OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associació Catalana pels Drets Civils

L'Associació Catalana pels Drets Civils és una associació creada el 2017 per les famílies dels presos i exiliats polítics relacionats amb el procés independentista català com a plataforma d'actuació conjunta, per donar veu als represaliats i suport a les seves famílies, per canalitzar les mostres de solidaritat i suport i per defensar els drets dels presos polítics catalans.
L'entitat fou guardonada amb el Premi Canigó atorgat el 2018 per la Universitat Catalana d'Estiu i el Premi 2N en la categoria nacional a la lluita antifeixista i per les llibertats el mateix any. També fou reconeguda aquell mateix any amb el Premi Caterina Casas en reconeixement de la defensa i promoció dels valors nacionals.

## Referències

* ↑ Mascaró, Anna «Neix l'associació dels familiars dels presos». Ara.cat, 21-11-2017.
* ↑ «La Universitat Catalana d'Estiu lliura el premi Canigó a l'associació dels familiars dels presos polítics i al pintor Antoni Miró». Vilaweb, 24-08-2018.
* ↑ «La Baula de Lleida reconeix l'advocat Àlex de Sàrraga amb el premi a la lluita antifeixista». Nació Digital, 31-10-2018.
* ↑ «3r Premi Caterina Casas». Molins TV. [Consulta: 9 maig 2024].

## Enllaços externs

* Associació Catalana pels Drets Civils - Lloc web oficial
# Biblioteca Jordi Rubió i Balaguer

La Biblioteca Jordi Rubió i Balaguer és una biblioteca pública del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat), inaugurada el 22 de maig del 2005. Està ubicada al Parc de la Muntanyeta, té una superfície 3.900 m² i és considerada com una de les més grans de Catalunya. S'anomenà en honor de Jordi Rubió i Balaguer, un eminent filòleg, professor i historiador de la literatura catalana, que va ser l'impulsor i primer director de la Biblioteca de Catalunya, de l'Escola de Bibliotecàries i de la Xarxa de Biblioteques Populars.
Els arquitectes Victòria Garriga i Toño Foraster (estudi AV62) van ser els responsables d'aquest projecte. La major part de l'edifici queda soterrada, amb un impacte visual mínim. Unes grans vidrieres permeten que entri abundant llum natural. La Biblioteca va obtenir l'accèssit dels IV Premis Municipals de Qualitat 2006, convocats per la Diputació de Barcelona, en la categoria destinada a equipaments municipals, en reconeixement de la qualitat dels espais, a les mesures d'accessibilitat i als criteris de sostenibilitat aplicats.

## Referències

* 1 2 «Evolució de les dades de la biblioteca 2009 ‐ 2013» (PDF). [Barcelona]: Gerència de Serveis de Biblioteques. Diputació de Barcelona, 2014. Arxivat de l'original el 2 d’abril 2015. [Consulta: 28 octubre 2014].
* ↑ Ajuntament de Sant Boi de Llobregat. Memòria de gestió, 2003 - 2007. Sant Boi de Llobregat: Ajuntament de Sant Boi de Llobregat, 2008.
* ↑ «Biblioteca Jordi Rubió i Balaguer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Central Library Jordi Rubió i Balaguer Sant Boi de Llobregat (Barcelona)». AV62. Arxivat de l'original el 25 de desembre 2014. [Consulta: 25 desembre 2014].
* 1 2 3 La Biblioteca Jordi Rubió i Balaguer rep un premi per la seva qualitat

## Enllaços externs

* Biblioteca de Sant Boi de Llobregat
# Brendelita

La brendelita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor de Christian Friedrich Brendel (Neustädtel, 26 de desembre de 1776 - Freiberg, 20 de novembre de 1861), director miner de Schneeberg-Neustädtel, en reconeixement del seu desenvolupament i aplicació de la tecnologia de mineria mecanitzada.

