OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saturn (automòbil)

Saturn va ser fundada per General Motors (GM) el 7 de gener de 1985 com una empresa separada d'aquesta, és en l'actualitat una divisió d'automòbils de la GM. Els primers cotxes Saturn van aparèixer el 1990, bàsicament en resposta a l'èxit que tenien els cotxes japonesos. Saturn ven cotxes als mercats dels Estats Units (incloent també Puerto Rico) i Canadà.
El seu eslògan fou "A different kind of company, a different kind of car". No només copiarà el disseny dels cotxes japonesos, sinó que tractarà de copiar el sistema d'administració i control d'aquests: els treballadors tindran un major control i implicació en la fàbrica, la UAW acceptà d'excloure la divisió Saturn, posant en pràctica tota l'experiència que GM havia recollit en les fàbriques NUMMI (joint venture entre GM i Toyota) i CAMI Automotive (joint venture entre GM i Suzuki).
El quarter general de Saturn i la primera indústria d'on van sortir els models Saturn és a Spring Hill (Tennessee).

## Història

Des del seu llançament al mercat, Saturn ja va ser una divisió significativa a GM. Tots els productes d'aquesta anaven amb un xassís específic per aquests, el Z-body, un motor també específic (el 1.9L Motor Saturn l4) i eren fabricats a Spring Hill. Els 3 models de Saturn, els Saturn S-series (SL, SC i SW) compartien plataforma però es modificava l'estructura (SL era un sedan, el SC un coupe, i el SW un familiar).
El 2000 es presenta el Saturn L-series i suposa el primer canvi real de Saturn. Aquest era un mid-size que compartia la plataforma GM2900 i motors amb el Opel Vectra i que va ser construït a Wilmington, Delaware (el Saturn Sky, Pontiac Solstice i Opel GT, models actuals, són fabricats en aquesta fàbrica).
Saturn mai ha estat una empresa que hagi tingut beneficis. El model Saturn ION va ser deixat de fabricar durant 2 setmanes per reduir els estocs acumulats i el Saturn L-series va ser cancel·lat després d'haver-se fabricat el model 2005. Per aquest motiu, GM va decidir recuperar el control d'aquesta divisió, eliminant la independència que gaudia. Després que Penske Automotive renunciés en setembre de 2009 a comprar la companyia, General Motors va cancel·lar la marca en 2010, i la producció ja s'havia aturat l'any anterior.

## Llista de models fabricats per Saturn

* Saturn S-series (1991-2002)
* Saturn L-series (1999-2005)
* Saturn ION (2003-2007)
* Saturn Relay (2005-2007)
* Saturn Outlook (2007-2009)
* Saturn Sky (2007-2009)
* Saturn Astra (2008-)
* Saturn VUE (2002-2009)
* Saturn Aura (2007-2009)

## Referències

* ↑ Bailey, David; Woodall, Bernie. «GM to close Saturn as sale to Penske collapses» (en anglès). Reuters, 01-10-2009. [Consulta: 5 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (anglès)
* Pàgina web Saturnfans.com Arxivat 2007-02-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Sis sonates per a violí op. 5 (Vivaldi)

Antonio Vivaldi va escriure un conjunt de Sis sonates per a violí, op. 5, publicades l'any 1716 a Amsterdam per Jeanne Roger. Quatre sonates són per a violí i dues sonates, per a dos violins i baix continu (trio sonates). En algun llistat, enumeren totes les sonates per a violí, i les de l'opus 5 serien les núms. 13 a 18.

## Estructura de les sonates

Les quatre primeres sonates són per a violí i baix continu. Les dues darreres, són trio sonates, per a dos violins i baix continu. Es presenten els moviments de cada sonata (n'hi ha quatre que tenen 3 moviments i dues que tenen 4 moviments) i el que pot durar la seva interpretació.

