xile | Conca Abanico |
| Formació de Bogotà | Colòmbia | Altiplà cundiboyacà |
| Formació Cayara | Bolívia | Departament de Cochabamba |
| Formació Chota | Perú | Conca de Bagua |
| Formació Los Cuervos | Colòmbia | Conca Cesar-Ranchería |
| Formació Fonseca | Brasil | Conca Fonseca |
| Formació Huitrera | Argentina | Conca de Neuquén |
| Formació Laguna del Hunco | Argentina | Conca de Cañadón Asfalto |
| Formació Lumbrera | Argentina | Conca de Salta |
| Formació Maíz Gordo | Argentina | Conca de Salta |
| Formació Quebrada de los Colorados | Argentina | Conca de Salta |
| Formació Sarmiento | Argentina | Conca del golf de San Jorge |

## Referències

* 1 2 Prothero, 2017, p. 10.
* ↑ «Casamayoran age/stage» (en anglès). Fossilworks. Arxivat de l'original el 2024-01-25. [Consulta: 24 febrer 2024].

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
# Ruta Nacional 22 (Argentina)

La Ruta Nacional 22 és una carretera argentina asfaltada, que en els seus 685 km d'extensió passa per les províncies de Buenos Aires, La Pampa, Río Negro i Neuquén. Comença en l'embranque amb la Ruta Nacional 3, 32 km l'oest de Bahía Blanca i fins al 2004 finalitzava en el Pas de Pino Hachado, en el límit amb Xile, però actualment finalitza en l'embranque amb la Ruta Nacional 40 en la ciutat de Zapala, amb el que s'acurta 108 km. El tram entre Las Lajas i el Pas de Pino Hachado conforma la Ruta Nacional 242, el resto pertany a la Ruta Nacional 40.
Té només dos carrils (un per mà), excepte en el tram Cipolletti - Plottier on té 4 (autovia) que fou inaugurada el 10 d'abril de 2005. Existix un projecte per a estendre esta "multitrocha" des de la ciutat de Cipolletti fins Chichinales. Actualment se troba en execució el tram de l'obra que va des de esta ciutat fins Villa Regina.

## Referències

* ↑ «Inauguraren el nou tram de la multitrocha Neuquén- Plottier - Siti oficial de la Província del Neuquén». Arxivat de l'original el 2005-12-21. [Consulta: 18 juny 2009].
* ↑ Diari Río Negro Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine., 5 de març de 2008
# Tengiz Sulakvelidze

Tengiz Sulakvelidze (georgià: თენგიზ სულაქველიძე) (Kutaissi, 23 de juliol de 1956) és un exfutbolista georgià de la dècada de 1980.
Fou 49 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Torpedo Kutaisi i FC Dinamo Tbilisi.

## Referències

* ↑ Arnhold, Matthias. «Tengiz Grigoryevich Sulakvelidze - International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 21-05-2009. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ Fitxa de {{subst:PAGENAME}} a RussiaTeam (rus)
* ↑ Tengiz Sulakvelidze a worldfootball.net
* ↑ Tengiz Sulakvelidze a National-Football-Teams.com (anglès)
# 113 aC

El 113 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Carbó i Metel o també any 641 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «113 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### República Romana

* Gneu Papiri Carbó i Gai Cecili Metel Caprari són elegits cònsols.
* Inici de la Guerra címbria que enfrontaria a la República Romana i les tribus germàniques dels cimbres i teutons.
* L'exèrcit romà és derrotat i posat en fuga davant dels cimbres en la batalla de Noreia. Papiri Carbó i una part de l'exèrcit escapen amb vida, tot i que les tribus germàniques diuen que l'han mort. Quan arriba a Roma, el Senat el desposseeix del títol de cònsol, però no l'envia a l'exili, com era costum de fer amb els comandants completament derrotats.
* Luci Cassi Longí Ravil·la per la seva reputació d'home just, és nomenat per investigar uns casos d'incest contra les verges vestals Licínia, Emília i Màrcia, perquè es creia que els pontífex les havien absolt tot i ser culpables. Condemna a les tres vestals i a altres personatges, quan en el primer judici només havia estat condemnada Emília. Però l'extrema severitat que mostra en aquest cas no agrada a l'opinió pública.

### Macedònia

* Metel Caprari és enviat a Macedònia on fa la guerra als tracis, als que sotmet ràpidament. Obté els honors del triomf el mateix any i el mateix dia que el seu germà Marc Cecili Metel.

## Naixements

* Luci Orbili Pupil, gramàtic i retòric romà, mestre d'Horaci.

