OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Liudmila Titova

Liudmila Titova (en rus: Людми́ла Евге́ньевна Тито́ва) (Txità, Unió Soviètica 1946) és una patinadora de velocitat sobre gel soviètica, ja retirada, que destacà en les dècades del 1960 i 1970.

## Biografia

Va néixer el 26 de març de 1946 a la ciutat de Txità, població situada al Transbaikal, que en aquells moments formava part de la Unió Soviètica i que avui en dia forma part de la Federació Russa.

## Carrera esportiva

Va fer el seu debut en el patinatge de velocitat sobre gel en el Campionat del Món de patinatge de velocitat de l'any 1966, on tot i no classificar-se per a les finals donà molt bones sensacions a l'entrenador soviètic. El 1968 fou seleccionada per participar en els Jocs Olímpics d'hivern realitzats a Grenoble (França) on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de 500 metres i la medalla de plata en la prova de 1.000 m., a més de finalitzar setena en la prova de 1.500 metres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 realitzats a Sapporo (Japó) aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova de 500 metres, a més de finalitzar quarta en la prova de 1.000 metres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 realitzats a Innsbruck (Àustria) aconseguí finalitzar setena en la prova dels 1.000 metres.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar la medalla de bronze en el Campionat del Món de patinatge l'any 1971 en la prova de combinada. En el primer Campionat del Món de patinatge de velocitat de la modalitat d'esprint realitzat l'any 1970 aconseguí la medalla d'or, aconseguint la medalla de bronze l'any 1972 en aquesta mateixa competició. El 1971, així mateix, aconseguí guanyar la medalla de plata en el Campionat d'Europa de patinatge de velocitat en la prova de combinada. Al llarg de la seva carrera fou una vegada campiona del seu país en combinada i tres vegades medalla de plata en aquesta competició a més d'esdevenir dues vegades campiona en la prova d'esprint.
Després de retirar-se el 1976 de les competicions va treballar com a comentarista de patinatge de velocitat a la televisió i més tard com a directora de relacions públiques a l'associació Sport Park i va acabar els seus estudis d'enginyeria aeronàutica. L11 de gener de 1996,juntament amb altres dues llicenciades de l'Institut d'Aviació de Moscou, Titova, que llavors tenia gairebé 50 anys, va ser una de les integrants de l'equip rus en aconseguir arribar al Pol Sud geogràfic.

### Rècords del món

| Distància | Temps | Data | Seu |
| 1.000 m | 1:29.5 | 9 de gener de 1970 | Medeo |
| 1.000 m | 1:29.0 | 20 de febrer de 1971 | Inzell |
| 1.000 m | 1:27.7 | 21 de febrer de 1971 | Inzell |

### Millors marques personals

| Distància | Temps | Data | Seu |
| 500 m | 42.35 | 29 de març de 1975 | Medeo |
| 1.000 m | 1:24.31 | 16 de març de 1976 | Medeo |
| 1.500 m | 2:14.77 | 21 de març de 1975 | Medeo |
| 3.000 m | 5:01.89 | 16 de gener de 1972 | Inzell |

## Referències

* ↑ «Lyudmila Titova». olympedia.org. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Soviet Life (en anglès). Embassy of the Union of the Soviet Socialist Republics in the USA, 1972-07, p. 64.

## Enllaços externs

* (anglès) www.skateresults.com - Lyudmila Titova Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Song

