OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Black Box Diaries

Black Box Diaries és una pel·lícula documental de 2024 produïda i dirigida per Shiori Itō, que documenta la seva investigació després de patir una agressió sexual al Japó. La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cinema de Sundance de 2024. Es va estrenar als Estats Units i al Regne Unit el 25 d'octubre de 2024 amb la distribució d'MTV Documentary Films i Dogwoof, respectivament. Va rebre elogis de la crítica i va ser seleccionada com un dels cinc millors documentals del 2024 per la National Board of Review. Va ser nominada a la millor pel·lícula documental als 97ns Premis Oscar. S'ha subtitulat al català.
El documental d'investigació analitza un cas de violació al Japó des del punt de vista de la mateixa víctima, Shiori Itō. L'autor del delicte va ser Noriyuki Yamaguchi, aleshores cap de l'oficina del Tokyo Broadcasting System a Washington DC, i descrit com un home poderós amb amistats a les altes esferes de poder, sobretot amb el primer ministre Shinzō Abe.
La pel·lícula està basada en les memòries del 2017 escrites per la matiexa Itō. És coproduïda per ella mateixa juntament amb Hanna Aqvilin i Eric Nyari.

## Referències

* 1 2 Lodge, Guy. «'Black Box Diaries' Review: Shiori Ito's Courageously Candid Documentary Account of Her Own #MeToo Battle» (en anglès americà). Variety, 26-01-2024. [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ Stern, Marlow (2024-01-25). «How Shiori Itō Took on Her Powerful Rapist and Changed Japan Forever». Rolling Stone (en en-US).
* ↑ Briscuso, Lex. «'Black Box Diaries' Review: Shiori Ito's Look at Her Own Sexual Assault Is Marvelous and Impactful» (en anglès americà). TheWrap, 21-01-2024. [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «2024 Archives» (en anglès americà). National Board of Review. [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «97th Oscar Nominees Announced». Oscars.org, 23-01-2025. [Consulta: 23 gener 2025].
* ↑ «Black Box Diaries». Goita què fan, ara!. [Consulta: 7 febrer 2025].
* 1 2 «Black Box Diaries». MIFF 2024, 2024. [Consulta: 2 setembre 2024].
# Somerset (Maryland)

Somerset és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 1.124 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Somerset tenia 1.124 habitants, 406 habitatges, i 326 famílies. La densitat de població era de 1.549,9 habitants per km².
Dels 406 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,1% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 16% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 3,5% entre 18 i 24, un 16,5% entre 25 i 44, un 32,7% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 144.523 $ i la renda mediana per família de 149.057 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 80.762 $. La renda per capita de la població era de 82.368 $. Cap de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Somerset». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Somerset». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Löwenstedt

Löwenstedt (frisó septentrional Jöömst, danès Lyngsted ) és una ciutat del districte de Nordfriesland, dins l'Amt Viöl, a l'estat alemany de Slesvig-Holstein. Es troba just a l'oest de la carretera B-200 deHusum a Flensburg i a 7 km al nord de Viöl i el nord-est, i a uns 20 km de Husum entre Haselund i Joldelund.
# Granota goliat

La granota goliat (Conraua goliath) és l'espècie de granota més grossa de tota la Terra, ja que pot assolir 33 cm de llargada i pesar 3 kg. Pot arribar a viure fins a 15 anys.
Viu al Camerun i a Guinea Equatorial. Es troba amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural i la caça.

## Referències

* Amiet (2004). Conraua goliath. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 20 d'abril del 2008 (en anglès).
# Carl Andre

Carl Andre (Quincy, 16 de setembre de 1935 - Nova York, 24 de gener de 2024) va ser un escultor estatunidenc, figura prominent dins del moviment conegut com a minimalisme.
Entre 1951 i 1953 va estudiar en l'Acadèmia Phillips d'Andover (Massachusetts), dirigida per Maud i Patrick Morgan. El 1957 es va traslladar a viure a Nova York, on va conèixer Frank Stella amb el que va compartir estudi el 1959. Va treballar durant quatre anys per a la companyia Pennsilvània Railway, abans d'assolir la fama internacional com minimalista a la fi de la dècada del 1960.

