OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Owasa

Owasa és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 38 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Owasa tenia 38 habitants, 17 habitatges, i 8 famílies. La densitat de població era de 26,2 habitants/km².
Dels 17 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 47,1% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.417 $ i la renda mediana per família de 75.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 17.047 $. Cap de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Owasa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Owasa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Okoboji

Okoboji és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 820 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Okoboji tenia 820 habitants, 427 habitatges, i 240 famílies. La densitat de població era de 177,9 habitants/km².
Dels 427 habitatges en un 16,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,6% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 43,6% no eren unitats familiars. En el 38,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,3% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 20,9% entre 25 i 44, un 30% de 45 a 60 i un 27,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 54.659 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 24.018 $. La renda per capita de la població era de 29.297 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Okoboji». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Okoboji». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stepnoi (Stàvropol)

Stepnoi (en rus: Степной) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 103 habitants. Pertany al districte rural de Levokúmskoie.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 4 juliol 2016].
# Svitlana Herassimenko

Svitlana Ivànivna Herassimenko (ucraïnès: Світлана Іванівна Герасименко; rus: Светла́на Ива́новна Герасиме́нко) és una astrònoma soviètica i tatikistani d'origen ucraïnès i descobridora del cometa 67P/Txuriúmov-Herassimenko.

## Descobriment del cometa 67P/Txuriúmov-Herassimenko

L'11 de setembre de 1969, Herassimenko treballava a l'Institut Astrofísic Alma-Ata, a prop d'Almaty, en aquell moment capital de la República Socialista Soviètica Kazakh, a la Unió Soviètica. Va fotografiar el cometa 32P/Comas Solà amb un telescopi Maksutov de 50 cm.
Després de tornar al seu institut natal, Klim Ivanovych Churyumov, de l'Observatori Astronòmic de la Universitat Nacional de Kíev, va examinar aquesta fotografia i va trobar un objecte cometari a la vora de la placa, però va suposar que es tractava de Comas Solà. El 22 d'octubre, aproximadament un mes després de la presa de la fotografia, va descobrir que l'objecte no podia ser Comas Solà, perquè es trobava a 2-3 graus de la posició esperada. Un altre escrutini va produir una feble imatge de Comas Solà a la seva posició esperada a la placa, demostrant així que l'altre objecte era un cometa diferent. En examinar tot el material recollit, van trobar aquest nou objecte en quatre plaques més, amb data del 9 i 21 de setembre.

## Honors

S'anomenen amb el seu nom
* Cometa periòdic 67P/Txuriúmov-Herassimenko
* Planeta menor 3945 Herassimenko

## Referències i notes

* ↑ «Герасименко: я открыла комету случайно». [Consulta: 4 octubre 2016].
* ↑ «Klim Ivanovich Churyumov». International Astronomical Union. [Consulta: 8 agost 2014].
* ↑ Kronk, Gary W. «67P/1969 R1 (Churyumov-Gerasimenko)». A: Cometography: A Catalog of Comets; Volume 5: 1960-1982. Cambridge University Press, 2010, p. 241–245. ISBN 978-0521872263.
* ↑ «Svetlana Gerasimenko - co-discoverer of comet 67P». European Space Agency.
# Moorland (Iowa)

Moorland és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 197 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moorland tenia 197 habitants, 81 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 76,1 habitants/km².
Dels 81 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.750 $ i la renda mediana per família de 51.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.188 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 16.051 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moorland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moorland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Menlo (Iowa)

Menlo és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 365 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Menlo tenia 365 habitants, 144 habitatges, i 101 famílies. La densitat de població era de 299,8 habitants/km².
Dels 144 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.813 $ mentre que les dones 21.058 $. La renda per capita de la població era de 17.990 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Menlo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Menlo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eix Macià