## Necrològiques

* Zhang Qian, explorador i diplomàtic xinès, enviat imperial.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Smith, William (ed.). «4. Carbo». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 agost 2024].
* ↑ Brewer, Ebenezer Cobham. A Guide to Roman History from the Earliest Period to the Close of the Western Empire (en anglès). C.S. Francis & Company, 1852, p. 315.
* ↑ AllenStephen; Wayne Reynolds. Celtic warrior : 300 BC - AD 100. Oxford: Osprey, 2006, p. 196. ISBN 9781841761435.
* ↑ Titus Livi. Epítom, LXIII
* ↑ Ciceró. Pro Roscio Amerino, XXX
* ↑ Smith, William (ed.). «11. Metellus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 agost 2024].
* ↑ Suetoni. De viris illustribus, IX, 19
* ↑ Watson, Burton. Records of the grand historian of China. Vol. II : the age of emperor Wu 140 to circa 100 B.C.. Nova York: Columbia University Press, 1968, p. 231.
# 135 aC

El 135 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Pisó i Flac o també any 619 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «135 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Marc Cosconi és pretor, i lluita amb èxit contra els escordiscs a Tràcia.

### Judea

* Ptolemeu de Jericó, d'acord amb el rei selèucida Antíoc VII Sidetes, organitza una conspiració per obtenir el govern de Judea per compte dels selèucides, i en un banquet s'apodera del seu sogre Simó i l'executa junt amb dos dels seus fills, Judes i Mataties. El tercer fill, Joan Hircà es pot escapar i es proclama gran sacerdot.

### República Romana

* Aquest any són elegits cònsols Quint Calpurni Pisó i Servi Fulvi Flac.
* Fulvi Flac sotmet els vardeis d'Il·líria, i Calpurni Pisó és enviat a Hispània.

### Sicília

* Comença la primera guerra servil, un aixecament dels esclaus de Sicília contra els romans, que va acabar en fracàs. La revolta l'inicia Eunus, un esclau que afirma ser profeta i un altre esclau sicilià anomenat Cleó n'és el comandant general.
* El pretor Calpurni Pisó és enviat a Sicília per fer front a la revolta dels esclaus, i pateix una derrota vergonyosa.

### Hispània

* El cònsol Quint Calpurni Pisó té l'ordre de lluitar contra la ciutat celtibera de Numància. No l'ataca, però saqueja la zona a l'entorn de la ciutat de Pallantia.

## Naixements

* Posidoni, polític, geògraf, astrònom, historiador i filòsof estoic grec (data aproximada).

## Necrològiques

* Menandre I, rei indogrec.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Titus Livi. Epítom, LVI
* ↑ Smith, William (ed.). «Maccabaei». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ Mommsen, Theodor. The history of Rome; an account of events and persons from the conquest of Carthage to the end of the Republic. Nova York: Meridian Books, 1958, p. 27.
* ↑ Luci Anneu Flor. Epitome de Gestis Romanorum, III, 19
* ↑ Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 83
* ↑ Smith, William (ed.). «Poseidonius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ Plutarc. Consells sobre política, 147
# 151 aC

El 151 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat d'Albí i Lucul o també any 603 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «151 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Aulus Postumi Albí i Luci Licini Lucul.
* Licini Lucul és enviat a Hispània per substituir a l'antic cònsol Marc Claudi Marcel, que ja havia concertat la pau a Numància amb la tribu celtibera dels arevacs.
* Postumi Albí i Licini Lucul estableixen diversos impostos i els recapten amb duresa per finançar la guerra a Hispània, i això provoca la indignació del poble. Els tribuns de la plebs, davant dels fets, fan empresonar els dos cònsols. El conflicte s'acaba quan el jove Escipió Emilià, ofereix els seus serveis i fa reviure l'esperit militar entre els romans.
* L'historiador Polibi, retingut a Roma des de l'any 167 aC amb altres 1.000 atenencs membres de la Lliga Aquea per no haver ajudat els romans contra Antíoc IV Epífanes, aconsegueix la llibertat per la mediació de Cató el Censor, que fa retornar a Grècia els hostatges. Només en queden 300.

