OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cala Fornells (Port de la Selva)

La Cala Fornells és una cala i platja natural del municipi del Port de la Selva (Alt Empordà), situada a la península del Cap de Creus, dins del Parc Natural del Cap de Creus, entre la Cala Cativa i la Cala Torta. Orientada al nord, té una longitud de 40 m, dividits en dos sectors per unes roques, i una amplada de 30 m en el sector oest, i de 8 m en el sector est, formada principalment per còdols, amb algun sector de sorra granulosa. És una platja solitària i exposada al vent de tramuntana. La cala forma una estreta llengua de mar, amb l'Eixugador a ponent i la Punta de Fornells a llevant.
S'hi accedeix a peu pel camí de ronda, des de la Cala Tamariua.
La seva toponímia dona a entendre que antigament en aquesta zona hi havia una carbonera, possiblement explotada amb la finalitat de desbrossar la capçalera del rec de Fornells per convertir els terrenys en conreu de vinya.

## Referències

* ↑ «cala Fornells». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 112-113. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Camí de ronda de Tamariua a Fornells». Ajuntament del Port de la Selva.
# Coll de Camp

El Coll de Camp és un coll de muntanya al límit dels termes municipals de Querol, de la comarca de l'Alt Camp, de Santa Maria de Miralles, de l'Anoia i de Pontils, de la Conca de Barberà. És, per tant, no tan sols partió de tres termes municipals, sinó també de tres comarques diferents.
Es troba a 704,2 metres d'altitud, a migdia del Turó de Pixallits, a llevant del Clot de la Savinosa i a l'extrem nord-est de la Serra de la Savinosa.

## Referències

* 1 2 «coll de Camp | enciclopedia.cat». [Consulta: 16 febrer 2025].
# Jute

El jute o jute blanc (Corchorus capsularis) és una planta conreada de la família Malvaceae que s'utilitza per la fibra que rep també el nom de jute.

## Descripció

Aquesta planta és un arbust propi de climes càlids i humits subjectes als monsons. És conreat principalment a l'Índia i el Bangladesh. De 2 a 4 metres d'alçada, tija rígida i fibrosa d'uns 2 cm de diàmetre, fulles peciolades amb limbe triangular d'uns 10 a 15 cm de llarg.
La seva fibra és molt rica en cel·lulosa i lignina.

## La fibra

La fibra de jute s'obté a partir de dues espècies principals:
* Jute blanc (Corchorus capsularis), l'espècie més comunament cultivada.
* Jute d'Aràbia o mlokiyah (Corchorus olitorius)
El jute és una fibra vegetal basta i gruixuda que tradicionalment s'ha emprat per a fer sacs o costals i cordes.

## Vegeu també

* Jute d'Aràbia

## Referències

* ↑ Rosa Codina Esteve, Procediments pictòrics: experimentació amb el material

## Enllaços externs

* Department of Horticulture & Landscape Architecture, Purdue University
# Teorema del valor mitjà

Informalment es pot dir que en càlcul, el teorema del valor mitjà estableix, que donat un bocí d'una corba derivable, hi ha un punt dins d'aquest bocí en el qual la tangent a la corba és paral·lela a la recta que uneix el primer punt amb l'últim. O dit d'una altra manera, hi ha un punt en què el pendent (o derivada) de la corba és igual al pendent mitjà (o derivada mitjana) de tota la corba. Aquest teorema es fa servir per a demostrar teoremes que obtenen conclusions globals de funcions a partir d'hipòtesis locals referents als valors que prenen les seves derivades en punts de l'interval.
Aquest teorema es pot entendre aplicant-lo al cas d'un objecte en moviment. Si un cotxe viatja cent quilòmetres en una hora, és a dir, si la seva velocitat mitjana és de 100 km/h, en algun moment, la seva velocitat instantània haurà hagut de ser exactament de 100 km/h.

## Definició formal

    Siga f : [a, b] → R una funció contínua en un interval tancat [a, b], i derivable en l'interval obert (a, b). Llavors, existeix algun c de (a, b) tal que
       $f'(c)={\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}$.
El teorema del valor mitjà és una generalització del teorema de Rolle, el qual suposa que f(a) = f(b), de forma que el costat dret de la igualtat és zero.
El teorema del valor mitjà continua sent vàlid establint-lo d'una manera lleugerament més general. Només cal suposar que f : [a, b] → R és una funció contínua a [a, b], i que per a cada x de (a, b) el límit
    $\lim _{h\to 0}{\frac {f(x+h)-f(x)}{h}}$
existeix com a nombre finit o és igual a $\pm \infty$.