«Song» té aquests significats:
* Dinastia Song, dinastia que dominà el poder a la Xina entre 960 i 1279
* Dinastia Liu Song (420-479), primera de les quatre Dinasties del Sud en la Xina, succeint a la Dinastia Jin Oriental i continuada per la Dinastia Qi del Sud
* Llibre de Song o Història dels Song, text històric de la Dinastia Liu Song de les Dinasties del Sud de la Xina que abasta la història d'entre el 420 i el 479, escrit per Shen Yue de la Dinastia Liang (502-557)
* Mont Song, muntanya a la província de Henan, considerada sagrada pel taoisme
* Biografies:
** Song Jianfeng, judoka xinesa
** Song Ji-hyun (1969), jugadora d'handbol sud-coreana que va competir durant la dècada de 1980
** Song Joong-ki (Daejeon, 1985), actor de cinema sud-coreà
** Song Kang-ho (Gimhae, 1967), actor de cinema sud-coreà
** Song Maojin, pintor xinès que va viure sota la dinastia Ming
** Song Yingxing (Yichun, 1587-1666), científic i enciclopedista xinès que va viure durant l'època tardana de la dinastia Ming
** Song Yu (segle III aC), poeta xinès
** Song Xian (segle II), militar servint sota el senyor de la guerra menor Lü Bu durant la tardana Dinastia Han
** Song Xu (~ 1525, Jixing / Huzhou, Zhejiang - 1625), pintor i monjo budista xinès que va viure sota la dinastia Ming
** Alex Song (Douala, Camerun, 1987), futbolista camerunès
** Brenda Song (1988), cantant, actriu, model i ballarina estatunidenca
** Cao Song (? - 193 dC), pare del senyor de la guerra Cao Cao de la tardana Dinastia Han Oriental
** Li Song (pintor), pintor xinès de la cort imperial que va viure sota la dinastia Song
** Pan Song (Dandong, 1975), judoka xinès
** Rigobert Song (Nkenglicock, 1976), futbolista camerunès de la dècada de 2000, internacional amb la selecció
** River Song, personatge fictici creat per Steven Moffat i interpretat principalment per Alex Kingston a la sèrie de ciència-ficció britànica Doctor Who
** Su Song (1020 - 1101), erudit xinès
** Yu Song (1987), judoka xinesa
# Coventry (Connecticut)

Coventry és una població dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2000 tenia 11.504 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coventry tenia 11.504 habitants, 4.261 habitatges, i 3.191 famílies. La densitat de població era de 117,8 habitants per km².
Dels 4.261 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 25,1% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.680 $ i la renda mediana per família de 72.674 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.164 $ mentre que les dones 36.514 $. La renda per capita de la població era de 27.143 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coventry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coventry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Andover (Connecticut)

Andover és una població dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2005 tenia 3.209 habitants.
Va ser fundada el 1848 i el seu nom ve d'Andover (Hampshire, Anglaterra).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Andover tenia 3.036 habitants, 1.150 habitatges, i 861 famílies. La densitat de població era de 75,8 habitants per km².
Dels 1.150 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 25,1% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 34,9% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.452 $ i la renda mediana per família de 75.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.543 $ mentre que les dones 36.167 $. La renda per capita de la població era de 30.273 $. Aproximadament l'1,8% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ The Connecticut Magazine: An Illustrated Monthly. Connecticut Magazine Company, 1903, p. 330.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Andover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Andover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Berlanga i Sarraseca

Joan Berlanga i Sarraseca (Sabadell, 1972) és un professor d'institut i escriptor català.

## Trajectòria

Viu al barri de Gràcia de Sabadell. És llicenciat en Història i té un màster en Didàctica de les Ciències Socials. Milità a Iniciativa per Catalunya Verds i va participar a Procés Constituent. Va ser el cap de llista d'Unitat pel Canvi a Sabadell en les eleccions municipals del 24 de maig de 2015, la segona llista més votada, amb 4 regidors. i va ser tinent alcalde de l'Ajuntament de Sabadell. A les eleccions municipals del 26 de maig de 2019 es presentà com a cap de llista de Sabadell en Comú, una candidatura que no va obtenir representació al consistori.
En l'àmbit literari és l'autor de la novel·la L'extraordinària vida d'un gos a les últimes, que va obtenir el 62è Premi Josep Maria Folch i Torres de novel·les per a nois i noies.

