OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Highland Beach (Florida)

Highland Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2007 tenia 3.988 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highland Beach tenia 3.775 habitants, 2.192 habitatges, i 1.227 famílies. La densitat de població era de 2.974,6 habitants/km².
Dels 2.192 habitatges en un 4,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 1,5% dones solteres, i en un 44% no eren unitats familiars. En el 38,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 3,9% tenia menys de 18 anys, un 1,4% entre 18 i 24, un 12,7% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 53,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 66 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 72.989 $ i la renda mediana per família de 95.217 $. Els homes tenien una renda mediana de 87.160 $ mentre que les dones 40.357 $. La renda per capita de la població era de 67.288 $. Cap de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highland Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highland Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Uladzímir Parfianòvitx

Uladzímir Parfianòvitx (en belarús: Уладзімір Парфяновіч) (Minsk, Unió Soviètica 1958) és un piragüista belarús, ja retirat, guanyador de tres medalles olímpiques d'or.

## Biografia

Va néixer el 2 de desembre de 1958 a la ciutat de Minsk, població que en aquells moments era la capital de la República Socialista Soviètica de Belarús (Unió Soviètica) i que avui dia és capital de Belarús.

## Carrera esportiva

Va participar, als 21 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en les proves de K-1 500 metres; K-2 500 i K-2 1000 metres, en aquestes dues proves juntament amb Serguei Txukhrai.
Al llarg de la seva carrera guanyà tretze medalles en el Campionat del Món de piragüisme, entre elles deu medalles d'or.

## Carrera política

L'any 2000 es presentà a les eleccions parlamentàries belarusses, on guanyà un escó al Parlament. Posteriorment entrà a formar part del grup anomenat "Respublika", grup d'oposició interna a l'autoritarisme del president Aleksandr Lukaixenko.
# Miami Shores

Miami Shores és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2005 tenia 10.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Miami Shores tenia 10.380 habitants, 3.631 habitatges, i 2.432 famílies. La densitat de població era de 1.629,2 habitants/km².
Dels 3.631 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 12,1% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.306 $ i la renda mediana per família de 64.963 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.373 $ mentre que les dones 35.530 $. La renda per capita de la població era de 26.134 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Miami Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Miami Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Naytahwaush

Naytahwaush és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 583 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Naytahwaush tenia 583 habitants, 166 habitatges, i 124 famílies. La densitat de població era d'11,6 habitants per km².
Dels 166 habitatges en un 52,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 31,3% hi vivien parelles casades, en un 34,3% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 42,9% tenia menys de 18 anys, un 13,2% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 5,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.429 $ i la renda mediana per família de 25.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.643 $ mentre que les dones 26.354 $. La renda per capita de la població era de 8.296 $. Entorn del 34,5% de les famílies i el 37,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Naytahwaush». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Naytahwaush». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Genòmica

La genòmica és l'estudi del genoma d'un organisme i de la seva funció. El genoma d'un organisme és la seqüència d'ADN corresponent a un conjunt complet de cromosomes en un individu típic, incloent gens i ADN sense funció codificadora.
La genòmica es desenvolupà als anys 80 i sobretot als 90, amb els projectes de seqüenciació dels genomes de diverses espècies, inclòs el de l'home (completat el 2001). La genòmica té gran rellevància en diverses branques de la biologia. Per exemple, la comparació dels genomes d'espècies diferents aporta informació valuosa sobre l'evolució de les espècies (en aquest cas se sol seqüenciar l'ARN ribosòmic). En Medicina, es creu que la genòmica podria ser la base de molts mètodes de diagnòstic, i també podria generar nous tractaments per moltes malalties. Altres aplicacions són en agricultura i ramaderia (per exemple, organismes modificats genèticament).
Des d'un punt de vista tècnic, els principals mètodes i eines utilitzats en genòmica són la bioinformàtica, l'anàlisi genètica, mesures d'expressió de gens i determinació de funcions de gens.