## Demostració

Es construeix la funció:
    $g(x)=f(x)-{\Bigglf(a)+{\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}(x-a){\Biggr )}$
Fixem-nos que aquesta funció té el mateix valor en a que en b:
    ${\begin{aligned}&g(a)=f(a)-{\biglf(a){\bigr )}=0\\&g(b)=f(b)-{\biglf(a)+f(b)-f(a){\bigr )}=0\\\end{aligned}}$
Per tant, compleix la condició del teorema de Rolle segons el qual hi ha un punt ξ, entre a i b, tal que la seva derivada és zero (o és la funció constant o té almenys un màxim o un mínim dins de l'interval). Però com que:
    $g'(x)=f'(x)-{\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}$
Al punt ξ:
    $0=g'(\xi )=f'(\xi )-{\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}$
Per tant:
    $f'(\xi )={\frac {f(b)-f(a)}{b-a}}{\text{ per cert }}\xi \in (a,b)$
Que és el que es volia demostrar.

## Vegeu també

* Teorema de Rolle
* Teorema del valor mitjà de Cauchy
# Paral·lel 29° sud

El paral·lel 29° sud és una línia de latitud que es troba a 29 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'oceà Atlàntic, l'Àfrica, l'Oceà Índic, l'Australàsia, l'Oceà Pacífic i Amèrica del Sud. A Austràlia, el paral·lel 29° sud defineix la major part de la frontera entre Queensland i Nova Gal·les del Sud.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 29° de latitud sud, un grau de longitud equival a 97,438 km; la longitud total del paral·lel és de 35.078 km, que és aproximadament 88,0% de la de l'equador, del que es troba a 3.209 km i a 6.793 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 29° sud passa per:
    Coordenades País. Territori o mar Notes 29° 0′ S, 0° 0′ E﻿ / ﻿29.000°S,0.000°E﻿ / -29.000; 0.000﻿ (Primer Meridià) Oceà Atlàntic 29° 0′ S, 16° 43′ E﻿ / ﻿29.000°S,16.717°E﻿ / -29.000; 16.717﻿ (Sud-àfrica) Sud-àfrica Cap Septentrional Estat Lliure 29° 0′ S, 27° 43′ E﻿ / ﻿29.000°S,27.717°E﻿ / -29.000; 27.717﻿ (Lesotho) Lesotho 29° 0′ S, 29° 9′ E﻿ / ﻿29.000°S,29.150°E﻿ / -29.000; 29.150﻿ (Sud-àfrica) Sud-àfrica KwaZulu-Natal 29° 0′ S, 31° 44′ E﻿ / ﻿29.000°S,31.733°E﻿ / -29.000; 31.733﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic 29° 0′ S, 114° 45′ E﻿ / ﻿29.000°S,114.750°E﻿ / -29.000; 114.750﻿ (Australia) Austràlia Austràlia Occidental Austràlia Meridional Frontera Queensland / Nova Gal·les del Sud — noteu que la frontera sovint cau lleugerament al sud del paral·lel Nova Gal·les del Sud Queensland Nova Gal·les del Sud 29° 0′ S, 153° 29′ E﻿ / ﻿29.000°S,153.483°E﻿ / -29.000; 153.483﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic 29° 0′ S, 168° 1′ E﻿ / ﻿29.000°S,168.017°E﻿ / -29.000; 168.017﻿ (Illa Norfolk) Illa Norfolk 29° 0′ S, 168° 3′ E﻿ / ﻿29.000°S,168.050°E﻿ / -29.000; 168.050﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa al nord de l'illa Raoul, Nova Zelanda 29° 0′ S, 71° 30′ O﻿ / ﻿29.000°S,71.500°O﻿ / -29.000; -71.500﻿ (Xile) Xile 29° 0′ S, 69° 44′ O﻿ / ﻿29.000°S,69.733°O﻿ / -29.000; -69.733﻿ (Argentina) Argentina 29° 0′ S, 56° 25′ O﻿ / ﻿29.000°S,56.417°O﻿ / -29.000; -56.417﻿ (Brasil) Brasil Rio Grande do Sul Santa Catarina 29° 0′ S, 49° 25′ O﻿ / ﻿29.000°S,49.417°O﻿ / -29.000; -49.417﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic

## Vegeu també

* Paral·lel 28° sud
* Paral·lel 30° sud

## Referències

* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 23 agost 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
# Lorica hamata

La lorica hamata és un tipus de cota de malla utilitzada durant els darrers segles de la República Romana i durant el Principat com a armadura estàndard de les tropes auxiliars (Auxilia) de l'exèrcit. Habitualment es fabricava en ferro. Consistia en fileres de volanderes i anelles rivetejades que produïen una armadura forta, flexible i fiable. Cada anella tenia un diàmetre interior d'uns 5 mm i un diàmetre exterior d'uns 7 mm, de manera que en una armadura podien haver-hi alguns milers d'anelles. Les espatlles duien unes solapes similars als lithorax grecs, des de la part mitjana de l'esquena fins al pit i s'unien a la cota de malla amb ganxos de coure o ferro.
És possible que els romans obtinguessin el coneixement de la fabricació d'aquest tipus de cota de malla dels pobles celtes del nord de la península Itàlica. Els romans l'adaptaren a diversos tipus de tasques militars, amb versions per a la infanteria, la cavalleria, els exploradors i els llancers..
Cap als primers anys del segle I la lorica hamata començà a ser substituïda per la lorica segmentata, l'armadura que resulta més fàcilment recognoscible com a romana. Nogensmenys, els historiadors discuteixen fins a quin punt la lorica segmentata arribà a ser tan generalitzada com inicialment es creia, i durant quants anys. Sembla que algunes legions d'Àfrica i d'Àsia mai van deixar d'utilitzar la lorica hamata i, en qualsevol cas, el que és cert és que en els darrers segles de l'Imperi la lorica hamata tornà a ser altra vegada l'armadura estàndard.

## Vegeu també

* Legió romana
* Lloriga
# Cala Galera

La cala Galera és una cala i una platja del municipi del Port de la Selva (Alt Empordà), situada a la badia del Golfet, al Parc Natural del Cap de Creus. Orientada al nord-est, té una longitud de 15 m i una amplada de 10 m, formada per còdols de color grisós, que pot veure's totalment ocupada per les ones en cas de mala mar.
Davant de la platja hi ha un rosari de petits illots i esculls de roca: l'illa del Marquès, el Bol del Sorell, l'illa del Bergantí i l'illa de la Galera, aquesta darrera és la més gran i la més allunyada de la costa.
Prop de l'illa de la Galera, que anteriorment s'anomenava Balandrau, el 22 de març de 1654 naufragà una nau, la Gran Pelikana, abanderada a Hamburg (Alemanya), que provenia de Cadis, amb destinació les costes d'Itàlia. Duia plata i moneda, que els habitats de Cadaqués es van llançar a l'espoli abans de l'actuació de la corona espanyola.

## Referències

* ↑ «Cala Galera». Costa Brava's.
* 1 2 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 110-111. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Cadaqués va espoliar els tresors de dos vaixells naufragats en tempesta l'any 1654». Diari de Girona, 24-02-2013.
# Edgar Itt

Edgar Itt (Gedern, 8 de juny de 1967) és un atleta alemany, ja retirat, especialista en curses de tanques, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En els 4x400 metres, formant equip amb Norbert Dobeleit, Jörg Vaihinger i Ralf Lübke, guanyà la medalla de bronze, mentre en els 400 metres tanques fou vuitè.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata al Campionat d'Europa d'atletisme, el 1986 i 1990 i una medalla de bronze a les Universíades de 1989. El 1994 guanyà el campionat d'Alemanya dels 400 metres tanques.
Es casà amb la cantant i actriu Ariane Roth. Va estudiar ciències empresarials i va crear la seva pròpia agència de fitness , entrenament i assessorament. El 2012 fou l'entrenador mental dels atletes alemanys dels Jocs Olímpics de Londres.

