OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prosauròpodes

Els prosauròpodes (Prosauropoda, 'anterior als sauròpodes') constitueixen un infraordre de dinosaures al qual pertanyen els sauropodomorfs més primitius, que visqueren a finals del període Triàsic i a principis del Juràssic.
Eren petits en comparació amb els sauròpodes, la seva mida no sobrepassava els 15 metres de longitud i el seu pes no arribava a un parell de tones. Tenien habilitats singulars com caminar a dues i quatre potes; la seva morfologia òssia és fàcil de diferenciar de la dels sauròpodes com Brachiosaurus o Apatosaurus.
Vivien generalment en pantans i boscos però tot i així s'adaptaven a terres àrides i infèrtils. La seva distribució pel continent Pangea fou molt reduïda fins al Juràssic, moment en què aquesta massa terrestre es dividí en Lauràsia i Gondwana i aquests rèptils evolucionaren cap a moltes formes.

## Classificació

Després de Yates (2003) i Galton (2001).
* Subordre Sauropodomorpha
** ?Azendohsaurus
** Saturnalia
** Thecodontosaurus
** Efraasia
** Panphagia
** Infraordre PROSAUROPODA
*** ?Yimenosaurus
*** ?Mussaurus
*** Família Riojasauridae
**** Eucnemesaurus
**** Riojasaurus
*** Plateosauria
**** Família Plateosauridae
***** Plateosaurus
***** Sellosaurus
***** Unaysaurus?
**** Família Massospondylidae
***** Coloradisaurus
***** Lufengosaurus
***** Massospondylus
***** Yunnanosaurus
***** Jingshanosaurus
***** Adeopapposaurus (assignada per Martínez el 2009)

## Referències

* ↑ http://dml.cmnh.org/2003Jul/msg00103.html Arxivat 2012-03-02 a Wayback Machine.
# Acris

Acris és un gènere de granotes petites de la família dels hílids que es troba a Nord-amèrica. Són més aquàtiques que altres espècies de la mateixa família car estan associades a dipòsits d'aigua permanents amb vegetació de superfície.

## Taxonomia

* Acris blanchardi
* Acris crepitans
* Acris gryllus (anglès)

## Referències

* ↑ El gènere Acris a la UICN.
Viccionari
# Cabot de fang

El cabot de fang, gobi d'alga, cabot d'alga, cabot mocós, gobi negrós, gòbit, gòmbit, gòmit, peix del diable o ruc d'alga (Gobius niger) és un peix de la família dels gòbids.

## Morfologia

* La talla màxima és de 15 cm.
* Cos allargat i de secció cilíndrica.
* El cap és gros.
* Els ulls són grossos i es troben a la part superior del cap.
* Els tentacles que surten dels orificis nasals es troben poc desenvolupats.
* Les aletes dorsals i l'anal són llargues.
* La primera dorsal és molt alta en els mascles.
* Els radis lliures de les pectorals es troben poc desenvolupats.
* El disc pelvià és rodó.
* Presenta quasi la mateixa coloració que Gobius geniporus, però és més fosc.
* Té una taca negra a la part anterior de la primera dorsal.

## Reproducció

Té lloc durant la primavera i l'estiu. En aquest període pot realitzar diverses postes. La posta és bentònica, els ous són aferrats davall qualque objecte i els mascles s'encarreguen de protegir-los. Tenen 4 anys de vida i a partir del segon ja són sexualment madurs.

## Alimentació

Menja crustacis, mol·luscs i poliquets.

## Hàbitat

És bentònic de fons tous preferentment fang amb pedres. També apareix a praderies de Posidonia oceanica i Caulerpa prolifera. Arriba fins als 75 m de fondària. És molt freqüent a l'interior de ports.

## Distribució geogràfica

Apareix a tot el Mediterrani, a l'atlàntic oriental (des de Noruega a Mauritània), a la mar Bàltica i a la mar Negra.

## Observacions

Suporta grans variacions de paràmetres fisicoquímics.