## Característiques

La brendelita és un fosfat de fórmula química (Bi$^{3+}$,Pb)₂(Fe$^{3+}$,Fe$^{2+}$)(PO₄)O₂(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la brendelita pertany a «08.B - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 4:1» juntament amb els següents minerals: retziana-(Ce), retziana-(La), retziana-(Nd), paulkel·lerita i kolitschita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Güldener Falk, a la localitat de Neustädtel, al districte de Schneeberg (Saxònia, Alemanya). També ha estat descrita al proper Schaar Shaft, a la localitat de Johanngeorgenstadt. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Brendelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 abril 2019].
# Brinrobertsita

La brinrobertsita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor del Dr. Brinley Roberts (1932 - 2018), mineralogista al Birkbeck College de la Universitat de Londres, en reconeixement de la seva extensa investigació sobre la mineralogia i el metamorfisme de baixa qualitat de les roques pelítiques del Regne Unit.

## Característiques

La brinrobertsita és un silicat de fórmula química Na$_{0,3}$Al₄(Si₄O$_{10}$)₂(OH)₄·3,5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997, i la primera publicació data del 2002. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1, sent un mineral molt tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la brinrobertsita pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, chernykhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la formació Nant Ffrancon, a Aber-Ogwen, Bangor (Gwynedd, Gal·les). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Brinrobertsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 abril 2019].
# Stepnoi (Gretxànaia Balka)

Stepnoi - Степной (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 18 km al nord-oest de Kalíninskaia i a 75 km al nord-oest de Krasnodar. Pertany al khútor de Gretxànaia Balka.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
# Tuwanuwa

Tuwanawa era una ciutat hitita situada al sud-est de la clàssica Capadòcia, al nord d'Adaniya (Cilícia). Era la que en època clàssica s'anomenava Tíana a uns 170 km al sud d'Hattusa.
Cap a l'any 1345 aC un cap anomenat Anna, que donava suport al rei d'Arzawa, va ocupar Tupaziya a la zona de Mont d'Ammuna, i després de saqueja-la va passar per un llac el nom del qual no s'ha conservat (potser el llac de la Sal) i va arribar fins a Tuwanawa que també va atacar. El rei Subiluliuma I el va derrotar vora les ciutats de Nahuriya i Šapparanda i va dominar tota la zona.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 65. ISBN 8446022532.
# Platja de l'Arenal (l'Ampolla)

La platja de l'Arenal és una extensa platja, urbana a llevant i natural a ponent, del municipi de l'Ampolla (Baix Ebre), situada al sud de la població, dins del golf de Sant Jordi. Està delimitada a llevant pel barranc de Sant Pere, on hi ha un viver de musclos, i a ponent s'estén en un llarg sorral que forma part del Parc Natural del Delta de l'Ebre, fins a la gola de la Bassa de les Olles, que la separa de la platja del Goleró. Orientada al nord-nord-est, té una longitud de 1.880 metres i una amplada de 41 metres, formada per sorra fina, còdols i grava, amb un pendent d'entrada a l'aigua moderat. Disposa de senyalització, socorrisme i salvament, dutxes, sanitaris portàtils, facilitats per a persones amb mobilitat reduïda, aparcament per a vehicles i zona de bar restaurant. Darrere la platja hi ha zones de xufla i canyissar, i més enllà les extensions d'arrossars. Davant de la platja s'erigeix la Punta del Fangar.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.
Des del 2022, la platja té habilitat un espai per a gossos, amb papereres, dispensadors de bosses i neteja especial de la sorra.

## Regressió

La platja pateix any rere any l'erosió que provoquen els temporals, especialment el temporal Gloria l'any 2020, pel que el Servei de Costes de l'Estat regenera la sorra anualment. Està en estudi l'eliminació del passeig marítim, a la zona urbana, i la creació de dunes.

