OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elmwood (Illinois)

Elmwood és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.945 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elmwood tenia 1.945 habitants, 772 habitatges, i 565 famílies. La densitat de població era de 610,5 habitants/km².
Dels 772 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,3% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.500 $ i la renda mediana per família de 51.505 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.981 $ mentre que les dones 22.557 $. La renda per capita de la població era de 19.797 $. Aproximadament el 2,4% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elmwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elmwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Barraca de la Guàrdia

La barraca de la Guàrdia, o barraca A-04, és una barraca de vinya situada al municipi de Subirats (Alt Penedès), en un camp de vinyes al nord del barri de la Guàrdia, a Sant Pau d'Ordal.
És una construcció aixecada en pedra seca situada sobre una superfície plana i erma, prop d'un camp de vinya, de planta circular i forma troncocònica, de 2 m de diàmetre a la base i una alçada màxima de 2,50 m. Disposa, al seu interior, de dues fornícules. La construcció és de la tipologia de sostre de falsa volta, típic en aquestes edificacions (acostament de filades de pedra seca, sense cap mena de material d'unió, i amb una gran llosa per tapar el sostre).
El llindars laterals de la porta estan fets amb les mateixes pedres irregulars que conformen la paret circular de la barraca, observant-se morter de calç per consolidar l'obertura. Per llindar superior hi ha, en canvi, una gran llosa. El portal està orientat al sud-sud-oest, té una alçada de 150 cm, una amplada de 62 cm i un gruix de 70 cm. A la dreta de la porta s'observen restes d'un mur adossat a la barraca, que va davallant fins a quedar colgat sota terra. El sostre està cobert de pedruscall i terra, utilitzada per a consolidar les pedres que conformen la cúpula de la barraca.

## Referències

* 1 2 «Barraques de pedra seca de Subirats». Ravalnet, 01-02-2007.
* 1 2 3 «Barraca de la Guàrdia». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Ivànovka (Stari Oskol)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 579 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Oak Grove (Kentucky)

Oak Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 7.064 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oak Grove tenia 7.064 habitants, 2.529 habitatges, i 1.820 famílies. La densitat de població era de 264,5 habitants/km².
Dels 2.529 habitatges en un 50,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 17,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 23,4% entre 18 i 24, un 38,6% entre 25 i 44, un 4,9% de 45 a 60 i un 1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.235 $ i la renda mediana per família de 31.972 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.497 $ mentre que les dones 18.994 $. La renda per capita de la població era de 13.769 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oak Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oak Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Barranc del Rial

El barranc del Rial és un barranc afluent del riu de Cadolla, de la conca de la Noguera Pallaresa. Discorre íntegrament pel termes de Senterada, al Pallars Jussà.
Es forma en un ample circ format per tot de petits barrancs i llaus a Colldeberri, al sud de Cadolla, prop d'on es troba el Dolmen de Sant Roc. Des d'allí davalla de dret cap al nord-oest, pel costat de ponent de la Quadra de Comadall, i just quan està a punt d'unir-se al riu de Cadolla rep per l'esquerra la Llau de les Corones.

## Referències

* ↑ «barranc del Rial | enciclopedia.cat». [Consulta: 8 desembre 2024].
* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya
# Copa d'Europa de futbol 1969-70

La Copa d'Europa de futbol 1969-70 fou l'edició número 15 en la història de la competició. Es disputà entre l'octubre de 1969 i el maig de 1970, amb la participació inicial de 33 equips de 32 federacions diferents.
La competició fou guanyada pel Feyenoord a la final davant del Celtic de Glasgow a la pròrroga. Fou el primer cop que un equip neerlandès guanyà la competició d'un total de quatre consecutives. Durant aquesta edició l'abandonaren les repeticions dels partits en cas d'empat, en favor de la regla del valor doble dels gols en camp contrari o si encara en mantenia l'empat, pel llançament de moneda a l'aire.

