OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Long Island (Maine)

Long Island és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 202 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Long Island tenia 202 habitants, 93 habitatges, i 61 famílies. La densitat de població era de 54,5 habitants/km².
Dels 93 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,7.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 3,5% entre 18 i 24, un 22,8% entre 25 i 44, un 30,2% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.833 $ i la renda mediana per família de 43.214 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era de 15.278 $. Entorn del 10% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Long Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Long Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Emilia Vătășoiu

Emilia Vătășoiu (Câineni, 20 d'octubre de 1933), de casada Liță, és una gimnasta artística romanesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on disputà les set proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips, mentre en la del concurs per aparells per equips fou cinquena. En les altres proves finalitzà en posicions més endarrerides. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, tornà a guanyar la medalla de bronze en la competició del concurs complet per equips, mentre en les altres proves finalitzà en posicions més endarrerides. El 1964, a Tòquio, disputà els seus tercers i darrers Jocs Olímpics. Destaca la sisena posició en el concurs complet per equips,
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món de gimnàstica artística de 1958.
Una vegada retirada va ser entrenadora i àrbitre internacional de gimnàstica.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Emilia Vătășoiu-Liță». [Consulta: 21 gener 2024].
* 1 2 «Emilia Vatasoiu - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 21 gener 2024].
# Murzuch

Murzuk o Murzuq (àrab: مرزق, Murzuq) és una ciutat i xabiyya (districte) al sud-oest de Líbia. Es troba a 120 km al sud de Sabah.

## Geografia

Murzuk, propera a Dulaym i a Tasawahm, té frontera amb les següents xabiyyes:
* Ghat - oest
* Wadi Al Hayaa - nord-oest, oest de Sabha
* Sabha - nord-oest, est de Wadi Al Hayaa
* Al-Jufrah - nord
* Al-Kufrah - est
Al sud-est fa frontera amb la regió de Borku-Ennedi-Tibesti, al Txad, i al sud-oest amb el departament d'Agadès, al Níger. El límit nord fou modificat en la reorganització administrativa del 2007.
Entre les ciutats de la xabiyya cal citar:
* Al-Qatrun, oasi i encreuament de camins
* Al-Uwaynat (Sardalis), oasi i encreuament de camins
* Al-Wigh, oasis
* Murzuq, centre administratiu
* Qawat, oasi i encreuament de camins
* Tajarhi, oasi i encreuament de camins

## Districte

Té una superfície de 349.790 km², similar a la d'Alemanya (357.000 km²). Tot i que en termes generals el districte es manté sense grans canvis, ha patit retocs en els darrers anys:
* 2001-2007
* des de 2007

## Història

Forma part del territori dels garamants dels quals la capital Garama era a uns 100 km al nord-est de Murzuk.
La ciutat, vora el nord de l'anomenat "mar de sorra", es va desenvolupar després de la fundació el 1310 d'un fort, ara en ruïnes, fundat per Sidi l-Muntasir al-Muhammad. L'aigua per la població i el palmerar estava garantida per les capes freàtiques poc fondes alimentades pel uadi Hufra. Fou tradicional escala de la ruta trans-sahariana cap al Txad. El fort fou important i fins i tot se'l va arribar a anomenar com el "París del Sàhara". Fou ocupat pels otomans el 1578 i fou després la capital del Fezzan. Els quarters de la tropa otomana estaven al nord-oest de la ciutat que estava emmurallada i gaudia també de mesquita (amb un minaret troncònic notable) i mercat diari. La mesquita era al carrer principal de la ciutat que anava del sud-est al nord-oest, entre la porta Bab al-Kabir (la principal de les tres de la ciutat) i el fort. Heinrich Barth la va visitar el 1851 i Gustav Nachtigal el 1869.
El otomans van haver de cedir Líbia als italians el 1912. Tanmateix Murzuk no fou ocupada pels italians fins al 1914. Llavors tenia uns 800 habitants i estava en decadència a causa de l'adveniment del transport modern. L'ocupació italiana degué ser beneficiosa per la ciutat perquè el 1920 els britànics calculaven la seva població en una xifra entre 3.500 i 7.000 habitants. Va créixer regularment i especialment després de la independència. A final dels anys setanta fou elevada a municipalitat (baladiyah) i esdevingué centre administratiu del sud del país. Després de la revolució del 1969, els anys setanta es van crear a l'est de la població unes granges model en terrenys posats en valor per l'estat. El 1981 tenia 6.290 habitants amb 1.007 cases, que ja havien superat les muralles. El 1984 el cens del districte donava 42.294 habitants. En aquest temps es va trobar petroli a la regió.