L'Eix Macià –oficialment, avinguda de Francesc Macià– és una gran avinguda de Sabadell que uneix la plaça de Catalunya amb la plaça de la Concòrdia. És un centre de serveis que agrupa l'oferta comercial, de negocis i d'oci.
A la vorera dreta hi ha centres comercials com el Corte Inglés i el Paddock Boulevar, el Gran Hotel Verdi, gratacels d'oficines com la Torre Millenium (el més alt de la ciutat) i els jutjats. A la vorera esquerra hi ha el parc de Catalunya, la Cambra de Comerç i els Multicines Eix Macià. I a les dues voreres hi ha bars, terrasses i restaurants de tota classe, així com diferents habitatges.
La seva creació es remunta a principis dels anys 90, en el marc d'una transformació urbanística que va marcar la transició de Sabadell d'una ciutat predominantment industrial a una orientada cap als serveis. Aquesta transformació va incloure la inauguració del parc de Catalunya el 1992.
Des de la seva inauguració, l'Eix Macià ha estat objecte de debats sobre les seves virtuts i desafiaments. En els darrers anys, s'han impulsat projectes per revitalitzar aquesta àrea, incloent-hi una inversió de 12 milions d'euros per part de l'Ajuntament de Sabadell per transformar l'Eix Macià, amb la col·laboració del sector privat en la reactivació d'espais com el Llac Center i el Paddock.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor. «Avinguda de Francesc Macià». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ Regidoria de Comerç i Turisme - Ajuntament de Sabadell «Eix Macià». Descobreix Sabadell, 2010, pàg. 53.
* ↑ Civil i Desveus, Oriol. «Eix Macià / Parc de Catalunya de Sabadell: La génesis de un centro metropolitano». [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ «Sabadell, un gran centre comercial». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 2 de gener 2015. [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ «Història de Sabadell - Segle XX». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 12 març 2025].
* ↑ Ordóñez, Marta «Sabadell planifica la transformació publicoprivada de l’Eix Macià». Diari de Sabadell, 11-06-2025 [Consulta: 11 febrer 2025].
# Camp d'aviació de Celrà

El Camp d'aviació de Celrà és un espai visitable construït al final de 1936 i que va ser un dels aeròdroms militar més importants a Catalunya durant la Guerra civil espanyola. Hi ha un itinerari senyalitzat al voltant del que va ser el camp d'aviació, on es poden apreciar, encara avui, diversos vestigis, com un búnquer, diversos refugis i la garita de vigilància. La visita d'aquest espai es pot complementar amb un espai museogràfic dedicat al camp d'aviació ubicat al Centre Cívic La Fàbrica, antic complex industrial de la fàbrica Pagans.

## Història

La construcció del camp s'inicia al final de 1936. Situat al pla de Celrà, ocupava una extensió d'1.263.945,78 m2, dels quals 274.184,19 m2 corresponien al municipi veí de Bordils. El camp va ser militarment operatiu pel Govern republicà des del primer trimestre de 1937 fins al febrer de 1939. Si bé en un principi tenia com a funció la vigilància de la costa gironina, per defensar-la dels atacs, tant per part de la flota franquista com de l'aviació italiana que tenia les bases a Mallorca, més endavant va arribar a ser la principal base a Catalunya dels bombarders Katiusca, que sortien de Celrà per anar a bombardejar objectius militars del front d'Aragó, l'illa de Mallorca, de manera especial durant la batalla de l'Ebre, i ja més tard objectius a la Catalunya ocupada per les tropes franquistes.
També va servir, a l'inici, com a escola de vols nocturns. Complia també funcions de centre de reentrenament dels pilots que havien obtingut el títol i estaven a l'espera que se’ls donés un destí. Al final de 1937 es va instal·lar a Celrà un taller per al muntatge dels avions russos Polikarpov I-16 (coneguts com a Mosca), i un cop aquests eren engalzats els traslladaven al camp per fer-hi les proves de vol. Com que el camp era un objectiu militar important, durant els anys del funcionament va ser objecte de deu bombardeigs, que a més de les destrosses materials també van tenir un cost en vides humanes.

## Espais relacionats

Podeu visitar també altres espais de memòria en terres gironines, des de museus a espais commemoratius, així com rutes i itineraris de memòria. En destaquen les propostes vinculades amb l'exili, com ara el Museu Memorial de l'Exili, a la Jonquera; al coll de Belitres; a Portbou, el Memorial de l'Exili, i a la mateixa població, la ruta Walter Benjamin. Finalment, es poden fer les rutes de la Retirada i Camins de l'Exili, que recorren les poblacions de l'Alt Empordà, que són les que van tenir més rellevància en el moment del gran èxode republicà. D'altra banda, també es poden visitar espais relacionats amb la Guerra Civil i la repressió franquista a Girona o el Parvulari Republicà a Palamós. A Celrà podreu gaudir, també, de diversos itineraris, aplegats en la col·lecció Caminant per Celrà, que recorren el patrimoni natural, cultural, històric i monumental de la població.