## Ronda preliminar

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| TPS | 0-5 | Kjøbenhavns Boldklub | 0-1 | 0-4 |

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Hibernians | 2-6 | Spartak Trnava | 2-2 | 0-4 |
| Galatasaray | 5-2 | Waterford United | 2-0 | 3-2 |
| Arad | 1-10 | Legia Varsòvia | 1-2 | 0-8 |
| Bayern de Múnic | 2-3 | AS Saint-Étienne | 2-0 | 0-3 |
| Vorwärts Berlin | 3-1 | Panathinaikos FC | 2-0 | 1-1 |
| Estrella Roja de Belgrad | 12-2 | Linfield | 8-0 | 4-2 |
| AC Milan | 8-0 | Avenir Beggen | 5-0 | 3-0 |
| KR | 2-16 | Feyenoord | 2-12 | 0-4 |
| Standard Liège | 4-1 | Dinamo Tirana | 3-0 | 1-1 |
| Olympiakos Nicosia | 1-14 | Reial Madrid | 0-8 | 1-6 |
| Leeds | 16-0 | Lyn | 10-0 | 6-0 |
| CSKA Septemvrijsko Zname | 3-5 | Ferencvárosi TC | 2-1 | 1-4 |
| FC Basel | 0-2 | Celtic FC | 0-0 | 0-2 |
| SL Benfica | 5-2 | Kjøbenhavns Boldklub | 2-0 | 3-2 |
| Austria Viena | 2-5 | Dinamo Kiev | 1-2 | 1-3 |
| ACF Fiorentina | 3-1 | Östers | 1-0 | 2-1 |

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Spartak Trnava | 1-1¹ | Galatasaray | 1-0 | 0-1 |
| Legia Varsòvia | 3-1 | AS Saint-Étienne | 2-1 | 1-0 |
| Vorwärts Berlin | 4-4² | Estrella Roja de Belgrad | 2-1 | 2-3 |
| AC Milan | 1-2 | Feyenoord | 1-0 | 0-2 |
| Standard Liège | 4-2 | Reial Madrid | 1-0 | 3-2 |
| Leeds | 6-0 | Ferencvárosi TC | 3-0 | 3-0 |
| Celtic FC | 3-3$^3$ | SL Benfica | 3-0 | 0-3 |
| Dinamo Kiev | 1-2 | ACF Fiorentina | 1-2 | 0-0 |
¹ Galatasaray passà a quarts de final pel llançament de moneda.
² Vorwärts Berlin passà a quarts de final per la regla del valor doble dels gols en camp contrari.
$^3$ Celtic passà a quarts de final pel llançament de moneda.

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Galatasaray | 1-3 | Legia Varsòvia | 1-1 | 0-2 |
| Vorwärts Berlin | 1-2 | Feyenoord | 1-0 | 0-2 |
| Standard Liège | 0-2 | Leeds | 0-1 | 0-1 |
| Celtic FC | 3-1 | ACF Fiorentina | 3-0 | 0-1 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Legia Varsòvia | 0-2 | Feyenoord | 0-0 | 0-2 |
| Leeds | 1-3 | Celtic FC | 0-1 | 1-2 |

## Final

| Feyenoord | 2-1 | Celtic FC |
| Israël 31' Kindvall 117' | | Gemmell 29' |
* Guanyador de la Copa d'Europa 1969-70
* Feyenoord Primer títol

## Enllaços externs

* Temporada 1969-70 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Elvaston

Elvaston és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 152 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elvaston tenia 152 habitants, 67 habitatges, i 45 famílies. La densitat de població era de 73,4 habitants/km².
Dels 67 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.792 $ i la renda mediana per família de 45.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 16.818 $. La renda per capita de la població era de 27.947 $. Aproximadament l'11,5% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elvaston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elvaston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Spokane

Els spokane o npoqínišcn són una tribu ameríndia, la parla de la qual pertany a les llengües salish. El seu nom, que prové de sin-slik-ho-ish, sintootoolish, sma-hoo-men-a-ish (spokenish), skai-schil-t'nish, ske-chei-a-mouse, schu-el-stish, sin-poil-schne, sin-shee-lish, volia dir "fills del sol".

## Localització

Vivien als marges del riu Spokane, al Washington Oriental i Idaho. Actualment viuen a la reserva Spokane, vora Wallpint (Washington).