## Millors marques

* 200 metres llisos. 20.81" (1989)
* 400 metres llisos. 45.38" (1987)
* 800 metres llisos. 1' 45.70" (1988)
* 400 metres tanques. 48.48" (1994)

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Edgar Itt». [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (400m Hürden - Herren)». [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Edgar Itt glücklich: Ja, sie ist die Richtige» (en alemany), 05-06-2012. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Edgar Itt und die Hürden des Lebens :: Homepage - Sport - Sportnachrichten :: Mittelbayerische Zeitung :: www.mittelbayerische.de», 21-02-2014. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Edgar ITT | Profile | World Athletics». [Consulta: 15 juliol 2024].
# Colls i Miralpeix

Colls i Miralpeix és un Espai d'Interès Natural terrestre que forma part dels massissos inclosos a la Xarxa Natura 2000 de les Serres Centrals Litorals. Amb 2,5 km d'extensió i 379 ha de superfície, és una de la majors zones litorals sense urbanitzar entre Barcelona i Tarragona. S'ubica a la comarca del Garraf, entre els municipis de Vilanova i la Geltrú, Sant Pere de Ribes i Sitges, i termeneja amb una altra àrea protegida d'àmbit marí més amplia, Costes del Garraf. Va ser gestionat pel Consorci dels Colls i Miralpeix - Costa del Garraf, integrat pels municipis i entitats de Sitges, Sant Pere de Ribes, Vilanova i la Geltrú, Cubelles, el Consell Comarcal del Garraf i la Generalitat de Catalunya. Aquest Consorci es va dissoldre el 2019, essent substituït pel Servei del Medi Natural i Litoral del Garraf, de l'Àrea d'Ordenació Territorial i Habitatge del Consell Comarcal del Garraf.

## Descripció

L'espai està conformat per un mosaic de valls i un aflorament rocós ocupat per conreus i boscos; un dels límits és la riera de Ribes. Aquesta àrea limita així mateix amb la línia litoral que dibuixa una costa essencialment amb cingleres, però també amb algunes cales o platges sense un accés senzill des de terra ocupada per la característica màquia de garric i margalló que caracteritza el parc natural del Garraf que es troba proper a aquests espais.

## Referències

* ↑ «Els Colls-Miralpeix». Ajuntament de Vilanova i la Geltrú.
* 1 2 «Colls i Miralpeix». Diputació de Barcelona, 01-09-2014.
* ↑ «Consorci dels Colls I Miralpeix. Costa del Garraf». Diputació de Barcelona.
* ↑ «Medi ambient». Consell Comarcal del Garraf.
# Kremlin

Kremlin (кремль) és una paraula russa que designa una fortalesa, una ciutadella o un castell, i que es fa servir per referir-se a qualsevol edificació fortificada situada en una ciutat històrica russa, la més coneguda de les quals és el Kremlin de Moscou, o el govern de la Federació Russa, on està situat.

## Referències

* ↑ Langer, Lawrence N. Historical Dictionary of Medieval Russia (en anglès). Scarecrow Press, 2001, p. 144. ISBN 0810866188.
# Calorímetre

El calorímetre és un instrument que serveix per a amidar les quantitats de calor subministrades o rebudes pels cossos.
Serveix per a determinar la calor específica d'un cos, així com per a amidar les quantitats de calor que alliberen o absorbeixen els cossos. El tipus de calorímetre d'ús més estès consisteix en un envàs tancat i perfectament aïllat amb aigua, un dispositiu per a agitar i un termòmetre. Es col·loca una font de calor en el calorímetre, s'agita l'aigua fins a assolir l'equilibri, i l'augment de temperatura es comprova amb el termòmetre. Si es coneix la capacitat calorífica del calorímetre (que també pot amidar-se utilitzant una font corrent de calor), la quantitat d'energia alliberada pot calcular-se fàcilment. Quan la font de calor és un objecte calent de temperatura coneguda, la calor específica i la calor latent poden anar amidant-se segons es va refredant l'objecte. La calor latent, que no està relacionat amb un canvi de temperatura, és l'energia tèrmica despresa o absorbida per una substància al canviar d'un estat a un altre, com en el cas de líquid a sòlid o viceversa. Quan la font de calor és una reacció química, com succeeix al cremar un combustible, les substàncies reactives es col·loquen en un envàs d'acer pesat anomenat bomba. Aquesta bomba s'introdueix en el calorímetre i la reacció es provoca per ignició, amb ajuda d'una espurna elèctrica.

