OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hipaci de Cilícia

Hipaci o Hypaci de Cilícia o també Hipaci de Gangra (grec antic: Ὑπάτιος Γαγγρῶν) dit el Taumaturg (Cilícia, segle iii - Gangra, ca. 350?) va ser un eclesiàstic, bisbe de Gangra. És venerat com a sant a tota la cristiandat.

## Biografia

Hipaci, després d'una vida ascètica, va ser bisbe de Gangra a Paflagònia com a successor d'Atanasi cap a l'any 325. Va participar en el Primer Concili de Nicea el mateix 325 on va defensar les tesis d'Atanasi contra l'heretgia arriana, i on es van fer esment de la seva vida de devoció i miracles. L'emperador Constantí I el Gran, admirat, va ordenar que s'instal·lés al seu palau un bust del bisbe.
En tornar del Concili, uns heretges seguidors de l'antipapa Novacià, coneguts amb el nom de novacians, una doctrina que preconitzava un seguiment rigorós dels dogmes i de les penitències, el van atacar en un lloc desolat i el van tirar a la vora del camí, dins d'un pantà fangós. Una dona del grup li va tirar una pedra al cap i el va matar, però just després de fer-ho aquella dona es va tornar boja i amb la mateixa pedra es va colpejar ella mateixa. Els seus companys la van portar al cap de poc davant la tomba del bisbe, i van pregar perquè la guarís i es va salvar cosa que va ser atribuïda a un miracle. El cos del bisbe l'havien trobat uns cristians que van anar a avisar als habitants de Gangra, que el van enterrar. Després de la seva mort, les relíquies del sant van ser famoses pel nombrosos miracles que van tenir lloc.
Aquests fets se situen generalment a l'any 326, després del Concili, però Hipaci encara va signar les actes del Concili de Gangra celebrat cap a l'any 343, i alguns encara el situen en data posterior, ja que la data de la seva mort no es coneix, només que va tenir lloc entre el 325 i el 381. Caldria situar la seva mort després d'aquesta data. La primera menció d'aquesta història es troba al Menologi de Basili II.

## Veneració

Els romans d'Orient celebraven el dia del sant el 14 o 15 de novembre. Al segle xvi el cardenal Cesare Baronio (1538-1607), que va redactar el primer martirologi romà, el va establir oficialment el 14 de novembre, però modernament se celebra el 18 de gener a occident i el 31 de març entre els ortodoxos.

## Referències

* 1 2 3 Darrouzès, Jean «Notes de littérature et de géographie ecclésiastiques». Revue des études byzantines, 50, 1992, pàg. 58-59.
* ↑ «Saint Hypace» (en francès). Nominis. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Saint Hypatius of Gangra». CatholicSaints.Info. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Ὁ Ἅγιος Ὑπάτιος ὁ Ἱερομάρτυρας Ἐπίσκοπος Γαγγρῶν» (en grec). ΜΕΓΑΣ ΣΥΝΑΞΑΡΙΣΤΗΣ. [Consulta: 30 stembre 2022].
# Tamar (nora de Judà)

