# Carolina Mallol

Carolina Mallol Duque (Barcelona, 1973) és una arqueòloga professora i investigadora en ciències arqueològiques a la Universitat de La Laguna a Tenerife, Espanya.

## Trajectòria

Mallol va iniciar els seus estudis de grau a la Universitat dels Andes (Bogotà, Colòmbia). Després d'un any es va mudar a Espanya i va cursar dos anys de la llicenciatura de Geografia i Història a la Universitat de Castella-la Manxa (Toledo). El 1994 es va traslladar a Tarragona per poder optar a una major especialització en prehistòria, obtenint la seva llicenciatura en Geografia i Història a la Universitat Rovira i Virgili. El 1997 es va traslladar a la Universitat Harvard (Cambridge, EUA) amb una beca de la Fundació la Caixa, i va obtenir un màster (2001) i un doctorat (2004) en Antropologia. Durant els seus estudis a Harvard va rebre diverses beques, entre elles una de la Fundació Nacional de Ciències per a la seva investigació de doctorat, que comprèn un estudi geoarqueològic microscòpic de tres llocs del Paleolític Inferior: Ubeidiya (Israel), Dmanisi (Geòrgia) i Gran Dolina , Atapuerca (Espanya).
Des del 2022, Mallol ocupa el càrrec d'investigadora i professora titular a la Universitat de La Laguna. Abans va ser professora contractada doctora (2019-2022), investigadora postdoctoral Ramón y Cajal (2014-2019), i investigadora postdoctoral Juan de La Cierva (2009-2012) a la mateixa universitat, i investigadora postdoctoral Marie Curie (2006-20 el Centre Nacional per a la Investigació Científica (CNRS-UMR 6636). Entre 2004 i 2005 va ser investigadora postdoctoral de l'American School of Prehistoric Research a la Universitat Harvard.
Com a geoarqueòloga, està especialitzada en l'estudi microscòpic de sòls i sediments arqueològics. Les seves investigacions micromorfològiques s'han centrat en els processos de formació de jaciments paleolítics a diferents regions del món. S El seu objectiu han estat els homínids i la pirotecnologia, utilitzant eines analítiques de la geologia i la biogeoquímica. Ha treballat amb restes de fogueres a molts jaciments neandertals, inclosos El Salt i Abric del Pastor, a prop de la ciutat d'Alcoi, així com en llocs del Paleolític mitjà a França, Geòrgia, Montenegro, Armènia i Uzbekistan. Ha estat investigadora principal d'11 projectes de recerca, entre els quals diversos finançats per la Fundació Leakey sobre Tecnologia de Foc Neandertal. El 2014 va rebre una prestigiosa ERC Consolidator Grant del Consell Europeu de Recerca (PALEOCHAR) per explorar residus microscòpics i moleculars de matèria orgànica cremada per obtenir pistes sobre el clima, la dieta i la tecnologia en contextos neandertals.

## Premis i reconeixements

El 2013, Mallol va rebre el Premi UCLA Cotsen Junior a Prehistòria. L'any 2016, va ser guardonada amb el Premi Universitari d'Estudis de les Dones (IUEM 8 de març), atorgat anualment per l'Institut Universitari d'Estudis de la Dona de la Universitat de la Llacuna.

## Referències

* ↑ «Carolina MALLOL DUQUE».
* ↑ «CAROLINA MALLOL Associated researcher». Arxivat de l'original el 2019-07-08. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Award Abstract #0223739 Geoarchaeological Contexts of Human Occupation During Lower Palaeolithic Eurasia: A Micromorphological Study of Sediments from 'Ubeidiya, Dmanisi and Gran Dolina-TD10».
* ↑ Ansede, Manuel. «El enigma de la llegada de los primeros humanos modernos a la península Ibérica» (en castellà), 28-09-2020. [Consulta: 29 setembre 2020].
* ↑ «AMBI Lab». [Consulta: 29 setembre 2020].
* ↑ «Study of prehistoric campfires opens window into Neanderthal daily life».
* ↑ Latin American Herald Tribune. «Study of Prehistoric Campfires Opens Window into Neanderthal Daily Life». Arxivat de l'original el 2021-01-26. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «ERC Consolidator Grants 2014 results».
* ↑ «THE COTSEN PRIZE HISTORY».
* ↑ «The astrophysic of the IAC Mercedes Prieto Muñoz is awarded with the "IUEM 8th of March"».