## Referències

* 1 2 3 4 «Centre d'Interpretació del Camp d'Aviació de Celrà». Memorial. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 8 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Al web de l'Ajuntament
# Nerežišća

Nerežišćaés un municipi al comtat de Split-Dalmàcia, a l'illa de Brač. Els pobles de Donji Humac i Dračevica hi pertanyen.

# Refèrencies

* ↑ Foster, Jane. Croatia (en anglès). Footprint Handbooks, 2004. ISBN 978-1-903471-79-1.
* ↑ «La ciudad de Nerežišća, isla de Brač en Croacia». [Consulta: 12 març 2025].
# Tuyuca

El tuyuca (també dochkafuara, tejuca, tuyuka, dojkapuara, doxká-poárá, doka-poara, o tuiuca) és una llengua de la branca oriental de les llengües tucanes (semblant al dahseyé). El tuyuca és parlat pels tuyuques, un grup ètnic indígena d'unes 500-1000 persones, que habiten la divisòria d’aigües dels rius Papuri, Inambú i Tiquié, al Departament de Vaupés, Colòmbia i a l'estat de l'Amazones (Brasil).

## Gramàtica

Tuyuca és una llengua postposicional aglutinant subjecte-objecte-verb amb obligatori tipus II d'evidencialitat. S'utilitzen cinc paradigmes d'evidencialitat: visuals, no visuals, aparents, de segona mà i assumits, però l'evidencialitat de segona mà només existeix en el passat temps i evidència aparent no es produeixen en temps present en primera persona. S’estima que la llengua té de 50 a 140 classes nominals. L'evidencialitat i la gran quantitat de categories nominals van fer que el diari estatunidenc The Economist la considerés com l'idioma "més difícil del món".

## Fonologia

Les consonants del tuyuca són /p t k b d ɡ s r w j h/, i les vocals són /i ɨ u e a o/, on també es produeixen la nasalització de les síl·labes i accent tonal.

### Vocals

| | Frontal | Central | Posterior |
| Alta | i | ɨ | u |
| Baixa | e | a | o |

### Consonants

| | | Labial | Coronal | Palatal | Velar |
| Obstruent | sorda | p | t | s | k |
| Obstruent | sonora | b ~ m | d ~ n | dʒ ~ j ~ ɲ | ɡ ~ ŋ |
| Sonorant | Sonorant | w ~ w̃ | ɺ ~ r ~ r̃ | dʒ ~ j ~ ɲ | h ~ h̃ |

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-09-09. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ de Haan, Ferdinand. «Evidentiality and Mirativity». A: Binnick, Robert I.. Oxford Handbook of Tense and Aspect, 2012. ISBN 9780195381979.
* 1 2 Barnes, Janet «Evidentials in the Tuyuca Verb». International Journal of American Linguistics, vol. 50, 3, 7-1984, pàg. 255–271. DOI: 10.1086/465835. JSTOR: 1265549.
* ↑ «Difficult Languages: Tongue Twisters - In search of the world's hardest language». The Economist, 17-12-2009. [Consulta: 23 desembre 2009].
* ↑ Tongue twisters. In search of the world’s hardest languag, The Economist.

## Bibliografia

* (anglès) Aikhenvald, Alexandra Y., Areal Diffusion in Northwest Amazonia: The Case of Tariana, Anthropological Linguistics, 38:1, 1996.

## Enllaços externs

* Tuyuca language dictionary online from IDS (select simple or advanced browsing)
* ELAR archive of Brazilian Tuyuka language documentation materials
* Barnes, Janet; Silzer, Sheryl (1976). "Fonología del tuyuca". Sistemas fonológicos de idiomas colombianos (SIL) 3
* Barnes, Janet (1974). "Notes on Tuyuca discourse, paragraph and sentence".
* Tuyuca (Intercontinental Dictionary Series)
# Vladímirovka (Primórie)

Vladímirovka (en rus: Владимировка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 37 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Volodímirivka (Bilohirsk)

Volodímirivka (en ucraïnès: Володимирівка, rus: Владимировка, Vladímirovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 182 habitants. Pertany al districte de Bilohirsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Winchester (Indiana)

Winchester és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 5.037 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winchester tenia 5.037 habitants, 2.171 habitatges, i 1.350 famílies. La densitat de població era de 627,4 habitants/km².
Dels 2.171 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.500$ i la renda mediana per família de 37.607$. Els homes tenien una renda mediana de 28.947$ mentre que les dones 22.226$. La renda per capita de la població era de 17.753$. Entorn del 10,9% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winchester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winchester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Copa d'Europa de futbol 1975-76