### Hispània

* Lucul arriba a Hispània, i amb ganes de glòria, decideix atacar els vacceus, tribu que fins llavors no havia tingut cap relació amb els romans. Creua el Tagus i envaeix els seus territoris sense autorització del Senat. Ataca Cauca, on sospita que s'acumulen grans riqueses. Els pobladors es rendeixen, però Lucul no respecta el pacte i ordena la mort de tots els habitants. Moren unes 20.000 persones i els supervivents són esclavitzats.
* Servi Sulpici Galba, és nomenat procònsol i rep Hispània com a província, on fa la guerra als celtibers. Ajuda als aliats romans que eren atacats pels lusitans, però l'exèrcit romà, cansat i indisciplinat, mostra signes de debilitat. Quan Galba es retira, els lusitans l'ataquen en una batalla terrible on moren set mil romans. Inici de la Guerra lusitana.
* Lucul ha d'acabar l'atac als vacceus, perquè les ciutats li tanquen les portes o els seus habitants fugen, i es neguen a tractar amb ell. La falta de queviures l'obliga a retirar-se perseguit pels indignats vacceus, que l'obliguen a creuar el Douro, i va cap al sud, per a socórrer Servi Sulpici Galba, derrotat pels Lusitans.

## Necrològiques

* Diògenes de Babilònia, filòsof estoic.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* 1 2 Titus Livi. Epítom, XLVIII
* ↑ Polibi. Història, XXXV, 3-4
* ↑ Polibi. Història, XXXV, 6
* ↑ Strickland, Jane Margaret. Rome, Regal and Republican: A Family History of Rome (en anglès). vol.1. A. Hall. Virtue, & Company, 1854, p. 511.
* ↑ Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 58-60
* ↑ Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 50-55
* ↑ Ciceró. Cató el Vell, De la vellesa, 9
# 170 aC

El 170 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Mancí i Serrà o també any 584 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «170 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Imperi Selèucida

* Euleu i Leneu, els dos regents del jove rei Ptolemeu VI Filomètor, declaren la guerra al rei selèucida Antíoc IV Epífanes, començant la Sisena guerra síria. El mateix any, els germans petits de Ptolemeu, Ptolemeu VIII i Cleòpatra II, són nomenats co-governants per reforçar la unitat d'Egipte. Les operacions militars no s'inicien fins al 169 aC.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Aulus Hostili Mancí i Aulus Atili Serrà.
* Mancí fa la guerra contra el rei Perseu de Macedònia, però la història d'aquest període ha arribat de forma fragmentària, i se suposa que va usar només tàctiques defensives.
* A Serrà se li assigna Itàlia com a província.
* Gai Lucreci Gal, pretor que l'any 171 aC va lluitar contra Perseu, havia comès nombroses exaccions i es va comportar de forma cruel. Al seu retorn a Roma es presenten queixes des d'Atenes i també per Mictió dirigent de Calcis, per la península Calcídica. Els dos tribuns de la plebs l'acusen davant del poble, i és condemnat a pagar una forta multa.
* El cònsol de l'any anterior Publi Licini Cras, que també havia lluitat a Grècia contra Perseu, és acusat pels atenencs per demanar una quantitat excessiva d'aliments.
* Api Claudi Centó, legat del cònsol Hostili Mancí, és enviat a Il·líria amb 4.000 homes, però el derroten derrotat prop d'Uscana.

## Naixements

* Luci Acci, poeta tràgic llatí.

## Necrològiques

* Dicetes, ambaixador tebà i el beotarca Ismènies es suïciden a la presó de Calcis acusats de defensar la causa de Perseu de Macedònia (data aproximada).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Polibi. Història, XXVIII. 16
* 1 2 Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLIII, 9
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLIII, 17
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLII, 28
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLII, 58
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XLIII, 11
* ↑ «Luci Acci». GEC. [Consulta: 3 juny 2024].
* ↑ Polibi. Història, XXVII, 1, 2
# 184 aC

El 184 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Pulcre i Licí o també any 570 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «184 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Api Claudi Pulcre dirigeix una ambaixada davant de Filip V de Macedònia perquè se sospita que aquest rei prepara una nova guerra contra Roma.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Publi Claudi Pulcre i Luci Porci Licí.
* Claudi Pulcre és cònsol gràcies a la intervenció del cònsol sortint, el seu germà Appi Claudi Pulcre. Als comicis, Api Claudi imposa l'elecció de forma violenta.
* Els dos cònsols fan la guerra als lígurs amb èxit.
* Es funden les colònies de Pisaurum, Potentia i Picenum.
* Es construeix la Basílica Pòrcia, a petició del censor Marc Porci Cató. El projecte de Cató troba una forta oposició entre els membres del senat, especialment per part d'Escipió l'Africà i els seus partidaris.
* Quint Nevi Mató és nomenat pretor i se li dona l'illa de Sardenya. Abans de marxar el Senat li encomana d'investigar uns casos casos d'enverinament a Roma, cosa que li ocupa quatre mesos, fins que va poder anar a l'illa. Segons Quint Valeri Ànties, unes dues mil persones van ser condemnades com a resultat de les seves gestions.