## Referències

* ↑ «Fitxes Classificació - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* 1 2 «Platja de l'Arenal». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja de l'Arenal». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «L'Arenal». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «L’Ampolla habilita un tram de la platja de l’Arenal per a gossos». Setmanari l'Ebre, 25-07-2022.
* ↑ «Desfaran part del passeig i naturalitzaran la platja de l’Arenal, a l’Ampolla». Diari de Tarragona, 11-11-2023.
# Copa d'Europa de futbol 1986-87

La Copa d'Europa de futbol 1986–87 fou l'edició número trenta-dos en la història de la competició. Es disputà entre el setembre de 1986 i el maig de 1987, amb la participació inicial de 31 equips de 31 federacions diferents.
La competició fou guanyada pel FC Porto a la final davant del Bayern de Múnic.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Paris Saint-Germain FC | 2–3 | Vítkovice | 2–2 | 0–1 |
| FC Porto | 10–0 | Rabat Ajax | 9–0 | 1–0 |
| Brøndby | 6–3 | Budapest Honvéd | 4–1 | 2–2 |
| Örgryte | 3–7 | Dynamo Berlín | 2–3 | 1–4 |
| Beşiktaş JK | 3–0 | Dinamo Tirana | 2–0 | 1–0 |
| APOEL | 3–3¹ | HJK | 1–0 | 2–3 |
| Shamrock Rovers | 0–3 | Celtic FC | 0–1 | 0–2 |
| Beroe | 1–3 | Dynamo Kiev | 1–1 | 0–2 |
| PSV | 0–2 | Bayern Múnic | 0–2 | 0–0 |
| Avenir Beggen | 0–6 | Austria Viena | 0–3 | 0–3 |
| RSC Anderlecht | 3–1 | Górnik Zabrze | 2–0 | 1–1 |
| Steaua Bucarest | Bye | – | – | – |
| Rosenborg BK | 2–1 | Linfield | 1–0 | 1–1 |
| Estrella Roja | 4–2 | Panathinaikos FC | 3–0 | 1–2 |
| Young Boys | 1–5 | Reial Madrid | 1–0 | 0–5 |
| Juventus FC | 11–0 | Valur | 7–0 | 4–0 |
¹ APOEL passà a la segona ronda per la regla del valor doble dels gols en camp contrari.

## Segona ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Vítkovice | 1–3 | FC Porto | 1–0 | 0–3 |
| Brøndby | 3–2 | Dynamo Berlín | 2–1 | 1–1 |
| Beşiktaş JK | (abd)¹ | APOEL | – | – |
| Celtic FC | 2–4 | Dynamo Kiev | 1–1 | 1–3 |
| Bayern Múnic | 3–1 | Austria Viena | 2–0 | 1–1 |
| RSC Anderlecht | 3–1 | Steaua Bucarest | 3–0 | 0–1 |
| Rosenborg BK | 1–7 | Estrella Roja | 0–3 | 1–4 |
| Reial Madrid | 1–1² | Juventus FC | 1–0 | 0–1 |
¹ APOEL abandonà per motius polítics.
² Reial Madrid passà a quarts de final en vèncer des del punt de penal.

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| FC Porto | 2–1 | Brøndby | 1–0 | 1–1 |
| Beşiktaş JK | 0–7 | Dynamo Kiev | 0–5 | 0–2 |
| Bayern Múnic | 7–2 | RSC Anderlecht | 5–0 | 2–2 |
| Estrella Roja | 4–4¹ | Reial Madrid | 4–2 | 0–2 |
¹ Reial Madrid passà a semifinals per la regla del valor doble dels gols en camp contrari.