## Nota

* ↑ vers 1983 a Statoids

## Referències

* Statoids
* Enciclopèdia de l'Islam, VII, 638
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 - 3.000 metres obstacles masculins

Els 3.000 metres obstacles masculins van ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928. La prova es va disputar entre l'1 i el 4 d'agost de 1928 i hi van prendre part 22 atletes de 10 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Toivo Loukola (FIN) | Paavo Nurmi (FIN) | Ove Andersen (FIN) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1928.
| Rècord del Món | 9' 25.2" | Toivo Loukola | | 1928 |
| Rècord Olímpic | 9' 33.6" | Ville Ritola | París (FRA) | 9 de juliol de 1924 |
Durant la competició Toivo Loukola va millorar el rècord del món.

## Calendari

| Data | Horari | Ronda |
| dimecres 1 d'agost de 1928 | 15.20 | Sèries |
| dissabte 4 d'agost de 1928 | 15.30 | Final |

## Resultats
### Sèries

Els tres primers classificats de cada sèrie passen a la final.
Sèrie 1
| Pos. | Atleta | País | Temps | Notes |
| 1 | Ville Ritola | Finlàndia | 9:46.6 | Q |
| 2 | Melvin Dalton | Estats Units | 9:58.6 | Q |
| 3 | Nils Eklöf | Suècia | | Q |
| 4 | Walter Gegan | Estats Units | | |
| 5 | Henry Oliver | Regne Unit | | |
| 6 | Nello Bartolini | Itàlia | | |
| 7 | Jozef Langenus | Bèlgica | | |
| 8 | Art Keay | Canadà | | |
Sèrie 2
| Pos. | Atleta | País | Temps | Notes |
| 1 | Paavo Nurmi | Finlàndia | 9:58.8 | Q |
| 2 | Lucien Duquesne | França | 9:58.9 | Q |
| 3 | William Spencer | Estats Units | | Q |
| 4 | Norman Biddulph | Regne Unit | | |
| 5 | Edgard Viseur | Bèlgica | | |
| 6 | Henrique Santos | Portugal | | |
| | Gerry Coughlan | Irlanda | | DNF |
Sèrie 3
| Pos. | Atleta | País | Temps | Notes |
| 1 | Toivo Loukola | Finlàndia | 9:37.6 | Q |
| 2 | Ove Andersen | Finlàndia | | Q |
| 3 | Henri Dartigues | França | | Q |
| 4 | Jean-Gunnar Lindgren | Suècia | | |
| 5 | Vernon Morgan | Regne Unit | | |
| 6 | Joe Blewitt | Regne Unit | | |
| 7 | Jesse Montgomery | Estats Units | | |

### Final

| Pos. | Atleta | País | Temps | Notes |
| 1 | Toivo Loukola | Finlàndia | 9:21.8 | WR |
| 2 | Paavo Nurmi | Finlàndia | 9:31.2 | |
| 3 | Ove Andersen | Finlàndia | 9:35.6 | |
| 4 | Nils Eklöf | Suècia | 9:38.0 | |
| 5 | Henri Dartigues | França | 9:40.0 | |
| 6 | Lucien Duquesne | França | 9:40.5 | |
| 7 | Melvin Dalton | Estats Units | | |
| 8 | William Spencer | Estats Units | | |
| | Ville Ritola | Finlàndia | | DNF |

## Referències

* ↑ «Olympedia – 3,000 metres Steeplechase, Men». [Consulta: 14 octubre 2023].
# Zetes