## Referències

* 1 2 «Joan Berlanga, candidat a cap de llista d'ICV a les eleccions municipals de 2015». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 3 juny 2015].
* ↑ «Candidatura». Unitat pel Canvi a Sabadell. Arxivat de l'original el 30 de maig 2015. [Consulta: 3 juny 2015].
* ↑ «Joan Berlanga serà el candidat d'ICV Sabadell en les eleccions municipals del 2015». El Periódico. [Consulta: 3 juny 2015].
* ↑ «Eleccions locals 2015». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 3 juny 2015].
* ↑ «20 coses que no sabies de Joan Berlanga (Sabadell en Comú)». iSabadell, 03-05-2019 [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ «El PSC arrassa i guanya les eleccions municipals». Diari de Sabadell, 27-05-2019 [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ «Roc Casagran guanya el premi Sant Jordi amb 'Somiàvem una illa'». [Consulta: 11 desembre 2024].
# Amand de Bordeus

Amand de Bordeus (Bordeus, últim quart del segle iv - 431 o 432) fou un bisbe de Bordeus. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.

## Biografia

Originari de Bordeus, va succeir sant Delfí de Bordeus, que l'havia ordenat sacerdot, com a bisbe el 403. Va evangelitzar la regió i convertí, entre d'altres, Paulí de Nola, que després l'evocaria en les seves obres.

## Referències

* ↑ ETF. «San Amando de Burdeos, obispo» (en castellà). [Consulta: 3 abril 2022].
* 1 2 «San Amando de Burdeos, el santo obispo y opositor del priscilianismo» (en castellà). [Consulta: 3 abril 2022].
# Venanci de Vivièrs

Venanci de Viviers (Viviers?, s. V - Viviers, 537) fou bisbe de Viviers al segle VI (vers 517 a 537). És venerat com a sant per unes confessions cristianes.
Venanci era d'una família de prínceps burgundis. Hauria succeït el bisbe Valeri cap a l'any 517. Se sap que va assistir al concili de Clarmont d'Alvèrnia del 535. Durant el seu bisbat va restaurar-hi el culte i la litúrgia, va consolidar l'església catòlica a la regió i va reformar la vida i els costums eclesiàstics. Va morir el 537 i el va succeir Rústic. Dom Devic i Dom Vaisette l'esmenten com un dels bisbes notables per la seva santedat i pels seus mèrits.
Va ésser sebollit a l'església de Notre Dame du Rhône, que ell havia fet construir. Les relíquies van ésser portades a Soyons i avui es veneren a l'església de Sant Joan de Valença.

## Referències

* ↑ Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Mare de Déu del Pilar

La Mare de Déu del Pilar és una Mare de Déu catòlica, patrona de la Hispanitat, venerada a la Basílica del Pilar de Saragossa, a la qual dona nom. La seva onomàstica se celebra el 12 d'octubre.

## Llegenda

Diu la llegenda que la Verge Maria, que llavors vivia a Jerusalem, l'any 40 es va aparèixer a Saragossa a l'apòstol Jaume, encoratjant-lo en la seva predicació; s'aparegué sobre un pilar de jaspi de Tortosa, que quedà com a testimoni del miracle i es conservà des de llavors a l'església que s'aixecà en honor de la Mare de Déu, actual basílica.

## El santuari a Saragossa

El santuari dedicat a la Verge del Pilar a Saragossa és un dels més famosos santuaris d'Espanya i és considerat com la més antiga església de Maria en el cristianisme.
L'actual església és un edifici de proporcions gegantines amb una gran cúpula central, va ser construït el 1681 a partir d'un disseny de Francisco Herrera el jove. L'edifici fou decorat per artistes famosos amb pintures i decoracions de marbre, bronze i plata. Dins la Santa Capella, hi ha la petita estàtua de fusta de la Verge vestida d'ornaments preciosos en una columna d'alabastre. Tradicionalment, en honor de la Mare de Déu del Pilar se celebren grans festivals de l'11 al 18 d'octubre (també a Barcelona).

## Capella de la Mare de Déu del Pilar a Barcelona

El carrer de la Mare de Déu del Pilar (antigament d'en Cuc) de Barcelona deu al seu nom a una capella dedicada a la Verge, situada a l'edifici del núm. 15 i tancada el 1909.