## Demografia

Eren potser uns 600 el 1805, però reduïts a 450 el 1853. El 1909 eren uns 509 a Washington i 104 a Idaho. El 1960 eren uns 926 a Washington, i el 1980 eren un miler, dels quals només 100 parlaven la llengua. Segons el cens dels EUA del 2000, hi ha 2.198 spokane purs, 26 més barrejats amb altres tribus, 418 amb altres races, i 11 amb altres races i altres tribus. En total, 2.653 individus. Segons dades de la BIA del 1995, a la reserva Spokane hi vivien 1.416 individus (2.139 apuntats al rol tribal).

## Costums

Culturalment i lingüística, eren relacionats amb els colville, kalispell o pend d'oreille, bitterroot salish i skitwish o coeur d'alene. La seva cultura és intermitjana entre les tribus del Nord-oest i les tribus dels planells i de la planura, prenen trets culturals dels chinook i de llurs veïns nez percé.

## Història

El 1805 foren trobats per primer cop per Lewis i Clark, i els anomenaren Lartielo, i més tard contactaren amb la Companyia de la Badia de Hudson i amb l'American Fur Co. Del 1839 al 1849 s'hi establí una missió cristiana a Chemakane, on Paul Kane pogué entrevistar-se amb el cabdill Tun-se-ne-ho o Man without blood el 1947. Quan esclatà la guerra Cayuse (1847-1850) hagueren de tancar la missió, però el cabdill Garry va protegir els missioners. Els de la conca superior foren evangelitzats el 1841 pels jesuïtes De Smet i Point, i mercè els missioners catòlics no donaren suport als umatilla, yakama i walla walla en la guerra del 1856-1858, cosa que sí que va fer la resta de la tribu. El 1855 van signar com les altres tribus el Tractat de Wallawalla, però el 1858 donaren suport a la Guerra Coeur d'Alene. Després d'això, els de Washington marxaren a la reserva Colville i els d'Idaho a la dels Coeur d'Alene, fins que constituïren la seva pròpia reserva mercè els esforços del seu cap Moses. El membre més destacat és l'escriptora Gloria Bird.
# Lloc geomètric

En matemàtiques, el lloc geomètric és el conjunt de punts que comparteixen una propietat comuna. El lloc geomètric acostuma a formar una figura o figures contínues com, per exemple, una recta, definida com el lloc geomètric dels punts del pla tals que equidisten de dos punts fixos.
Les corbes còniques poden ser descrites mitjançant els seus llocs geomètrics:
* Una circumferència és el lloc geomètric dels punts del pla tals que la distància al centre és un valor fixat .
* Una el·lipse és el lloc geomètric dels punts del pla tals que la suma de les distàncies dels punts fins als focus és un valor fix.
* Una paràbola és el lloc geomètric dels punts del pla tals que les distàncies dels punts al focus i a la directriu són iguals.
* Una hipèrbola és el lloc geomètric dels punts del pla tals que la diferència de les distàncies entre els focus és un valor constant.
Alguns altres llocs geomètrics rellevants són l'arc capaç d'un segment lineal i un angle, i el cercle d'Apol·loni de dos punts i una raó.
Una lemniscata és el lloc geomètric dels punts del pla tals que el producte de les distàncies de dos punts focals fixats és una constant.
Algunes figures molt complexes poden ser descrites mitjançant el lloc geomètric engendrat pels zeros d'una funció o d'un polinomi. Per exemple, les quàdriques estan definides com el lloc geomètric dels zeros de polinomis quadràtics. En general, els llocs geomètrics generats pels zeros del conjunt de polinomis reben el nom de varietat algebraica; les propietats d'aquestes varietats s'estudien en la geometria algebraica.

## Vegeu també

* Figura geomètrica
* Conjunt
# Chatins

Els chatins o txatins són un poble indígena de Mèxic que viu al sud-est de l'estat d'Oaxaca. Ells es diuen kitse cha'tnio en referència a la seva llengua cha'tnio. Viuen als municipis de Santos Reyes Nopala, San Juan Quiahije, San Miguel Panixtlahuaca, Santiago Yaitepec, Santa Cruz Zezontepec, San Juan Lachao, Santa María Temaxcaltepec, Santa Catarina Juquila i Tataltepec de Valdés.