## Referències

* ↑ Rapin, Pierre J.; Jacquard, J.; Jacquard, Patrick. Instalaciones frigoríficas (en castellà). vol.1. Marcombo, 1997, p. 127. ISBN 8426710913.
Equipament de laboratori de química :
# Cala Galladera

La Cala Galladera és una petita badia a la costa del Cap de Creus, situada al terme municipal del Port de la Selva, al límit amb el de Cadaqués, dins del Parc Natural del Cap de Creus. Orientada a l'est, està força protegida del vent de tramuntana, ja que aquí el mar fa un gran entrant, amb els vessant a nord i sud força pronunciats. A la cala hi ha una petita barraca que fou bastida pels pescadors de Llançà.
La cala té una profunditat màxima de 5 m, però en gran part presenta unes cotes de 2 a 3 m, amb el fons cobert de posidònia. Tanmateix darrerament s'ha observat la presència de l'alga invasora Caulerpa cylindracea, que desplaça a la posidònia.
Dins del conjunt salvatge d'aquest paratge, destaca la forma punxeguda i crestejada de l'illa de Portaló, que separa aquesta cala de la cala Portaló.
Galladera és la manera antiga i local d'anomenar un indret tancat, amagat i poc visible des de l'exterior.
Al fons de la cala es van descobrir el 1994 les restes del naufragi d'un vaixell del segle I-II aC, carregat amb àmfores de vi, que probablement havia salpat del port d'Empúries en direcció a un port del sud de França, però el va sorprendre un temporal i devia intentar protegir-se en aquesta cala.

## Referències

* 1 2 3 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 96-97. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Barraca de Cala Prona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* 1 2 Vivar, Gustau «El yacimiento arqueológico submarino de cala Galladera (Port de la Selva)». Revista d'Arqueologia de Ponent, 2004, pàg. 238. ISSN: 1131-883X.
* ↑ «Cala Galladera, única bandera negra de l'Alt Empordà». Empordà, 01-07-2021.
# Antroponegació

En psicologia comparada, l'antroponegació o antropectomia consisteix a negar capacitats o qualitats humanes a altres espècies. Es tracta del concepte oposat a l'antropomorfisme, en què s'atribueixen capacitats o qualitats humanes a espècies diferents de la humana. En aquesta disciplina acadèmica, s'utilitzen aquests conceptes per ressaltar uns biaixos que cal evitar.
Kristin Andrews i Brian Huss van encunyar el terme antropectomia en un article que es va publicar el 2014 a la revista científica Biology & Philosophy. Aquest està format pel prefix del mot grec ánthropos ('home', 'ésser humà') i el sufix derivat del mot grec ektomé ('ablació', 'extirpació'). Van justificar la creació d'aquesta paraula per posar de manifest com la psicologia ha tingut una preferència a evitar l'antropomorfisme per sobre de l'antropectomia, cosa que no es fonamenta des del mètode científic, concretament del lema de Neyman-Pearson. Mentre que l'antropomorfisme pot suposar cometre l'error de tipus I, és a dir, acceptar de manera errònia que una espècie té una qualitat humana; l'antropectomia pot portar a un error de tipus II, o sigui, acceptar de manera errònia que una espècie no té una qualitat humana.
Aquesta tendència a acceptar la hipòtesi nul·la per sobre de l'alternativa, ja la va posar de manifest el primatòleg Frans de Waal en un article que es va publicar el 1999 a la revista científica Philosophical Topics. Per la seva banda, De Waal va encunyar la paraula antroponegació i explicava que l'antropomorfisme era més probable que succeís en atribuir erròniament qualitats humanes a espècies pròximes evolutivament (biaix que va anomenar 'parsimònia evolutiva'). Mentre que el risc de l'antroponegació seria més propens quan s'accepta com a vàlida l'explicació més simple possible (biaix que va anomenar 'parsimònia cognitiva').