### Sonates per a violí

Les quatre primeres són sonates per a violí i baix continu.
* «Sonata núm. 1 en fa major, RV 18» (núm. 13)
Té quatre moviments.
* Preludio (2'21")
* Corrente (1'19")
* Sarabanda (2'14")
* Giga (1'55")
* «Sonata núm. 2 en la major, RV 30» (núm. 14)
* Preludio (3'05")
* Corrente (1'40")
* Gavotta (1'57")
* «Sonata núm. 3 en si bemoll major, RV 33» (núm. 15)
Té quatre moviments.
* Preludio (2'36")
* Alllemanda (2'04")
* Corrente (1'59")
* Gavotta (1'36")
* «Sonata núm. 4 en si menor, RV 35» (núm. 16)
* Preludio (3'47")
* Allemanda (2'38")
* Corrente (2'03")

### Trio sonates per a violí

Les dues darreres són sonates per a dos violins i baix continu.
* «Sonata núm. 5 en si bemoll major, RV 76» (núm. 17)
* Preludio (4'00")
* Allemanda (2'40")
* Corrente (2'56")
* «Sonata núm. 6 en sol menor, RV 72» (núm. 18)
* Preludio (3'23"): Largo
* Allemanda (2'39"): Allegro
* Aire - Minuetto (1'36"): Allegro

## Referències

* ↑ Sis sonates per a violí op. 5 (Vivaldi) a Allmusic. Consulta el 30-08-2018.
* ↑ S'ha fet servir les durades de la versió de Federico Guglielmo i el grup instrumental L'Arte dell'Arco: Vivaldi: 6 Violin Sonatas and Trios, Op. 5. Brillant Classics. Enregistrament del 27 de maig de 2016 a l'Abbazia di Carceri d'Este, Pàdua (Itàlia).
# Plasmodi oval

El plasmodi oval (Plasmodium ovale) és un apicomplex paràsit de l'home. És l'agent causal d'una forma de la malària típica de l'Àfrica Occidental.
El seu trofozoït inicial, l'esquizont i els gametòcits presenten gran semblança amb els del plasmodi de la malària, però aquest es caracteritza per envair eritròcits immadurs que presenten les granulacions de Schüffner.
# Assur

Assur va ser l'antiga capital d'Assíria i la que va donar nom al seu poble. Correspon a la moderna Shergat (Qalat as-Sarqat). Situada a uns 100 quilòmetres al sud de Mossul, a la riba esquerra del Tigris, que rodeja la ciutat per la banda est i al nord la protegeix un canal del mateix riu.
El nom de la ciutat, Assur, és el mateix que el de la seva divinitat principal, Asshur (o Assur), un nom que ja s'esmenta en temps del l'imperi d'Accad (2340 aC-2159 aC), però referit al déu no apareix fins a la Tercera dinastia d'Ur.
El rei, a les inscripcions reials, portava el títol de «regent del déu Asshur», un títol clarament cerimonial. Als documents administratius s'anomena ruba'um (príncep) o belum (senyor), que sembla indicar que tenia un paper principal entre les famílies, però no era un monarca autocràtic. A Assur hi havia una institució, alum, que es tradueix com 'la Ciutat', que designava una assemblea de ciutadans, probablement els caps de les grans famílies de mercaders, on es prenien decisions obligatòries per a tots els ciutadans i on s'aprovaven les decisions jurídiques, i controlava les relacions diplomàtiques amb els regnes veïns. Una altra institució important era el Limmu, títol que portava un funcionari elegit cada any per sorteig, que donava nom a l'any en curs. És possible que presidís també l'assemblea de ciutadans.
Assur era una ciutat comercial que en un principi tenia un petit territori al voltant, i la seva expansió es coneix pels textos sobre el comerç assiri, a les tauletes trobades a Mari, a Kanesh i a Tell Shemshara. Cap a l'any 1800 aC, estava en mans de Xamxi-Adad I d'Ekal·latum i, després de la seva mort, el 1775 aC, del seu fill Ishme-Dagan I. En aquest temps, la tribu nòmada amorrita dels turuqueus la va saquejar diverses vegades. La ciutat comerciava habitualment amb Karana, però els seus negocis arribaven a Kurda i altres llocs de Mesopotàmia.
Iluixuma, rei d'Assur cap als anys 1945 aC i 1906 aC, segons la cronologia mitjana, va atorgar alguns privilegis als mercaders de la Baixa Mesopotàmia perquè portessin el comerç a Assur, sobretot de l'estany i del coure, i se suposa que la ciutat va ser un lloc principal de la ruta del comerç entre Ur i Nippur i d'Elam a Der. També acollia les caravanes que seguien el curs del riu Tigris.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Kuhrt, Amélie. El Oriente Próximo en la antigüedad (c. 3000-330 aC). Barcelona: Crítica, 2014, p. 107-111. ISBN 9788498926880.
* ↑ Thoughts of Zimri-Lim

## Vegeu també

* Rei d'Assíria
# Copa d'Europa de futbol 1963-64

La Copa d'Europa de futbol 1963-64 fou la novena edició en la història de la competició. Es disputà entre l'octubre de 1963 i el maig de 1964, amb la participació inicial de 31 equips de 30 federacions diferents.
La competició fou guanyada per l'Inter de Milà a la final davant del Reial Madrid.