## Territori

L'àrea que habiten és rica en recursos naturals, però, la majoria dels chatins es dediquen a l'agricultura, que depèn força del temporal i per tant, alguns chatins han d'emigrar a les finques del districte de Juquila per a treballar a les plantacions de cafè. La majoria de les comunitats chatines tenen serveis públics, i a diversos municipis hi ha pistes d'aterratge. S'hi han establert escoles bilingües federals i una telesecundària i secundàries tècniques.
Les autoritats tradicionals d'aquest poble són organitzades en un sistema basat en càrrecs civils i religiosos, en què hi ha un consell d'ancians com a màxima autoritat. Creuen en la Santa àvia, el Sant pare déu, la santa mare terra, la santa mare lluna, els déus de l'aigua, del vent, de la pluja, de la muntanya i del foc.

## Llengua

La seva llengua es diu cha'tnio (o les variants cha'tña i tasa'jnya) que en català significa "paraula laboriosa", "paraula difícil" o "feina de les paraules". El cens del 2000 va registrar 41 mil parlants d'aquesta llengua aproximadament. La llengua pertany a la branca chatino-zapoteca, que al seu torn pertany a la família lingüística d'otomang. De la llengua, n'hi ha quatre varietats, depenent de l'àrea geogràfica: de Santiago Yaitepec, de Zezontepec, de Tlataltepec de Valdez i de Nopala. La llengua s'utilitza extensament en l'administració local, el comerç, els serveis religosos i en l'educació primària i secundària.
Aquestes són algunes frases en la llengua chatina:
* Bon dia = Cua nque'msaa
* Bona tarda = Cua nque' xlyaa
* Bona nit = Cua nque' sii

## Referències

* ↑ «Indígenes de Mèxic, 2000». Arxivat de l'original el 2019-09-15. [Consulta: 14 desembre 2013].
* ↑ «Chatino of Oaxaca». Mexican Textiles. [Consulta: 23 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina dels chatins al CDI Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine. (castellà)
* Una varietat de la llengua chatina, segons l'Ethnologue (anglès)
# Zelotes

Els zelotes eren grups radicals a l'Israel del segle i fundat per Judes el Galileu poc després de néixer Jesús. El nom, en hebreu קנאים Qannaïm, fa referència al zel religiós guardat pels seus membres. El seu objectiu era una Judea independent de l'Imperi Romà mitjançant la lluita armada tal com va succeir en la Gran Revolta Jueva del 66-70 durant la qual van prendre control de Jerusalem i van massacrar la guarnició romana, o durant el setge de Massada.
Els zelotes van ser la facció més radical del judaisme de la seva època, i es van enfrontar freqüentment a altres faccions com els fariseus o saduceus, raó per la qual el vocable zelota ha passat a ser sinònim en diversos idiomes d'intransigència o radicalisme militant. Per a alguns historiadors són considerats com un dels primers grups terroristes de la història, ja que utilitzaven el segrest i l'homicidi de civils que al seu entendre col·laboraven amb el govern romà, per a dissuadir als altres de fer el mateix. Una facció radicalitzada coneguda com els sicarii es va distingir per la seva particular virulència i sectarisme.
En el Nou Testament és conegut el capítol en la qual la llibertat de Barrabàs, un líder zelota pres, és preferida per una munió a la de Jesús de Natzaret, testificant la popularitat d'aquest moviment en la seva època. Al seu torn, s'ha especulat que dos dels apòstols, Judes Iscariot i Simó el zelota podien haver participat o simpatitzat amb aquest moviment.

## Referències

* ↑ Tucker, Spencer C. Battles That Changed History: An Encyclopedia of World Conflict (en anglès). ABC-CLIO, 2010, p.78. ISBN 1598844296.
# Arsames de Pèrsia

Arsames o Àrsames (grec antic Ἀρσάμης Arsā́mēs; antic persa 𐎠𐎼𐏁𐎠𐎶, Aršāma; arameu ʾršm; llatí Arsămēs) va ser el fill i successor del rei dels perses Ariaramnes. Va governar de l'any 590 aC a una data propera al canvi de rei del 559 aC, quan les tribus perses i els seus territoris van passar a l'altra branca de la família dels aquemènides, representada per Cir II el Gran, en circumstàncies desconegudes.
Va nomenar al seu fill Histaspes en algun any posterior al 530 aC, sàtrapa de Pàrtia, càrrec que va exercir sota tres reis, el darrer el seu propi fill Darios, que per tant era net d'Arsames.
Arsames va viure molts anys doncs en una inscripció a un palau de Susa que no pot ser anterior al 520 aC, el seu net Darios l'esmenta com si encara fos viu.