## Enllaços externs

* Número de Nature dedicat al genoma humà
# Gram

El gram (símbol: g) és una unitat de mesura de la massa, que es defineix com a 1/1000 del quilogram (kg). A vegades s'usen les abreviacions incorrectes gr o gm.
    1 gram = 1 g = 0,001 kg
    1 decagram = 10 g És el primer múltiple del gram i el segon submúltiple del quilogram. El seu símbol és dag.
    1 decigram = 0,1 g
Un centímetre cúbic (10$^{-6}$ m³) d'aigua, té una massa aproximada d'un gram. Un gram és també aproximadament el que pesa un clip per agrupar papers.
És la unitat de massa base en el sistema CGS, però no en el Sistema Internacional, on es defineix en funció del quilogram.
El decagram és el múltiple

## Referències

* ↑ «Gram | measurement» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
* ↑ Melo Sampér, Miguel. Sistema métrico decimal (en castellà). Impr. Unión Americana, 1870, p. 5.
* ↑ «gram | enciclopèdia.cat». [Consulta: 10 juliol 2019].
Viccionari
# K

La K és l'onzena lletra de l'alfabet català i la vuitena de les consonants. En l'alfabet català tan sols és utilitzada en paraules d'origen estranger, sobretot mots anglesos, alemanys i romanitzacions d'altres llengües. Antigament ja els romans la feien servir només per a paraules d'origen grec i en l'edat mitjana per senyalar abreviatures d'aquesta mateixa llengua. El seu origen sembla etrusc. En català representa l'oclusiva velar sorda de l'alfabet fonètic internacional (igual que la c i el dígraf qu en cadira o penques).

## Símbols derivats o relacionats

| Caràcter | Descripció | Unicode (maj./min.) | Notes d'ús |
| Ǩ | K amb anticircumflex | U+01E8 U+01E9 | |
| Ķ | K amb ogonek | U+0136 U+0137 | |
| Ḳ | K amb punt inferior | U+1E32 U+1E33 | |
| ĸ | kra | U+0138 | grenlandès |
Viccionari
# Margarida

Amb el nom comú de margarida o margalida es coneixen diverses plantes de diferents gèneres dins la família de les asteràcies o compostes. Totes les margarides es caracteritzen per tenir un capítol floral (típicament de color groc al disc del centre) envoltat per lígules (típicament blanques) amb aspecte de pètals.
El Gran diccionari de la llengua catalana dona com a prototipus de margarida l'espècie Chrysanthemum frutescens que té el centre groc i les lígules blanques i esmenta que margarida és el nom d'altres espècies semblants.
El gèneres Matricaria (camamilla) i Leucanthemum constitueixen la majoria de les margarides que es troben en estat silvestre als Països Catalans.
En jardineria s'utilitzen també altres gèneres morfològicament equiparables amb les margarides com l'Aster Cosmos…
A les illes Canàries el gènere Senecio (que en latituds temperades només es troba com una petita adventícia o mala herba d'aspecte poc semblant a la margarida) dona lloc a plantes també conegudes com a margarida
Sembla que algunes de les espècies del gènere Senecio han originat a les anomenades cineràries.
Entre aquestes es troben la Senecio webbii, amb disc morat i lígules blanques.
Senecio tussilaginis de disc groc i lígules rosades.
Senecio heritieri de lígules malves i blanques i disc morat.
L'espècie Argyranthemum teneriffae viu, amb un gran esforç d'adaptació, entre les formacions de lava del Teide. Popularment és coneguda com a Margarida del Teide.
S'usa com a planta medicinal.
# Alan Perlis