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| FC Porto | 4–2 | Dynamo Kiev | 2–1 | 2–1 |
| Bayern Múnic | 4–2 | Reial Madrid | 4–1 | 0–1 |

## Final

| FC Porto | 2–1 | Bayern Múnic |
| Madjer 79' Juary 81' | | Kögl 24' |
* Guanyador de la Copa d'Europa 1986-87
* FC Porto Primer títol

## Referències

* ↑ Temporada 1986–87

## Enllaços externs

* Temporada 1986-87 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Dama Grisa

Dama Grisa en català central o Bruixa bona en valencià (títol original en anglès, Good Witch) és una franquícia de televisió canadenco-estatunidenca protagonitzada per Catherine Bell com a Cassie Nightingale, una "bona" bruixa.
Produït per la productora canadenca Whizbang Films per a la cadena de cable estatunidenca Hallmark Channel, consta d'una sèrie de telefilms estrenats entre el 2008 i el 2014, als quals va seguir la sèrie de televisió Good Witch emesa a partir del 2015.

## Pel·lícules

| Núm. | Títol | Data d'estrena als Estats Units |
| 1 | The Good Witch | 19 de gener de 2008 |
| 2 | The Good Witch's Garden | 7 de febrer de 2009 |
| 3 | El casament de la Dama Grisa (en català central) | 13 de novembre de 2010 |
| 4 | La família de la Dama Grisa (en català central) | 29 d'octubre de 2011 |
| 5 | L'encanteri de la bruixa bona (en valencià) | 27 d'octubre de 2012 |
| 6 | El destí de la dama grisa (en català central) o El destí de la bruixa bona (en valencià) | 26 d'octubre de 2013 |
| 7 | El miracle de la dama grisa (en català central) o El miracle de la bruixa bona (en valencià) | 25 d'octubre de 2014 |

## Referències

* ↑ «Viewers Spellbound by "Good Witch," Hallmark Channel's Newest Primetime Original Series» (en anglès), 02-03-2015.
* ↑ «Catherine Bell and Chris Potter to Star in Sequel to "The Good Witch," Hallmark Channel's Second-Highest-Rated Original Movie Ever» (en anglès), 17 ottobre 2008.
* ↑ «Hallmark Channel's "The Good Witch's Garden" Ranks #1 in the Time Period on Saturday Night» (en anglès), 10-02-2009.
* ↑ «Hallmark Channel 2010 Fall TV Preview» (en anglès), 29 giugno 2010.
* ↑ «Catherine Bell and Chris Potter Return to Star in the World Premiere of "The Good Witch's Family," A Hallmark Channel Original Movie, Saturday, October 29» (en anglès), 27 luglio 2011.
* ↑ «The Enchanting Catherine Bell Is Back with a New Career and a Newborn in "The Good Witch's Charm," a Hallmark Channel Original World Premiere, October 27» (en anglès), 14-08-2012.
* ↑ «"The Good Witch's Destiny" Premieres as #1 Cable Program of the Day Among Women 25-54 Rating; Boosting Hallmark Channel to Rank #1 in Prime Time» (en anglès), 29 ottobre 2013.
* ↑ «Catherine Bell and Chris Potter Reteam for the Spell-Binding Seventh Installment in "The Good Witch" Series» (en anglès).
# Dan Gîrleanu

Dan Gîrleanu (Oradea, 2 de juny de 1954) és un jugador de voleibol romanès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa de voleibol de 1977 i una d'or a les Universíades de 1981. Amb la selecció romanesa jugà més de 300 partits.
A nivell de clubs va jugar al Dinamo București, guanyant la Recopa d'Europa de 1979, la Copa d’Europa de 1981 i set títols nacionals.
Després de retirar-se de les competicions va treballar com a entrenador en diferents equips.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Dan Gîrleanu». [Consulta: 25 agost 2023].
* 1 2 3 «Dan Girleanu - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 25 agost 2023].
# Daniel Dagallier

Daniel Dagallier (Trévoux, 11 de juny de 1926) és un tirador d'esgrima francès, ja retirat, especialista en espasa, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on quedà eliminat en sèries en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, va guanyar la medalla de bronze en la prova del espasa per equips, mentre en la prova espasa individual quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del Món d'esgrima, una d'or, dues de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1951 i 1958, així com una medalla d'or als Jocs del Mediterrani de 1955.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Daniel Dagallier». [Consulta: 19 novembre 2023].
# Daniel Espinosa

Jorge Daniel Espinosa (nascut el 23 de març de 1977) és un director de cinema suec de Trångsund, Estocolm, d'origen xilè.