Segons el Gènesi, Tamar era la nora i va ser mare d'alguns dels fills del patriarca Judà, fill de Jacob.
Tamar vivia a Adul·lam, a Canaan i es va casar amb un jove de la tribu dels israelites anomenat Er, fill de Judà. Er va tenir un mal comportament als ulls de Jahvè i Déu el va matar. Poc després, Tamar es va casar amb Onan, germà del seu espòs, tal com Judà li va demanar, perquè complís la llei i donés fills al seu germà encara que ja fos mort. Onan, sabent que els fills no serien seus sinó del seu germà, quan feia l'amor es derramava fora. A Jahvè això tampoc no li va agradar i va matar Onan. Llavors s'havia de casar amb el germà petit Xelà, però aquest encara no tenia l'edat suficient i Jacob la va enviar a viure a casa del seu pare. Van passar els anys i Judà es negava a acceptar el matrimoni de Tamar amb Xelà, ja que pensava que també moriria com els altres dos fills seus.
Al cap d'un temps va morir l'esposa de Judà, i passat el dol, va anar amb un amic seu a Tamna per ajudar-lo a esquilar els ramats. Algú li va explicar a Tamar que el seu sogre havia anat a Tamna, i ella es va treure els seus vestits de vídua i es va cobrir amb un vel, i es va asseure al camí que anava a Tamna, ja que sabia que Xelà era gran i no l'havien cridat perquè fos la seva esposa. Judà, al veure-la amb un vel, es va pensar que era una prostituta, i li va demanar allitar-se amb ella sense saber que era la seva nora. Ella li va dir: "Què em donaràs?" i ell li va oferir un cabrit del seu ramat. Tamar li va demanar una penyora fins que li enviés el cabrit, i va aconseguir de Judà el segell, el cordó que servia per lligar-lo i el bàcul. Després va marxar. Al poc temps van explicar-li a Judà que Tamar, la seva nora, s'havia prostituït i estava embarassada. Quan se l'emportaven per lapidar-la va dir que el pare de la criatura era el propietari del segell, el cordó i el bàcul que tenia. Judà els va reconèixer, i quan va parir van néixer bessons, que van portar el nom de:
* Zèrah
* Fares
Judà, avergonyit, va reconèixer els dos infants com a fills seus.

## Referències

* ↑ Gènesi 38
* ↑ Gènesi. 38:6
* ↑ Gènesi. 38:5-11
* ↑ Gènesi. 38:13-30
# Eugeni de Florència

Eugeni de Florència (Llombardia?, s. IV - Florència, mitjan s. V) fou un religiós, diaca a Florència. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes. Era ardiaca del bisbe de Florència sant Zenobi a començaments del segle v, amb Sant Crescenci com a sotsdiaca. Es va distingir per la seva caritat amb els pobres. La Vita Zenobii diu que fou nomenat bisbe de Florència, però és un document molt posterior i poc fiable. Segons la llegenda, poc versemblant, Eugeni fou educat per Ambròs de Milà, que l'ordenà diaca i el portà amb ell quan anà a Florència, confiant-lo llavors a Zenobi. Després d'haver viscut santament i haver fet alguns miracles, morí assistit per Ambròs, Zenobi i Crescenci. La seva memòria es commemora el 17 de novembre.

## Referències

* ↑ «Eugeni de Florència». Santi, beati e testimoni - Enciclopedia dei santi.

## Bibliografia

* La vita di San Zanobi, vescovo fiorentino volgarizzamento del buon secolo della vita toscana, altra di F. Gio. Maria Tolosani inedita, quelle di Lorenzo arcivescovo d'Amalfi e di Clemente Del Mazza e la storia in ottava rima scritta da Bernardo Giambullari, Firenze 1863
# Bandera d'Anglaterra

La bandera d'Anglaterra correspon a la creu de Sant Jordi, que també és present en altres llocs com en la bandera de Barcelona o a Geòrgia. Es tracta d'una creu vermella sobre fons blanc. Juntament amb la bandera d'Escòcia i la creu de Sant Patrici (l'antiga bandera d'Irlanda) forma la bandera del Regne Unit que rep el nom d'Union Jack.
La creu vermella aparegué com a emblema d'Anglaterra durant l'edat mitjana, més precisament quan s'organitzaren les primeres croades, i és un dels emblemes més primerencs coneguts per a representar el país.
El 1188 Enric II d'Anglaterra i Felip II de França van anar a la tercera croada, i acordaren que Enric utilitzaria una creu blanca i Felip una creu vermella. La tradició historiogràfica que afirma que el mateix Ricard Cor de Lleó va adoptar la bandera plena de la creu vermella i el sant patró de la República de Gènova en algun moment de la seva croada. Aquesta idea es remunta a l'època victoriana, Perrin es refereix a ella com una "creença comuna", i encara es repeteix popularment avui en dia tot i que no es pot corroborar.
La creu com la bandera té proporcions 3:5.