## Ronda preliminar

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Everton FC | 0-1 | Inter de Milà | 0-0 | 0-1 |
| AS Monaco | 8-3 | AEK Atenes | 7-2 | 1-1 |
| Haka | 4-5 | Jeunesse Esch | 4-1 | 0-4 |
| FK Partizan | 6-1 | Anorthosis Famagusta | 3-0 | 3-1 |
| Górnik Zabrze | 1-1¹ | Austria Viena | 1-0 | 0-1 |
| Dukla Praga | 8-0 | Valletta | 6-0 | 2-0 |
| Distillery | 3-8 | SL Benfica | 3-3 | 0-5 |
| Lyn | 3-7 | Borussia Dortmund | 2-4 | 1-3 |
| Dundalk | 2-4 | FC Zürich | 0-3 | 2-1 |
| Galatasaray | 4-2 | Ferencvárosi TC | 4-0 | 0-2 |
| Partizani Tirana | 2-3 | Spartak Plovdiv | 1-0 | 1-3 |
| Esbjerg | 4-11 | PSV | 3-4 | 1-7 |
| Standard Liège | 1-2 | Norrköping | 1-0 | 0-2 |
| Dinamo Bucarest | 3-0 | Motor Jena | 2-0 | 1-0 |
| Rangers FC | 0-7 | Reial Madrid | 0-1 | 0-6 |
¹ Górnik Zabrze derrotà l'Austria Viena 2-1 en el partit de desempat per passar a la primera ronda.

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Górnik Zabrze | 3-4 | Dukla Praga | 2-0 | 1-4 |
| SL Benfica | 2-6 | Borussia Dortmund | 2-1 | 0-5 |
| Jeunesse Esch | 4-7 | FK Partizan | 2-1 | 2-6 |
| Inter de Milà | 4-1 | AS Monaco | 1-0 | 3-1 |
| Spartak Plovdiv | 0-1 | PSV | 0-1 | 0-0 |
| FC Zürich | 2-2¹ | Galatasaray | 2-0 | 0-2 |
| Dinamo Bucarest | 4-8 | Reial Madrid | 1-3 | 3-5 |
| Norrköping | 3-6 | AC Milan | 1-1 | 2-5 |
¹ Zürich passà a la segona ronda sobre el Galatasaray pel llançament de moneda a l'aire després d'empatar a 2 en el partit de desempat.

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Dukla Praga | 3-5 | Borussia Dortmund | 0-4 | 3-1 |
| FK Partizan | 1-4 | Inter de Milà | 0-2 | 1-2 |
| PSV | 2-3 | FC Zürich | 1-0 | 1-3 |
| Reial Madrid | 4-3 | AC Milan | 4-1 | 0-2 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Borussia Dortmund | 2-4 | Inter de Milà | 2-2 | 0-2 |
| FC Zürich | 1-8 | Reial Madrid | 1-2 | 0-6 |

## Final

| Inter de Milà | 3-1 | Reial Madrid |
| Mazzola 43' 76' Milani 61' | | Felo 70' |
* Guanyador de la Copa d'Europa 1963-64
* Inter de Milà Primer títol

## Enllaços externs

* Temporada 1963-64 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Deblois

Deblois és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 49 habitants, 20 habitatges, i 15 famílies. La densitat de població era de 0,6 habitants per km².

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Deblois». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Deblois». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alaix Ordà