## Carrera

Va assistir a l'Escola Nacional de Cinema de Dinamarca i es va graduar el 2001. El seu tercer llargmetratge, Diners fàcils, va ser la pel·lícula sueca amb més entrades a Suècia el 2010. Espinosa estava en converses sobre la direcció l'adaptació cinematogràfica de Assassin's Creed però finalment va ser substituït per Justin Kurzel.
També va dirigir la destrossada pels crítica pel·lícula de l'Univers Spiderman de Sony Morbius (2022).

## Filmografia

| Any | Títol | Notes |
| 2003 | Bokseren | Curtmetratge estudiantil |
| 2004 | Babylonsjukan | |
| 2007 | Uden for kærligheden | |
| 2010 | Diners fàcils | |
| 2012 | Safe House | |
| 2015 | El nen 44 | |
| 2017 | Life | |
| 2022 | Morbius | Nominada: Premi Golden Raspberry al pitjor director |
| 2024 | Madame Luna | També guionista |
| 2024 | Helikopterrånet | |
| TBA | The Anarchists vs ISIS | També productorr |
| TBA | Red Platoon | |

## Referències

* 1 2 «Daniel Espinosa» (en suec). Swedish Film Database. Swedish Film Institute. [Consulta: 6 febrer 2011].
* ↑ Roger, Susanne «Tre filmer tävlar om publikens röster» (en suec). Filmnyheterna. Swedish Film Institute, 19-01-2011.
* ↑ «Safe House Director Daniel Espinosa in Talks to Helm Assassin's Creed». AMC Theatres, 14-02-2014.
* ↑ Bergeson, Samantha «'Morbius' Director Daniel Espinosa Reacts to Bad Reviews: ‘I Have a Lot of Self-Hatred’» (en anglès). , 05-04-2022.
* ↑ Bergeson, Samantha «'Morbius' Director 'Got Scared' for Method Actor Jared Leto During Intense Scene: 'It Was a Bit Spooky'». IndieWire, 16-03-2022.
* ↑ Tolsky, Andy «Morbius Director Says Pokémon Was An Inspiration For The Marvel Movie». , 18-03-2022.
* ↑ Kroll, Justin. «Jake Gyllenhaal, 'Life' Director Daniel Espinosa to Reteam on 'The Anarchists vs ISIS'». Variety, 23-03-2017. [Consulta: 23 març 2017].

## Enllaços externs

* Daniel Espinosa al Swedish Film Database
# Daniel Irimiciuc

Daniel Irimiciuc (Iași, 9 de maig de 1949) és un tirador d'esgrima romanès, ja retirat, especialista en sabre, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Munic, on va disputar dues proves del programa d'esgrima. Fou quart en la prova de sabre per equips, mentre en la sabre individual quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Montreal, guanyà la medalla de bronze en la prova de sabre per equips, mentre en la sabre individual quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del món d'esgrima, dues de plata i una de bronze, entre les edicions de 1974 i 1977. A les Universíades guanyà tres medalles, una d'or i dues de bronze, entre les edicions de 1973 i 1977.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Dan Irimiciuc». [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ «Fechten - Weltmeisterschaften (Teil 1):». [Consulta: 7 agost 2024].
* ↑ «Dan Irimiciuc - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 8 agost 2024].
# Daniel Kowalski