## Obra artística

Les primeres obres d'Andre, com L'última escala (1959, Tate Gallery, Londres), mostraven una forta influència de les escultures de Constantin Brancusi. L'any 1964 forma part de la mostra col·lectiva 8 Youngs Americans en què poden veure's ja, obres de diferents escultors seguint un llenguatge minimalista. Durant el 1965 exposa per primera vegada de forma individual a la Galeria Tibor de Nagy. La seva obra va ser inclosa en Documenta IV i en Documenta VII, a Kassel. Va treballar amb objectes idèntics produïts en sèrie amb els quals arranjava l'obra segons un sistema de mòduls matemàtics, reflectint la repetició d'unitats, com a vagons i vagons llit en un ferrocarril.
La Tate Gallery l'any 1972 va adquirir l'obra Equivalent VIII (1966, més tard destruïda i refeta el 1969), que consisteix en una sèrie de 120 maons disposats en un rectangle sobre el terra del museu i que haurien de provocar, quatre anys més tard, una polèmica a la premsa. Andre va treballar amb una gran diversitat de materials, incloses plaques de metall i de fusta.
A més a més d'haver produït una important obra escultòrica, Andre també va escriure poemes que consistien en dissenys formats amb paraules, que no responien a un ordre gramatical sinó a un ordre visual.

## La mort d'Ana Mendieta

El 8 de setembre de 1985, la seva dona, l'artista Ana Mendieta va caure des del pis 34 del seu apartament, després d'una baralla conjugal. Carl André fou acusat d'haver provocat la seva mort, però tot i això va quedar absolt l'any 1988. El jutge del cas, Alvin Schlesinger, va declarar que no havien prou evidències per declarar-lo culpable, però més tard va dir que André “probablement la matà”. Moltes activistes feministes com ara Guerrilla Girls i Women's Action Coalition (WAC) van fer manifestacions i accions per denunciar el feminicidi de l'artista.

## Referències

* ↑ Kennedy, Randy «Carl Andre, 88, Austerely Minimalist Sculptor, Is Dead» (en anglès). The New York Times, 24-01-2024.
* ↑ «Carl André | enciclopedia.cat». [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Minimalism: Art and Polemics in the Sixties, edited by James Meyer, published 2004 by Yale University Press ISBN 0300105908,9780300105902
* ↑ Notice biographique Arxivat 2006-09-03 a Wayback Machine. Biografia de la Fondation Guggenheim
* ↑ Bricks!. BBC Four.
* ↑ Dederer, 2023, p. 54.

## Enllaços externs

* Carl Andre
# Blai Net

Blai Net i Sunyer (Sant Boi de Llobregat, 1887 — Barcelona, 11 de desembre de 1948), més conegut com a Blai Net fou un pianista i pedagòg.
Va cursar els seus estudis a l'Escola Municipal de Música de Barcelona, rebent formació de Carles G. Vidiella. Després del seu debut com a concertista de piano, es va incorporar com a docent a la mateixa escola. Va col·laborar amb l'Orquestra Pau Casals, compartint l'escenari amb molts músics de l'época. La seva influència artística es va estendre per tot Catalunya i també per Amèrica del Sud.
Entre les seves produccions destaca Rondalla en dos quadres. La princesa i el pastor, amb text de Josep Maria Folch i Torres. A més, va fundar una orquestra associada a les projeccions cinematogràfiques al Cinema Coliseum.