En la mitologia grega, Zetes (en grec antic Ζήτης, "el que bufa fort"), era un fill de Bòreas, el déu del vent del nord, i d'Oritia, filla d'Erecteu.
Tenia un germà bessó, Càlais. Els dos germans eren coneguts com els Borèades. Segons Higí, tenien ales al cap i als peus, els cabells blaus i podien volar. Formaven part del grup dels argonautes que amb Jàson anaven a la Còlquida a buscar el velló d'or. Els dos germans, durant el viatge i quan van parar a Tràcia, van alliberar el rei Fineu de les Harpies que li impedien de menjar. Apol·lodor explica que els Borèades tenien les ales als costats, com els ocells. D'ells se sap per diverses fonts que havien nascut a Tràcia, com el seu pare, i que la seva característica essencial era la rapidesa. Algunes tradicions diuen que Zetes i Càlais van perseguir les Harpies fins a obligar-les a prometre que deixarien en pau Fineu. Altres versions diuen que els Borèades van perseguir les harpies fins a matar-ne dues de les tres. O també, sense que hi intervinguin les Harpies, van castigar Fineu deixant-lo cec, tal com ell havia fet amb els fills de la seva germana Cleòpatra, Plexip i Pandíon.
Van participar, ell i el seu germà, en els Jocs Fúnebres que Jàson va organitzar a la Propòntida per la mort accidental del rei Cízic. Zetes va guanyar en la carrera llarga, i Càlais en el doble estadi.

## Referències

* ↑ «Zetes | Facts, Information, and Mythology». [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ Higí. Faules. 14,18 i 32.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 73. ISBN 9788496061972.
* ↑ Higí. Faules. 273, 10.
Viccionari
# Machiasport

Machiasport és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.160 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Machiasport tenia 1.160 habitants, 413 habitatges, i 289 famílies. La densitat de població era de 21 habitants/km².
Dels 413 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 134,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.531 $ i la renda mediana per família de 32.279 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.643 $ mentre que les dones 20.500 $. La renda per capita de la població era de 13.727 $. Entorn de l'11,8% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Machiasport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Machiasport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kujawiak

El kujawiak és una dansa tradicional polonesa de la regió de Cuiàvia (en polonès, Kujawy), al centre de Polònia. És una de les cinc danses nacionals de Polònia; els altres són el krakowiak, la masurca, l'oberek i la polonesa.
La primera referència a un kujawiak es troba el 1827. El noms populars de la dansa fan referència a 'somni', a 'adormir'. La música està en compàs ternari, i és bastant lenta; sovint és lírica i tranquil·la, suposadament, en representació del paisatge de Cuiàvia, i en general en mode menor. La dansa es balla per parelles que van caminant amb gràcia en un ritme de negra, als genolls lleugerament doblegades, amb girs relaxats i es gronxen suaument. També hi ha danses kujawiak de dones. història
Alguns compositors han escrit música basada en aquesta dansa com, per exemple, Henryk Wieniawski.

## Referències

* 1 2 Don Michael Randel. The Harvard Dictionary of Music. Harvard University Press. 2003, p. 449.

## Enllaços externs

* Poland.com Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Essay on the kujawiak Arxivat 2006-12-06 a Wayback Machine. (anglès)
* Grup de dansa tradicional polonesa ballant un kujawiak
# Emilio Porrini

Emilio Porrini (Milà, 1858 - Barcelona, 1900) fou un clarinetista italià que va viatjar a Barcelona per tal d'instaurar-se allà com a professor de clarinet i membre de diferents agrupacions musicals.

## Biografia

Es va formar a Milà, on destacà com a primer clarinet als teatres dal Verne i al de la Società dei Concerti Popolari.
A la dècada del 1880 s'establí a Barcelona, on esdevingué primer clarinet del Liceu, així com professor de clarinet i clarinet baix al Conservatori del Liceu, des del 1895, i a l’Escola Municipal de Música de Barcelona.
També va ser concertista a l'Amèrica del Sud, per exemple a València el 1892. Entre els concerts que va deixar hi ha Povero fiore!, que va dedicar a Evarist Arnús, banquer català.

## Referències

* ↑ «Emilio Porrini | enciclopedia.cat». [Consulta: 8 setembre 2023].
* 1 2 La Vanguardia (13.03.1895) p. 2
* ↑ ALMACELLAS, Josep Maria (2006). Del carrer a la sala de concerts. Banda Municipal de Barcelona 1886-1944. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. pàg 233.
# Madawaska (Maine)