Daniel Steven Kowalski (Singapur, 2 de juliol de 1975) és un nedador australià de mitja i llarga distància especialista en proves d'estil lliure. Va competir en els Jocs Olímpics en les proves de 200, 400 i 1.500 metres estil lliure i en els 4x200 metres relleus. En els Jocs Olímpics d'Atlanta 1996 es convertí en el primer nedador en 92 anys que s'adjudicava medalles en els 200, 400 i 1500 metres lliures. Kowalski ha estat sovint el "convidat de pedra" en els grans duels dels 1.500 m estil lliure entre dos dels millors nedadors de la disciplina, Kieren Perkins i Grant Hackett.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles als Campionats del Món en piscina llarga, de plata el 1994 i d'or i bronze el 1998, sis medalles als Campionats del Món en piscina curta, cinc d'or i una de bronze, entre les edicions de 1993 i 1999; així com vuit medalles als Campionats de Natació Pan Pacific, tres d'or i cinc de plata, i sis medalles als Jocs de la Commonwealth, dues d'or, una de plata i tres de bronze.
Kowalski anuncià la retirada de la competició el 8 de maig del 2002. Va estudiar màrqueting esportiu a la Bond University, on es va graduar el 2003. El 2010, després d'anunciar que era gai, va ser seleccionat pels lectors de samesame.com.au com un dels 25 australians gais més influents.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Daniel Kowalski». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Swimming through shadows: Daniel Kowalski's journey to self-acceptance» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Kowalski calls it quits» (en anglès), 09-05-2002. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Kowalski's new Olympic dream» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ Bradley, Seamus «Out and proud: Olympian Kowalski breaks silence». The Sydney Morning Herald, 18-04-2010.
* ↑ «Samesame 25». samesame. Arxivat de l'original el 2 April 2011. [Consulta: 31 març 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web de Daniel Kowalski Arxivat 2007-08-29 a Wayback Machine.
# Daniela Costian

Daniela Costian (Brăila, 30 d'abril de 1965) és una atleta romanesa, nacionalitzada australiana el 1990, ja retirada, especialista en el llançament de disc, que va competir durant la dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on guanyà la medalla de bronze en la competició del llançament de disc del programa d'atletisme. També disputà els Jocs de 1996, a Atlanta, i del 2000, a Sydney, on quedà eliminada en sèries de la prova del llançament de disc.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata al Campionat del món d'atletisme de 1993 i una d'or als Jocs de la Commonwealth de 1994. El 1985, sota bandera de Romania, guanyà una medalla de bronze a les Universíades. Al Campionat d'Europa d'atletisme de 1986, a Stuttgart, fou setena en la prova de disc, però va ser desqualificada i suspesa per dopatge després de donar positiu en esteroides. Guanyà deu campionats australians, set de disc i tres de pes, entre 1988 i 1996.
El seu millor llançament fou de 73,84 metres, el 1988, encara rècord romanès. Com a australiana el millor resultat fou de 68,72 metres l'any 1994. Aquest llançament va ser el rècord australià i d'Oceania durant 23 anys, fins que fou millorat per Dani Stevens l'agost de 2017.

## Millors marques

* Llançament de pes. 15,88 (1996)
* Llançament de disc. 73,84 metres (1988)

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Daniela Costian». [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «EUROPEAN ATHLETICS CHAMPIONSHIPS - STUTTGART 1986» (en anglès). European Athletics.
* ↑ «Commission of Inquiry into the Use of Drugs and Banned Practices Intended to Increase Athletic Performance 1990» (en anglès) p. 353. Government of Canada Publications.
* ↑ «In der Sackgasse» (en alemany). Der Spiegel, 07-08-1994. ISSN: 2195-1349.
* ↑ «Australian Athletics Results», 09-03-2011. Arxivat de l'original el 2011-03-09. [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «Recorduri Nationale la data de 01-05-2021». Federació Romanesa d'Atletisme.
* ↑ World Championships: How fear drove Dani Stevens back to podium. theaustralian.com.au. Retrieved 15 August 2017.
* ↑ Sue Bateman. «AUSTRALIAN PROGRESSIVE BEST PERFORMANCES» (en anglès) p. 41, 42. athletics-oceania.com, 24-07-2023. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ «Daniela COSTIAN | Profile | World Athletics». [Consulta: 21 juliol 2024].