Alan Jay Perlis (1922, Pittsburgh, Pennsilvània)- 1990) va ser un catedràtic nord-americà de ciències de la computació que va guanyar el Premi Turing a 1966 i va ser president de l'Associació per a la Maquinària Computacional (ACM) de 1962 a 1964.
Perlis va néixer l'1 d'abril de 1922 a Pittsburgh, Estats Units. Va cursar la llicenciatura en química a l'Institut de Tecnologia de Carnegie i va combatre durant tres anys a la Força Aèria del seu país durant la Segona Guerra Mundial. Al seu retorn als Estats Units va cursar el magisteri i el doctorat en matemàtiques a l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT), on també va treballar al Laboratori d'Investigacions Balística de la universitat.
En 1952 va començar a treballar com a assistent de laboratori a la Universitat de Purdue i posteriorment va obtenir la càtedra en matemàtiques de la mateixa escola. A la Universitat Carnegie Mellon encapçalar els Departaments de Matemàtiques (1960 - 1964) i Ciències Computacionals (1965 - 1971) i a la Universitat Yale va ser director del Departament de Ciències Computacionals de 1976 a 1980, després d'una breu interrupció l'any escolar 1977 - 1978, quan va exercir com a catedràtic a l'Institut Tecnològic de Califòrnia.
La seva àrea d'especialitat van ser els llenguatges de programació. En 1957 va encapçalar un comitè de l'Associació per a la Maquinària Computacional dels Estats Units per tal de dissenyar un "llenguatge de programació universal" que va culminar amb la creació d'ALGOL-60, un avantpassat del Pascal. També va escriure alguns dels més destacats textos en matèria de programació del segle xx.
En reconeixement de les seves aportacions al món de la informàtica se li va atorgar el primer Premi Turing de la història l'any 1966.
Va morir el 7 de febrer de 1990 a New Haven, Connecticut.

## Referències

* Col·lecció Alan J. Perlis a la Universitat de Minnesota (anglès)
* Epigrames de programació de Alan J. Perlis (anglès)
# Argument ontològic

L'argument ontològic per a l'existència de Déu va ser proposat per primer cop pel filòsof medieval sant Anselm de Canterbury.
Anselm no proposà exactament una metodologia ontològica, és a dir, preocupat per la natura de l'ésser, però la seva argumentació pren com a referència la distinció entre éssers necessaris -coses que no poden no existir- i éssers contingents -coses que poden no existir. L'argument ontològic per a l'existència de Déu en totes les seves interpretacions i formes acaba en una afirmació similar a "Déu existeix, ja que és un ésser necessari".
Una versió molt col·loquial de la conclusió d'Anselm és que "Déu no pot no existir". Òbviament, això és una afirmació controvertida, i l'argument ontològic té una llarga història de detractors i defensors.

## Argument original d'Anselm de Canterbury

Anselm presenta l'argument ontològic com una part de la pregària adreçada a Déu. Comença amb una definició de Déu, o una suposició necessària sobre la natura de Déu, o potser tot alhora.
    "Creiem que Nostre Senyor és una cosa sobre la qual no podem imaginar res més gran."
Llavors, Anselm fa la gran pregunta: Déu existeix?
Per respondre, primer intenta demostrar que "Déu existeix 'en l'enteniment':
    "L'impiu dirà que una cosa és existir en l'enteniment (ell diu entendre la idea de "Déu), però això no vol dir que existeixi en realitat"
Anselm justifica la seva suposició, usant l'analogia d'un pintor:
    "Quan un pintor imagina el que farà, té a la ment el que encara no ha fet, però encara no és a la realitat. Però quan ho ha pintat, existeix a la realitat i també al seu enteniment".
    Així, fins i tot l'impiu ha de reconèixer que a l'enteniment hi existeix quelcom sobre el qual no es pot imaginar res més gran, ja que quan ho sent ho entén, i tot el que s'entén és a l'enteniment."
Ara Anselm introdueix una altra suposició:
    "I certament que una cosa sobre la qual no es pot imaginar res de més gran no pot existir només a l'enteniment: també es pot imaginar a la realitat, que és més gran i complet."
Exemple: la major part de la gent preferiria uns 100 € reals a uns 100 € imaginaris.
    "Així, si allò sobre el qual no es pot imaginar res més gran, només existeix a l'enteniment, es pot imaginar una cosa més gran (aquella que compleix totes les qualitats de la primera i a més existeix). Però això és impossible."
Anselm creu que això és una contradicció. D'aquí, n'extreu la seva conclusió:
    "Existeix, llavors, allò sobre què no es pot imaginar res més gran, tant en l'enteniment com a la realitat."

## Vegeu també

* Demostració ontològica de Gödel

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 12 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.

