# Casa-fàbrica Colomer

La casa-fàbrica Colomer és un conjunt d'edificis situat al carrer de la Reina Amàlia i la Ronda de Sant Pau, al Raval de Barcelona. El 2017, fou inclosa en l'aprovació inicial de la MPEP del Patrimoni Arquitectònic Històric-Artístic al Districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica). Tanmateix, l'informe redactat per l'equip Caballé-Gonzàlez (Veclus SL) li negava qualsevol valor patrimonial, per la qual cosa manté el grau de protecció D (bé d'interès documental) atorgat per defecte a tots els edificis del districte.

## Història

El 1845, Joan Calafell i Serra, fill del fabricant d'indianes Joan Calafell i Altabàs, va establir dues parcel·les del seu hort al serraller Pere Colomer i Sampere, una de 30 de pams d'amplada amb front al carrer, i una altra de 60 a l'interior d'illa, així com una altra de 30 al calderer Jaume Peró i Call. Aquell mateix any, el mestre d'obres Francesc Ubach hi va projectar dos edificis d'habitatges «siamesos» de planta baixa i quatre pisos al carrer de la Reina Amàlia: el del núm. 17 (actual 10), propietat de Colomer, i el del núm. 18 (actual 8), de Peró.
El 1854, Colomer va demanar permís per a instal·lar una màquina de vapor de 3 CV en una «quadra» del fons de la parcel·la, segons el projecte del mestre d'obres Felip Ubach. Entre 1858 i 1867, va ampliar la propietat amb l'adquisició de tres parcel·les que havien format part de l'antic Jardí Botànic, propietat del marquès de Sentmenat. El 1863, el seu establiment s'anunciava així: «Amalia, 10, Fundicion de hierro y construccion de máquinas. Fundicion de piezas de hierro. Construccion de máquinas de vapor, molinos harineros, prensas de todas clases, y en especial máquinas para hilar, y cuanto se refiere á la fabricacion. D. Pedro Colomer.»
La casa-fàbrica incloïa un taller de foneria de planta baixa al núm. 46 (antic 44) de la Ronda de Sant Pau, i el 1888 va ser embargada al seu fill Pere Colomer i Mateu, i posada en subhasta per a respondre d'un deute de 20.000 pessetes. La propietat va passar a mans dels germans Ramon i Lluís Viñas i Guix, que hi tenien un magatzem de «borras, cabos y desperdicios de algodón» sota la raó social Viñas Germans, i una fàbrica a Manresa a nom del segon. Posteriorment, Ramon hi tenia el despatx de la seva fàbrica de filats i trenyelles de cotó de Cabrera d'Anoia, i també un negoci d'«algodones y trapos para limpieza de maquinaria», succeït a la dècada del 1930 per l'establiment de residus de cotó de la societat anònima Viñas-Goig.
El 1939 es va presentar el projecte dels «Banys Populars de Barcelona», que foren inaugurats el 1940, i posteriorment s'hi establí el Gimmàs Sant Pau, amb una superfície més reduïda a causa de la segregació de la finca del carrer de la Reina Amàlia. Després de diversos intents de desnonament, la finca fou adquirida per Jaume Roures a través d'una de les seves empreses (Coyacan), i el 2021 va signar un conveni amb la fundació Hàbitat3 i l'Ajuntament de Barcelona per a la construcció de 36 habitatges de lloguer social i un nou gimnàs al mateix edifici, en règim de dret de superfície durant 55 anys. Les obres van començar l'abril del 2024 i el projecte és de l'estudi bosch.capdeferro.arquitectura.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Comas-Calafell
* Can Seixanta

## Referències

* 1 2 3 Caballé i Gonzàlez, fitxa R-34.
* ↑ Caballé i Gonzàlez, fitxa R-19.
* ↑ AHPB, notari Josep Marzola i Prats, manual 1.235/26, f. 101-103v, 21-04-1845.
* ↑ AHPB, notari Josep Marzola i Prats, manual 1.235/26, f. 214-216v, 31-07-1845.
* ↑ AHPB, notari Josep Marzola i Prats, manual 1.235/26, f. 217-219v, 31-07-1845.
* ↑ AMCB Q127 Foment 205/1845.
* 1 2 Guía general de Barcelona, 1849, p. 316.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 178/1845.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 306.
* ↑ «Sol·licitud de Pedro Colomer per a establir una màquina de vapor en un establiment del carrer Amàlia». Q136 Obres públiques 3/1 1514. AMCB, 1854.
* ↑ Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019, p. 581.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 145, 321.
* ↑ AHPB, notaris Manuel de Larratea, 13-12-1858, i Ramon de Miquelerena, 31-03-1859 i 21-10-1867.
* ↑ Anuario general del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 266, 494, 724, 731, 770, 916.
* ↑ Garcia Fària, Pere. Plano detallado de la urbanización de Barcelona y de su alcantarillado (full 1). Fons del Centre Excursionista de Catalunya dipositat a l'Institut Cartogràfic de Catalunya, 1891.
* ↑ Diario de Barcelona (edición mañana), 26-04-1888, p. 5301.
* ↑ Anuario-Riera, 1897, p. 420.
* ↑ Anuario-Riera, 1908, p. 803.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1897, p. 1036.
* ↑ Anuario industrial de Cataluña, 1916-1917, p. 100, 101.
* ↑ «Nota de precios de Ramón Viñas Guix de Barcelona, algodones y trapos para limpieza de máquinas». todocolección.net, 1923.
* ↑ Anuario industrial y artístico de España, 1933-1934, p. 467.
* ↑ Fàbregas, Laura «Jaume Roures estrecha vínculos con el Govern para las operaciones inmobiliarias en Cataluña». The Objective, 08-12-2022.
* ↑ Font Marsal, Marta; Torres i Liñán, Roger «Acord perquè el Gimnàs Social Sant Pau continuï al Raval». betevé, 01-07-2021.
* 1 2 LLagunes, Alvaro «El nuevo Gimnasio Social Sant Pau: nuevas instalaciones y 36 pisos de alquiler». Barcelona secreta, 23-04-2024.
* ↑ Solans, Marta; Torres i Liñán, Roger «Així serà l’edifici del nou Gimnàs Sant Pau: 36 pisos socials i un interior d’illa obert al barri». betevé, 22-04-2024.

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019. ISBN 978-84-9156-216-0.
* Caballé, Francesc; Gonzàlez, Reinald (Veclus SL) «Valoració patrimonial de les cases-fàbrica del Raval de Barcelona». Modificació del Pla Especial de Protecció del Patrimoni Arquitectònic Històric-Artístic al Districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica), vol. 2, fitxes R-19 i R-34 (Casa-fàbrica Colomer). Ajuntament de Barcelona, 1-2018.

## Enllaços externs

* «Els "Baños populares" de la postguerra (blog)». Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons. Enric H. March, 20-11-2020.
* «L’últim bany als Baños Populares». Històries de Barcelona. Memòries, vestigis i curiositats (blog), 02-07-2024.