La Copa d'Europa de futbol 1975-76 fou l'edició número vint-i-u en la història de la competició. Es disputà entre l'octubre de 1975 i el maig de 1976, amb la participació inicial de 32 equips de 31 federacions diferents.
La competició fou guanyada pel Bayern Múnic a la final davant del AS Saint-Étienne.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Borussia Mönchengladbach | 7-2 | Wacker | 1-1 | 6-1 |
| CSKA Septemvrijsko Zname | 2-3 | Juventus FC | 2-1 | 0-2 |
| Slovan Bratislava | 1-3 | Derby | 1-0 | 0-3 |
| Reial Madrid | 4-2 | Dinamo Bucarest | 4-1 | 0-1 |
| SL Benfica | 7-1 | Fenerbahçe SK | 7-0 | 0-1 |
| Újpesti Dózsa | 5-5¹ | FC Zürich | 4-0 | 1-5 |
| Malmö FF | 3-3² | Magdeburg | 2-1 | 1-2 |
| Jeunesse Esch | 1-8 | Bayern Múnic | 0-5 | 1-3 |
| Olympiakos FC | 2-3 | Dinamo Kiev | 2-2 | 0-1 |
| Omonia | 2-5 | ÍA | 2-1 | 0-4 |
| KB | 1-5 | AS Saint-Étienne | 0-2 | 1-3 |
| Rangers FC | 5-2 | Bohemian | 4-1 | 1-1 |
| Floriana | 0-8 | Hajduk Split | 0-5 | 0-3 |
| Molenbeek | 4-2 | Viking | 3-2 | 1-0 |
| Ruch Chorzów | 7-2 | KuPS | 5-0 | 2-2 |
| Linfield | 1-10 | PSV | 1-2 | 0-8 |
¹ Újpesti Dózsa passà a la segona ronda per la regla del valor doble dels gols en camp contrari.
² Malmö FF passà a la segona ronda pel llançament des del punt de penal.

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Borussia Mönchengladbach | 4-2 | Juventus FC | 2-0 | 2-2 |
| Derby | 5-6 | Reial Madrid | 4-1 | 1-5 |
| SL Benfica | 6-5 | Újpesti Dózsa | 5-2 | 1-3 |
| Malmö FF | 1-2 | Bayern Múnic | 1-0 | 0-2 |
| Dinamo Kiev | 5-0 | ÍA | 3-0 | 2-0 |
| AS Saint-Étienne | 4-1 | Rangers FC | 2-0 | 2-1 |
| Hajduk Split | 7-2 | Molenbeek | 4-0 | 3-2 |
| Ruch Chorzów | 1-7 | PSV | 1-3 | 0-4 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Borussia Mönchengladbach | 3-3¹ | Reial Madrid | 2-2 | 1-1 |
| SL Benfica | 1-5 | Bayern Múnic | 0-0 | 1-5 |
| Dinamo Kiev | 2-3 | AS Saint-Étienne | 2-0 | 0-3 |
| Hajduk Split | 2-3 | PSV | 2-0 | 0-3 |
¹ Reial Madrid passà a Semifinals per la regla del valor doble dels gols en camp contrari.

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Madrid | 1-3 | Bayern Múnic | 1-1 | 0-2 |
| AS Saint-Étienne | 1-0 | PSV | 1-0 | 0-0 |

## Final

| FC Bayern Múnic | 1-0 | AS Saint-Étienne |
| Roth 57' | | |
* Guanyador de la Copa d'Europa 1975-76
* FC Bayern Múnic Tercer títol

## Enllaços externs

* Temporada 1975-76 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Aliaksandr Kavalenka

Aliaksandr Kavalenka (Babruisk, 8 de maig de 1963) és un atleta belarús, ja retirat, especialista en triple salt, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on guanyà la medalla de bronze en la prova del triple salt del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, com a membre de l'Equip Unificat, fou setè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen els campionats soviètics de triple salt de 1986 a 1988 i el de la Comunitat d'Estats Independents de 1992. Amb la caiguda de la Unió Soviètica es va retirar, passant a treballar d'entrenador d'atletisme a Belarús, Letònia i Noruega.

## Millors marques

* Triple salt. 17,77m (1987)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Aleksandr Kovalenko». [Consulta: 29 setembre 2023].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 29 setembre 2023].