## Referències

* ↑ «Ἀρσάμης - Ancient Greek (LSJ)». [Consulta: 3 setembre 2024].
* ↑ Foundation, Encyclopaedia Iranica. «Welcome to Encyclopaedia Iranica» (en anglès americà). [Consulta: 3 setembre 2024].
* ↑ Briant, Pierre. Histoire de l'empire perse de Cyrus à Alexandre. Leiden: Nederlands Inst. voor het Nabije Oosten, 1996, p. 121. ISBN 9789062584109.
| Precedit per: Ariaramnes | Imperi Persa (Dinastia Aquemènida) | Succeït per: Cir II el Gran |
# Planeta exterior

Un planeta exterior és qualsevol dels planetes del sistema solar amb òrbites exteriors al cinturó d'asteroides: Júpiter, Saturn, Urà, Neptú. Els altres planetes s'anomenen planetes interiors.
Aquesta classificació no s'ha de confondre amb el terme "planeta superior" que designa aquells planetes amb òrbites exteriors a l'òrbita de la Terra (és a dir, els planetes exteriors i Mart).
Tots quatre són gegants gasosos que manquen de superfície sòlida. El seu diàmetre és molt més gran que el dels planetes interiors i el de Plutó. Les seves denses atmosferes estan formades principalment per hidrogen i heli. Tots posseeixen un gran nombre de satèl·lits i la majoria tenen un sistema d'anells al seu voltant.
Entre els planetes exteriors s'hi incloïa abans Plutó, molt diferent dels altres quatre i que actualment tampoc és considerat un planeta. Plutó es considerava el planeta més petit i el més allunyat del Sol. La seva composició no es coneix amb certesa però es creu que està compost bàsicament per gel i metà amb un nucli de roca al seu interior. Una composició molt semblant a la dels objectes transneptunians del cinturó de Kuiper del que Plutó en forma part.

## Vegeu també

* Gegant gasós
# Gamla Stan

Gamla stan és la ciutat vella d'Estocolm a Suècia. Està principalment constituïda de l'illa de Stadsholmen, però s'estira també sobre Riddarholmen i Helgeandsholmen. Gamla stan és igualment anomenada la ciutat entre els ponts.
Va ser fundada al segle xiii i actualment està formada de carrers pavimentats i de carrerons d'estil medieval. Els primers habitants de la ciutat eren d'ascendència alemanya, es pot comprovar amb l'arquitectura que en resta.
Stortorget és la plaça pintoresca situada en el centre de Gamla stan. Es poden veure nombrosos comerços així com el vell edifici de la borsa d'Estocolm (Börshuset), seu de l'Acadèmia sueca. Aquesta plaça va ser el lloc del bany de sang d'Estocolm el 1520, quan membres de la noblesa sueca van ser executats sota les ordres del rei danès Christian III. La revolta que va seguir va significar la fi de la unió de Kalmar i el començament de la dinastia de Vasa.
A Gamla stan hi ha nombrosos edificis històrics, religiosos o culturals com el museu Nobel, la casa de la noblesa, la catedral d'Estocolm, l'església de Riddarholmen (Riddarholmskyrkan), l'església alemanya però sobretot el palau reial, construït al segle xviii sobre la runa del precedent palau que s'havia cremat.
Una estàtua de Sant Jordi i el drac realitzada per Bernt Notke es troba a la catedral, mentre que Riddarholmskyrkan és l'església d'enterrament de la monarquia sueca.
Fins fa poc Gamla Stan estava relativament abandonada, molts dels seus edificis històrics es deterioraven. Des de finals del segle xx s'ha fet tanmateix un lloc turístic d'importància, gràcies a l'encant de la seva arquitectura d'estil medieval i del renaixement.