## Curiositats

* Fou la primera espècie de gòbid descrita per Carl von Linné.
* El mascle produeix feromones per atreure la femella.

## Referències

* ↑ Asturnatura (castellà)
* ↑ Boletín de dialectología española (continuación del B. D. C.) (1913) (DIEC) (castellà)
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'Introducció a la Naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Planes 237-238
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* Taxonomia d'aquesta espècie (anglès)
* El cabot mocós a les Illes Britàniques Arxivat 2007-10-30 a Wayback Machine. (anglès)
Viccionari
# Koeleria

Koeleria (en català i col·loquialment koelèria) és un gènere de plantes de la família de les poàcies. Conté una cinquantena d'espècies acceptades, quatre de les quals són natives dels Països Catalans (Koeleria vallesiana, Koeleria macrantha, Koeleria splendens i Koeleria pyramidata). El nom fou atorgat en honor del botànic alemany Georg Ludwig Koeler.
Les espècies d'aquest gènere són herbàcies anuals o perennes, generalment cespitoses i rarament rizomatoses. Presenten unes Tiges de 5 a 120 centímetres d'alçada, no ramificades, buides i de nusos glabres. Tenen fulles no auriculades ni pseudopeciolades, de limbe linear i estret (0,5 - 6mm. d'amplada), apicalment corbades cap avall, planes o bé plegades o convolutes, sense venació creuada i persitents. Lígules membranoses, puberulentes o ciliades. Les inflorescència són panícules, generalment denses, constretes lateralment, més o menys ovoides semblant a espigues, amb espates (bràctees que envainen les espiguetes). Espiguetes pedicelades, disposades en diferents eixos. El cariopsi (fruit) és oblong o lineal.
És un gènere de distribució cosmopolita, trobem representants a les zones temperades d'ambdós hemisferis i en zones de muntanya de regions tropicals. Generalment habiten en ambients oberts mesòfils o xerofítics com per exemple pradells més aviat secs o pedregossos. Comprén espècies ruderals, males herbes (per exemple Koeleria phleoides i Koeleria pyramidata) o espècies d'interès farratger en zones de prats i estepes de muntanya (Koeleria cristata).

## Taxonomia

* Koeleria caudata (Link) Steud.
* Koeleria gracilis Pers.
* Koeleria macrantha (Ledeb.) Schultes
* Koeleria nitida Nutt.
* Koeleria phleboides] Pers.
* Koeleria pseudocristata] Domin
* Koeleria splendens C. Presl
* Koeleria truncata Torr.
* Koeleria vallesiana (Honckeny) Gaudin
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

Achrochloa B. D. Jacks., orth. var., Airochloa Link, Brachystylus Dulac, Leptophyllochloa C. E. Calderón ex Nicora, Parodiochloa A. M. Molina, Raimundochloa A. M. Molina.

## Referències

* ↑ «koelèria». Termcat. [Consulta: 17 novembre 2019].
* ↑ «Koeleria». The Plant List. [Consulta: 17 novembre 2019].
* ↑ Oriol de Bolòs; Josep Vigo. Flora dels Països Catalans Volum IV (Monocotiledònies). Barcelona: Barcino, 2001. ISBN 84-7226-698-2 [Consulta: 14 novembre 2019].
* 1 2 3 L. Watson; T.D. Macfarlane, M.J. Dallwitz. «The grass genera of the world». [Consulta: 16 novembre 2019].
* ↑ «Koeleria». Flora of China. [Consulta: 17 novembre 2019].
* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 22.06.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 22 juny 2008].
# Casa d'Hipòlit Montseny