## El miracle de Calanda

El 1640, Miguel Pellicer va recuperar la seva cama que havia estat amputada dos anys abans per una suposada intercessió de la Verge.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 12. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «Mare de Déu del Pilar, carrer de la». B Nomenclàtor. Ajuntament de Barcelona.
# Xabier Izko de la Iglesia

Xabier Izko de la Iglesia (Berango, Biscaia 1941) fou un activista basc, militant d'ETA des de 1963. Fill de pare navarrès i mare de Zamora, treballava com a impressor i era casat amb Ione Dorronsoro, germana d'Unai Dorronsoro. Implicat en l'assassinat del comissari franquista Melitón Manzanas el 1968, fou ferit i detingut per la policia a Pamplona el 1969 quan intentava alliberar alguns presos d'ETA amb Gregorio López Irasuegi, i condemnat a mort en el Procés de Burgos en imputar-se-li l'autoria material de l'assassinat, tot i que ell ho negà posteriorment. Degut a la pressió internacional li fou commutada per cadena perpètua i traslladat al penal d'El Puerto de Santa María. El 1977 fou amnistiat i estranyat a Oslo; alhora ingressà al partit EIA, que després evolucionà a Euskadiko Ezkerra. Retirat de la política, el 2000 va renegar públicament del seu passat a ETA juntament amb Teo Uriarte, Mario Onaindía, José María Dorronsoro i Xabier Larena.

## Referències

* ↑ El País, 7-6-1977
* ↑ El País 7-6-1977
* ↑ La Voz de Galicia, 26-12-2000
# Ave Maris Stella

Ave Maris Stella ('Salve, Estel del Mar') és un himne llatí. El seu nom prové del fet que comença amb aquestes tres paraules. Es canta en la Litúrgia de les Hores de l'Església catòlica en les festes marianes, concretament en Vespres. El text es coneix des del segle ix; el seu autor és desconegut (s'ha atribuït a autors diversos; entre ells, a Venanci Fortunat, Enric el Monjo i Pau el Diaca). És un dels molts himnes marians medievals, com la Salve Regina o l'Stabat Mater.
Maris Stella és un dels noms de la Mare de Déu. Aquest nom es va originar en la interpretació d'un passatge de l'Antic Testament, primer llibre dels Reis, 18:41-45.

## Referències

* ↑ Cross, Frank Leslie; Livingstone, Elizabeth A. The Oxford Dictionary of the Christian Church (en anglès). Oxford University Press, 2005, p. 138. ISBN 0192802909.

## Vegeu també

* Maria, mare de Jesús
* Salve marinera
# Mitridates I del Pont

Mitridates I del Pont o també Mitridates III, (grec antic: Mιθριδάτης Kτίστης, Mithridátēs Ktístēs, Mitridates el Fundador) va ser rei del Pont, el primer que no era sàtrapa sinó rei. Era fill de Mitridates II al que va succeir cap a l'any 302 o 301 aC. Formava part de la dinastia Mitridàtica.
Va ampliar el seu territori fent adquisicions a Capadòcia i Paflagònia, segons Diodor de Sicília, però no se sap si era per cessions dels governants selèucides o per conquesta. El 281 aC va concertar una aliança amb Heraclea del Pont en contra de Seleuc I Nicàtor, segons l'historiador Memnó. Un temps després va contractar els serveis de mercenaris gàlates, amb els quals va derrotar una força militar enviada contra ell per Ptolemeu II Filadelf, diu Esteve de Bizanci.
No es coneixen més fets de la seva vida. Va morir vers el 266 o 265 aC i el va succeir el seu fill Ariobarzanes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mithridates III». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 14 maig 2021].
# Bandera d'Andorra