Alaix Ordà fou un partit polític kazakh fundat a Orenburg el 1905 Alikhan Bukeikhanov (1867-1937) i Akhmet Baytursynov, de caràcter nacionalista d'orientació liberal. El 1916 van dirigir una revolta al Kazakhstan, dirigida per B. Akeshekeyev, A. Imanov, T. Bokin i A. Zhanbosynov. Uns 3.000 pagesos russos foren massacrats a Semiretxie, i fins i tot Amangeldij Imanov i Alibij Jangildin hi resistiren fins a febrer del 1917 a Turgaj, quan es rendiren al governador Kuropatkin. Com a represàlia, els russos mataren 200.000 kazakhs, i uns 300.000 més fugiren cap a la Xina i s'establiren a Ili, on encara hi viuen els seus descendents.
El 1917 fou legalitzat, i es diferencià de la resta dels partits del Turquestan per la seva orientació nacionalista i laica. Durant el 1917-1918 dominaren les institucions del seu territori, però el 3 de març de 1918 hagueren de cedir Almati als bolxevics. Van demanar la creació d'un estat rus federat, amb repartiment de terres, cooficialitat lingüística del kazakh i participació en el govern. Del 1918 al març del 1919 s'aliaren amb els cosacs de l'Ural, Orenburg i Semirietxe per formar un govern nacional, però davant l'hostilitat dels russos blancs, el grup de Turgaj, liderat per Akhmet Baytursynov, de s'aliaren un altre cop amb els bolxevics, que formaren ittifaqs (comitès de treballadors musulmans). Així foren amnistiats pels bolxevics el 1919.
Fins al 1923 van dominar els càrrecs de la creada República Socialista Soviètica Autònoma Kirguís. El 1928 foren expulsats del partit, no comptaren amb ells quan crearen la República Socialista Soviètica del Kazakhstan el 1936, i poc després els seus dirigents foren assassinats per ordre de Stalin.
El 1990 es va fundar el partit Alaix, però de caràcter nacionalista, integrista islàmic, panturànic i panturquestanès.
# Sis concerts, op. 11 (Vivaldi)

Els Sis concerts, op. 11 d'Antonio Vivaldi són un conjunt de concerts per a violí publicat com a opus 11 el 1729. Els sis concerts de Vivaldi op. 11 van ser, juntament els de l'op. 12, els darrers concerts de Vivaldi publicats en vida. El concert més famós de l'op. 11 és el «Concert en mi menor», subtitulat "Il favorito". De fet, es troba entre els millors del compositor pel que fa a la forma.

## Context compositiu

L'any 1729 està situada en la meitat d'un període d'11 anys en els que Vivaldi sembla estar molt fora de Venècia. Des de 1724 els arxius de l'Ospedale della Pietà deixen d'anotar el seu nom en els registres anuals. Aquesta poca activitat veneciana coincideix amb el punt més elevat de l'evolució artística del compositor. No es té massa informació d'on va estar, però se sap segur que el 1729 va viatjar a Alemanya perquè el seu pare, Giovanni Battista, va demanar un permís a la Capella Ducal per acompanyar al seu fill en una gira per Alemanya. És molt probable que la gira passés per Amsterdam on Vivaldi entregaria a Le Céne tres col·leccions de manuscrits per a ser publicats: els Sis concerts per a flauta, op. 10, els Sis concerts op. 11 i els Sis concerts op. 12.

## Anàlisi musical

| «Concert núm. 1 per a violí, corda i continuo en re major, RV 207» (8'03) Allegro Largo Allegro «Concert núm. 2 per violí, corda i baix continu en mi menor, "Il favorito", RV 277» (13'06) Allegro Andante Allegro «Concert núm. 3 per violí, corda i baix continu en la major, RV 336» (11'27) Allegro Largo e cantabile Allegro | «Concert núm. 4 per violí, corda i baix continu en sol major, RV 308» (11'38) Allegro Largo Allegro «Concert núm. 5 per violí, corda i baix continu en do menor, RV 202» (12'28) Allegro Andante Allegro «Concert núm. 6 per oboè, corda i baix continu en sol menor, RV 460» (9'51) Allegro Largo e cantabile Allegro |

## Referències

* ↑ «Follow L'Arte dell'Arco and others on SoundCloud.». SoundCloud. [Consulta: 5 setembre 2108].
* ↑ Pérez de Arteaga, José Luís. «Capítol 8. La música vivaldiana». A: Enciclopedia Salvat de Los Grandes Compositors. Salvat, 1981. ISBN 8471374587. p. 109

## Enllaços externs

* Concert per a violí, op. 11 núm. 2, 'Il_favorito': Partitura lliure a l'IMSLP.
# Plasmodi vivaç

El plasmodi vivaç (Plasmodium vivax) és un apicomplex paràsit de l'home. És l'agent causal d'una forma de la febre terçana benigna. L'esquizofont madur dona lloc a un nombre de merozoïts entre dotze i vint-i-quatre. El trofozoït incicial té forma d'anell.
Els seus gametòcits són grossos, entre ovalats i rodons i augmenten el volum dels glòbuls vermells que infecten.