La Casa d'Hipòlit Montseny o cal Montseny, a Reus, és una edifici racionalista inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres i cantoner, de forma rectangular. Les façanes són planes i en les tres últimes plantes hi ha un balcó corregut començant en el carrer de Colom fins a acabar en una tribuna circular a la cantonada amb el carrer Ample. Hi ha tres petits balcons semicirculars en el costat del carrer Ample.
La planta baixa i l'entresòl presenten obertures sobre la façana plana formant el sòcol. Les finestres de l'entresòl són separades per maons d'obra vista. La coberta és plana i està envoltada per una barana metàl·lica idèntica que la dels balcons semicirculars. Els murs són arrebossats i pintats dibuixant ratlles horitzontals. Presenta persianes enrotllades de fusta. En aquest edifici la tribuna i el balcó corregut té gran intenció i valor. L'arquitecte va ser Antoni Sardà entre els anys 1934 i 1935, que no va signar l'obra, sinó Pere Caselles, l'arquitecte municipal jubilat feia uns anys.

## Història

Hipòlit Montseny, el propietari de la casa, era un important fabricant de ceràmica decorativa de Reus. Les seves peces van decorar Cal Navàs i altres edificis modernistes de la ciutat. El seu taller, que encara es conserva, és al mateix carrer de Colon, als números 8-14. Aquesta casa de 1935 és la primera d'un seguit d'edificis que va projectar Antoni Sardà, amb un concepte arquitectural similar per la forma, on va saber resoldre les difícils condicions dels solars on havia de treballar, petits i mal orientats. Els edificis, (els altres són ca les Corts, al raval de santa Anna i la del carrer de Prat de la Riba, 14) són cantoners i tenen tribunes molt vistoses, tancades amb vidres corbats i persianes enrotllables de fusta.

## Referències

* 1 2 «Casa Hipòlit Montseny» (en anglès). Docomomo. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Casa d'Hipòlit Montseny». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 abril 2012].
* 1 2 3 Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 10. Reus: Ajuntament de Reus; COAC, 2024, p. 7. ISBN 9788409559398.
# Epicicloide

Una epicicloide és la corba generada per un punt d'un cercle que gira sense lliscar sobre un altre cercle. Per tant, és un tipus particular d'epitrocoide (quan el punt associat resulta estar sobre el cercle generador).
Les seves equacions paramètriques són:
    $x(\theta )=(R+r)\cos \theta -r\cos({\frac {R+r}{r}}\theta )\,$
    $y(\theta )=(R+r)\sin \theta -r\sin({\frac {R+r}{r}}\theta )\,$
on R és el radi del cercle fix i r el radi del cercle generador. Si definim q = R/r, aquest sistema es pot escriure com:
    $x(\theta )=r\left[(q+1)\cos \theta -\cos(q+1)\theta \right]\,$
    $y(\theta )=r\left[(q+1)\sin \theta -\sin(q+1)\theta \right]\,$
La corba està formada per arcs isomètrics separats per vèrtexs. Si q és racional, el numerador representa el nombre d'arcs de la corba. El cas particular en què q = 1 (és a dir, els radis dels dos cercles són iguals) la corba resultant s'anomena cardioide; el cas en què q = 2 (el cercle fix és el doble del generador) la corba s'anomena nefroide.
La corba apareix per primera vegada a l'Antiguitat: Aristòtil i després Claudi Ptolemeu l'utilitzen per descriure el moviment dels planetes dins del model geocèntric. El 1674 Olaus Rømer, estudiant rodes amb engranatges, redescobreix l'epicicloide i li dona el seu nom actual i demostra que si les dents d'un engranatge es fan en forma de segments d'epicicloide el fregament entre les dents és mínim.

## Vegeu també

* Ciclògon
* Cicloide
* Hipocicloide
# Douglas Stewart

Douglas Stewart (Escòcia, 24 de juny de 1913 - Escòcia, 25 de juliol de 1991) va ser un genet escocès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa d'hípica. No finalitzà cap de les dues proves. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, va tornar a disputar dues proves del programa d'hípica. En la prova del concurs de salts d'obstacles per equips, formant equip amb Wilfred White i Harry Llewellyn, guanyà la medalla d'or, mentre en el concurs de salts individual fou dotzè. En ambdues proves muntà el cavall Aherlow.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Duggie Stewart». [Consulta: 5 desembre 2023].
# Egòpsides

Els egòpsides (Oegopsida) són ordre de cefalòpodes coleoïdeus del superordre Decapodiformes. Considerat abans com a subordre de l'ordre Teuthida, avui és considerat un ordre propi.