Madawaska és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 4.534 habitants. Està situada a la vora del riu Saint John, que marca la frontera amb el Canadà, davant de la localitat d'Edmundston, a Nova Brunswick.
La proximitat amb la població veïna no és només geogràfica. També comparteix amb Edmundston la cultura braiona fruit d'una herència acadiana, que se celebra anualment en un important festival. És un dels llocs de Maine on el francès és la llengua majoritària. El 83,4% dels habitants de Madawaska l'utilitza a casa.
La frontera precisa entre Maine i Nova Brunswick en aquesta zona no quedà fixada al tractat de París i va ser una font de disputes entre els Estats Units i el Regne Unit durant l'anomenada guerra d'Aroostook. En aquesta època els habitants d'Edmunston i Madawaska es proclamaren ciutadans de la República de Madawaska i el record d'aquest fet perdura com a tradició.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Madawaska tenia 4.534 habitants, 1.993 habitatges, i 1.301 famílies. La densitat de població era de 31,5 habitants per km².
Dels 1.993 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 30,1% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.994 $ i la renda mediana per família de 42.269 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.117 $ mentre que les dones 22.361 $. La renda per capita de la població era de 18.552 $. Entorn del 7,5% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Madawaska». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Madawaska». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Efecte Thomson

L'efecte Thomson, descobert per Willian Thomson (Lord Kelvin), descriu la relació entre un corrent elèctric, o una tensió elèctrica, i el flux de calor, o un gradient tèrmic, dins d'un material conductor.
El 1851 Thomson va demostrar que els efectes Seebeck i Peltier estan relacionats: un material sotmès a un gradient tèrmic i recorregut per un corrent elèctric intercanvia calor amb el medi exterior. De manera recíproca, un material sotmès a un gradient tèrmic i recorregut per un flux de calor, genera un corrent elèctric.
L'efecte Thomson es manifesta quan són presents de manera simultània un gradient de temperatura T i un corrent elèctric I. Llavors hi ha una generació, emissió o absorció, de calor Q en tots els segments del material presos individualment. El gradient de flux tèrmic degut a l'efecte Thomson dins dels materials ve determinat per:
    ${\frac {dQ(x)}{dx}}=I.\tau .{\frac {dT(x)}{dx}}\,$
   * dT(x)/dx és el gradient de temperatura.
   * τ és el coeficient Thomson.
   * x és la coordenada espacial (vegeu esquema)
També existeix un terme degut a l'efecte Joule $Q=\rho J^{2}$ on ρ és la resistivitat elèctrica i J la densitat del corrent, però dQ(Joule)/dx és nul si el material és homogeni o, cosa que és el mateix, ρ és independent de x.
Els coeficients Peltier Π i Seebeck S estan relacionats amb el coeficient de Thomson τ per les equacions de Kelvin:
   * $\Pi =ST\,$
i
   * $\tau =T{\frac {dS}{dT}}\,$
Aquesta darrera relació ens indica que l'efecte Thomson no es presentarà més que als materials per als quals el coeficient de Seebeck depèn significativament de la temperatura. En efecte, si S és independent de la temperatura, llavors ${\frac {dS}{dT}}=0$. Així tenim, per exemple, que l'efecte Thomson és negligible en el cas del plom, atès que el seu coeficient de Seebeck és gairebé independent de la temperatura.
En metalls com el zinc o el coure hi ha una emissió d'energia (efecte Thomson positiu), mentre en metalls com el cobalt, el níquel o el ferro hi ha una absorció d'energia (efecte Thomson negatiu].

## Vegeu també

* Efecte Seebeck
* Efecte Peltier
* Efecte Joule
* Termoelectricitat
# Copa espanyola de bàsquet femenina 1978-1979

La Copa de la Reina de bàsquet 1978-89 fou la dissetena edició de la Copa espanyola de bàsquet. Se celebrà des del 27 d'abril fins a l'1 de maig de 1979 al Pavelló del Centre Parroquial Sant Josep de Badalona i fou organitzada per la Federació Espanyola de Basquetbol. Hi participaren els cinc equips millors de la classificació final de la Primera Divisió femenina, l'Íntima Picadero, vigent campió, el RC Celta de Vigo, el GE Iberia, el Vacaciones Spantax, el Club Juven, i el CB Sant Josep Badalona, com a equip organitzador. La competició es disputà en dues fases, la primera en format de lliga regular, i la segona, en format d'eliminació directa, amb semifinals, tercer i quart lloc i final. El campió de la Copa tingué el dret de participar en la Copa Ronchetti de la temporada següent.