## Referències

* ↑ «antropectomia». TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 7 juny 2024].
* 1 2 Monsó, Susana. La zarigüeya de Schrödinger: Cómo viven y entenden la muerte los animales (en castellà). Madrid: Plaza y Valdés, 2021. ISBN 978-84-17121-38-9.
* 1 2 Andrews, Kristin; Huss, Brian «Assumptions in animal cognition research». WellBeing International. WBI Studies RepositoryWBI Studies Repositor, 2013.
* ↑ Andrews, Kristin; Huss, Brian «Anthropomorphism, anthropectomy, and the null hypothesis». Biology & Philosophy, 29, 2014, pàg. 711–729. DOI: https://doi.org/10.1007/s10539-014-9442-2.
* ↑ De Waal, Frans B. M. «Anthropomorphism and Anthropodenial: Consistency in Our Thinking about Humans and Other Animals». Philosophical Topics, 27, 1, 1999, pàg. 255-280.
# Pla Pleven

El Pla Pleven de 1950 implicava la creació de la Comunitat Europea de Defensa, d'un exèrcit europeu i el rearmament d'Alemanya 5 anys més tard. Porta el nom de René Pleven, l'autor que el va liderar i sorgeix com a resposta a l'afany d'integració europea que tenia aleshores Estats Units.

## Referències

* ↑ R.H. Lieshout - De organisatie van de West-Europese Samenwerking
# Paral·lel 45° sud

El paral·lel 45° sud és una línia de latitud que es troba a 45 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'oceà Atlàntic, l'Oceà Índic, l'Oceà Pacífic i Amèrica del Sud. A diferència de la seva contrapart, el 97 % del territori que travessa és aigua. En aquesta latitud el sol és visible durant 15 hores, 37 minuts durant el solstici d'hivern i 8 hores, 46 minuts durant el solstici d'estiu.
És la línia que marca el punt mitjà teòric entrel'equador i el pol Sud. El veritable punt mitjà és a 16,2 km al sud d'aquest paral·lel perquè la Terra no és una esfera perfecta, sinó que s'aixampla a l'equador i és aplatat als pols.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 45° de latitud sud, un grau de longitud equival a 78,847 km; la longitud total del paral·lel és de 28.385 km, que és aproximadament 71,0% de la de l'equador, del que es troba a 4.985 km i a 5.017 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 45° sud passa per:
    Coordenades País. Territori o mar Notes 45° 0′ S, 0° 0′ E﻿ / ﻿45.000°S,0.000°E﻿ / -45.000; 0.000﻿ (Primer Meridià) Oceà Atlàntic 45° 0′ S, 20° 0′ E﻿ / ﻿45.000°S,20.000°E﻿ / -45.000; 20.000﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic 45° 0′ S, 147° 0′ E﻿ / ﻿45.000°S,147.000°E﻿ / -45.000; 147.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Mar de Tasmània 45° 0′ S, 167° 8′ E﻿ / ﻿45.000°S,167.133°E﻿ / -45.000; 167.133﻿ (Nova Zelanda) Nova Zelanda Illa del Sud, passa al nord de les ciutats d'Oamaru, Naseby, Cromwell i Queenstown, i través del petit assentament de Becks 45° 0′ S, 171° 6′ E﻿ / ﻿45.000°S,171.100°E﻿ / -45.000; 171.100﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa al sud de l'illa Guamblin, Xile 45° 0′ S, 74° 23′ O﻿ / ﻿45.000°S,74.383°O﻿ / -45.000; -74.383﻿ (Xile) Xile Illes de l'arxipèlag dels Chonos includoses les illes James i illa Melchor, i la terra que travessa la carretera 7 a Campo Grande aproximadament 100 km al nord de Coyhaique. 45° 0′ S, 71° 33′ O﻿ / ﻿45.000°S,71.550°O﻿ / -45.000; -71.550﻿ (Argentina) Argentina 45° 0′ S, 65° 35′ O﻿ / ﻿45.000°S,65.583°O﻿ / -45.000; -65.583﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic

## Vegeu també

* Paral·lel 44° sud
* Paral·lel 46° sud

## Referències

* ↑ «Duration of Daylight/Darkness Table for One Year». Astronomical Applications Department of the U.S. Naval Observatory. Arxivat de l'original el 2019-10-12. [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ Midway from Equator to the North Pole
* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.