## Classificació

* Família Ancistrocheiridae
* Família Architeuthidae
* Família Bathyteuthidae
* Família Batoteuthidae
* Família Brachioteuthidae
* Família Chiroteuthidae
* Família Chtenopterygidae
* Família Cranchiidae
* Família Cycloteuthidae
* Família Enoploteuthidae
* Família Gonatidae
* Família Histioteuthidae
* Família Joubiniteuthidae
* Família Lepidoteuthidae
* Família Lycoteuthidae
* Família Magnapinnidae
* Família Mastigoteuthidae
* Família Neoteuthidae
* Família Octopoteuthidae
* Família Ommastrephidae
* Família Onychoteuthidae
* Família Pholidoteuthidae
* Família Promachoteuthidae
* Família Psychroteuthidae
* Família Pyroteuthidae
* Família Thysanoteuthidae
* Família Walvisteuthidae

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Oegopsida». [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Tree of life - Oegopsida». [Consulta: 29 març 2021].
# Octodòntids

Els octodòntids (Octodontidae) són una família de rosegadors que habita exclusivament a Sud-amèrica. Se'n reconeixen tretze espècies repartides en nou gèneres. L'espècie més coneguda és el degú (Octodon degus).
Es tracta de petits rosegadors amb el pelatge espès i de color marró, gris o negre. Tenen el cap relativament gran i el musell puntat. Els ulls són bastant grossos. Les espècies que viuen a la superfície tenen les orelles grans i rodones, mentre que les espècies de vida subterrània (com ara Spalacopus cyanus) les tenen petites. El seu nom científic, «Octodontidae», significa «dents de vuit» i es refereix al fet que les seves dents molars i premolars tenen la superfície masticatòria en forma de número 8.
# Eleccions al Parlament Europeu de 1984 (Irlanda)

Les eleccions al Parlament Europeu de 1984 a Irlanda van ser les eleccions celebrades el 14 de juny per a escollir als 15 eurodiputats irlandesos per a la II legislatura del Parlament Europeu. Les eleccions es van quedar en el 47,6% de participació, molt per sota del 63% de les anteriors eleccions, i van ser guanyades, com el 1979, pels conservadors del Fianna Fáil. El mateix dia es va aprovar per referèndum una esmena constitucional per permetre el dret a vot en les eleccions generals als ciutadans no irlandesos.

## Sistema electoral

Irlanda va tornar a repartir els seus 15 eurodiputats en quatre circumscripcions electorals: 5 escons per al Munster, 4 per al Comtat de Dublín, 3 per a la circumscripció de Connacht i l'Ulster i 3 més per a la resta de la província del Leinster. El sistema de recompte va ser el de representació proporcional mitjançant el vot únic transferible.

## Resultats

El conservador Fianna Fáil va tornar a ser el guanyador de les eleccions amb el 39,2% dels vots i 8 eurodiputats enfront del 32,2% i 6 escons del també conservador Fine Gael, membre del Partit Popular Europeu, creixent ambdós partits 3 i 2 representants respectivament. El Partit Laborista, membre de la Confederació dels Partits Socialistes, es va quedar fora amb el 8,4% dels vots, perdent els seus 4 escons, igual que l'Independent Fianna Fáil amb el 2,9%.
| Candidatura | Facció europea | Sufragis | Sufragis | Escons | Escons |
| Candidatura | Facció europea | Vots | % | Dip. | Dif. |
| Fianna Fáil (FF) | | 438.946 | 39,18% | 8 | ▲ 3 |
| Fine Gael (FG) | PPE | 361.034 | 32,22% | 6 | ▲ 2 |
| Partit Laborista (Lab) | UPSCE | 93.656 | 8,36% | | ▼ 4 |
| Independent: Thomas Joseph Maher | | 55.079 | 4,92% | 1 | |
| Sinn Féin | | 54.672 | 4,88% | | |
| Partit dels Treballadors | | 48.449 | 4,32% | | |
| Independent Fianna Fáil | ALE | 32.504 | 2,90% | | ▼ 1 |
| Aliança Verda | CEPV | 5.242 | 0,47% | | |
| Altres independents | | 30.834 | 2,75% | | |
| Vots a candidatures | Vots a candidatures | 1.120.416 | 97,20% | 15 | |
| Vots nuls o no vàlids | Vots nuls o no vàlids | 27.329 | 2,40% | Ireland Election | Ireland Election |
| Vots emesos | Vots emesos | 1.147.745 | 47,60% | Ireland Election | Ireland Election |
| Cens total | Cens total | 2.413.404 | | Ireland Election | Ireland Election |