## Clubs participants

* GE Iberia
* Club Juven
* Íntima Picadero
* Club Bàsquet Sant Josep
* Vacaciones Spantax
* Celta de Vigo

## Fase final
### Final

| 1 de maig de 1979 (1979-05-01) Informe | Íntima Picadero | 64–54 | RC Celta de Vigo | Pavelló del Club Bàsquet Sant Josep, Badalona Àrbitres: Hernández Cabrera i Recuenco |
| Pavelló del Club Bàsquet Sant Josep, Badalona Àrbitres: Hernández Cabrera i Recuenco |||
| 1 de maig de 1979 (1979-05-01) Informe | Pts: Castillo 17 | | Pts: Paino 23 | Pavelló del Club Bàsquet Sant Josep, Badalona Àrbitres: Hernández Cabrera i Recuenco |
| Íntima Picadero | RC Celta de Vigo |
| # | Pos. | Jugadora | Pts |
| | | Neus Bartran | 8 |
| | | Concha Navío | 2 |
| | | Mercedes Castillo | 13 |
| | | Geni Barnola | 10 |
| | P | Rosa Castillo | 17 |
| | | Katy Martínez | 10 |
| | | Joana Grau | 4 |
| Total | Total | Total | 64 |
| Entrenador ||||
| Paco Martínez ||||
* Campió de la Copa de la Reina 1978-79
* Íntima Picadero Quart títol
* MVP
| # | Pos. | Jugadora | Pts |
| | | Susana García | 6 |
| | | Pepa Calvet | 4 |
| | A | Ángeles Liboreiro | 11 |
| | P | Marisol Paíno | 23 |
| | P | Carmen Martínez | 6 |
| | | Maribel Lorenzo | 4 |
| | | S. Álvarez | 0 |
| Total | Total | Total | 55 |
| Entrenador ||||

## Referències

* ↑ «Íntima y Celta, favoritos» (en castellà). Mundo Deportivo p. 35, 27-04-1979. [Consulta: 30 setembre 2024].
# Medford (Maine)

Medford és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 231 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medford tenia 231 habitants, 88 habitatges, i 69 famílies. La densitat de població era de 2,1 habitants/km².
Dels 88 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,2% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 20,5% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 37,2% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,3 homes.
Entorn del 10% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dorònic

Dorònic (Doronicum) és un gènere de plantes amb flor dins la família asteràcia.
És un gènere originari d'Europa. Algunes espècies creixen silvestres als Alps i Pirineu.
Aquest família compren unes 40 espècies.
Són plantes vivaces de fins a un metre d'alt. Arrel tuberosa. Tija dreta i simple, pubescent i cilíndrica. Fulles grans. Flors en capítols grocs. Fruits en aquenis oblongs cilíndrics i pubescents.

## Algunes espècies

* Doronicum orientale -
* Doronicum pubescens
* Doronicum carpetanum
* Doronicum plantagineum espècie protegida a les Muntanyes de Prades (DECRET 172/2008, de 26 d'agost, de creació del Catàleg de flora amenaçada de Catalunya.)

## Usos

* Medicinals: Planta cardiotònica
* Ornamentals: Planta d'exterior en jardineria

## Referències

* PINK, A. Gardening for the Million.
# Wordià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Triàsic | Inferior | Indià | més recent |
| Permià | Lopingià | Changxingià | 254,14 ± 0,07 |
| Permià | Lopingià | Wuchiapingià | 259,1 ± 0,5 |
| Permià | Guadalupià | Capitanià | 265,1 ± 0,4 |
| Permià | Guadalupià | Wordià | 268,8 ± 0,5 |
| Permià | Guadalupià | Roadià | 272,95 ± 0,11 |
| Permià | Cisuralià | Kungurià | 283,5 ± 0,6 |
| Permià | Cisuralià | Artinskià | 290,1 ± 0,26 |
| Permià | Cisuralià | Sakmarià | 293,52 ± 0,17 |
| Permià | Cisuralià | Asselià | 298,9 ± 0,15 |
| Carbonífer | Pennsylvanià | Gjelià | més antic |
| Subdivisió del sistema permià segons la IUGS. ||||
El Wordià és un estatge faunístic del Permià. Comprèn el període entre fa 268,8 ± 0,5 milions d'anys i fa 265,1 ± 0,4 milions d'anys.

## Fauna

* Primera aparició del sinàpsid Glanosuchus en el registre fòssil

## Referències

* ↑ «Taula Cronostratigràfica Internacional v. 2018/08». Comissió Internacional d'Estratigrafia. [Consulta: 18 febrer 2021].