## Referències

* 1 2 «Blai Net i Sunyer». guerausans06. [Consulta: 31 gener 2024].
# Snow Hill (Maryland)

Snow Hill és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 2.409 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Snow Hill tenia 2.409 habitants, 862 habitatges, i 555 famílies. La densitat de població era de 699,3 habitants per km².
Dels 862 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,6% hi vivien parelles casades, en un 20,2% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.730 $ i la renda mediana per família de 38.657 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.439 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 15.560 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Snow Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Snow Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alan Wake

Alan Wake és un videojoc d'acció i aventura publicat per a Xbox 360 i Microsoft Windows. Desenvolupat per Remedy Entertainment, estudi creador de la saga Max Payne, aquest joc posarà als jugadors en el paper d'Alan Wake, un conegut autor de novel·les de suspens. Després de patir un bloqueig narratiu, Alan viatja a un menut poble per a cercar inspiració. No obstant això, la seua dona desapareix en misterioses circumstàncies.
Ambientat en l'idíl·lic poble de Bright Falls, Washington, Alan Wake està dividit en missions amb una història de suspens i misteris, en la qual el personatge anirà descobrint secrets en cadascun dels seus passos.

## Característiques del Joc

* La llum és l'arma més poderosa. A mesura que Alan s'endinsa en els misteris de Bright Falls, les ombres comencen a envoltar-lo. Quan la foscor s'envolta sobre ell, la llum es convertirà en l'únic aliat per a sobreviure fins que arribi la llum del dia. Això suposa un problema per a Alan Wake, ja que els seus enemics semblen molt més poderosos en la foscor i només la llum pot aturar-los. Els jugadors haurien de combinar curosament l'ús de la llum i les armes convencionals per poder defensar-se.
* Un escenari realista i interactiu. Ambientat en la ciutat de Bright Falls, els detallats escenaris de la Costa del Pacífic tenen un paper molt important. Fins i tot el canvi de la llum i del clima tenen un efecte molt important en els personatges i enemics d'Alan Wake. El motor del joc permet detallar de bon tros realisme les localitzacions.
* Narració per episodis. L'estructura d'Alan Wake està basada en missions i té una narrativa episòdica similar a sèries de televisió com Perduts, Twin Peaks o Expedient X. Amb el transcurs dels episodis, el mode de joc anirà incorporant nous elements i personatges, augmentant l'emoció.
* En el joc pots trobar picades d'ullet a altres sèries de televisió tals com: Perduts amb una referència al fum negre, a més, Nights Springs fa referència a The Twilight Zone.

## Referències

* ↑ Davey, Jamie. «Microsoft releases Alan Wake early in Europe». Strategy Informer, 12-02-2010. Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 7 maig 2010].
* ↑ «Official Release Dates» (en (anglès)). IGN, 20-02-2010. [Consulta: 20 febrer 2010].
* ↑ «Alan Wake FAQ». Alan Wake Community Forums. Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 29 abril 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del joc (anglès)
* Anàlisi d'Alan Wake a Vadejocs.cat Arxivat 2010-09-08 a Wayback Machine.
* Intro Alan Wake Arxivat 2010-08-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Tòfona negra

La tòfona negra (Tuber melanosporum, del llatí tuber -'tubercle, tòfona'- i del grec mélas, mélanos -'negre'- i sporá -'llavor, gra'-) és un bolet que viu soterrat, associat amb les arrels d'arbres forestals, sobretot dels gèneres Quercus (roures, alzines, etc.) i Salix (salzes), formant micorrizes.

## Morfologia

Té l'aspecte d'una mena de patata, de dos a vuit cm, irregular, d'un to bru rogenc o gairebé negre, amb berrugues de forma poligonal, cobrint tota la seua superfície.
Quan es talla s'aprecia la gleva, d'un blanc grisós de jove que, quan envelleix, s'enfosqueix i fa ressaltar una retícula de venes blanques.

## Hàbitat

És una espècie d'hivern que es troba des del novembre fins al març i que se cerca amb l'ajut de gossos ensinistrats, que les descobreixen mercès a la seua penetrant aroma.