## Referències

* ↑ Temperman, Jeroen. State–Religion Relationships and Human Rights Law: Towards a Right to Religiously Neutral Governance (en anglès). BRILL, 2010-05-17, p. 88. ISBN 978-90-04-18149-6.
* ↑ Good, Jonathan. The Cult of Saint George in Medieval England (en anglès). Boydell & Brewer, 2009, p. 37. ISBN 978-1-84383-469-4.
* ↑ Laborderie, Olivier De «Richard the Lionheart and the birth of a national cult of St George in England: origins and development of a legend.» (en anglès). Nottingham Medieval Studies, 11-12-2009. DOI: 10.1484/J.NMS.3.240.
* ↑ Perrin, W. G. (William Gordon). British flags, their early history, and their development at sea; with an account of the origin of the flag as a national device. Cambridge : The University Press, 1922, p. 15.
# Antonina Pustovit

Antonina Pustovit (ucraïnès: Антоніна Миколаївна Пустовіт) (Raion de Kirovohrad, 16 d'octubre de 1955) és una remadora ucraïnesa, ja retirada, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del quàdruple scull amb timoner del programa de rem. Formà equip amb Yelena Matievskaya, Olga Vasilchenko, Nadezhda Lyubimova i Nina Txeremíssina.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Antonina Pustovit». [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «World Rowing - Antonina PUSTOVIT» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-12-26. [Consulta: 27 maig 2023].
# Marc Aureli Cota (cònsol)

Marc Aureli Cota (llatí: Marcus Aurelius Cotta) va ser un magistrat romà, germà del cònsol i governador de la Gàl·lia Gai Aureli Cota i del tribú de la plebs Luci Aureli Cota.
Va ser cònsol l'any 74 aC juntament amb Luci Licini Lucul. Aquell any es va desenvolupar la guerra contra Mitridates VI Eupator de la qual se n'encarregà Luci Licini, i a Cota se li va confiar la província de Bitínia i la flota de la Propòntida. Mitridates va atacar Bitínia i Cota es va retirar a Calcedònia, on hi havia resguardada la flota romana. Es va lliurar una batalla a la rodalia de la ciutat i Cota va ser derrotat per les forces de Mitridates i es va haver de refugiar darrere els murs de Calcedònia. La flota romana (de 64 naus) va ser destruïda. Mitridates va dirigir llavors la seva atenció cap altres llocs i Cota es va quedar a Calcedònia. Durant aquesta campanya el cònsol va destituir el seu qüestor Publi Opi. de qui sospitava que havia estat subornat per l'enemic i havia ordit un complot contra ell. Al retorn a Roma, Opi va ser defensat d'aquesta acusació per Ciceró.
El mateix Cota va ser acusat per Gai Papiri Carbó, pretor l'any 62 aC, d'haver estat culpable d'extorsió a la seva província de Bitínia, càrrec pel qual va ser condemnat. Més tard, el fill de Cota, de nom igualment Marc Aureli Cota, en revenja, va promoure una acusació contra Carbó, també per extorsió al seu govern.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of greek and roman biography and mithology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 868.
# Danube (Minnesota)

Danube és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 529 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Danube tenia 529 habitants, 214 habitatges, i 156 famílies. La densitat de població era de 425,5 habitants per km².
Dels 214 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,9% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.781 $ mentre que les dones 22.000 $. La renda per capita de la població era de 18.807 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Danube». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Danube». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Carlos (Minnesota)

Carlos és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carlos tenia 329 habitants, 140 habitatges, i 89 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants per km².
Dels 140 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 29,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.125 $ i la renda mediana per família de 44.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.283 $ mentre que les dones 19.250 $. La renda per capita de la població era de 21.495 $. Cap de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carlos». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carlos». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Callaway (Minnesota)

Callaway és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 200 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Callaway tenia 200 habitants, 70 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 122,6 habitants per km².
Dels 70 habitatges en un 50% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 18,6% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 15,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 34.821 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.208 $ mentre que les dones 21.667 $. La renda per capita de la població era de 12.151 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Callaway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Callaway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Baptisme de Jesús

El Baptisme de Jesús és un episodi en la vida de Jesús de Natzaret dins de la història sagrada del cristianisme explicat en el Nou Testament.
Malgrat el diàleg previ al baptisme entre Joan i Jesús, que es troba en l'Evangeli segons Mateu i que pertany a la tradició cristiana, Jesús fou batejat per Joan sense que aquest el conegués. Així ho testimonia l'Evangeli segons Joan amb aquestes paraules del Baptista «Jo no el coneixia» referint-se a Jesús. Joan procedeix a la cerimònia i l'Esperit Sant baixa del cel en forma de colom.
La tendència cristiana de dogma trinitari, ha volgut veure en aquesta escena el simbolisme del misteri de la Trinitat. Es considerà com una manifestació o epifania o teofania, la data de la commemoració de la qual es fixà el 6 de gener, data que coincideix amb la celebració dels Reis Mags.