## Enllaços externs

* Ontological arguments, a la Stanford Encyclopedia of Philosophy. (anglès)
# Quantitat de moviment

La quantitat de moviment o moment lineal (p) d'un cos és el producte de la seva massa per la seva velocitat mesurades en un determinat sistema de referència. Les seves unitats són kg·m·s$^{-1}$ o, equivelentment, N·s.
Es pot apreciar que un vaixell de gran tonatge pot tenir una gran quantitat de moviment encara que es mou a una velocitat petita, i pot ser igualat per una bala petita que surti a una gran velocitat. També, un objecte molt gran que es mou a una gran velocitat tindrà una enorme quantitat de moviment, com per exemple un camió baixant sense frens un pendent, però el mateix camió en repòs no tindrà cap quantitat de moviment.
La definició matemàtica del moment lineal per un cos és:
    $\mathbf {\vec {p}} =m\mathbf {\vec {v}}$
on p i v són vectorials i:
    p = moment lineal
    m = massa
    v = velocitat lineal
Per un sistema de N partícules de massa $m_{i}$i velocitat $\mathbf {v_{i}}$el total de la quantitat de moviment s'expressa com:
$\mathbf {\vec {p}} =\sum _{i=1}^{N}m_{i}{\mathbf {\vec {v}} }_{i}$
i per a un sistema continu de masses es:
$\mathbf {p} =\iiint \limits _{V}{m(v)\mathbf {v} (v)dv}$
Si es deriva p respecte al temps i suposant que la massa és constant, es troba el producte de la massa per l'acceleració que, segons la segona Llei de Newton, és igual a la força:
    ${\frac {d\mathbf {p} }{dt}}=m{\frac {d\mathbf {v} }{dt}}=m\mathbf {a} =\mathbf {F}$
on:
    F = força
    m = massa
    a = acceleració lineal
D'on es veu fàcilment que la força és igual a la variació del moment lineal respecte del temps.
La mateixa relació en forma integral és:
$\int _{t_{0}}^{t_{f}}\mathbf {F(t)} dt=\mathbf {p(t_{f})-p(t_{0})}$
On es pot veure que una força sostinguda durant un llarg període produeix més canvi de quantitat de moviment que la mateixa força quan s'aplica un curt període. Així, per canviar la quantitat de moviment d'un objecte, importa tant la magnitud de la força com el temps d'actuació.
Podrem definir l'impuls com el producte de la força per l'increment de temps.
    $\mathbf {I} =\mathbf {F} \Delta t$
on F és la força aplicada i ∆t l'increment de temps.
L'impuls canvia la quantitat de moviment de la mateixa manera que la força canvia la velocitat. Per la qual cosa, finalment, es defineix l'impuls rebut per un cos o partícula com la variació de la quantitat de moviment:
$\Delta {\vec {p}}={\vec {p}}_{f}-{\vec {p}}_{0}$
on p$_f$ és la quantitat de moviment final i p$_0$ la inicial.

## Referències

* 1 2 Walker, Halliday i Resnick, 2014, p. 192.

## Bibliografia

* Walker, Jearl; Halliday, David; Resnick, Roberet. Principles of Physics (en anglès). Desena edició. Wiley, 2014. ISBN 9781118230749.
# Anna Maria Mengs

Anna Maria Teresa Mengs o Ana Carmona (Dresden, 1751– Madrid, 29 d'octubre de 1792) va ser una artista alemanya, pintora de cort de l'Infant Lluís de Borbó i acadèmica d'honor de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran. Va destacar com a miniaturista i retratista al pastel.

## Trajectòria

Mengs era filla del pintor Raphael Mengs i de Margarita Guazzi. Deixebla del seu pare, amb set anys ja destacava per les seves capacitats per al dibuix i el color. El 1761 Raphael Mengs fou cridat a treballar per a la cort per Carles III i tota la família es traslladà a Madrid. El 1778 es va casar a Roma, Itàlia, amb el gravador espanyol Manuel Salvador Carmona, amb qui va tenir set fills.
L'obra de Mengs inclou paisatges, retrats en pastís i miniatures. Va fer diferents retrats de l'infant Don Luis, així com de la marquesa de Valdecarzana, de donya Juliana Morales o el del seu marit, entre d'altres. Aquest últim es conserva a la Reial Acadèmia de Sant Ferran. En reconeixement de la seva obra, la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran la va admetre com a acadèmica d'honor i membre de mèrit el 29 d'agost de 1790.
Va morir a Madrid el 29 d'octubre de 1792, i fou enterrada a l'església de San Sebastián d'aquesta localitat.
El 1793, per a comemmorar el primer aniversari de la seva mort, l'Acadèmia de Sant Ferran va presentar una exposició de la seva obra.