## Comestibilitat

És un comestible excel·lent, dit el "diamant de la cuina" pels francesos, que van incorporar-la com a condiment (especialment la famosa tòfona de Perigord) en el seu sofisticat repertori culinari, des de fa molts anys.
També es fa servir per a aromatitzar conserves i embotits, com la coneguda botifarra catalana trufada.
És el bolet que ateny un preu més elevat en els mercats especialitzats catalans (Vic, Centelles, etc.), tant per raó de la seua qualitat, com de la seua raresa i de la dificultat de trobar-lo.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon: Els bolets (on surten, com es coneixen, com es cuinen). Editorial Pòrtic, S.A., Barcelona, octubre del 1997. Col·lecció Els manuals de Pòrtic, núm. 1. ISBN 84-7306-965-X, plana 219.

## Enllaços externs

* Web sobre la tòfona negra del Perigord. (francès)
* Web de l'Ecomuseu de la tòfona del Perigord. (francès)
* Descripció i informació addicional sobre la tòfona negra. (francès)
# Cristòfor d'Alexandria

Cristòfor (grec antic: Χριστοφόρος; llatí: Christophorus) va ser patriarca d'Alexandria entre els anys 817 i 841, aproximadament.
Se sap que va patir paràlisi poc després de la seva elecció i va haver de ser assistit per un bisbe anomenat Pere (Petros) que va actuar com el seu adjunt. Va escriure una introducció a l'ascetisme amb el nom de τί ὁμοιοῦται ὁ Βίος οὗτος καὶ εἰς ποῖον τέλος καταστρέφει, de la que en cita fragments Lleó Al·laci. També es coneix una epístola sortida d'un sínode a Jerusalem dirigida a l'emperador Teòfil contra l'iconoclàstia, que van signar més de 1.400 persones entre bisbes i clergues, anomenada Ἐπιστολὴ πρὸς τὸν Βασιλέα Θεόφιλον περὶ τῶν ἁψίων καὶ σεπτῶν εἰκόνων. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ «Christophorus (817-841)». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 9 setembre 2023].
* ↑ Smith, William (ed.). «Christophorus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 22 desembre 2022].
# San Mar

San Mar és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 515 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Mar tenia 515 habitants, 167 habitatges, i 108 famílies. La densitat de població era de 151,8 habitants per km².
Dels 167 habitatges en un 21,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 1,8% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,1% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 17,5% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 41,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 63 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.132 $ i la renda mediana per família de 60.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.038 $ mentre que les dones 22.171 $. La renda per capita de la població era de 18.581 $. Cap de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Mar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Mar». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aigua de Colònia

L'aigua de Colònia (en francès eau de Cologne, en alemany Kölnisch Wasser) és un tipus de perfum lleuger originari de Colònia, ciutat d'Alemanya, i es caracteritza per la seva típica concentració d'un 2-3% d'olis d'essència.

## Components

Sobre una base d'etanol diluït (70-90%), l'aigua de Colònia conté una mescla d'olis cítrics entre els quals hi ha oli de llimona, taronja, bergamota, llima, raïm i neroli. També conté oli de lavanda, romaní, farigola, petitgrain (fulla de taronja) i gessamí.
La concentració dels ingredients aromàtics segueix generalment aquest ordre:
* loció de massatge o splash (EdS): 1-3% compostos aromàtics
* aigua de Colònia (EdC): 2–6% compostos aromàtics amb aromes cítriques
* aigua de bany (eau de toilette, EdT): 5-15% (generalment ~10%) compostos aromàtics
* aigua de perfum (eau de parfum, EdP), parfum de toilette (PdT): 10-20% (generalment ~15%) compostos aromàtics
* essència de perfum (extrait de parfum): 15-40% (generalment 20%) compostos aromàtics