## Referències

* ↑ «Decissió 83/285» (en anglès). Consell de la Unió Europea, 02-06-1983. [Consulta: 9 setembre 2024].
* 1 2 «Eleccions Irlanda: 1984 Eleccions europees» (en anglès). Elections Ireland. [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ «Llei de Referèndum, 1984» (en anglès). Irish Statute Book, 17-04-1984. [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ «Llei d'Eleccions de l'Assemblea Europea, 1977» (en anglès). Electronic Irish Statute Book (eISB). [Consulta: 20 agost 2024].
# Jaume I (desambiguació)

«Jaume I» té aquests significats:
* Estació de Jaume I, de la Línia 4 del Metro de Barcelona
* Premi Rei Jaume I de la Generalitat Valenciana
* Universitat Jaume I de Castelló
* Biografies:
# Yuan

«Yuan» té aquests significats:
* Yuan o Renminbi, moneda de curs legal a la República Popular de la Xina des de la revolució comunista de 1949
* Riu Yuan, riu de la provincia de Hunan afluent del Iang-Tsé
* Dinastia Yuan, dinastia que regnà a l'altiplà de Mongòlia en el període comprès entre 1368 i 1635
* Dinastia Yuan del Nord, dinastia que regnà a la Xina en el període comprès entre 1279 i 1368
* Yuan Wei, dinastia que va governar la Xina del 386 fins al 534
* Yuan Executiu, branca executiva del govern de la República de la Xina.
* Yuan (cognom), un dels cognoms més estesos a la Xina
* Biografies:
** Yuan An (?- 92), erudit, administrador i home d'estat de les corts dels emperadors Zhang i He de la dinastia Han
** Yuan Huan, oficial de la dinastia Han (~ 190)
** Emperador Yuan de Han (75 – 33 aC), emperador de la Dinastia Han (48 -33 aC)
** Yuan Lee (Hsinchu, 1936), químic i professor universitari taiwanès guardonat amb el Premi Nobel de Química de l'any 1986
** Yuan Shang (177–207), senyor de la guerra durant el període de la Dinastia Han
** Yuan Shao (? - 202), senyor de la guerra ocupà el nord de la Xina durant la guerra civil al final de la Dinastia Han Oriental
** Yuan Shikai (1859 – 1916), militar i polític xinès durant el final de la dinastia Qing i principis de la República de la Xina
** Yuan Shu (? - 199), senyor de la guerra durant l'era de la Dinastia Han
** Yuan Tan (? - 205), fill del senyor de la guerra Yuan Shao durant el període de la Dinastia Han
** Yuan Xi (? - 207), fill del senyor de la guerra Yuan Shao durant el període de la Dinastia Han Oriental
** Ding Yuan (?- 189), governador i senyor de la guerra durant la Dinastia Han Oriental de la Xina
** Dŏng Yuán (Chongqing, Jiangxi, Xina, 900 -962) pintor xinès fundador de l'Escola del Sud de pintura paisatgista
** Gongsun Yuan (? - 238), senyor de la guerra i un vassall de l'estat de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes
** Guo Yuan (Dinastia Han) (? - 202), general que serví al senyor de la guerra Yuan Shang durant el període de la Dinastia Han Oriental
** Liu Yuan (Han Zhao) (?-310), emperador fundador de l'estat xinès/xiongnu de Han Zhao
** Ma Yuan, diversos personatges
** Qu Yuan (340 aC - 278 aC), estudiós xinès i un ministre del Rei de Chu del sud
** Xiahou Yuan (? - 219), general servint sota el senyor de la guerra Cao Cao durant el període de la Dinastia Han Oriental
# Castell'Azzara