### Hispània

* Aulus Terenci Varró, nomenat pretor, obté la Hispània Citerior com a província. Fa la guerra als celtibers i els derrota en diverses batalles. Derrota a la tribu dels suessetans, i ocupa i destrueix la ciutat de Corbio i accedeix al control del seu territori que després cedeix als vascons. Rep l'honor d'una ovació a la seva tornada a Roma l'any 182 aC, registrada als Fasti.

## Necrològiques

* Mor un gran comediògraf llatí, Plaute, a la regió d'Úmbria.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXIX, 33-34
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XL, 24
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XL, 29
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XL, 34
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXIX, 44
* ↑ Luc Duret, Jean-Paul Néraudeau, Urbanisme et métamorphose de la Rome antique. Realia, Les Belles Lettres, 2001, p. 47
* ↑ Samuel Ball Platner, Thomas Ashby, A topographical dictionary of Ancient Rome. Oxford: Oxford University Press, 1929, p. 82
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXIX, 32, 38
* 1 2 Titus Livi. Ab Urbe Condita, XL, 2
* ↑ Fatás, Guillermo «Sobre Suessetanos Y Sedetanos». Archivo Español de Arqueología, 44, 1971, pàg. 110-118.
* ↑ Ciceró. Brutus, 60
# 18a cerimònia dels Lumières

La 18a cerimònia dels Lumières de la Premsa Internacional, va tenir lloc el 18 de gener de 2013 a la Gaîté-Lyrique i estava presidida per Victoria Abril.

## Guanyadors i nominats

Els guanyadors s'indiquen en negreta.
| Millor pel·lícula Amor de Michael Haneke De rovell i d'os de Jacques Audiard Camille redouble de Noémie Lvovsky Holy Motors de Leos Carax L'adeu a la reina de Benoît Jacquot | Millor director Jacques Audiard per De rovell i d'os Leos Carax per Holy Motors Michael Haneke per Amor Noémie Lvovsky per Camille redouble Cyril Mennegun per Louise Wimmer |
| Millor actor Jean-Louis Trintignant dans Amor Guillaume Canet per Una vida millor Denis Lavant per Holy Motors Jérémie Renier per Cloclo Matthias Schoenaerts per De rovell i d'os | Millor actriu Emmanuelle Riva per Amor Marion Cotillard per De rovell i d'os Catherine Frot per La cuinera del president Noémie Lvovsky per Camille redouble Corinne Masiero per Louise Wimmer |
| Millor actor revelació Ernst Umhauer per A la casa Clément Métayer per Après mai Stéphane Soo Mongo per Rengaine Pierre Niney per Comme des frères Mahmoud Shalaby per Une bouteille à la mer | Millor actriu revelació Judith Chemla, Julia Faure i India Hair per Camille redouble Agathe Bonitzer per Une bouteille à la mer Izïa Higelin per Mauvaise Fille Sofiia Manousha per Le noir (te) vous va si bien SoKo per Augustine |
| Millor pel·lícula francòfona La Pirogue de Moussa Touré À perdre la raison de Joachim Lafosse Laurence Anyways de Xavier Dolan Germana de Ursula Meier Monsieur Lazhar de Philippe Falardeau | Millor guió De rovell i d'os – Jacques Audiard i Thomas Bidegain Holy Motors - Leos Carax L'adeu a la reina - Benoît Jacquot i Gilles Taurand Camille redouble - Noémie Lvovsky, Maud Ameline, Pierre-Olivier Mattei i Florence Seyvos Une bouteille à la mer - Valérie Zenatti i Thierry Binisti |
| Millor fotografia Antoine Héberlé per Inheritance i Quelques heures de printemps Romain Winding per L'adeu a la reina i Cherchez Hortense Matthieu Poirot-Delpech per L'Œil de l'astronome Claire Mathon per Trois Mondes Caroline Champetier per Holy Motors | Lumière d'honor Claudia Cardinale pel conjunt de la seva obra |
| Premi especial Lumière Camille redouble – Noémie Lvovsky |

## Referències

* ↑ Prix Lumières 2013 : Amour, Riva et Trintignant plébiscités par la presse étrangère, sur lepoint.fr, consulté le 19 janvier 2013
* ↑ «'Amour' Named Best Film at France's Lumiere Awards». The Hollywood Reporter. [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ Victoria Abril, una estrella en Francia El Confidencial, 24 d'octubre de 2014
* ↑ Prix Lumières 2013 : "Amour" récompensé !, allocine.fr, 18 de gener de 2013
* ↑ Plamarès dels Lumiéres 2013 a unifrance.org

## Vegeu també

* 38a cerimònia dels Premis César

## Enllaços externs

* (francès) Web de l'Académie des Lumière
* 18ns Premis Lumières a AlloCiné