## Morfologia

Microscòpicament, el glòbul vermell parasitat és dues vegades més gran que una cèl·lula normal, lleugerament rosats amb puntejats citoplasmàtics (grànuls de Schüfner). El paràsit internalitzat té una forma irregular, descrit com ameboide. Els esquizontes del P. vivax tenen fins a 20 merozoïts dins d'ells. És estrany veure cèl·lules amb més d'un paràsit internalitzats. Els merozoïts només s'adhereixen a glòbuls vermells immadurs (reticulòcits) i per això, no és estrany veure més del 3% dels eritròcits circulants parasitats.
P. vivax i P. ovale que hagin estat en EDTA per més de mitja hora abans que el frotis sigui examinat, es veuran molt similars en aparença al P. malariae, pel que és important advertir al laboratori immediatament quan una mostra de sang és extreta per processar-tan aviat com arribi al seu destí. Els frotis sanguinis han de ser preparats preferentment abans de mitja hora des que es va prendre la mostra, i al que màxim, menys d'una hora abans de l'hora de la presa.
El període d'incubació per a la infecció, usualment està entre 10 i 17 dies i de vegades fins a un any. Els estadis hepàtics permeten que hi hagi una recaiguda fins a 5 anys després de l'eliminació dels estadis eritrocítics s'han eliminat i la clínica ha estat curada.

### Formes asexuals

Trofozoïts immadurs (forma d'anell), aproximadament 1/3 del diàmetre de l'eritròcit.
" Ameboides " - es poden observar diversos processos pseudòpodes. La presència de grans fins de pigment marró (pigment malàric) o hematina, probablement derivat d'hemoglobina del glòbul vermell infectat.
Esquizont, tan llargs com un glòbul vermell, per la qual cosa l'eritròcit es torna més distès i allargat que de costum.

### Formes sexuals

Gàmeta : reconeguts per la fecundació de la femella
# Astres

Astres és el setzè àlbum de Lluís Llach aparegut l'any 1986 i reeditat per PICAP el 1992, amb arranjaments de Carles Cases i Lluís Llach.
L'àlbum, de tall conceptual, explica en només cinc temes un recorregut existencial de l'ésser humà per l'univers des de la llunyania dels astres fins a la intimitat de l'alè, tot passant pels temes astres, sol, lluna i terra.
Sense deixar de banda la punyent crítica social que sempre ha caracteritzat al músic de Verges (present sobretot als temes Lluna i Terra), en aquest disc hi ha una reflexió filosòfica sobre la posició de l'ésser humà (la cançó Alè) en el cosmos. Precisament aquest darrer tema, Alè, conté un cert regust testimonial del músic i clourà el disc d'una manera circular (amb la incorporació dels cors, com al principi de l'àlbum). Les il·lustracions de la portada i la carpeta del disc suggereixen també aquest sentit circular.
El disc representa un punt d'inflexió en la carrera del cantautor de Verges, ja que incorpora elements tècnics nous com sintetitzadors o caixes de ritme i sampler. En aquest sentit, cal destacar també d'altres incorporacions com l'arpa, l'oboè i els cors, que responen a la sensibilitat estètica del moment, amb l'adveniment de la música ètnica i el període conegut com a New Age. Tot plegat en un camí que inicia en la cerca de noves sonoritats, que continuarà amb Geografia (1988) i Torna Aviat (1991).

## Referències

* 1 2 Jurado, Omar; Morales, Juan Miguel. Lluís Llach: siempre más lejos (en castellà). Txalaparta, 2007, p. 280. ISBN 978-84-8136-487-3.
* ↑ Riera, Ignasi. Lluís Llach: companys, no és això. Rosa dels vents, 2002, p. 99-100. ISBN 978-84-01-38622-0.
* ↑ Pancani, Dino; Canales, Reiner. Los necios: conversaciones con cantautores hispanoamericanos (en castellà). Lom Ediciones, 1999, p. 132. ISBN 978-956-282-248-0.
Viccionari
# Copa d'Europa de futbol 1965-66

La Copa d'Europa de futbol 1965-66 fou l'edició número 11 en la història de la competició. Es disputà entre l'octubre de 1965 i el maig de 1966, amb la participació inicial de 31 equips de 31 federacions diferents.
La competició fou guanyada pel Reial Madrid a la final davant del FK Partizan de Belgrad per 2 a 1 a l'estadi de Heysel de Brussel·les.