Castell'Azzara és un municipi italià de la província de Grosseto de poc més de 1307 habitants (2023) situat a 80 km de Florència, la capital de la Toscana. El 2008 encara tenia 1676 habitants.

## Topònim

El nom Castell'Azzara té el seu origen en un joc de daus (en italià zàra). El 1212 els germans Aldobrandeschi es van disputar a daus qui havia de començar a construir el castell (castello) al voltant del qual es va anar agrupant la població.

## Territori

El territori de Castell'Azzara s'estén entre els pendents meridionals del Mont Amiata i la vall septentrional de l'àrea del Tufo, en el passat va tenir una certa importància per les troballes de minerals.

## Història

El municipi sorgeix entre el segle xi i el segle xii sota el domini de la família Aldobrandeschi, passant després a ser possessió dels Baschi di Orvieto a final del segle xii i inici del segle xiii.
Més tard, el lloc va tornar a ser domini dels Aldobrandeschi i va entrar a formar part del Comtat de Santa Fiora; el 1439 va ser heretat pels Sforza gràcies al matrimoni de Bosio Sforza i Cecilia Aldobrandeschi.
Al segle xvi amb la caiguda política del Comtat Sforzesco, Castell'Azzara va entrar a formar part del Gran ducat de la Toscana.

## Monuments

* Panorama de Castell'Azzara
* La Torre del rellotge
* Façana de l'església de Sant Nicolau
* Interior de l'Església de la Verge del Rosari
* Façana de la Vil·la Sforzesca
* Església de Sant Gregori Magne

### Rocca Aldobrandesca

Complex de l'època medieval, símbol del poder de la família Aldobrandeschi, que més tard va passar a ser dels Sforza, abans de ser venuda a un propietari privat en èpoques més modernes. Del complex original se'n conserva el palau i la torre del rellotge.

### Església de Sant Nicolau

Té tres naus i va ser construïda a l'època medieval justa davant de la Rocca Aldobrandesca. Ha estat restaurada tres cops, dels quals són més evidents els que es van fer a l'època del Renaixement i el de segle xviii; el campanar és de l'època moderna.

### Església de la Verge del Rosari

Capella del segle xv amb frescos a l'àrea de l'absis, presenta senyals de restauracions del segle següent a la façana i al campanar.

### Vil·la Sforzesca

Residència de finals del segle xv dels Sforza, construïda al carrer que uneix Castell'Azzara amb la vall del poble. La restauració, que data del segle passat i d'aquest mil·lenni, han permès salvar els detalls de l'interior i arreglar l'estructura.

### Església de Sant Gregori Magne

Edifici religiós situat al costat de la Vil·la Sforzesca, amb la qual té una connexió interna. Era el lloc de pregària dels Sforza durant el temps que van viure a la seva residència de Castell'Azzara.

## Administració municipal

* Alcalde: Marzio Mambrini (des del 14 de juny del 2004)
* Telèfon del municipi: (+39) 0564 95291
* Email del municipi: no disponible

## Referències

* 1 2 «Castell’Azzara». A: Enciclopedia on line (en italià). Roma: Treccani.

## Bibliografia

* Aldo Mazzolai. Guida della Maremma
* Giuseppe Guerrini. Torri e Castelli della Provincia di Grosseto
* Administració Provincial de Grosetto
* Valentino Baldacci. I Luoghi della Fede
* Regió de la Toscana. Giubileo