La bandera d'Andorra es va adoptar el 1866. El disseny de la bandera consisteix en una combinació tricolor vertical de blau, groc i vermell amb l'escut d'armes al centre.
Fins a l'any 1866, doncs, Andorra no va tenir una bandera oficial. Generalment s'utilitzava una ensenya basada en els colors medievals catalans (com a ensenya reial de la Corona d'Aragó) i la casa de Foix; normalment franges verticals (si bé de vegades també s'utilitzava en format horitzontal) de color groc i vermell.
A partir del 1866 s'establí com a oficial una bandera que barreja els colors de la bandera francesa i l'espanyola, proposada per Guillem d'Areny-Plandolit a Napoleó III per a la Nova Reforma i la participació d'Andorra en l'Exposició Universal de París del 1867, en què va compartir un palau amb Luxemburg, Mònaco i San Marino, però fins a finals de segle xix no es tenia una idea clara i definida sobre la bandera.
L'escut d’armes andorrà correspon al que es troba a la façana de la Casa de la Vall, que el Consell de la Terra, sota el mandat del Síndic General Joan Antoni Torres, va comprar el 1702 per reunir-s'hi. La forma de l'escut correspon exactament a la descripció que el Manual Digest en féu el 1748.
Quan Andorra es va convertir en un estat de dret (aprovació de la Constitució el 1993) i va ingressar a l'ONU (1994), el 1996 la bandera oficial va ser fixada amb franges verticals i amb l'escut del país al centre. S'hi va haver d'incloure l'escut per evitar confusions amb la bandera del Txad, que té els mateixos colors que la d'Andorra, tot i que a Andorra es poden veure banderes sense escut perquè n'està permès l'ús a l'interior del país. Les banderes de Romania i Moldàvia també tenen una gran semblança amb l'andorrana.

## Construcció i dimensions
### Colors

Els colors oficials de la bandera d'Andorra estan recollits a la Normativa gràfica per a la reproducció de l'escut i la bandera de l'Oficina de Marques i aprovada pel govern d'Andorra el 5 de maig de 1999.
| Model de color | Blau | Groc | Vermell | Marró |
| Pantone | 072C | Groc C | 199 C | 478 C |
| CMYK | 100-90-0-7 | 0-1-100-0 | 0-100-79-0 | 13-25-52-6 |
| RGB | 16, 6, 159 | 254, 221, 0 | 213, 0, 50 | 198, 170, 118 |
| HTML | 10069F | FEDD00 | D50032 | C6AA76 |

## Banderes històriques

* Bandera d'Andorra des d'almenys el 1806 fins al 1866.
* Bandera emprada breument durant el regnat de Boris I (1934)
* Bandera d'Andorra (1939-1949)
* Bandera d'Andorra (1949-1959)

## Altres banderes

* Bandera civil

## Referències

* 1 2 Lang-Valchs, Gerhard. Andorra, país de pas i de refugi. Andorra: Societat Andorrana de Ciències, 2016, p. 85-88. ISBN 978-99920-61-30-5.
* ↑ «Llibre de normes gràfiques per a la reproducció i aplicació dels signes d'Estat per als quals el Govern és autoritat competent». Govern d'Andorra. [Consulta: 21 gener 2024].
* 1 2 3 «Andorra Flag Color Codes». Flag Color Codes. [Consulta: 21 gener 2024].

## Vegeu també

* Escuts i banderes d'Andorra

## Enllaços externs

* Història i diverses banderes andorranes (català)
* Història i creació de la nostra bandera
# St. Lucie (Florida)

St. Lucie és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 604 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Lucie tenia 604 habitants, 278 habitatges, i 170 famílies. La densitat de població era de 287,9 habitants/km².
Dels 278 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 30,8% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.611 $ i la renda mediana per família de 51.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.607 $ mentre que les dones 29.250 $. La renda per capita de la població era de 25.651 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Lucie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Lucie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sanibel

Sanibel és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens de l'1 de juliol de 2006 tenia 6.066 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sanibel tenia 6.064 habitants, 3.049 habitatges, i 2.125 famílies. La densitat de població era de 136 habitants/km².
Dels 3.049 habitatges en un 10,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,3% hi vivien parelles casades, en un 3,2% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,1% tenia menys de 18 anys, un 1,7% entre 18 i 24, un 12,4% entre 25 i 44, un 35,8% de 45 a 60 i un 40% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 60 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 79.044 $ i la renda mediana per família de 92.455 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.641 $ mentre que les dones 27.481 $. La renda per capita de la població era de 66.912 $. Entorn del 2% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sanibel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sanibel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.