## Notes

* ↑ Els quatre Evangelistes l'esmenten: Mateu 3,13-17; Marc 1,9-11; Lluc 3,21-22; Joan 1,29-34
* ↑ Evangeli segons Joan 1,33
* ↑ PUIG I TÀRRECH, Armand. Jesús un perfil biogràfic,219.

## Bibliografia consultada

* DUCHET-SUCHAUX, Gaston y PASTOUREAU, Michel. La Biblia y los santos. Alianza Editorial. ISBN 84-206-9478-9 (castellà)
# Natàlia Anissimova

Natàlia Anissimova (16 de novembre de 1960), de casada Natàlia Guskova, és una ex-jugadora d'handbol russa que va competir sota bandera de la Unió Soviètica i de l'Equip Unificat, durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, revalidà la medalla de bronze. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al campionat del món d'handbol de 1982.
A nivell de clubs jugà al Kuban Krasnodar, amb qui guanyà la lliga soviètica de 1989 i 1992 i la Recopa d'Europa de 1987 i 1988; i al Budućnost Podgorica, amb qui una lliga iugoslava.
Es va graduar a la Universitat Estatal de Kuban i el 2001 fou escollida la millor jugadora d'handbol russa del segle xx.

## Referències

* ↑ «Natalya Anisimova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1982 in Hungary - 02-12.12 Champion Soviet Union a todor66.com
* ↑ Deessa del handbol a gazetavk.ru (rus)
* ↑ Dobroskokin, Víctor «Natalya Anisimova: la millor jugadora d'handbol del segle XX» (en rus). aksport.ru, 12-06-2019 [Consulta: 9 desembre 2019].
# Amy Halpern

Amy Halpern (1953 – 2022) fou una directora de cinema experimental estatunidenca.
Compromesa en fomentar una major difusió del cinema abstracte, Halpern va co-fundar dues cooperatives de projecció: el New York Collective for Living Cinema (1972-1982) i Los Angeles Independent Film Oasis (1975-1980).
Halpern va col·laborar com a directora de fotografia i gaffer en moltes pel·lícules, incloent The Decay of Fiction de Pat O'Neill, My Brother's Wedding de Charles Burnett, Breaking The Maya Code de David Lebrun i el recentment completat Dance of the Maize God (també conegut com Out of the Maya Tombs). Halpern va treballar en la dècada de 1970 amb el New York Apparition Theater de Ken & Flo Jacobs, una companyia de jocs d'ombres en 3D.
Les pel·lícules d'Amy Halpern són abstractes per la seva preocupació per la llum, el moviment i el medi cinematogràfic, però també humanistes pels seus elements i temes. L'idea que persisteix al llarg del seu treball és que l'alliberament (de les restriccions socials, polítiques, psicològiques, perceptives, o fins i tot corporals) és possible.

## Referències

* 1 2 3 4 «Amy Halpern». CCCB amb permís de reutilització OTRS, 2024. [Consulta: 16 abril 2024].
* ↑ Fensom, Sarah. «Collective Dreaming: Amy Halpern». Film Comment, 08-05-2023. [Consulta: 22 gener 2024].
* ↑ «Ben Halpern, Veteran Universal Publicist, Dies at 99». Variety, 22-01-2021. [Consulta: 22 gener 2024].
# Criselefantí