## Història

L'aigua de Colònia és un perfum d'extractes cítrics llançat a Colònia el 1709 per Giovanni Maria Farina (1685-1766), un perfumer italià de Santa Maria Maggiore, al Valle Vigezzo. Quan Farina creà el perfum, va dir que volia que fes l'olor d'un matí primaveral italià després de la pluja.
L'aigua de Colònia original s'usava només com a perfum, i Napoleó era un entusiasta de l'aigua de Colònia de Farina.
La fórmula de Farina s'ha produït a Colònia des del 1709 per part de Farina Gegenüber, i continua essent un secret. La seva botiga a Obenmarspforten va obrir el 1709 i avui en dia és la companyia de fragàncies més antiga del món. Altres colònies només en comparteixen el nom i fan una olor completament diferent. El 1806, Jean-Marie Farina, un besnet de Giovanni Maria Farina, va obrir el negoci de perfums de París que acabà esdevenint Roger & Gallet, que posseeixen els drets de l'Eau de Cologne Extra Vieille.
"Aigua de Colònia", o només "colònia", ja és un terme comú. Nogensmenys, l'aigua de Colònia original, la de la ciutat alemanya de Colònia, no és estrictament aigua de colònia, sinó eau de toilette, perquè té més d'un 5% de compostos aromàtics.
# Elio

Elio és una pel·lícula de ciència-ficció animada estatunidenca produïda per Pixar Animation Studios per a Walt Disney Pictures. És dirigida per Domee Shi, Madeline Sharafian (en el seu debut com a directora) i Adrian Molina, i produïda per Mary Alice Drumm. La pel·lícula protagonitza les veus originals de Yonas Kibreab, Jameela Jamil, Brad Garrett, Zoe Saldaña, Remy Edgerly i Shirley Henderson. Segueix un nen d'onze anys anomenat Elio Solis (Kibreab) que intenta encaixar en la societat fins que de sobte és transportat per extraterrestres i és elegit com a ambaixador galàctic de la Terra. L'Elio ha de formar nous vincles amb excèntriques formes de vida alienígenes i navegar per una crisi de proporcions intergalàctiques. S'ha doblat al català.
La pel·lícula es va anunciar oficialment a la D23 Expo el setembre de 2022, amb Molina i Drumm ja vinculats al projecte com a director i productora respectivament, mentre que es va revelar que Kibreab i America Ferrera s'encarregarien dels papers de la veu principal de l'Elio i la seva mare, respectivament. Jamil i Garrett es van unir al repartiment el juny de 2023. L'agost de 2024, es va anunciar que Ferrera havia abandonat el projecte a causa de problemes d'agenda i que seria substituïda per Saldaña en el paper de la tia de l'Elio, mentre que Shi i Sharafian substituirien Molina com a directors tot i que conservaria el crèdit en la direcció. Edgerly i Henderson van ser confirmats el novembre de 2024. Rob Simonsen va encarregar-se de la banda sonora.
Elio està previst que s'estreni als Estats Units per Walt Disney Studios Motion Pictures el 13 de juny de 2025.

## Referències

* ↑ @Pixar. «Starring America Ferrera as Olga Solis and Yonas Kibreab as Elio. Directed by Adrian Molina & Produced by Mary Alice Drumm, Disney and Pixar's Elio lands in Spring 2024».
* ↑ Pedersen, Erik; Grobar, Matt. «Elio: Pixar Sets New Pic About 11-Year-Old Boy Beamed Into Space; America Ferrera Stars & Coco's Adrian Molina Directs» (en anglès americà). Deadline Hollywood, 10-09-2022. Arxivat de l'original el September 21, 2022. [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ Taylor, Drew. «Pixar Chief Pete Docter Talks New Elio Directors, Story and Casting Changes | Exclusive» (en anglès americà). TheWrap, 10-08-2024. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ Taylor, Drew. «Pixar Chief Pete Docter Talks New Elio Directors, Story and Casting Changes | Exclusive» (en anglès americà). TheWrap, 10-08-2024. [Consulta: 10 agost 2024].

## Enllaços externs

* Tràiler en català