## Referències

* ↑ Navarrete Martínez, Esperanza. «Ana María Mengs». Real Academia de la Historia. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «MENGS ANA MARIA | artehistoria.com» (en castellà). www.artehistoria.com. Arxivat de l'original el 2018-07-01. [Consulta: 23 març 2018].
* ↑ Martínez Díaz, N; L.F Cao, M. «España». A: Pintando el mundo. Artistas latinoamericanas y españolas. Horas y Horas, 2000, p. 173. ISBN 84-87715-83-4.
* ↑ «Mengs, Anna María Teresa - Museo Nacional del Prado». www.museodelprado.es. [Consulta: 23 març 2018].
* ↑ «El Prado se enriquece con el retrato de Azara, obra fundamental de Mengs - RTVE.es» (en castellà). , 03-07-2013 [Consulta: 23 març 2018].
* ↑ «Diccionario historico de los mas ilustres profesores de las bellas artes en España: Tomo 3 - p. 120 - 1800». https://archive.org. [Consulta: 12 agost 2021].
* 1 2 «Anna María Mengs» (en espanyol europeu). [Consulta: 23 març 2018]. Arxivat 2022-08-11 a Wayback Machine.
* ↑ Smith, Theresa Ann (2006). The Emerging Female Citizen: Gender and Enlightenment in Spain. University of California Press. pp. 65–66. ISBN 0520245830
# Bandera de Benín

La bandera oficial de Benín va ser originalment adoptada el 1959 i substituïda el 1975. L'1 d'agost de 1990 es va reintroduir el disseny actual a raó de la fi del règim marxista.

## Construcció i dimensions
### Colors

Els colors són els tradicionals panafricans, i concretament com s'indica a l'himne nacional, el verd simbolitza l'esperança d'una nova democràcia; el vermell evoca el coratge dels avantpassats; i el groc anima a guardar els tresors més rics del país.
Aquest mateixos tres colors van ser els utilitzats per la Manifestació Democràtica Africana ('Rassemblement Démocratique Africain'), un partit polític que representava els interessos de l'Àfrica Occidental Francesa a l'Assemblea Nacional francesa en el moment de la descolonització. A més, els colors són els mateixos que els utilitzats a la bandera d'Etiòpia. Això fa honor al país independent més antic d'Àfrica i l'únic estat que no fos Libèria que es va mantenir independent durant l'anomenada Cursa per l'Àfrica.
Els codis de colors són els següents:
| Model de color | Verd | Groc | Vermell |
| Pantone | 355 C | 109 C | 032 C |
| RGB | 0, 135, 81 | 252, 209, 22 | 232, 17, 45 |
| CMYK | 93-0-100-0 | 0-5-100-0 | 0-90-76-0 |
| HTML | #008751 | #FCD116 | #E8112D |

## Banderes històriques

* Bandera reial de Dahomey, 1818-1859.
* Colònia francesa de Dahomey, 1894-1959.
* República de Dahomey, 1958-1975.
* República Popular de Benin, 1975-1990.

## Referències

* ↑ Shaw, Carol P. (2004). Flags. HarperCollins UK. p. 46. ISBN 9780007165261.
* ↑ «Le Drapeau» (en francès). 2018. Gouvernement de la République du Bénin. [Consulta: 10 març 2023].
* ↑ «Flag of Benin» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 10 març 2023].
* ↑ Jeffery, Simon «Colouring the outcome» (en anglès). The Guardian, 27-04-2004 [Consulta: 10 març 2023].
* ↑ «Benin Flag Color Codes» (en anglès). FlagColorCodes.com. [Consulta: 10 març 2023].
# Bandera de la Samoa Nord-americana

La bandera oficial de la Samoa Nord-americana va ser adoptada el 24 d'abril de 1960. L'àguila present a la bandera representa les nacions relacionades amb els Estats Units. L'àguila aguanta un símbol tradicional de poder dels xamans.

## Vegeu també

* Banderes d'estats dels Estats Units d'Amèrica
* Samoa Nord-americana