El criselefantí (del grec χρυσός, khrisós, 'or', i ελεφάντινος, elefàntinos, 'vori') és una tècnica escultòrica apareguda a Grècia a l'entorn del segle vi aC, que es caracteritzava per la utilització de plaques de vori (generalment, per a representar la carn del cos humà) i pa d'or (per a representar la roba, els cabells, les armes, els guarniments, etc.), muntats sobre una armadura de fusta que quedava totalment coberta.
Els primers que van elaborar estàtues amb aquesta tècnica van ser Dipè i Escil·lis, que segons Pausànias utilitzaven el vori, el banús i l'or. Amb aquesta tècnica també treballaven Doriclides, Teocles i altres escultors arcaics de la primera part del segle vi aC.
Els dos exemples més cèlebres en són dues escultures de Fídies: l'estàtua d'Atena Pàrtenos ('verge'), que s'alçava al Partenó d'Atenes i l'estàtua sedent de Zeus al temple d'Olímpia, considerada una de les set meravelles del món. També Policlet va fer escultures d'aquesta mena: se sap que, si més no, va fer una estàtua d'Hera a Argos.
Leòcares el Vell va fer, per honorar diversos reis que es volien comparar amb els déus, estàtues d'aquesta mena que va instal·lar al Filipeion d'Olímpia. Eren les de de Filip II de Macedònia, Alexandre el Gran, Amintes, Olímpies i Eurídice, fetes de vori i or.
Es poden relacionar amb aquesta tècnica les estàtues colossals d'època romana, amb el cap i les parts nues del cos fets de marbre blanc i les vestidures fetes d'altres materials, també muntades sobre armadures de suport. N'és un exemple l'estàtua de l'emperador Constantí, coneguda com el Colós de Constantí, de la qual se'n conserven el cap, una mà i un peu al pati del Palazzo dei Conservatori (Museus Capitolins) a Roma. En aquesta època, no eren infreqüents les estàtues fetes de blocs de marbre de colors per a les vestidures, mentre que el cap i les extremitats eren esculpits en marbre blanc.

## Notes

* ↑ Tal com proposen el nom el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.145. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, II, 22, 5
* ↑ Smith, William (ed.). «Chryselephantina». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ Pohlsander, H. A. The Emperor Constantine. Londres: Rouletge, 1996, p. 34. ISBN 9780415131780.
# Mitjana quadràtica

La mitjana quadràtica és l'arrel quadrada de la mitjana aritmètica dels quadrats dels valors d'una variable. La mitjana quadràtica és molt útil quan es vol obtenir una avaluació d'una variable que pot tenir valors positius i negatius i, per tant, una mitjana de valor nul o pròxim a zero. Per tant, el que es fa és obtenir el quadrat dels valors, la qual cosa, transforma tant els valors positius com negatius en valors positius.

## Definició matemàtica

La mitja quadràtica per a una funció de variable contínua f(t) definida sobre l'interval T$_1$ ≤ t ≤ T₂ ve donada per l'expressió (1) :
$x_{\mathrm {rms} }={\sqrt {{1 \over {T_{2}-T_{1}}}{\int _{T_{1}}^{T_{2}}{[f(t)]}^{2}\,dt}}}.\qquad \qquad (1)$
La mitja quadràtica per a una col·lecció d'N valors {x$_1$, x₂, ..., x$_N$} d'una variable discreta x Mitja quadràtica de funcions comunes (2) :
$x_{\mathrm {RMS} }={\sqrt {{1 \over N}\sum _{i=1}^{N}x_{i}^{2}}}={\sqrt {{x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+\cdots +x_{N}^{2}} \over N}}\qquad \qquad (2)$

## Mitjana quadràtica de funcions més comunes

| Forma d'ona | Equació | Mitjana quadràtica |
| Constant | $y=A_{0}$ | $A_{0}$ |
| Ona sinusoidal | $y=A_{1}sin(2\pi ft)$ | $A_{1}/{\sqrt {2}}$ |
| Ona quadrada | vegeu Fig.1 | $A_{1}$ |
| Ona triangular | vegeu Fig.1 | $A_{1}/\surd 3$ |
| Dent de serra | vegeu Fig.1 | $A_{1}/\surd 3$ |

## Referències

* ↑ «RMS Voltage of a Sinusoidal AC Waveform» (en anglès). Basic Electronics Tutorials, 25-06-2013.
* ↑ «What is root-mean-square (RMS)? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). WhatIs.com, 18-09-2017.
* ↑ W., Weisstein, Eric. «Root-Mean-Square» (en anglès). [Consulta: 18 setembre 2017].