## Ronda preliminar

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Feyenoord | 2-6 | Reial Madrid | 2-1 | 0-5 |
| 17 Nëntori Tirana | 0-1 | Kilmarnock | 0-0 | 0-1 |
| Fenerbahçe SK | 1-5 | RSC Anderlecht | 0-0 | 1-5 |
| Lyn | 6-8 | Derry City | 5-3 | 1-5 |
| Panathinaikos FC | 4-2 | Sliema Wanderers | 4-1 | 0-1 |
| Keflavík | 2-13 | Ferencvárosi TC | 1-4 | 1-9 |
| Dinamo Bucarest | 7-2 | Boldklubben 1909 | 4-0 | 3-2 |
| HJK | 2-9 | Manchester United FC | 2-3 | 0-6 |
| Drumcondra | 1-3 | Vorwärts Berlin | 1-0 | 0-3 |
| Stade Dudelange | 0-18 | SL Benfica | 0-8 | 0-10 |
| Djurgården | 2-7 | PFC Levski Sofia | 2-1 | 0-6 |
| Lausanne Sports | 0-4 | Sparta Praga | 0-0 | 0-4 |
| LASK Linz | 2-5 | Górnik Zabrze | 1-3 | 1-2 |
| APOEL | 0-10 | Werder Bremen | 0-5 | 0-5 |
| FK Partizan | 4-2 | FC Nantes | 2-0 | 2-2 |

## Primera ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| RSC Anderlecht | 9-0 | Derry City | 9-0 | (abd) |
| Kilmarnock | 3-7 | Reial Madrid | 2-2 | 1-5 |
| Dinamo Bucarest | 2-3 | Inter de Milà | 2-1 | 0-2 |
| Ferencvárosi TC | 3-1 | Panathinaikos FC | 0-0 | 3-1 |
| Sparta Praga | 3-1 | Górnik Zabrze | 3-0 | 0-1 |
| FK Partizan | 3-1 | Werder Bremen | 3-0 | 0-1 |
| Vorwärts Berlin | 1-5 | Manchester United FC | 0-2 | 1-3 |
| PFC Levski Sofia | 4-5 | SL Benfica | 2-2 | 2-3 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| RSC Anderlecht | 3-4 | Reial Madrid | 1-0 | 2-4 |
| Inter de Milà | 5-1 | Ferencvárosi TC | 4-0 | 1-1 |
| Sparta Praga | 4-6 | FK Partizan | 4-1 | 0-5 |
| Manchester United FC | 8-3 | SL Benfica | 3-2 | 5-1 |

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Reial Madrid | 2-1 | Inter de Milà | 1-0 | 1-1 |
| FK Partizan | 2-1 | Manchester United FC | 2-0 | 0-1 |

## Final

| Reial Madrid CF | 2-1 | FK Partizan |
| Amaro 70' Serena 76' | | Vasović 55' |
* Guanyador de la Copa d'Europa 1965-66
* Reial Madrid Sisè títol

## Enllaços externs

* Temporada 1965-66 a la web de la UEFA
* RSSSF
# Embaràs a l'aire

Embaràs a l'aire és una obra d'art consistent en una escultura i una pintura amb el mateix nom, situades al vestíbul de l'àrea Materno Infantil de l'Hospital Universitari de la Vall d’Hebron a Barcelona. Obra de l'artista aragonès José Luis Terraza, va realitzar l'escultura el 1999 i la pintura el 2001, donant-les el 2003 a l'hospital dins del programa Cultura i Salut.
L'escultura consisteix en dos ferros d'aproximadament un metre d'alçada, paral·lels a uns 30 centímetres de distància, sobre una peanya, treballats per a donar-los-hi formes corbades que insinuen la silueta de la panxa i l'esquena d'una dona embarassada. La pintura, abstracta, està formada per dues peces de la mateixa mida cadascuna (aproximadament un metre quadrat), que posades una al costat de l'altra formen un únic quadre, penjat en la paret del vestíbul de l'edifici de Maternitat de l'hospital i pensat per a fer joc amb l'escultura.

## Referències

* 1 2 «Art públic». Ajuntament de Barcelona.
# Fayette (Maine)

Fayette és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fayette tenia 1.040 habitants, 417 habitatges, i 296 famílies. La densitat de població era de 13,8 habitants/km².
Dels 417 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 21,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 46.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.321 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 17.903 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.